Vlastenský slovník historický/Michna
Michna , český rod hraběcí novějšího původu.  M., rodič z města Budyně a cís. hejtman panství Budyňského, povýšen jest r. 1598 od císaře Rudolfa do stavu vládyckého. Syn jeho , studovav u jesuitů v Ingolštatě, stal se při českém místodržitelství sekretářem, v kterémžto postavení byl horlivým pomocníkem Zdeňka Popela z Lobkovic, Viléma Slavaty a Jaroslava z Martinic v jich snaze o potlačeni nekatolíků v Čechách, pročež také od těchto nanejvýše nenáviděn byl. Při pověstném vyhození z okna místodržitelů r. 1618 měli protestantští stavové také na něj naměříno, že však na ten čas nebyl v Praze, meškaje ve Vídni, sáhli po nevinném jeho kolegovi Fabriciovi, a vyhodili jej za jeho pány. Nemohše mu na hrdlo sáhnouti zabavili povstalí stavové alespoň M-novo jmění, totiž hojné kapitály, které měl rozpůjčené. Ostatně ani mírnější katolíci netajili hněvu svého proti M-novi, jakož jednomu z předních původců českého povstání, a jmenovitě nejvyšší hofmistr Adam z Valdšteina při jedné přátelské hostině ve Vídni, kde i Zdeněk Popel z Lobkovic a Pavel M. byli přítomni, toho následkem hádky s ním s takovou silou v tvář udeřil, že z úst i z nosu krvácel, nazývaje ho šelmou, která spůsobila tu bídu v Čechách. Po bitvě Bělohorské byl M. jedním z nejčinnějších protireformatorů, začež jmenován jest cís. radou a místodržícím, a povýšen do stavu nejprv panského, pak i hraběcího. Z jmění dílem po otci zděděného, dílem vlastní přičinlivostí nabytého skoupil četné konfiskované statky, které zůstavil svým synům. Rod jeho zachoval se až na naše časy, ale zchudlý a blízký vymření.