Ottův slovník naučný/Švestka
Švestka, Prunus domestica, v ohl. bot. viz .

Š. je pro Čechy a Moravu nejvýznamnějším druhem ovoce peckového. Jest to strom prostředně veliký, který dosahuje stáří kol 50 let a bývá vysazován nejen v zahradách, ale i do stromořadí kol cest. O původě není zhola nic známo, o stáři kultur však svědči množství místních odrůd, které však změnou místa záhy pozbývají i znakův. Obyčejný druh označuje se jako š. , místní odrůdy nesou pak označení podle místa, tak , , nebo podle vypěstitele, na př. . Světového jména požívá š.  (), která je rozšířena ve všech zemích jihoslovanských. Vedle těchto místních druhů je ještě několik odrůd, jež se liší dobou zrání, jako Anička, Anna ranná; odrůdy jinde, hlavně v Německu vypěstované, nejsou již ryzí typy, nýbrž míšenci Š-ky domácí s některou slívou, na př. š. bulerthalská. Š. po výtce libuje si ve vlhčích, případně i polostinných polohách v kypřejší půdě. Množení děje se kořenovými odnoži, šlechtěním na slivoň a někdy též ze semene. Ovoce je důležitým činitelem obchodním; vedle syrového hojně se upotřebuje k výrobě povidel, pálení slivovice a k sušení. Dřevo švestkové je dosti tvrdé, červené a hodí se soustružníkům. Pražená jádra hodí se k výrobě cikorky. Fln.

Švestka