Ottův slovník naučný/Morašice
Morašice: 1) M., ves v Čechách, hejtm. a okr. Čáslav, fara a pš. Zechovice; 44 d., 266 ob. č. (1890), panský rybník a myslivna. — 2) M., far. ves t., hejtm. a okr. Chrudim, pš. Heřm. Městec; 60 d., 423 ob. č. (1890), kostel sv. Víta (ve XIV. stol. far.), 5tř. škola, popl. dvůr, na Chrbovském potoce 3 mlýny a samota Morašická Dubina. Štávala zde tvrz, nepochybně původní sídlo vladyk z Morašic. R. 1544 koupil M. i s tvrzí od Buriána Anděla z Ronovce Mikuláš Štítný ze Štítného, po jehož smrti. (1550) uvázala se v dědictví otcovské jeho dcera Johanka provd. za Petra Hamzu ze Zábědovic. Potom sňatkem dcery Evy dostaly se M. Buriánovi Špetlovi z Janovic. Později seděli zde pánové z Lobkovic, Fr. hr. ze Šternberka, Hanuš Fr. z Kaiseršteinu a sv. p. Jan ze Šporcku, za něhož připojeny M. k panství heřmanoměsteckému. — 3) M., far. ves t., hejtm. a okr. Litomyšl; 72 d., 588 obyv. č. (1890), kostel sv. apošt. Petra a Pavla, 4tř, šk., pš., mlýn. Poblíž je pověstný »růžový palouček«.

Morašice
Morašice
Morašice