Manifest Prozatímní národní vlády (Polsko 1863)
Manifest Prozatímní národní vlády

Ústřední výbor jako Prozatímní národní vláda.

22. ledna 1863

Ničemná agresorská vláda, rozzuřená odporem jí týrané oběti, rozhodla se jí zasadit rozhodný úder: uchvátit několik desítek tisíc nejstatečnějších, nejhorlivějších obránců jejích, obléci je do nenáviděné moskevské uniformy a hnát tisíce mil do věčné bídy a na věčné zatracení. Polsko nechce, nemůže se vzdát bez odporu tomuto hanebnému násilí, musí energicky vzdorovat pod trestem ostudy před dalšími pokoleními. Zástupy mládeže bojovné, mládeže obětavé, živené vroucí láskou k Vlasti, neochvějnou vírou ve spravedlnost a pomoc Boží, přísahaly sobě shodit to prokleté jho, anebo zhynout. Za ni tedy, národe polský, za ni! Po strašlivé hanbě poroby, po nepředstavitelných mukách útisku Tě Ústřední národní výbor, v současnosti Tvá jediná legální vláda, vyzývá do posledního již boje, na pole slávy a vítězství, které Ti dá a jménem Boha na nebesích dáti přísahá, neboť ví, že Ty, který včera byl jsi kajícníkem a mstitelem, zítra musíš býti a budeš hrdinou a velikánem! Ano, Ty svobodu svou a nezávislost svou dobudeš velkostí takové mužnosti a posvátností takových obětí, jakými se ještě žádný lid ve své historii nezapsal. Vznikající Vlasti své dáš bez žalu, slabosti a váhání všechnu svou krev, život i majetek, který by od Tebe potřebovala. Výměnou Ti Ústřední národní výbor slibuje, že silami Tvé statečností nemrhá, oběti tyto nebudou nadarmo, neboť kormidlo, kterého se chápe, silnou rukou držeti bude. Přemůže všechny překážky, rozdrtí všechny zábrany, a každou nepřízeň svaté věci, dokonce i nedostatek horlivosti, stíhati i trestati bude před přísným, leč spravedlivým tribunálem Vlasti. Hned v prvním dnu veřejného vystoupení, v první chvíli zahájení svaté války prohlašuje Ústřední národní výbor všechny polské syny, bez ohledu na víru i rod, původ i stav, svobodnými a rovnoprávnými občany země. Země, kterou lid rolnický dosud držel na právech pachtovného, stává se od této chvíle jeho bezpodmínečnou vlastností, věčným dědictvím. Poškození majitelé budou odškodněni z obecných státních fondů. Všichni podruzi a nádeníci vstupující do řad obránců země, nebo v případě jejich slavné smrti na poli slávy jejich rodiny, obdrží z národního majetku díl země bráněné před nepřáteli. Do zbraně tedy národe Polska, Litvy a Rusi, do zbraně, neb hodina společného osvobození již uhodila, starý náš meč tasený, svatá standarta Orlice, Pogoni a Archanděla rozvinuta. A nyní k Tobě, národe moskevský, promlouváme: tradičním heslem naším je volnost a bratrství lidů, proto Ti odpouštíme dokonce i vraždu naší Vlasti, dokonce i krev Pragy a Oszmiany, násilí na ulicích Varšavy a muka lochů Cytadely. Odpouštíme Ti, jelikož i Ty jsi zbědovaná a mordována, smutná a utrápená, mrtvoly dětí Tvých se kolébají na šibenicích carských, proroci Tví v snězích sibiřských mrznou. Ale nepocítíš-li v této rozhodné hodině v sobě utrpení za minulost, svaté tužby pro budoucno, podpoříš-li v boji s námi tyrana, který nás zabíjí a Tebe ponižuje, běda Ti, neboť před Bohem i světem celým Tě proklejeme na hanbu věčné poroby a muk věčné nevole, a vyzveme ku strašnému boji záhuby, poslednímu boji evropské civilizace s divokým barbarstvím Asie.

pl:Manifest Tymczasowego Rządu Narodowego (1863)
pl:Nieprzedawnione hasła/Odezwa Komitetu Centralnego z r. 1863