Tvář/Jižní slunce
Nad slávou vod a dnů
chycenu za kštici
viz lstivou gorgonu
plameny dávící

Na hlavu tvou a mou
i do pěn změtených
růžemi sirén jsou
vábením znavených

Měsíčné vězení
otevři se v jeden ráz
nejsme tu zrozeni
před ní spas ty nás

Náš smutek dny se šíří
jak srdce v kůře stromu
a kroky naše míří
jen domů domů