Vlastenský slovník historický/Domažlice
Domažlice, za starodávna  (Tugošč), z čehož pochází starší německé jmeno Taugst a nynější Taus, město české v Plzeňsku, jest snad onen Vogatisburk (Togastisburk?), kde r. 630 porazil Samo vojsko Franckého krále Dagoberta. Nejprve objevují se D. r. 973 co župa s hradem; již r. 993 vybíralo se zde pomezní clo. Později dostaly se D. v držení soukromé, i vládli na nich po sobě rozliční rodové. Husitství se tu již r. 1410 ujalo. Památnými staly se D. ukrutnou porážkou křižáků dne 14. srp. 1431, v kteréž ukořistěné roucho, kříž a jiné drahé věci kardinála Juliana dlouhý čas potom jsou v D-cích na památku chovány. Pro zpouru proti Ferdinandovi I. r. 1547 byly D. ztrátou pozemních statků, práv svých a pokutou 3000 kop grošů trestány, ale r. 1549 zase s části na milost přijati. Roku 1585 koupili D-ičtí na 60 let od Rudolfa II. Chody (v. t.). Přidržujíce se Fridricha Falckého jsou D. r. 1620 od vojska bavorského obleženy, jemuž se 8. října na milost vzdáti musily. V 30leté válce D. mnoho trpěly, jakož i později častými požáry.