Ottův slovník naučný/Pochodeň
Pochodeň n.  je primitivní prostředek osvětlovací. V nejjednodušším tvaru jsou p-dně tyče ze smolnatého dřeva nebo víchy nastrčené na tyče, jež, mezitím co na jednom konci hoří, druhým koncem se upevňují nebo v rukou drží, podobně jako louče. P-dně vojenské bývají nejčastěji trubice papírové nebo plátěné, vyplněné smolnatou hořlavou látkou, jež zapálena má značnou svítivost. Vyzvednuta do výše 2—3 m jediná p. ozařuje světlem svým plochu as 1 ha a zář její patrna jest až na vzdálenost 20—35 km. Užívá se tudíž p-dní takových s prospěchem tak jako raket k dávání signálův a při světelném telegrafování do dálky. Plamen bývá bílý nebo červený a svítí jediná p. 15—25 min. P-dně, jichž ve středověku se užívalo a dosud užívá při církevních obřadech, pohřbech a pod., jsou vlastně veliké přenosné svícny kovové, jejichž jeden konec upraven je v rukojeť, kdežto hořejší konec opatřen je korunkou a zařízením svítícím, kahanem, hořákem, svícemi atd. JPok.