Ottův slovník naučný/Bába
Bába v mythologii slovanské jest personifikací deštivého mračna, jakož Slované vůbec v mračnech sobě představovali ženy, které způsobují déšť. Podnes u nás o mračnech se říká: „ vstávají, bude bouřka“, a ten kout nebes, z kterého obyčejně bouřky přicházejí, sluje „ kout“. U Slovinců jest „ baba“ královnou bílých žen (oblaků), přebývá v horách, lesích a jezerech a v zimě dělá sníh, jejž nazývají „babí kaší“. U Rusů jest  personifikací vichřice a bouřlivého mračna (viz ). A kdežto sličný jinoch Jarilo jest představitelem jarní přírody, stala se mračná B. personifikací doby , kterou Slovinci v podobě slaměného hastroše v středopostní středu upalují (babo žagajo), jako jinde vynášejí a topí smrť čili Moranu, kterou v Drienčanech na Slovensku nazývají . Když v březnu nebo počátkem dubna udeří opět mráz a napadne sníh, říkají tomu Srbové babini jarci (kozlíci) nebo babini ukovi. — Že by  B. bývala u Slovanů bohyní , jak tomu chtějí někteří, nelze dokázati. —  znamená prostě pozdní léto a nemá významu mythologického. Sob.

Hesla v Ottově slovníku naučném