Ottův slovník naučný/Morava (ves)
Morava, jméno místní: 1) M.  (Nieder-Mohrau), ves v Čechách při prameni řeky Moravy, hejtm. Žamberk, okres a pš. Králíky, fara Červ. Potok; 51 d., 250 ob. n. (1890), mlýn. — 2) M.  (Ober-M.), ves t.; 47 d., 246 ob. n. (1890), mlýn a myslivna, tkalcovství. Ves tato jest nejvýchodnější místo v Čechách, blíže níž sloup, označující hranice mezi Čechy, Moravou a Prus. Slezskem.

3) M.  (Klein-Mohrau), farní ves na Moravě, hejtm. Šumperk, okr. Staré Město; 173 d., 7 ob. č., 899 n. (1890), kostel (r. 1250 far.), 2tř. šk., četn. stanice, pš., telegr., stanice Morav. pohraniční dráhy (Šumperk–Králíky) a samota Krondörfel. — 4) M.  (Gross-M.), far. ves t., pš. M. Malá; 43 d., 465 ob. n. (1890), far. kostel, 2tř. šk. a myslivna. Domácí průmysl tkalcovský. Čásť obce M.  (Ober-M.) se 14 d., 81 ob. n. (1890).

Morava