Moderní básníci francouzští/Sonet (Gilkin)
Ve čtvrti města, jež spí za kasárnou,
jak srdce plaché chvatný krok zní, zmírá.
Ó noci, v ticha propast jednotvárnou
své křídlo Anděl hanby otevírá!

Kdos prchá… Nebezpečí za ním zírá,
kol vlhkých zdí zříš Úzkost prchat parnou.
Křik: Pomozte!… Svítilny rudý vtírá
se na rohu zrak v šeř svou září marnou.

Křik? — Nikoli. Nic. Ani kolem dechu,
ni vraždy hlomoz, ni pád těla v spěchu
přes mostu zábradlí. Noc všady tmavá.

Však vojsko spící náhle budí ze sna
fanfara trouby, v ulic šeř zní plesná,
s ní zvolna Slunce jas a poklid vstává.

Poezie