Ottův slovník naučný/Podvržení dítěte
Podvržení dítěte, trestný čin toho, kdo vědomě a falešně odkládá novorozeně za tím účelem, aby platilo za dítě rodičův cizích. Ve starším právu francouzském rozeznávaly se tři příbuzné trestné činy tohoto druhu: 1.  (suppression de part), jež mělo za účel zavléci novorozeně a potlačiti jeho stav, 2.  (supposition de part), jež mělo za účel přičísti dítě ženě, která ho neporodila, 3.  (substitution de part), jež směřovalo k záměně stavu jednoho nebo dvou dětí tak, aby platily za členy narozené v oné rodině, jež jim byla vlastně cizí. Code pénal spojil ve čl. 345 tyto tři trestné činy v jeden pod názvem suppression, substitution et supposition d'enfant. V právě něm. tresce se podstrčení dítěte (Kindesunterschiebung) jakož i p. (úmyslná záměna dětí, Kinderverwechslung) podle § 169 trest. zák. jakožto případ změny nebo potlačení osobního stavu osoby žalářem až do tří let, a byl-li skutek spáchán ze ziskuchtivosti, káznicí až do deseti let. V trestním zák. rak. o p. d. jakožto samostatném trestním činu se nepojednává. Dle minist. nař. ze dne 25. břez. 1874 č. 32 ř. z. jest však p. d. druhem podvodu.

Právo v Ottově slovníku naučném