Básně z roku 1865, svazek I./Rozdíl
Tvé líbání tak vášnivé,
tak divoké, tak palné,
jak žhavé dechy scirocca,
jenž v poušti zrozen dálné.

Tvé oko plápol prerií,
a bílá ňadra tvoje
jsou jako bouří zmítané
vln nepokojné roje.

Tvá touha jako mořský vír,
jenž loďku v propast táhne;
tvé srdce jako žhavý blesk,
jenž po shoření práhne.

To není jiskra milosti
a lásky tiché loubí,
to zšílenělý vášně stesk
a zřídlo divé zhouby.

Ach, nech mne jít, ach, nech mne jít,
ty nejsi z oné země,
kde dívka k prsoum skloněná
zří v oko toužně, jemně.

Tvá láska — orla k loupeži
je křídel rozepnutí,
a láska Češky — v růžovém
je loubí spočinutí.