Kytice (almanach)/Samota
Vítej nyní samotná mi chvíle,
Něžných citů tichý přístave,
V jehož loďce jemně houpavé
Duch můj často blouzní sladce kvíle;

Neboť ač nás mnohá dělí míle,
Předc se v duchů říši měňavé
Se mnou schází děvče jímavé,
Srdce vstříc mi nosíc prostomilé:

Vidím v duchu ji, jak očkem blýská,
Slyším jemné její povzdechy,
Cítím, vřelou dlaní dlaň jak stiská;

Protož vítej samotná mi chvilko,
Zdroji pravý sladké potěchy,
Tichá milenců ty věrných milko.

Poezie