Ottův slovník naučný/Plava
Plava: 1) P. (Plau), město v Meklenbursko-Zvěřínsku, na velikém  t. jm. (Plauer See) a želez. trati Güstrow-Meyenburg ve vévodství güstrowském, má 4212 obyv. (1900), obvod. soud, evang. kostel ze XIII. stol., radnici, nemocnici, chudobinec peněžní ústavy, vápenice, továrnu na stroje se slevárnou na železo, továrnu na sukna s přádelnou na vlnu, parní pily, výrobu škrobu a syrupu, par. mlékárnu, rybářství, zejména lov rakův, obchod s obilím, dobytkem a úhoři. P. má paropl. spojení s Malchovem. R. 1218 obdrželo právo lubecké. – 2) P., (Plaue, P. an der Havel), město v býv. Havolsku, v prus. prov. braniborské, ve vlád. obv. postupimském, na  t. jm. (Plauescher See), jímž protéká Havola, má 2185 ob. (1900), pálení cihel, pivovar, plavbu, rybářství a obchod s kamenem. Zde počíná se , 32 km dl., spojující Havolu s Labem (vystavěný v l. 1743–45). Nedaleko ryt. statek Plava, kdysi hrad Jana z Quitzowa.

Sídla v Německu v Ottově slovníku naučném