Ottův slovník naučný/Komančové
Komančové,  [kómenčis], domácím jménem  nebo , t. j. národ národů, indiánský kmen, jenž spolu s Utahskými Indiány a se Šošony tvoří sev. oddělení větve Uto-aztecké. Původně, pokud vůbec znalost naše sahá, potloukali se v území mezi prameny Brazosu a Colorada s jedné strany a prameny Arkansasu a Missouriho se strany druhé. Později rozšířili svoje potulky až do Mexika. V posledních desítiletích zdržovali se nejvíce v Texasu a přilehlých státech. Nyní, byvše r. 1867 a 1874 zkroceni vojskem Spoj. Obcí, usazeni jsou v Indiánském území v reservaci mezi Washitou na sev. a Red Riverem na jihu. Když poprvé vešli ve styk s Francouzi r. 1719, byli nejmocnějším národem indiánským v těchto krajinách a sídlili ve velkých osadách, které měly až 4000 ob. Ještě Catlin páčil v letech dvacátých t. stol. počet K-čů na 40.000 a r. 1847 napočteno jich asi 12.000. Nyní jest jich sotva 1600. K. jsou menší postavy než jejich sousedi, ale jinak silného vzrůstu, mají obličej velmi pravidelný výrazu ušlechtilého a pleť světlejší, ale jsou náchylní k tloustnutí. Jsou ukrutní, bojovní, loupeživí, zrádní a nespolehliví, ale jinak povahy živé a veselé, hovorní, ale k cizincům odměření a vážní. Velice miluji hry, závody a tanec. Dříve výhradným pramenem jejich výživy byly lov a loupežení, při čemž podnikali nájezdy až hluboko do Mexika. Velmi brzo seznámili se s koňmi Evropany do Ameriky přivezenými a opatřovali si je lupem, hlavně v Mexiku. Poněvadž pak byli již od přirozenosti vždy v chůzi nemotorni, stali se brzo jezdci nad jiné dokonalými. Zároveň však ustupují staré zbraně, luky, otrávené šípy, oštěpy a štíty moderním zadovkám a revolverům a též evropský kroj začíná nabývati převahy nad původním. Po nešťastných bojích s vojsky Unie a usazení v reservaci Indiánského území stávají se znenáhla usedlými a zabývají se též chovem dobytka a orbou. Nyní rozdělují se K. na vlastni K-če, Jamparaky a Tenevy. Srv. Marcy,  (Washington, 1854).