Výbor z písní a ballad/Slavíku
Pěj dál, ty sladké ptáče, pěj,
se sněti pro mne neslétej,
v nešťastné srdce těchu lej
   svým tichobolným lkaním.

Tu tklivou notu dál, jen dál!
Bych též ten snivý nápěv znal,
on jistě té by srdce jal,
   jež vraždí pohrdáním.

Rci, nevlídnou's-li družku měl,
jak vítr lhostejnou, když's pěl?
Ó jistě, láska jen a žel
   v tak bolný zpěv se shlukne.

O věčné strasti vyprávíš,
co němý bol, co šerá tíž.
Ó, sladké ptáče, ustaň již,
   sic žalem srdce pukne!

de:An die Waldlerche
en:Address to the Woodlark