Výbor z Květů zla II./Dvé dobrých sester
Jsou Zhýralost a Smrt milostné dívky obě,
a každá polibky a zdravím hýřívá,
jich bok, vždy panenský, má hadry ke své zdobě,
přes věčnou námahu plod nikdy nemívá.

Však básník neblahý, jenž pouze žije sobě,
a, pekla miláček, jen darmo sloužívá,
má pod jich přístřeším, i v hampejzu i v hrobě,
vždy lůžko, výčitek kde nikdy nebývá.

A v rakvi, ložnici, vždy rouhání je dosti,
ty dají navzájem jak dobrých sester dvé,
nám hrozné rozkoše i slasti strašlivé.

Kdy chceš ty, nečistá, mne pohřbít, Zhýralosti,
kdy, Smrti, přijdeš jí, ó, sokyně všech vnad,
tmu svojich cypřiší v puch myrty roubovat?

de:Die beiden barmherzigen Schwestern
fr:Les Fleurs du mal/1861/Les Deux Bonnes Sœurs