Ottův slovník naučný/Agón (řecké právo)
Agón (řec. ) v právu řeckém. U Athéňanů žaloby dělily se na díkai () a grafai (); ony byly soukromé, tyto veřejné. Dle druhého dělidla rozeznávaly se žaloby κατά τινός a πρός τινα. Při prvých šlo o potrestání obžalovaného, při druhých pouze o stanovení práva. Po třetí dělili Athéňané veškeré žaloby na  a ; soud, kde zákonem byl na přečin určitý trest vyměřen, slul ; naopak soud, při kterém trest zákonem stanoven nebyl, slul . V tomto případě žalobník sám navrhl obžalovanému trest, a sice buď trest tělesný nebo pokutu peněžitou, obžalovaný pak, byv vinným uznán, též vzájemně trest si navrhl. Soud ovšem sám rozhodl, čí návrh () se má přijmouti. Melétos navrhoval Sókratovi trest smrti, Sókratés za dobrodiní obci prokázaná navrhoval si, aby byl doživotně vydržován v prytaneu, načež soudcové rozhořčeni rozhodli se pro  Melétovo. ET.

Agón
Agón