Skřivánčí písně/Hvězdičky
Slunéčko už zašlo,
vyjdou hvězdičky;
vyskakují z modra
jako jiskřičky.

Ta první je moje,
ta druhá je tvá —
matičko, vám patří
tam ta zářivá.

Čtvrtou ať má naše
malá sestřička,
jednou podělíme
také tatíčka.

Ale teď, matičko,
hleďte v šíř i v dál,
jakoby těch jisker
nebem rozsypal!

Jakoby tam rozmet’
drobné pozlátko;
čí pak jsou ty hvězdy?
„Boží! — děťátko!“