Goetheho vybrané básně/Žáby
Rybník zamrznul, a žáby v třtině
poschovány byly ve hlubině;
nemohouce kvákať, dováděti,
usmyslili sobě v polospánku,
až jen vyjdou za teplého vánku,
jako slavíci že budou pěti.
Když led roztál jarní dobou svěží,
vyplovaly žabky na pobřeží,
usednuvše vydaly svůj hlas:
byl to kvakot zas.