Ottův slovník naučný/Polyfonie
Polyfonie (z řec.) je v hudbě název toho způsobu skladby, při němž jednotlivé hlasové součástky jsou vedeny samostatně, tvoříce nikoli podružnou čásť k hlavní melodii, nýbrž samostatně melodicky vystupujíce. Opakem p. je  (v. t. a ). ♭