Moderní básníci francouzští/Ztracené štěstí
V patnácti letech, kdy je srdce svěží,
kdy taje, jihne a se chystá k žití,
se tajnou láskou nenadále vznítí,
jež silná, velká na dně jeho leží.

Však stydí se a přizná se jen stěží,
zas klidem obyčejným tváře svítí,
svět říká: Než jen vyhne se té síti,
je nechte spát, je držte na otěži!

A muž i žena závory a klíče
na srdce dají, ujařmí své chtíče,
že nikdo neví, co jen vytrpěli.

Co kniha srdcí velkých tajů chová!
Co v mládí milovalo beze slova,
co milováno jich — a nevěděli!

Poezie