Z máje žití/V háji
Šeřivý háji! kdy nade mnou
tiše své myšlénky šumíš,
rci, zda-li znáš také touhu mou,
že o ní housti tak umíš? —
proč náhle zvuky své tlumíš?

Zmlkne-li šumění vzpomínek?
plamen-li touhy zhasíná? —
— nade mnou v moři tvých myšlének
vysoko příboj se vzpíná, —
vzdychá a nezapomíná.