Ottův slovník naučný/Zima
Zima slove doba roční mezi podzimem a jarem. Astronomicky počíná se na severní polokouli, když vstupuje slunce do znamení kozorožce (23. pros.) a končí se, když slunce vstoupí do znamení skopce (21. bř.); tedy od slunovratu zimního, kdy slunce nejníže sestoupilo pod rovník, až do rovnodennosti jarní, kdy slunce vrátilo se na rovník. Trvá tedy z. asi 89 dní, nemá však stále tutéž délku, poněvadž perigeum své místo na nebi mění. Přesný počátek zimy udává se v kalendáři. Dne 23. pros. je nejkratší den a nejdelší noc, odtud dne přibývá, noci ubývá. Na polokouli jižní je tou dobou léto, z. tam trvá od slunovratu letního (23. čna) do rovnodennosti podzimní (23. září). V meteorologii počítají se k zimě měsíce prosinec, leden, únor. VRý.

Astronomie v Ottově slovníku naučném
Meteorologie v Ottově slovníku naučném
Čas v Ottově slovníku naučném