Ottův slovník naučný/Aleksějenko
Aleksějenko , prof. finančního práva na universitě charkovské. Nar. se r. 1847 v Jekaterinoslavi, kdež r. 1864 ukončiv studia gymnasijní vyznamenán zlatou medaillí. Po té na právnické fakultě charkovské pilně studoval národní hospodářství a vědy příbuzné. Dokončiv studia právnická podal dissertaci Vzgljad na razvitije o nalogě u ekonomistov A. Smita. Ž. B. Seja, Rikardo, Sismondi i D. S. Miija (Charkov 1870). R. 1869 napsal rozpravu o významu rozpočtu v národním hospodářství, Organizacija gosudarstvennago chozjajničanija (t. 1870), začež obdržel veniam legendi. R. 1872 vydal dissertaci magisterskou Gosudarstvennyj kredit. Očerk narostanija gosudarstvennago dolga v Anglii i vo Franciji (t.). R. 1874 vyslán byl do ciziny, kdež v bibliotékách pařížské, mnichovské, vídeňské a berlínské studoval finanční soustavu západoevropskou. Výsledkem těchto studií jest znamenitý spis A-kův Dějstvujuščeje zakonodateljstvo o prjamych nalogach (Petrohr. 1879), v němž A. kriticky probírá formy přímých daní, přijatých vládou ruskou. R. 1879 jmenován mimořádným, r. 1880 řádným prof. fin. práva. Hlavním předmětem studií A-vých jsou daně; o tom svědčí rozpravy: Teorija i praktika promyslovago obloženija (1879 ve »Věst. Jevr.«), Podochodnyj nalog i uslovija jego priměnenija (Charkov 1885). Mnoho prací A-vých uveřejněno v »Juridič. Věstn.«, »Rus. Mysli«. »Miru«, »Juž. Kraji«, »Moskev. Vědomostech« a j. w.

Aleksějenko