Ottův slovník naučný/Aestimace
Aestimace (lat. aestimatio), , , jest stanovení hodnoty určitého majetkového předmětu porovnáním jeho s jinými předměty v obchodě stávajícími, pravidelně s penězi. Začasté užívá se téhož výrazu k označení výsledku tohoto oceňování, tedy k naznačení ceny samé. Takovéto oceňování má v oboru práva soukromého důležitost tehdáž, jestli že plnění původního předmětu straně k tomuto plnění zavázané její vinou se stalo nemožným, kde tedy na místě tohoto předmětu hodnota jeho, v penězích vyměřená, nastupuje. V řím. právu byla tato cena (aestimatio litis) přísahou žalobce (iusiurandum in litem) stanovena. Tak i jde-li o náhradu škody, nutno napřed oceniti zájem (interesse), jejž plniti zavázaný jest povinen. Zvláštní význam má ae. při věně; tu mluvíme o aestimatio dotis taxationis causa, stanovena-li cena věna, kterou manžel svým časem manželce, pokud se týče, jejím dědicům vrátiti má, je-li původní předmět zmařen a on dokázati nemůže, že se tak stalo bez viny jeho. Aestimatio dotis vendendi causa jest pak určení ceny věcí manželu věnem odevzdaných, kde nikoli věci samy, nýbrž tato jejich cena manželu věnem jest dána, tak že manžel stane se vlastníkem věcí těch, jsa za všech případů jen k vrácení této jich ceny zavázán. Pčk.

Římské právo v Ottově slovníku naučném