Poesie francouzská nové doby/Motýl
S jarem se zroditi a umřít s růžemi,
na křídlech zefíru se nebem dáti v let,
a poupat na ňadrech se houpat chvílemi
a světlem, azurem, vůní se opíjet;
mlád ještě střásati prach zlatý s perutí
a dechem uletět v azurné klenutí:
to osud motýla, jen kouzlo, půvab, ples.
On touze rovný jest; ta též se stišit nedá,
jen všeho dotkne se, vše sčeří, všady hledá,
a v posled pro rozkoš se vrací do nebes.

Poezie

eo:La papilio
fr:Le Papillon (Lamartine)
ro:Ce este fluturul