Z mého kraje/V oddechu
Vesnická škola…Hodiny jsou čtyři,
kdy vyhrnou se ze tříd s hlukem děti;
tak jako hejnem ptáků vzduch se zvíří,
pak ztichne vše… Ve slunci zlaté změti
též starý učitel zpit vůní, jasem,
uličkou plotů jde v chlad strání…Svtítí
tu křivý potok bělostříbrným pasem…
Stupníků stoupy v rákosí a sítí
vstříc úsečnou mu buší melodií.
V tom tempu jaké v duši rostou zvuky!
Jak ve vzduchu by hrály symfonii
ty štíhlé prsty jeho levé ruky!