Vlastenský slovník historický/z Pelhřimova
z Pelhřimova Mikuláš studoval v Praze zároveň s Příbramem a Mladenovicem i spolu s nimi stal se r. 1409 bakalářem. Záhy přilnuv k nejpokročilejším ze stoupenců Husových zaujal pak přední místo co ústrojce náboženské soustavy Táborův, veda mnohé boje s mírnými kališníky Pražskými, jmenovitě s Příbramem, s nímž častěji hádání měl. V září 1421 od obce Táborské za biskupa zvolen nazýván byl napotom vůbec . Jsa r. 1433 mezi posly ke sboru Basilejskému mluvil tam o stavování a trestání hříchů veřejných v církvi s takovou prudkostí, že spůsobil veliké pohoršení mezi církevními otci, až i sám Rokycana jej z toho káral. Téhož roku v červnu účastnil se v Praze v koleji Karlově jednání s legaty sboru. Roku 1435 byl na sněme Brněnském a 1436 přičinil se k smíření Táborů s císařem Sigmundem. Po dobytí r. 1452 Tábora od zemského správce Jiřího Poděbradského jest Biskupec uvězněn na Poděbradech, kdež zemřel 1459. Mimo rozličné traktáty polemicko-theologické sepsal také kroniku Táborskou latinsky a česky.