Selské písně a české znělky/Ze selských bouří
Hořel ve vsi statek,
    už hořela ves, —
kdyby kdos byl v zmatek
    nenamát se kdes.

Střechu srazil hákem,
    děti vynes sám,
div před naším zrakem
    nezabil ho trám.

Když byl konec všemu,
    nechtěl dát se znát —
modlíme se k němu:
    byl to anděl snad!

Až jsme ho chtíc nechtíc
    k řeči ponoukli:
byl to jakýs šlechtic. —
    My ho utloukli.