Vlastenský slovník historický/Poustevník
Poustevník 1) , bratr český a skladatel písní nábožných, nazýval se i ,  a . Narozen ku konci XV. století žil nějaký čas na poušti, potom ale vrátiv se zase do společnosti lidské byl nějaký čas písařem na Rohozci a v Turnově, vzdal se však úřadu toho a r. 1529 zřízen jest v Brandejse na kněžství, načež spravoval rozličné  sbory  bratrské. P. sepsal veliký kancional písní českých, z nichž deset přijato do velikého kancionalu bratrského. Od katolíků i utrakvistů snášeti musil mnohá protivenství, seděv v Bílé věži a potom na bradě Pražském téměř dvě léta, načež propuštěn na závazek, aby nekázal veřejně, dle čehož se potom i zachoval. Zemřel 1543 v Mladé Boleslavi.— 2)  P., kazatel, narozen v Hradci, řemesla svého kožešník, pobyv pět let na poušti přišel 1519 do Prahy, kázal po hospodách, ostrovech a březích a chválil učení Lutherovo, až r. 1525 návodem Havla Cahery zajat, přes rok ve vazbě držán a potom vypovězen z Prahy. Odtud obrátil se k Janu Dubčanskému na Habrovanech, s nimž založil novou jednotu (v. ). Po uvěznění Dubčanského usadil se v Boskovicích, kde žil ještě r.  1542.