Z máje žití/Stará vlasť
Radostně jasní slunka záře
mou vlasť, ten krásný země pruh,
kde na tisíc posvátných hájů
požehnal dávný zbožný duch;
tu oknem zbořeného chrámu
prorůstá plodná ratolesť,
a po horách dědičná píseň
se rozléhá co blahá věsť.
A na bojištích starých reků
vyrůstá zlatá úroda,
k výsosti propadlého trůnu
dospívá síla národa;
jen trosek zbývá z hradů panských,
leč v dole stan zakládá lid,
a tam poznává v staré vlasti
omládlé Čechy slunka svit.