Směska/Babička
Babičko, ach bábo naše,
bála jste se satanáše!

Od rorátů třemi sloupky
hnala jste ho od chaloupky:

velkonoční rosou novou
a tou křídou tříkrálovou;

od Božího těla věnci,
klokočemi na růženci.

S kravským chvostem, koňskou nohou
vytáh' ze vsi duši mnohou.

K vám však byla marná chůze,
satanáš se bál vás tuze.

Ale přece, bábo milá,
pekel moc vás podskočila.

Toho jste se nenadála,
když tak hezky dcerky vdala,

do světnice k vám že v mžiku
přijde diblík po diblíku.

A že bude jich tam v krátce
jako kuřat na ošatce.

A vy pipláte je všady:
„Staloť se to z boží rady!“