Ottův slovník naučný/Pecka
Pecka, městečko v Čechách nad potokem Javorkou, v hejtm. jičínském, okr. novopackém, má 197 d., 1322 obyv. č. (1890), farní chrám sv. Bartoloměje (r. 1350 far.), radnici, 5tř. šk., četn. stanici, pš., obč. záložnu, mechanickou tkalcovnu, pilu, mlýn, výrobu člunkův a rukodílného bavlněného zboží po domácku. Opodál Harantův hrad a klimatické lázně zv. »v Lázních«. Svěř. statek s pivovarem a myslivnou drží Karel kn. Trauttmansdorff. P. pro svou romantickou a zdravou polohu hodí se za letní pobyt. Nad městečkem zříceniny býv. , jehož jméno upomíná na peckovitou podobu hory, na niž byl vystavěn, zván jsa »zámek na Pecce«, kdežto městečko, jež povstalo pod hradem, jmenováno»městečkem u Pecky«. Původně P. byla zbožím královským; r. 1270 zastavena Jaroslavovi z Jablonné, jehož potomci psali se odtud z Pecky a seděli zde do poč. XV. stol. Roku 1432 v říjnu obléhán hrad od Sirotků, jimž se vzdal po půlletém obléhání. V XV. stol. drželi Pecku pánové z Rožmitálu, Hořičtí z Hořic, r. 1519 Matiáš Libák z Radovesic, r. 1520 Jindř. Kutnauer z Kutnova, r. 1526 Sigmund Košín a Kapoun ze Svojkova, r. 1532 Jan Litoborský z Chlumu a po jeho synech Jindřich Škopek z Bílých Otradovic. Roku 1566 zboží pececké rozděleno mezi syny Jana Škopka, a to Karla a Adama. Karel brzy zemřel a po něm pozůstalá vdova roz. Barbora Miřkovská z Tropčic provdala se opět za slavného pána českého Krištofa Haranta z Polžic a ten stal se majetníkem poloviny Pecky a po smrti prvé své manželky Barbory oženil se s Annou Saloménou Hradišťskou z Hořovic, kteráž ukoupila druhou polovinu Pecky a tak spojeno panství opět v jedněch rukou. Krištof účastnil se velmi činně odporu stavů českých, proto zboží jeho z polovice od král. komory zabráno a prodáno jeho manželce, která Pecku brzy prodala Albrechtovi z Valdšteina. Tento daroval Pecku ještě s Radimí kartouzskému klášteru ve Valdicích u Jičína. Když pak klášter zrušen (1782), celé zboží připadlo nábožen. fondu, od něhož je koupil (1824) ve veřejné dražbě Ferd. kn. Trauttmansdorff. Za války 30leté městečko hrozně vydrancováno od vojska císařského a potom skoro celé vypáleno Švédy. Na přímluvu převora kláštera kartouzského císař Ferdinand II. povýšil (1633) Pecku na městečko a nadal měst. erbem: v modrém poli spatřuje se do poloviny městská zeď se stínkami; za zdí pak vypínají se dvě osmihrané věže, mezi nimi obraz P. Marie s Jesulátkem. Roku 1651 vysazeny městečku tři výr. a týdenní trh. V l. 1751–53 vystavěn nynější far. chrám. Při ohni r. 1830 shořela větší čásť městečka a starý hrad na Pecce, jenž leží od té doby ve zříceninách. Srv. Adressář pol. okr. jičínského, str. 206 (Turnov, 1900).

Pecka