Vlastenský slovník historický/Harrach
Harrach, starý šlechtický, později hraběcí rod původu českého, jehož prvotním sídlem byla tvrz  v Budějovicku u nynější vsi téhož jmena (něm. ) na bývalém panství Rožmberském. První H. připomíná se k roku 1160, nejstarší zmínka v listinách o rodu tom jest k roku 1272. V XIV. století rozštěpili se H-ové na dvě větve, . Praotcem  větve byl , pán na tvrzi  (na nynějším panství Novohradském), odkud se potomci jeho psali , pak , a prodavše tvrz  H-u. Z rodu toho pocházel slavný válečník český . Původní jmeno H. opět přijal , pán na Mostkách a Deskách, jenž umřel 1610 u vysokém věku. Bratří  H-ové povýšeni jsou 1705 do stavu svob. pánů a 1706 do stavu hrabat král. Českého. Větev ta vyhynula  H-u, který zemřel 30. čna 1732. — Z  byl  IV., r. 1552 do stavu říšských hrabat povýšený, r. 1577 přijat za obyvatele království Českého. Syn jeho, hrabě  H., byl miláček Ferdinanda II., jemuž byl důležité diplomatické služby konal, a povýšen 1627 do stavu hraběcího. Z jeho synů stali se  praotci obou nynějších linií starší a mladší. Nejstarší,  H., narozen 4. list. 1598, vzdělav se v německé koleji v Římě pro stav duchovní, stal se kanovníkem v Tridentě a r. 1625 arcibiskupem Pražským, 1626 jmenován jest kardinálem. Když 1648 Švédové Prahu přepadli, byl od nich zajat, ale za 15.000 tolarů propuštěn. R. 1665 stal se též knížetem biskupem Tridentským. Za jeho úřadování vysvěceno 10.000 kněží a 609 kostelů, také založení biskupství Litoměřického stalo se hlavně jeho přičiněním. Kardinál H. byl veliký dobrodinec chudých. Proti zmáhajícímu se vlivu jesuitů na universitě Pražské rázně se opíral. Jeho sestra  byla manželkou Albrechta Valdšteina vévody Fridlandského, a pro svou pobožnost nazvána od současníků .  H., syn , narozen 1637, jenž sloužil císaři Leopoldovi co vyslanec ve Francii a ve Španělích, skoupil mnohá panství v Čechách a v Rakousích, z nichž založil rodinný fideikomis, a zemřel 15. čna 1706 v Karlových Varech.