Ottův slovník naučný/Spolek
Spolek, v mluvě obecné výraz povšechný, kterým se rozumějí rozličné formy . V technickém (právním) slova smysle rozumí se však s-lkem (něm. ) jen taková forma sdružení, kde soubor jednotlivců (členů s-lku) tvoří nový subjekt právní, t. zv. . S-lky náležejí tu ke . Viz čl. ,  a . O všelikých druzích s-lků a o starší statistice jejich viz čl. , str. 207 sl.

S. nebo  (u Římanů) viz ; jinak viz též . S.,  círk. viz , str. 893a.

S. čili ,  (rodinný),  (lat. , ) jest ve starém právě českém zřízení rodinného práva majetkového a dědického, jež záleží v tom, že užší svazek blízkých příbuzných — několik rodin — na společném statku pod společným správcem společně hospodaří a chlebí aneb aspoň právní jednotu v příčině společných statků tvoří. Jest to právní institut, který se uchoval až dodnes na slovanském jihu pod jménem  (v. t.) a v Rusku pod jménem  (semejnaja obščina) nebo  (složnaja semja). Když institut rodinného nedílu v právě českém počal vymírati a tím obyvatelstvo pozbývalo jeho výhod (majetek rozdělených rodin spadal při vymření rodin na panovníka jako odúmrť), vznikaly umělé, někdy jen fingované rodinné nedíly nazývané rovněž , též  (), jež uzavíraly mezi sebou osoby příbuzné i nepříbuzné ( čili ) za tím účelem, aby v případě zemření bez potomků po sobě vzájemně dědily. Poněvadž zamezovalo se tím odúmrtné právo panovníkovo, bylo potřebí k uzavírání s-lků čili sstupků panovníkova svolení. Více o tom viz ve spise Kadlcové Rodinný nedíl čili zádruha v právu slov. (Pr., 1898). — Podobný institut zná staré právo uherské. Jest to t. zv.  ( čili , testvérré fogadás). Viz Kadlec, Verböczyovo Tripartitum („Rozpr.“ Čes. akad. tř. I., r. X., č. 3., 1902, str. 142—144).

S.  viz , str. 462b sl. a .

S.  viz , str. 462b sl. a .

S.  viz . K nim dlužno připojiti nyní i český odbor slovinsko-alpského s-lku nebo družstva, jenž r. 1898 vydal spis „Slovinské Alpy“, vystavěl Českou chatu atd. a vůbec přičinil se velice o styky Čechů se Slovinci.

 (nazvané podle Josefa z Arimathie) obstarávají pohřby nejchudších opuštěných křesťanů z nemocnic, blázinců atd. (v Praze r. 1904: 1093 osob; od založení s-lku r. 1861 do konce r. 1904 vedle dětí pohřbeno 54.875 osob dospělých).

S. ()  (), s.  () atd. viz , str. 499b.

S.  viz ; o celním a obchodním s-lku (čili o vyrovnání národohospodářském) mezi oběma státy mocnářství Rak.-Uherského viz , str. 212 sl.

S.  viz . Sem náleží i  (něm. , fr. ), uzavřený mezi Německem, Rakouskem a Italií r. 1883, o jehož významu viz , str. 915b, a , str. 155b; r. 1891 byl prodloužen na 12 let a 28. čna 1902 po dlouhých obtížích obnoven na další řadu let. Pozbyl svého významu, jakmile vytvořil se , t. j. s. Ruska a Francie (počátky toho datují se z r. 1891 za Alexandra III.), který má ráz defensivní a r. 1902 po smlouvě angl.-japanské (30. čna) byl rozšířen také na politiku východoasijskou.

 viz .

S.  viz .

S.  v Uhrách znamená vlastně s. maďarisační. Z nich nejznámější jsou , pracující proti Slovákům (viz , str. 416b), a  (začáteční litery názvu „“, t. j. Sedmihradský maď. kulturní s.), namířený proti Rumunům. Srv. Kálal, O maďarisaci Slovenska („Osvěta“, 1898, 973 sl.).

S.  (, , ) nazýval se s. rytířů (), založený r. 1379 ve Wiesbadenu, jehož účelem po způsobě landfrýdů bylo zachovávati mír a poskytovati vzájemné ochrany. Odznakem rytířů byl zlatý lev, odznakem zbrojnošů stříbrný lev. Později spojil se se s-lkem Svatojirským a s-lkem sv. Viléma, jež měly účel týž, a zanikl asi zároveň se Šváb. s-lkem městským. — Právě tak nazýval se jiný s. rytířský, založený r. 1489 proti vév. bavorskému Albrechtovi IV. a podporovaný od cís. Bedřicha III. Jeho členové nazývali se . Také tento s. sjednotil se se s-lkem sv. Jiří a Šváb. s-lkem městským.

 byly ve středověku zakládány na obranu výsad a svobod proti panovačnosti jednotlivých knížat a panovníků a dílem v dobách pěstního práva na ochranu městského obchodu. O  viz , str. 169. Podle něho vytvořily se i v Německu s-lky měst (). Tak r. 1254 za interregna , který ještě za Václava IV. (1388) činně vystupoval; pak  a v sev. Německu  (v. t.). Švábský s. městský bylo sdružení 22 měst (Augšpurk, Ulm, Heilbronn a j.), jež se ustavilo na podnět cís. Ludvíka Bavora 20. list. 1331; do r. 1385 počet členů stoupl až na 32. Král Václav IV., jenž 26. čce 1384 postavil se v čelo měst švábských, přiměl r. 1389 většinu členů spolkových, aby se přidali k ustanovením chebským o zemském míru; tím s. vlastně dohrál svou úlohu, neboť obnovované pokusy o s-lky švábských měst v XV. stol. jsou skoro bezvýznamné. (Vischer, , stati ve „“, Got., 1861, sv. 2. a 3.)

S.  viz  a , str. 166a sl.

S.  () založen byl na popud kr. prus. Bedřicha II. proti cís. Josefu II. Viz , str. 522b, , str. 621b, a srv.: Ranke,  (1876); Bailleu,  („“ XLI.); Erdmannsdörfer,  (1885).

 vytkly si za úkol osazovati a zalesňovati vhodná holá místa uvnitř i pusté stráně v nejbližším okolí svého působiště, zřizovati a udržovati stromořadí a cesty (i podél nich lavičky) do sadů a hájů, k vyhlídkovým bodům a starati se vůbec o okrášlení a zvelebení svého sídla, zejména v místech, kam se uchyluji obyvatelé velkých měst na letní pobyt. R. 1904 prof. dr. , jenž sám jako předseda s-lku o-ho v Potštýně za 20 let zvelebil své rodiště a získal mu netušené pověsti, dal podnět k založení volného „Svazu českých okrašl. spolků v král. Českém“ (v říj. 1904), který začal také hned vydávati věstník „Krása našeho domova“. V únoru 1905 napočítán 201 s. o. v Čechách; o připojeni s-lků o-ch z Moravy a Slezska se právě jedná. JVKa.

 (něm. , fr. ) viz , str. 317b.

S.  viz  a , str. 165a.

S.  viz , str. 169a sl.

S.  (něm. Staatenbund) viz  a srv. .

S-lky  viz ,  1—3, ,  a j.

S.  (n. ) jest podle § 285—296 rak. trest. zák. každé sjednocení několika osob, jehož existence zřízení nebo účel vládním orgánům se zatajuje, aneb jiná pravidla neb jiný účel předstírají, než tu skutečně jsou. Původci a představení tajného s-lku mohou býti odsouzeni k tuhému vězení od 3 měs. do 1 roku. Účastníci schůzí nebo ti, kdož pěstují s tajným s-lkem písemné styky, podléhají vězení od 1 do 3 měs., opakuje-li se to, tuhým vězením od 3 do 6 měs.; tytéž tresty hrozí těm, kdož propůjčí, nejsouce členy s-lku, svůj dům nebo příbytek ke schůzím tajné společnosti, a jsou-li členy, tuhým vězením od 1—6 měs. Úředníci, kteří, dovědí-li se o tajném s-lku, opominou to oznámiti, trestají se tuhým vězením od 1 do 3 měs. (resp. do 6 m.), a trvaly-li schůzky delší čas, tuhým vězením od 6 m. do 1 roku. Historický přehled tajných s-lků a společností viz v čl. .

S.  (, něm. ), ujednaný v Berlíně v září 1872 od císařů Viléma I., Františka Josefa I. a Alexandra II., měl účelem smířiti Rakousko se znovuzřízeným Německem, a rozpadl se po válce rus.-tur. a po kongresse Berlínském r. 1878; ale ještě 15. září 1884 konala se ve Skierniewicích schůzka tří císařů, z nichž Rusko zastupoval již Alexander III.

S.  (něm. ) viz , str. 168a.