Selské písně a české znělky/Jak štěp u cesty polem
Jak štěp u cesty polem
je ruka sedlákova;
tam trhá, kdo jde kolem,
a štěp zas rodí znova.

A naše tuhé šíje
jsou jako kleče pluhu;
čím hloub v zem přitlačí je,
tím víc to setbě k duhu.

A srdce, plná síly,
jak hluboká jsou studna;
krev od věků z ní pili,
a podnes nejsou u dna!