Ottův slovník naučný/Catalani
Catalani [katalány] , znamenitá zpěvačka a světová umělkyně dramatická (* 1779 v Sinigaglii — † 1849 v Paříži). Otec její byl zlatníkem. Angelica dána na vychování do kláštera Santa Lucia v Gubbiu (nedaleko Říma), a již tehdáž budila hlasem svým obdiv. Prodělavši studium pěvecké u vyhlášené zpěvačky Anny Bosellové, vystoupila poprvé r. 1795 s báječným úspěchem v Benátkách, načež podnikla první uměleckou pouť po městech italských. Pravé triumfy slavila v Římě, Neapoli, Florencii, a r. 1801 v divadle della Scala v Miláně. R. 1804 vstoupila ve svazek italské opery v Lisaboně, kdež provdala se za attaché francouzského vyslanectva kapitána Valabréguea. V té době vystupovala pohostinsku ve všech čelnějších městech španělských a francouzských. Od r 1806 až 1814 byla engažována za nejskvělejších podmínek v Londýně. Mendel uvádí jako stálý její roční plat 96.000 franků; Riemann páčí příjem její r. 1807 na 16.700 liber šterlinků (asi 200.000 zl.). Po pádu Napoleonově spravovala po 4 léta (1814-18) italskou operu v Paříži, požívajíc vládní dotace, načež úřadu toho zbavena, ježto nehospodařila příliš šťastně. Scestovavši v následujícím desítiletí ještě jednou celou Evropu, odebrala se r. 1827, když hvězda její slávy ponenáhlu již uhasínala, v ústraní zprvu do Paříže a po té do Florence. Zde zakoupila nádhernou villu a trávila čas bezplatným zpěvním vyučováním nadaných dívek. C. byla obdařena přírodou nejen hlasem fénomenálním a neskonale lahodným, temperamentem živým a neobyčejným talentem hereckým nýbrž i v míře svrchované vnadami tělesnými a postavou ušlechtilou, v pravdě aristokratickou. Hlas její byl podivuhodného objemu a síly, přednes a koloratura její jmíny po dlouhou dobu za nedostižné. Str.