Ottův slovník naučný/Aemilia gens
Aemilia gens nazýval se jeden z nejstarších patricijských rodů římských. Za praotce jeho pokládán byl obyčejně Manmercus, syn prý Pythagorův aneb římského krále Numy Pompilia, jemuž prý pro lahodnost mluvy () dostalo se jména Aimilius; zhusta však také rod tento uváděn ve spojení s Aimylem, synem Askaniovým, Amuliem, králem albánským, Aemilií, dcerou prý Aeneovou, i Aimyliem, tyrannem v trójské Segestě. Rod tento dostal se velmi záhy – již v prvých dobách po vypuzení králů – k nejvyšším úřadům státním a udržel se v popředí až do konce republiky. Avšak nebyl výlučně aristokratický, nýbrž jednotliví členové jeho zastávali se oprávněných požadavků plebejských; tak na př. L. Aemilius Mamercinus, konsul r. 484, 478 a 473 př. Kr. a Tib. Aemilius Mamercinus, konsul 470 a 467 př. Kr., zasazovali se důrazně o provedení zákona Cassiova. K Aemiliovu rodu počítány rodiny: , , , , ; ,  a j. Důležitější členové rodu toho uvedeni pod .

Římané v Ottově slovníku naučném