Z české chaloupky/Písně české mládeže


I. 
Čestně světem putuje,
vlasť kdo ctí a miluje,
k domovině rád se zná,
kde své milé bratry má. —

Blaze pílí životem,
kdo miluje rodnou zem,
slavných otcův synem jest,
kdo vždy hájí vlasti česť!

Proto mládci, junové,
v dnech mladosti růžové
snahu mějme jedinou:
vlasť proslavit milenou!

Jásej srdcem, že jsi Čech,
předků važ si činů všech,
práv i zvyků zděděných,
svatých odkazův to svých!

Vítaný pak přijde čas,
z rumů sláva vstane zas,
zachrání nás nebesa
a vlasť máti zaplesá!

Proto mládci, junové,
v dnech mladosti růžové
snahu mějme jedinou:
vlasť proslavit milenou!

II. 
Duchem zbožní — bystří umem,
srdcem pro vlasť nadšení —
pouť konejme žití šumem
k svému slávy určení!

Tak to zvykem otcům bylo,
nám jich odkaz náleží:
co je v světě proslavilo,
dědiž česká mládeži!

„Zbožnosť — zřídlo poctivosti,
moudrý čin, vlastenský duch“
tři jsou nejkrásnější ctnosti,
ty svobody naší ruch!