Letters must be valid in the language being spoken. For example, “ж” is a letter in the Russian alphabet but is never used in English and so should never appear in any English source text.
Букви мають належати до мови, якою вимовляються. Наприклад, «ж» — це літера кириличної абетки, але ніколи не використовується в англійській мові, і тому ніколи не повинна з'являтися в жодному англійському вихідному тексті.