Děje království českého/§. 86.
Nástupce jeho, císař Josef I., byl panovník neobyčejných darů ducha, cele odhodlaný ku provedení všelikých proměn, kterých bylo potřeba k vyvedení mocnářství rakouského ze zlého stavu vnitřních věcí, ve kterém se tehdy nacházelo. Pokud dopouštěla válka o španělské dědictví, která vždy napínala síly všechněch jeho zemí, dal konati přípravy k lepšímu zařízení správy státní ve všelikém ohledu, zřídiv kommissí rozličné ku prozkoumání jednotlivých odvětví státního řádu a k navržení prostředků opravných.

Aby sobě zavázal knížata německá k jistějším pomocem vojenským, zavřel ve jménu království českého, ač bez otázání stavů českých, smlouvu s kurfirsty, kterou slíbil ze zemí koruny české přispívati tou měrou jako jiní stavové říše německé k daním, které by byly uloženy na potřeby říšské; začež mělo království české a země přivtělené požívati pomoci říšské v každé případnosti ke své obraně (1708), s vyhražením všech dávných svobod svých, jakožto koruny samostatné, od zemí říše německé rozdílné.

Prvé však, než opravy zamýšlené císařem Josefem došly k jakému skutku, panovník tento zemřel v 33. roce věku (1711, 17. Dubna), prvé ještě než se byl dal na království české korunovati.