Ottův slovník naučný/Petřina
Petřina , znamenitý fysik čes. (* 24. pros. 1799 v Semilech – † 27. čna 1855 v Praze), nabyv akademické hodnosti doktora filosofie, stal se r. 1832 adjunktem mathematiky a fysiky při universitě pražské a supplujícím professorem fysiky experimentální. Od r. 1837 počínaje působil po sedm let jako professor fysiky a užité mathematiky na lyceu v Linci, odkud povolán konečně za řádného professora fysiky na universitu pražskou (1844). P. byl členem Akademie vídeňské a Král. společnosti nauk v Praze. V roce svého úmrtí právě byl na řadě jako rektor university. P-novým oborem byl galvanismus. Svědčí o tom jeho četná pojednání vědecká, jež uveřejněna byla dílem ve zprávách akademie vídeňské, dílem v Poggendorffových Annalech, v »Baumgartner's Zeitschr. f. Physik« atd. Česky psané články uveřejnil v »ČČM.« v l. 1847–52, na př.: O měření galvanického proudu (1847); O zákonu, dle kterého se řídí magnetické působení galvanického proudu do dálky (1852) atd. Zdokonalení a zjednodušení telegrafie elektromagnetické týkají se články: Ueber die vortheilhafteste Anwendung der Zweigströme bei der Telegraphie (Zprávy Akad. víd., X. 1853) a Ueber eine Vereinfachung beim telegraphischen Correspondiren in grosse Fernen (ib. XI. 1853). Užitím proudů derivačních P. snížil počet článků na 5 stanicích z původních 1086 na 324, což jistě znamenalo velikou úsporu. Za pobytu svého v Linci P. sestrojil jednoduchý magnetoelektrický strojek lékařský. Velice rozšířen jest přístrojek známý pod názvem  P- či P-. P. právem pokládán za prvního moderního fysika českého. nvk.

Češi v Ottově slovníku naučném