Ottův slovník naučný/Magister
Magister (lat.), , , . U Římanův titul rozmanitých úředníkův a funkcionářů státních, municipálních a rozličných korporací. Na př. m. populi, diktátor; m. vici, náčelník družstva čtvrti městské, jejichž úkolem byl kult larů zvaných compitales, později též kult domu císařského; m. pagi, podobný náčelník družstva v okrese venkovském; m. societatis, náčelník společnosti celní; m. admissionum, císařský obřadník; m. scriniorum, ředitel cís. kanceláře; m. vestis lineae (linteae), správce cís. prádla. M. sacri palatii, na papežském dvoře a v klášteřích titul rozličných úředníkův. Pk.

M.  viz .

M.  viz .

M.  viz .

M.  zval se u Římanů stálý pomocník diktátorův, po případě i jeho zástupce, jejž onen hned po svém jmenování z občanstva římského si zvolil. Jméno měl odtud, že v bitvě v čele stál jízdě, kdežta pěchota diktátoru byla podřízena. Složil-li diktátor svou hodnost, učinil tak bez odkladu i m. e., jenž vůbec ve všem byl ho poslušen. Ostatně byl vysoké hodnosti; jej vyznačovala sella curulis a praetexta a šest liktorů jej provázelo. První plebejský m. e. jmenuje se C. Licinius Calvus (r. 368 před Kr.). RNk.

M.  (neb , ) byl titul císařských velitelů vojenských a legátů (consulares, legati) v říši Římské. Císař Konstantin povýšil hodnost tu ve vojenství římském za nejvyšší, učiniv m. equitum a m. peditum náčelníky veškeré správy vojenské. Jim podřízeni byli comites a duces, velitelé menších oddělení vojska císařského. RNk.

M., hodnost akademická, zvl. m.  (mistr svobodných umění), viz , str. 714. – M.  viz .

Magister
Magister