Ottův slovník naučný/Usurpatio
Usurpatio [úzurpácio], lat., , jež způsobuje, že doba, po kterou byla věc vydržována, pozbývá veškerých právních účinků, a musí proto vydržení, splní-li se později opět jeho náležitosti, počíti znovu. Tento účinek nastupoval při usucapio civilního práva římského pouze, byla-li držba věci usucapientem ztracena; naproti tomu přetrhovalo se vydržení při longi temporis praescriptio též litiscontestatione ve sporu o právo vlastnické a podle práva Justiniánského měla stejný účinek i soudní protestace vlastníkova, nemohl-li spor o vlastnictví zahájiti pro překážku v osobě odpůrcově se vyskytující. J.V.

Římské právo v Ottově slovníku naučném