Vlastenský slovník historický/Francie
Francie bývala za starodávna v častějším styku s korunou Českou, a panovníky obou říší nejednou spojoval svazek příbuzenství. Tak jmenovitě král Jan Český zachovával věrné přátelství ke dvoru francouzskému, provdav sestru svou Marii za Karla IV. krále Francouzského, dav sedmiletého syna svého Václava v Paříži vychovati, kdež mu pak přezdili Karel, dcera svou Gutu pak zasnoubiv kraleviči Francouzskému Janovi. Jan pomáhal králům Francouzským ve válkách s Angličany, až i v bitvě u Creçy život nechal. V ty doby přijímali Čechové houfně mravy i mody francouzské, a též umělci francouzští voláni do Čech, zvláště stavitelové ku provádění monumentálních budov, jako jmenovité mistr Vilém, stavitel mostu Roudnického, od Pražského biskupa Jana z Dražic, a Matěj z Arrasu, první stavitel chrámu Svatovítského, od kraloviče Českého Karla. Janův syn, otec vlasti Karel IV., měl za první manželku Blanku, dceru krále Francouzského Filipa IV. Král Jiří též zachovával přátelství s králem Francouzským Ludvíkem XI., k němuž vypravil zvláštní poselství, chtěje ho nakloniti k dalekosáhlým záměrům svým. Vladislav Jagailovec pojal za manželku příbuznou krále Francouzského Annu, vévodkyni Angoulemskou. I později, když nastalo takořka dědičné nepřátelství mezi panovníky francouzskými a domem Habsburským, nepominuly vzájemné sympatie obou národů, Českého a Francouzského, a jmenovitě mladí šlechticové čeští rádi se odebírali do Francie k dovršení svého vzdělání, tak jmenovitě slavný Karel z Žerotína, který Jindřichovi IV. konal co dobrovolník i vojenské služby. Co opak přátelských styků mezi Čechami a Francií buďtež zde podotknuty výhružné psaní Panny Orleanské českým Husitům, a najatí paličové od Ludvíka XIV. do Čech posílaní.