Vlastenský slovník historický/Zelená Hora
Zelená Hora, zámek a druhdy pevný hrad v někdejším Plzeňsku blíž Nepomuku, místo od šedověkosti dějepisně památné, které dle pověsti bylo za pohanských dob sídlem rozsáhlé bohoslužby. Svatý Vojtěch, z Říma do své diécese se vraceje, požehnal prý zde s vrcholu utěšené hory zemi České a zrušil tím klatbu, kterou byl odcházeje z vlasti nad ni vyřknul, načež ihned hojný déšť svlažil vyprahlou zemi po dlouhém, trapném suchu. Vše obživlo, i hora jasně se zazelenala, a na památku té událostí nazvána jest Z-nou . Později dostala se Z. H. v držení kláštera Nepomuckého, po jehož vypálení od Husitů r. 1420 císař Sigmund zboží jeho i se Z-nou Horou zastavil bratřím . Za krále Jiřího připadlo Z. H. koruně České, ale brzy přešla v držení pánů . První její držitel z rodu toho, nechvalně známý  ze Šternberka, zvrhl se z přítele v odpovědníka krále Jiřího a spůsobil 28. listopadu 1465 pověstný sjezd na hradě Zelenohorském, na kterém utvořila se známá  proti Jiřímu. Šternberkové drželi Z-nou Hora až do r. 1728, v kterémž přešla do jiných rukou.