Jóga sútry/Vývoj osvícení
Dokonalost (siddhis) získáme zrozením, drogami, mantrou, askezí nebo samádhi.
 Důvodem zániku prakrti jsou proměny z jednoho druhu (jati) do druhu jiného.
 Skutky nejsou přímými příčinami proměn, ale odstraňují překážky, tak jako voda přirozeně zavlažuje rýžové pole, když se odstraní překážky v jejím toku.
 Individualita způsobuje vznik proměn mysli.
 Jsou různé proměny mysli, ale všechny jsou ovládány prvotní proměnou.
 Z těchto (prvotních) je proměna vzniklá meditací nedotčená tužbami.
 Skutky jógína nejsou dobré, ani špatné. Skutky ostatních jsou dobré, špatné nebo smíšené.
 Tyto tři dávají vzniku dojmům podle jejich druhu.
 Dojmy lze určit, protože je vztah mezi druhem, místem a dobou a vzpomínkou na ně.
 Tužby nemají počátek, protože touha po naplnění je bez konce.
 Následky nejsou bez příčiny, místa a předmětu.
 Minulost a budoucnost jsou také přítomné, mají ale jinou podobu a vyjádřené v jiné době.
 Jsou také vyjádřené ale mnohem zjemněleji a závislé na působení gun.
 Působení (gun) je jednotné, a proto je také jednota ve všem.
 Předmět je pořád stejný, jeho vnímání je ale rozličné podle proměn mysli.
 Poznávané není závislé na jediném vjemu. Bez vjemů předmět neexistuje.
 Předmět si uvědomujeme, když se zrcadlí v mysli.
 Protože poznávající zůstává nedotčen, mohou být jeho proměny vnímány.
 Mysl sama sebe neosvěcuje, protože sama sebe poznává.
 Nemůže zároveň poznávat objekt i sama sebe.
 Předpoklad, že existuje druhá mysl, která poznává první je pomatenost a úpadek.
 Čisté vědomí je neměnné. Jejím zrcadlením v mysli si uvědomuje sama sebe.
 Poznávající, proces poznávání a poznávané se zrcadlí v mysli a ví všechno.
 I když je mysl naplněna nesčetnými tužbami, je nástrojem někoho jiného (puruša).
 Pro toho, kdo dokáže rozlišit sama sebe od mysli, přestanou tužby a toto rozlišení je předzvěstí osvícení.
 Vjemy minulých proměn ruší probouzející se osvícení.
 Zjemnělým vnímáním a vědomou představou protikladů je odstraníme.
 Odpoutáním i od tohoto rozlišení dosáhne jógín stavu dharmamegha samádhi.
 Tím končí všechny proměny a utrpení.
 Čisté vědění beze clon a nečistot je neomezené a ostatní poznání je zanedbatelné.
 Pak, protože působení gun dosáhlo naplnění, zmizí všechny jejich proměny.
 Teprve nyní, když zmizely, pozná jógín v jednom okamžiku průběh všech proměn.
 Tím, že guny svou funkci splnily, vrací se zpět do svého zdroje. To je osvícení – poznání sama sebe ve stavu čistého vědomí.

Zde končí čtvrté pojednání nazvané: Kaivaljapáda

Védská literatura