Ottův slovník naučný/Riesenburg
Riesenburg, jméno dvou hradů: 1) R. nad Duchcovem, česky obyč. (v. t.). — 2) R., zbořený hrad u(blízko Skalice), založený od předkův vladyk (v. t.). Z těch tu byl poslední, jenž nedlouho po r. 1417 zemřel. Po něm následovali r. 1426a r. 1432. R. 1456 držel jeja vyprosil si na něm odúmrti. R. 1487 koupen pro děti n., zejména, jenž zadlužil se tak, že všechny statky pustil rukojmím (1527). Tito prodali R. s rozsáhlým panstvím (1534). Od tohoto dostal se r. 1544, jenž jej obnovil. Po jeho († 1563) a strýce Jana († 1564) smrti následoval, bratr tohoto († 1578), po němž se dostal sestrám jeho. Dostala jej pak za dílvd., jež jej r. 1589 postoupilaa tento nemoha ho udrželi r. 1595. Dědicem tohoto byl bratr Jan, jenž pozpustlý hrad r. 1601 prodal Sigmundovi ze Smiřic jako poručníku. Byv připojen k Náchodu stál dlouho ještě po r. 1628, ač již pustý a při stavbě nového zámku Ratibořického rozmetán dokonce (Hrady V, 38). Sčk.

3) R., město v prus. vlád. obv. kwidzynském, nad ř. Liebe a na trati Kwidzyn–Mlava a Freistadt–R., má 4758 obyv. (1900), obv. soud, katol. a dva evang. kostely, útulnu pro dítky, reálné progymnasium a vojen, posádku. R. býval (1276—1523) residenčním sídlem biskupů v Pomezanii.

Riesenburg
Riesenburg