Lehké a těžké kroky (1938)/Jsou stromy, na nichž visí do března
Cos ve tvém nitru po všem zůstane
dny nesmyto a nepřístupno času,
úryvek písně dávno zpívané,
snad hlavy sklon a snad jen přízvuk hlasu.

Nadarmo doba spouští záclonu
a to, co bylo, měkce zahaluje.
Mrtvý, jenž pohřben dle všech zákonů,
nežije snad, však jistě existuje.

Po letech ještě sluch tvůj dobře zná
důvěrný přízvuk dozněvších už kroků.
— — Jsou stromy, na nichž visí do března
neživé listí z minulého roku.