Ottův slovník naučný/Agastija
Agastija (také Agasti) znamená kromě jiného také tolik jako riši, světec; dále v jižní Indii znamenitého muže, který se líčí co syn  (slunce) a  a povstal působením plodící jejich moci při uzření nymfy , pročež se též nazývá - anebo . V tamilské literatuře připisuje se mu vynikající místo, neboť se udává, že on hlavně zavedl mezi dravidskými kmeny vědy, umění a nynější náboženství. Klade se to do VII. neb VI. stol. př. Kr. K tomu účelu si myslí, že přišel ze severu, že rozkázal pohoří Vindhiji, aby se před ním snížilo, by mohl překročit, že se odebral do Kolápuru a že dosáhl až mysu Komorinu. Jmenuje se proto také Tamir Muni, t. j. tamilský světec. Přičítají mu veliké množství spisů jednajících o různých předmětech. V Rámájaně hraje vynikající roli, čímž by náležel do doby poněkud pozdější (asi 500 př. Kr.), avšak výprava Rámova jest beztoho také jen allegorické znázornění rozšiřování se Arijů na jih a jest tedy poslání A-jovo analogické. Dle Rámájany bydlil jako poustevník v lesích jižně od Vindhije; tam jej Ráma navštívil se svou manželkou Sítou a s bratrem Lakšmanou, obdržel od něho luk Višnův, a když Ráma opět na trůn byl dosazen, doprovázel jej A. do Adžodhije. Viz H. H. Wilson: Theatre of the Hindus Vol. I. p. 313.; T. Wheeler: History of India Vol. II. Rámáyana pp. 252 a. n.; Balfour: Cycl. Ind. I. p. 40. Fl.

Agastija