Patery knihy plodů básnických/Na smrt mého kanárka
V tomto temném hrobínku
hajej milé ptáče!
hajej, hajej ptačínku!
Darmo tobě pláče
pán tvůj smutnou slzinku.

Jak tu ležíš miličký!
Již se tvých nestkvějí
jasných oček hvězdičky;
běda, zavíjejí
černá očka mázdřičky.

Smrti zlá! co udělal
tento ptáček tobě?
zdali koho rozhněval,
že mu v ranní době
kratičký se život vzal?

Lili! cukr, na! — Ó, můj
ptáčku, ó můj Lili!
neslyšíš? ach! krček tvůj
nezní více! ty-li
na vždy ztratils hlásek svůj?

Ztratil’s, ztratil na věčnost
hlásek, ubožáčku!
ladnost ani čipernost
neskrotila, ptáčku,
dravé smrti urputnost.

Ó jakou jsem radost měl,
ans se mnou pohrával,
an mi z ruky papat šel,
z knih se učívával,
opak listy obracel.

Tys měl dobré srdíčko!
Když jsem smutně seděl,
jaks mé potěšeníčko
smutně na mne hleděl!
kdes, kde krásná hubičko?

Ulítla jak jiskřička
tam, kde Katullovi
vrabec lít, tvá dušička,
tam, kde Ramlerovi
hlasitá křepelička.

Poezie