Ottův slovník naučný/z Poitou
z Poitou  VII., hrabě (jakožto vévoda aquitanský  IX.), nejstarší troubadour, o němž máme zprávy. (* 1071 v Poitiersu — † 1127.) Pocházel z rodiny duševně velmi nadané a po králi ve Francii nejmocnější. Nastoupil vládu po smrti otcově r. 1086, r. 1100—1103 účastnil se nezdařené a nešťastné výpravy do Palestiny v čele 300.000 mužův a vrátiv se opěval v dvorské společnosti žertovným tónem neblahé příhody této výpravy. Byl ženat třikráte, snad i čtyřikráte, prožil mnohá dobrodružství milostná, jež zvláště se mu dařila, byltě Vilém muž neobyčejně statný a krásný; do století XIII. potrvává anekdotické podání o jeho svůdnosti, zmužilosti, štědrosti a umělosti básnické i pěvecké. Jménem jeho dochovalo se nás 11 básní, svědčících o básnickém nadáni, vtipu, ale i smyslnosti autorově. Psány jsou nářečím asi limousinským, v prostých a nehledaných slohách a rozměrech; refrain přichází jen v básni jedné. Vydány Kellerem (Tubinky, 1848) a Hollandem a Kellerem (t., 1850). Srv.  (Lip., 1882) a Suchier-Birch-Hirschfeld,  (1900) s. 57—60. Holk.