Ottův slovník naučný/Libuň
Libuň, far. ves v Čechách, při říšské silnici z Jičína do Turnova, v hejtm. semilském, okr. lomnickém n. Pop., má 78 d., 597 ob. č. (1890), kostel sv. Martina (ve XIV. stol. far.), 4tŕ. šk., pš., záložnu Raiffeisenovu, křižovatku projektovaných drah Jičín–Turnov a Mladá Boleslav–Stará Paka; polní hospodářství a sadařství. Roku 1559 Krištof z Lobkovic na Kosti prodal L. s Troskami Jindř. Smiřickému ze Smiřic a na Skalách, od které doby náleží L. k panství hruboskalskému. Ve dvoře libuňském sídlil r. 1587 Václav Semín ze Semína, v XVII. stol. rodina Matyášovských z Matyášova. R. 1791 vyhořelo v L-uni 18 čísel. Kostel připomíná se již r. 1344, přestavěn byl r. 1765. V XVI. stol. byla zdejší fara osazena farářem utrakvistickým. V XVII. stol. byl kostel bez kněze; duchovní správu konali faráři z Lomnice a Turnova a jičínští jesuité. R. 1629 (9. srp.) byl u L-uně usmrcen jesuita Matěj Burnatius, na kterémž místě postaven r. 1689 kamenný sloup s křížem a nápisem. Od r. 1680 je zde vlastní duchovní správa. Farář Mauric Max (1766—97) založil zde velikou farní knihovnu, jež měla až 3500 svazků. V l. 1823—76 zde působil blahodárně spisovatel Ant. Marek, jehož socha na hřbitově odhalena r. 1896. Škola v L-uni připomíná se již r. 1646. Roku 1706 postavena okrouhlá kaple, v níž bývala do r. 1790 sloužena mše svátá čtyřikrát do roka. Roku 1837 byla zbořena. Osada Šidloba založena r. 1784. — V okolí libuňském zuřil boj r. 1866. L. jest rodiště MUDra Václava Paříka, vůdce třebenických Čechů. J. Fučík.

Libuň