Ottův slovník naučný/Abrahamson
Abrahamson: 1)  (* 1744 – † 1812), básník, národní buditel dánský a člen všech tehdejších učených společenstev domácích; uveřejnil ve mnohých časopisech články o dánské minulosti, zvláště o runských kamenech, pak aesthetické a literárně historické úvahy vůbec; překládal staré sagy a napsal dánskou mluvnici pro Němce. Společně s Nyerupem a Rahbekem vydal výbor dánských písní středověkých Udvalgte danske viser fra middel al deren I-V. a působil v témže směru také ve svých vlastních básních, mezi nimiž jsou národní a vojenské písně a ve kterých zaváděl staronordickou mythologii do nové poesie. A. nar. v Šlesviku, byl setníkem dělostřeleckým a učitelem na rozličných ústavech vojenských v Kodani, kdež zemřel. – 2)  A. (1787–1847), syn před., proslulý v dějinách dánské paedagogiky. Byl důstojníkem generálního štábu a pobočníkem krále Bedřicha VI., ve kterémž postavení působil pro zavedení vzájemného vyučování v národních školách, které ve Francii byl poznal. Jeho přičiněním byla zřízena vysoká škola vojenská (1830), kterou do r. 1836 sám řídil. Vydal společně s Münsterem spis o vzájemném vyučování.

Dánové v Ottově slovníku naučném