Poesie (nová řada)/Před úsvitem/I
Ti šťastni jsou, kdož mohou vítat jitro světa
radosti pokřikem a rozkoší vždy novou —
kdož zří, že budoucnost kruh vzácných darů splétá
a všem dá žití chléb, kdo národem se zovou.

Nám — zář dne každého jež k zemi hněte kletá,
jimž ztápí v prsa nůž, jejž naši vrazi kovou —
nám nelze důvěrně v ta příští patřit léta,
ni slavit novou éru písní minstrelovou.

My zříme s nevěrou tu skvělou kořist v dáli,
o níž teď blouzní lidstvo opojené, snící —
my bez obdivu jsme, kde svůdné blesky vzplály,

jichž plamen krvavou nás lunou v oči bodá —
leč k minulosti svojí obráceni lící
čekáme, — tajemný svit jitra co nám podá.

Poezie