Ottův slovník naučný/Patow
Patow, šlechtický rod dolnolužický, od r. 1717 užívající titulu svobodných pánů. Nejznámější člen rodu jest:  von P., svob. pán, státník pruský (* 1804 v Mallenchen u Kalavy v Dolní Lužici – † 1890 v Berlíně). Studoval práva v Berlíně, Lipsku a Heidelberce, vstoupil r. 1829 do státní služby jakožto referendář, záhy pak dostal se do ministerstva financí, r. 1836 jmenován tajným finančním radou, pak přednášejícím radou ve státní účtárně, r. 1840 členem státní rady. Potom přestoupil do min. vnitra a r. 1845 jakožto ředitel do min. zevních záležitostí. Již r. 1839 byl volen do provinciál. sněmu dolnolužického a r. 1847 účastnil se porad stavovského výboru. R. 1848 byl v ministerstvě Camphausenově ministrem obchodu, krátce potom jmenován vrchním praesidentem provincie braniborské. Když r. 1849 ocitl se jakožto konservativec v opposici s ministerstvem, opustil státní službu a působil nadále jen parlamentárně na erfurtském sněmu a v pruské sněmovně poslanecké. Zajímal se po výtce o otázky finanční a stavěl se proti snahám junkerským. R. 1858 povolán znovu na křeslo ministra financí a byl vynikajícím členem a mluvčím ministerstva Hohenzollerského. Za příčinou nových potřeb vojenských prosadil novou pozemkovou daň. R. 1862 ustoupil s celým ministerstvem a r. 1866 reorganisoval provincii hessko-nassavskou a jako člen posl. sněmovny přidal se ke straně staroliberální. R. 1873 stal se vrchním praesidentem provincie saské a r. 1881 odešel na odpočinek. R. 1869 složil mandát jako člen pruské sněmovny poslanecké, ale v l. 1871–73 byl ještě členem sněmu říšského.

Šlechtické rody v Ottově slovníku naučném