Ottův slovník naučný/Agnoskování
Agnoskování v řízení trestním (rekognice, seznání, uznání za pravé) jest prostředek řádem trestním za tím účelem předepsaný, aby zjištěna byla totožnost osoby neb věci, což děje se tím, že se osoba představí aneb věc předloží těm, kdož ji znají a z vlastního názoru o ní výpověď dáti mohou. A. vztahuje se tedy buď k osobám nebo k věcem, a tu zejména k mrtvolám. A.  potřebí zejména: a) když běží o to, je-li osoba obviněná totožná s pachatelem (§. 168., odst. 1. ř. tr.) a b) při konfrontaci osob, jejichž výpovědi sobě odporují (§§. 168. odst. 2. a 3. a 205. ř. tr.). A.  potřebí zejména: a) jedná-li se o věci, které k usvědčení obviněného sloužiti mohou, zejména o věci, kterými čin trestný spáchán byl (nástroje), aneb o věci na místě činu nalezené, aby zjištěna byla osoba, jíž věci tyto náležejí (§. 98. ř. tr.); b) když o to jde, jsou-li věci nalezené tytéž, na kterých čin trestný spáchán byl a které tedy na př. uloupeny neb ukradeny byly (§§. 98., 168. odst. 1., 375., 376. tr. ř.); c) jde-li o to, byl-li čin trestný spáchán nástrojem nalezeným (§§. 98., 136. tr. ř.); d) při prohledání domu a osob, pak při zabavování věcí, běží-li o otázku, komu věci nalezené či zabavené náležejí (§§. 139.–149. tr. ř.); e) zvl. druh a. jest důkaz znalci písma o tom soudně provedený, je-li písmo k usvědčení obviněného sloužící skutečně písmo jeho (§§. 118., 201. 0ds., 2. ř. tr.). Jedná-li se o seznání  osoby zavražděné neb zabité, dlužno rozeznávati: a) Je-li osoba mrtvého známa, tu zjistí soudce vyšetřující při soudním ohledání svědky, kteří osobu za živa znali, že jest to osoba táž; b) je-li to mrtvola osoby neznámé aneb není-li lze totožnost osoby ihned zjistiti, pak soudce vyšetřující a soudní lékaři při soudním ohledání mrtvolu řádně popíší, by napotom dle toho popisu bylo lze totožnost osoby zjistiti. Mtš.

Agnoskování