Výbor z Květů zla II./Sud záští
Je Záští toliko sud Danaoven siných;
a Pomsta zděšená tu s rudých rukou svých
a silných nadarmo v tmy chrlí v prázdných síních
svá vědra, v nichž jsou krev a slzy zemřelých.

Jich propast potají Ďas provrtá děr sítí,
z nichž pot a úsilí sta let by prchly v mih,
i kdyby oběti své mohlo oživiti
a pro novou zas krev pak vzkřísit těla jich.

Je Záští opilcem, jenž v hloubi krčmy sedá,
vždy cítí žízeň, jež se z pití navrací,
jak hydra lernejská se znásobena zvedá.

— Však znají vítěze ti šťastní pijáci,
a Záští osudu los žalostivý zchvátí,
že nikdy pod stolem mu není možno spáti.

de:Das Faß des Hasses
fr:Les Fleurs du mal/1861/Le Tonneau de la haine