Ottův slovník naučný/Detence
Detence (lat. detentio): 1.  majitelství, faktická moc nad věcí, viz ; 2. držení někoho ve vazbě (policejní, vyšetřovací, nebo trestní). V právu franc. (détention) značí pevnostní vazbu, zavedenou r. 1832 pro zločiny politické; užívalo se jí nejvíce po době kommuny.

Právo v Ottově slovníku naučném