Letters must be valid in the language being spoken. For example, “ж” is a letter in the Russian alphabet but is never used in English and so should never appear in any English source text.
Písmena musí být platná pro jazyk mluveného slova. Například "ж" je znak ruské abecedy, ale v češtině se nikdy nepoužívá, a proto by se neměl objevit ani v žádném českém zdrojovém textu.