Patery knihy plodů básnických/Dva úsměvy
Na klíně matky děcko hrá si,
— z tvých jeden, Bože, andílků —
zrak jako blankyt, plavé vlasy
a sněžnou bělosť na čílku;
to čelo list je nepopsaný,
kam osud písmo vyrývá —
dnes děcko zírá na vše strany
a nebesky se usmívá.

Zde jiný obraz. V jizbě šeré
muž z okna zírá jediný,
po rtech se trpký úsměv dere
a z tmavých vlasů šediny.
Na čele psány těžké ztráty
a bída, žaly, jimž pad’ v plen,
dny šťastné dávno rozeváty —
a z žití zbyl jen úsměv ten.

(Ve Zlaté Praze r. 1885).

Poezie