Ladění/Vinice
Ten zástěrkář už vtrh i do vinice
jako by jinde neměl toho dost
choulí se réva v závoj ruměnice
ten nestyda jí sahá na nahost

V odkrytém listí blýská lýtko ženy
a tepna října krvaví náručí
trhaný hrozen všecek rozdurděný
jak dětský ret svá zrnka napučí

Naposled slunce stráň chce pomazlili
hřbitovní něžnost je to bezmála
troufá si věrnost listím zašustiti
betlémská sláma zrovna tak šeptala

Vinice zpustla bdí tam smělec bdělý
kostnatý čahoun strach jde z chlapíka
Bodlák Hodovník zkajícnělý
však furiantsky si připích stehlíka