Tata m-a învățat să respir. Unu cu unu, doi cu doi. Adică inspiri de două ori, o dată pe un picior, o dată pe celălalt. Expiri de două ori, o dată pe un picior, o dată pe celălalt
N-am știut niciodată dacă a făcut-o special – ca o formă de meditație –, dar pentru mine asta a rămas. După 20 de ani, încă trebuie să mă concentrez să respir corect atunci când alerg.&#8230;