Stará melodie
Odevšad odejdeš i ze života
ke všemu nalezneš klíč
ale co láska Bože co ta?

Tu starou melodii prozpěvuješ si
je to píseň tvého dětství
kus štěstí a kus neštěstí

A pro ten dětsky zaoblený prs
ze sebe vycházíš a tvář svou odhazuješ
jen popatř již jak v pavučině slz

se úsměv zachytil a jak jej stále vězní
aby nikdy nemohl ti nastaviti rty
však píseň tu již nezní

to ty tu zníš můj Bože jenom ty

22. III. 1938.

Poezie