Vlastenský slovník historický/Marcus Marci
Marcus Marci, výtečný lékař a učenec český, narozen v Lanškrouně 13. čna 1595, studoval v Praze lékařství, a stav se doktorem jmenován brzy profesorem na tamější universitě, kterýž úřad s velikým prospěchem zastával. Za švédského obleženi získal si M. M. též co lékař nemalé zásluhy, začež od Ferdinanda III. jmenován cís. radou. Později jmenován jest fysikem království Českého, a r. 1658 zvolil jej císař za svého osobního lékaře. U vysokém věku svém jsa stížen těžkou nemocí dal se přijmouti do řádu jesuitského a zemřel 10. dub. 1667. M. M. byl nejenom výborný lékař (mezi jiným vyléčil r. 1655 Bohuslava Balbina z nebezpečné nemoci, začež jej tento oslavil básní), nýbrž i mathematik, fysik a filosof, dopisoval si s mnohými učenci svého věku, jako s jesuitou Athanasiem Kircherem, Caramuelem z Lobkovic, Stránským a jinými, a vydal rozličné latinské spisy z oboru jmenovaných věd, z nichž jmenovitě spisy jeho filosofické v nejnovějším čase docházejí chvalného uznání.