Pohádky z naší vesnice (Dyk)/Myšlenky starého Řeháka
„Za našich dědů všechno lepší bylo.
Šla práce lidem lépe od ruky.
Též trvalejší bylo jejich dílo.
Svou pílí praděd těšil pravnuky.
Prostičká píseň dědy potěšila.
Ves těšila se přízni knížecí.
– Ta přízeň, žel bůh, byla potměšilá!“
Tak rozumoval Řehák na peci.

„Dědové naši znali ještě žíti,
o co se přem’, to měli na dlani.
A uměli to chytře zatočiti,
když měli s pány jakés jednání.
Za děda rostla vydatněji tráva,
za děda pták sám lítal do klecí.
– A přec se nyní všeho nedostává!“
Tak rozumoval Řehák na peci.

„Za dědů našich v prsa vždy se bili,
když mluvilo se rodné o obci.
Lacino tehdy lidé nakoupili,
a slušně přec si stáli výrobci.
Za našich dědů mnohý tvrdošíjně
odmítal škodou obce prospět si.
– A přec se obec octla na mizině!“
Tak rozumoval Řehák na peci.