Prosté motivy/Jarní XIV
Zem, sotva ji sluníčko ohřeje,
již do barev, do zvuků vzkvítá -
a sotvaže srdce mé ožije,
již touha mu lesklými nitěmi
a milost mu zlatými sítěmi
zas nanovo osidla splítá.

Jak padl mi jara květ do oka,
jak do sluchu národní píseň -
tak padlo mi děvčátko na prsa,
s ním celá ta zakletá, šveholná,
ta sladká a náhle zas úbolná,
ta bývalá lásky tíseň.