Ottův slovník naučný/Alfabeta
Alfabeta: 1) První dvě hlásky v řecké abecedě (α, β – alfa, béta), podlé nichž pak nazván souhrn všech psaných a vyslovovaných hlásek v jednotlivých jazycích. Ostatně srv.  a . – 2) A. , pořad písmen c, d, e, f, g, a, h, jimiž označuje se u nás sedm hlavních tónů stupnice; ve Francii, Italii a jižních zemích evropských děje se toto označování v témž pořadu slabikami: ut (do), re, mi, fa, sol, la, si. Chv.

Alfabeta