Ottův slovník naučný/Doupě
Doupě, dutina, díra, jáma, v níž divoká zvěř peleší. Viz .

D. ()  zove se dutina povstavší pathologickým processem v některém dužninovém orgánu a chovající zbytky rozpadávající se tkaně. Vyskytuji se zvlášť v ledvinách, žláze předstojné, především pak v plících, tak že název d. skoro výhradně k tomuto ústrojí se vztahuje. D. plicní jest téměř vždy následkem chronické tuberkulosy plicní; infiltrát tuberkulosní pronikající jistou částí plicní změkne, tkaň plicní v něm nekrotisuje a tvoří se hnízdo vyplněné vazkým, hnisavým obsahem, který do nejbližší průdušky se provaluje. Progressivní ráz tuberkulosy s sebou přináší, že d. rozpadem svých stěn vzrůstá nebo že sousední d-pata ve větší dutinu splývají; jelikož tuberkulosa téměř vždy počíná v horních lalocích plicních, bývají d-pata především v těchto pozorována a zde nabývají časem takové velikosti, že veškeren horní lalok zaujímají. — D-pata jiného druhu povstávají při gangraeně (hnilobě), jiná při hnisavém zánětu plic. — Posléze uvésti jest d-pata bronchektatická, t. j. vakové rozšířeniny průdušek, které hlenný nebo hnisavý obsah chovají. Poznání d-pat většinou pro charakteristické příznaky jest snadné. Mx.