Ottův slovník naučný/Achaiové
Achaiové, jeden ze čtyř velikých kmenů starořeckých, dle pověsti potomci Achaia, syna Xutha, syna Hellénova. Genealogická pověst, činíc Achaia bratrem Iónovým, kladla Achaie do blízkého příbuzenství s kmenem 1ónským. Nejslavnější doby jejich byly doby hrdinské, opěvané v poesii homérské. Tehdy založili A., vládnoucí prý celým Peloponnésem mimo Arkadii, mohutný stát se sídlem v Mykénách, na němž několik menších držav (Pylos, Lakedaimón, Kormthos) bylo závislo svazkem na zřízení lenní upomínajícím. Vládcové jeho,  mykénští, domáhali se s úspěchem předáctví politického v celém Řecku a jejich prý vedením podniknuta slavná výprava proti Tróji. Tak veliká byla tehdy moc a sláva A-iů, že v básních homérských Řekům v Evropě osedlým vůbec jméno A-iů bylo dáváno. Avšak moci anaktův achajských učinily konec jednak domácí sváry v rodě panovnickém, jednak vpád Dóriů do Peloponnésu. A. pozbyli Messénie, Élidy a Lakónie, konečně i Mykén, načež buď vrhli se do Aigialeie, odtud Achaií zvané, buď s Aióly odstěhovali se do Menší Asie. Za dob historických přebývali v peloponnéské Achaii, ve Fthiótidě thessalské, na ostrově Zakynthu a v nejzápadnější části ostrova Kréty. Pšk.

Achaiové