Riegrův Slovník naučný/Alafance
Alafance, také halafance (z něm. al = cizí, a fanzen = mluviti), znamenalo tolik co vzatky, dary, jimiž soudce porušován býval, tudíž alafancování = porušení, podmazání, uplacení. Na doklad toho, Všehrd : „Ale v Čechách každý v jednom roce konec bére o svú při, beze všech velikých nákladóv, beze všech daróv, poct i halafancóv.“  Jk.