Poesie (Asnyk)/Lidstvu
Lidstvo! Atreův ty smutný rode,
bez míru jenž k předu kráčíš v boji!
Vlastní ňadra vlastní meč ti bode,
hluché k slzám jsi, jen zášť tvou zbrojí.

Přežilý trud novou splácíš mukou,
mstíc se, věčně mstíš se jenom sobě,
každá rána, zadaná tvou rukou,
k zemi v krvi tvé tě sráží v zlobě!

Samo jsi ty obětí i katem —
vítěz když chceš vstát, v prach klesáš v pláči,
trestem ti tvůj triumf v lesku zlatém,
vítězství jen porážku tvou značí!

Přes kletby však, zoufalství i hroby
tušíš cíl, kam jít ti touha káže —
jeho paprsky ti čelo zdobí,
ač ho posud nechytla tvá páže!

Poezie