Vlastenský slovník historický/Krasonický
Krasonický, nebo , Vavřinec, též  zván, vynikající bratr český, potomek zemanské rodiny, narozen uprostřed XV. století studoval v Praze spolu s Všehrdem, Janem Černým a jinými, s nimiž zároveň r. 1479 na bakalářství povýšen byl. Pro Jednotu bratří získán byv r. 1482 náležel v bojích s Konvaldským rozhodně ke straně pokročilé a r. 1494 přijat jest do úzké rady, kdež mu připadl úkol, aby co první její písař o věci Jednoty pečoval a ostatním starším pomáhal. Roku 1495 stal se správcem bratrské osady v Litomyšli, a hlavně jeho působením darovala Anna Šárová bratřím tamějším dům, který obrácen ve sbor. K-ckému se přičítá sepsání apologie (Psaní obšírné a mistrné atd.), kterou vydali bratří na svou obranu r. 1503, když král Vladislav je pronásledovati se jal. S dominikanem Jindřichem Institorisem, schvalně k tomu do Olomouce poslaným, měl tam K. disputaci o věcech víry, která ovšem bez výsledku zůstala. Když r. 1504 král Vladislav nařídil, aby mistři Pražští a konsistoriani měli rozmlouvání s bratřími, byl mezi osobami od Jednoty k tomu vyslanými vedle bratra Lukáše také K.; ale se schůzky té napotom sešlo. Později měl delší theologické hádky s protivníky Jednoty, s tajnými pak spoluvěrci v Praze zůstával v neustálém spojení, ano když jim r. 1524 nastalo pronásledování, rázně se jich ujal Psaním proti víře administratora (Cahery) a mistrů Pražských. Roku 1528 vydal K. poslední své dva spisy proti Novokřtěncům a Habrovanským. Při všech zásluhách o Jednotu hodnosti biskupské nedošel, nýbrž zůstal co první v radě po biskupích až do smrti, která jej zasáhla v Litomyšli 25. led. 1532. K. psal mnoho, avšak již za doby Blahoslavovy toho zůstávala jen malá sbírka.