Slezské pohádky a pověsti/Hlubotecké louky
Na těchto loukách děly se prý podivné věci. Jednou přišla tamtudy žena až k lesu, a na pni sedí tam chlapec. Pozdravila ho křesťansky, ale chlapec zařval, až žena strachem trnula. — Jindy tam šel Fabián, nesa boty na kyji. I spatřil tam koně. Odložil boty, aby koně chytil; a jak kůň utíkal, nořily se koni nohy do bahna a pomály byl už bezhlavý a letěl za Fabiánem. Milý Fabián tak se toho lekl, že utekl domů a nechal boty botama. Na druhý den je šel hledat, ale ani po botách ani po bezhlavém koni nebylo památky.

Týž pramen.