Ottův slovník naučný/Pales
Pales slulo starořímské božstvo pastevců, dle obecného i u básníků názoru starobylé bohyně, dle Varrona a dle etrurské discipliny však bůh, jehož rod záhy přišel v zapomenutí. Jemu r. 267 př. Kr. zasvětil M. Atilius Regulus po pokoření Sallentinských chrám v Římě. Témuž božstvu platila slavnost zvaná  nebo častěji Parilia (místo vlastního Paliria), jež konána dne 21. dubna. Jak konána v soukromí, líčí obšírněji Ovidius (Fasti, 4, 721–782); hlavní zásadou byly oběti nekrvavé a různé očisty, modlitby za prospívání stád a hody. Státní slavnost padala v týž den, kdy prý Romulus založil Řím, tedy t. zv. natalis urbis; od dob Hadrianových o tom dni konány též hry v cirku. klk.

Mytologie v Ottově slovníku naučném