Ottův slovník naučný/Blansko
Blansko: 1) B., ves v Čechách, hejtm. a okres Chrudim (10.5 km vých.), býv. panství Rosice, fara a pošta Hrochův Týnec; 19 d., 105 ob. čes. (1880). — 2) B., také  (něm. Pflanzen), ves t., hejtm., okres a pošta Kaplice (5 km vých.), býv. dom. Nové Hrady, farní chrám sv. Jiří ze XIV. st., škola; 73 d., 400 něm., 11 čes. obyv. (1880). Samota »Papírna«. red.

3) B. nebo  (něm. Blankenstein), ves v Čechách, hejtm. a okr. Ústí n. L. (6.5 km sev.-vých.), bývalé panství Březnice, fara Mojžíř, pošta Neštědice; 22 d., 96 něm. obyvatel (1880). Zříceniny památného hradu . Panství k němu náležející až do konce XIV. věku rozděleno bylo na několik malých statků, jež skoupil po roku 1393 Václav z Vartemberka a na tom novém panství hrad Blansko založil (asi roku 1400). Týž slíbil r. 1405 markrabímu míšeňskému, že mu má býti Blansko hradem otevřeným a zemřel nedlouho potom zůstaviv vdovu Markétu. Asi v ty časy Blansko dobyto vojskem královským a dáno , který tu do r. 1420 seděl. Král Sigmund dav mu Řepín přijal od něho Blansko a udělil je  (asi 1424), který se s ním poddal pod ochranu markr. míšeňského. Ale po bitvě u Ústí opanoval Blansko  (1426) a udělil je strýci svému . Tento odtud vedl dlouhé půtky se Sasy a Lužičany, v nichž hrad Blansko roku 1441 obléhán, ale nedobyt (viz ). Půtky ty přestaly teprve tehdá, když se Ladislav stal králem (1453). Janova vdova Anna z Dubé vdala se zase za , kdežto dcera Janova Kateřina r. 1476 práv svých postoupila Mikulášovi a synu jeho ; konečně také právo královské odúmrtím dostalo se Jindřichovi z Rabšteina. Tedy přišlo r. 1483 ke smlouvě, podlé níž Mikuláš Blankštein podržel. Blankštein zdědil po něm bratr jeho , kterýž jsa stářím stižen je odevzdal roku 1495 synu svému . Roku 1503 koupil je  a držel asi do r. 1547. Po nějakém čase nabyl ho . Týž prodal hrad Blansko s mnohými vesnicemi (1527)  a synům jeho . Při rodu rytířů  (v. t.) zůstalo Blansko až do r. 1628. Mezitím pominula důležitost hradu jako pevnosti a vrchnost nemajíc záliby na tomto stavení vysokém a nesnadno přístupném bydlila v Březnici, ač se název panství blanského zachovával až do minulého století. Jak se zdá, byl hrad ještě r. 1628 neporušen, ale později zpustl. Sčk.

4) B., ves t., hejtm. Jilemnice, okr., fara a pošta Vysoké (3 km sev.-vých.); 54 d., 407 obyv. čes. (1880).

5) B., okresní městečko po obou stranách Svitavy, v hejtm. boskovickém na Moravě; 292 d., 2528 obyv. čes., 200 něm. (1880), nádraží st. dráhy, zámek hr. Salma se zahradou, továrna na hliněné zboží a nedaleko u  proslavené železné hutě kníž. Salma-Reiferscheida. B. jest stará osada a náležela už r. 1131 biskupství olom.; ve XIV. st. bylo středem několika lenních panství biskupských. R. 1431 zpustošeno od husitů vedených Prokopem. Pustý zámek více nevystavěn, páni bydlili v nově vystavěném zámku, v němž r. 1447 nacházíme lenníka Viléma z Miličína. R. 1531 držel B. jako léno , který 4. dubna 1541 zvolen za biskupa olom. a zemř. r. 1553 v Kroměřiži raněn mrtvicí. Dědicem byl synovec jeho , jehož chotí byla Podstatská z Prusinovic. Roku 1560 držel B. , roku 1573 , nejv. písař mor. Ten prodal statek ten roku 1615  za 37.000 zl. mor. Na to střídali se rychle majitelé; lacino koupil B. , brzo potom , roku 1631 , jehož synové František a Baltazar B. r. 1694 prodali za 55.000 mor. zl. hr. ; po něm držel B. syn jeho Arnošt Julius z Gellhornu, jehož syn pro dluhy statek ten prodal roku 1766 i s hutěmi starohraběti  za 100.694 zl. 42 kr. v. m. Od té doby drží je rod Salmovský. Starý  nachází se v rozvalinách asi 2 hod. cesty od B-ska nad rozkošným údolím říčky Punkvy, naproti nimž šklebí se propast Macocha. B. je výletním místem Brňanův a východištěm do »Moravského Švýcarska«, k jeskyním sloupským. Vck. Nk.

Blansko
Blansko
Blansko
Blansko