Ottův slovník naučný/Cairn
Cairn [khern], keltské slovo znamenající vyvýšeninu, hromadu. V tom smyslu vyskytuje se ve jménech hor (ve Skotsku, Irsku, Walesu a Cornwallu). Archaeologicky značí umělé, homolovité hromady netesaných kamenů, jež pocházejí z doby předhistorické a nalézají se ve Velké Britannii. Sloužily k označování hranic mezi zeměmi, nejčastěji však byly pohřebišti. Některé mají až 270 m v objemu (u Minnigaffu v Galoway) a vykazují uvnitř sloupové chodby (u Cullodenu ve Skotsku). C. blíže Droghedy v Irsku jest 24 m vysoký a jeho kamenná spousta páčí se na 180.000 tun. V mnohých britských krajinách, najmě v Anglii, kde jest nedostatek kamene, vyskytují se c-y v podobě hliněných mohyl. Srv.: Wakeman, Archaeologica Hibernia (Dublin, 1848); W. R. Wilde, Boyne and Blackwater (Dublin, 1850).