Anemonky/Písně


I. 
Hvězdičko má, když za šera
v Tě nořím bolné hledy,
tu zdá se mi, že v Tebe snad
dnes zírám naposledy.

A prsa chorá sevře žal,
a z oka slza skane,
že Tobě musím s Bohem dáť,
srdečko milované.

II. 
Moje srdce — Tvoje srdce,
moje rety — Tvoje rety
snoubily se svatě spolu,
v duši zkvetly blaha květy.

Šepot srdce — šepot srdce —
slavík zpíval v stinném křoví…
Panenko má, kdo nám někdy
o krásnějším ráji poví?!

III. 
Ty’s zapěla tak bolestně,
já zaslech’ jsem Tě z dáli,
však nevím, co to stalo se —
mně slzy v očích stály.

A když jsem zřel Tě, předrahá,
Tvůj obličej tak bledý —
já zalek’ se, však netušil,
že zřím Tě — naposledy.

Poezie