Ottův slovník naučný/Výseč
Výseč(lat. sector), v geometrii čásť křivočarého obrazce omezená dvěma úsečkami z bodu jednoho vycházejícími a částí křivky, tvořící obvod obrazce. V.  bývá omezena nejčastěji dvěma poloměry a obloukem. V.  slove čásť jeho, omezená jednou nebo několika plochami bodem jedním uvnitř tělesa procházejícími nebo pololoženými a částí povrchu tělesa, kterou plochy ony z povrchu celého vymezují. Tak jest v.  těleso omezené plochou kuželovou, jejíž vrchol je ve středu koule, a vrchlíkem, t. j. části kulové plochy, kterou plocha kuželová z koule vykrojuje. Dostaneme v. kulovou, spojíme-li všecky body kulového kruhu (vedlejšího) se středem koule.