Vlastenský slovník historický/Pisa
Pisa, město italské v Toskánsku, druhdy svobodnou obec tvořící, stalo se památným v dějinách českých povstáním proti Karlu IV. Když totiž Karel od svého korunování na císařství r. 1355 z Říma se vracel, přišel v měsici květnu do Pisy, kdež ubytován jest na radnici. Ale v noci z 20. na 21. vypukl na radnici požár, z něhož císař s císařovnou a komonstvem svým ne bez nebezpečenství života vyvázli, a který strávil také zbrojnici městskou v témž domě se nalézající. Toho použila strana s císařským panováním v Italii nespokojená k namluvení lidu, že císař sám nastrojil ten oheň, aby město učinil bezbranným. Následkem toho bylo pozdvižení lidu, který pod vůdcovstvím přední rodiny Gambakortů obsadil všecky přístupy k městu, nadělal v ulicích barikády a valem k obydlí císařovu se hrnul. Vojsko Karlovo bylo po bytech ve městě roztroušeno, nicméně na první poplach spěchali všickni císaři na pomoc, z čehož strhly se krvavé šarvátky po městě, až konečně k jeho bytu přirazili. Císař mezitím byl již na koni, hotov jsa s těmi, kteři při něm byli, probiti se z města ven. To vidouc strana Raspantů, protivníků Gambakortů, ač dříve byla společně s nimi lid štvala, přidala se ihned k císaři, a její pomoci jest povstání udušeno. Původcové jeho, mezi nimi tři bratří Gambakortové, jsou na to 26. kv. na veřejném náměstí mečem odpraveni.