Ottův slovník naučný/Vzorky
Vzorky 1) V. v technologickém smysle viz . —

2) V.: v obchodě jmenují se ukázky zboží předkládané kupujícímu, by podle nich zboží volil. V.  (, v.  , v.  , fr. , angl. ). Jménem tímto označují se průmyslové výrobky, způsobilé k průmyslovému obděláváni, které vynálezce zákonnou ochranou zajistiti si dává. V. ochranné mohou býti buď plochové (okrasy, výkresy, dessiny, na př. u látek textilních, v. v ), nebo  (dimensionální, formy, modely). Poněvadž v českém jazyce  značí se rovněž slovem , nabývá pojem »vzorek« vztahu na oba druhy výtvorů (v. v ). Již dříve a zejména v 1. pol. XIX. stol. (tak franc. zákon vzorkový jest již od r. 1806) pronikalo vědomí o potřebě ochrany nových výrobků, při kterých novotou jest jejich vzhled nebo tvar (dessin, forma, na rozdíl od vynálezů, při nichž vnitřní složení nebo sloučení, mechanismus, funkce a effekt výrobní jest předmětem ochrany), a vzešla snaha vynálezce takovýchto novinek průmyslových nadati záštitou zákona, aby nikdo jiný nesměl takovéhoto v-ku při svém výrobku použíti (obdělávati, padělati). Tak vznikl v Rakousku císařský patent ze 7. pros. 1858 ř. z. č. 237, jímž vydán byl zákon o ochraně v-kův a modelů průmyslových s dodatečným zákonem z 23. kv. 1865 ř. z. č. 35; k tomu připojena instrukce o vedeni rejstříků vzorkových ze 7. pros. 1858 ř. z. č. 237. Zákon vzorkový spočívá na zásadě přihlašovací, t. j. zápisné úřady šetří pouze formálnosti zápisu; otázka novosti, vlastnictví, padělání atd. ponechává se k podnětu stran dalšímu rozhodnutí úřadů. 

Kdo nový průmyslový výrobek vytvořil neb na svůj účet vytvořiti dal, může jej dáti zapsati u obchodní a živnostenské (průmyslové) komory, v jejímž obvodě bydli neb svůj závod má, nejdéle na tři léta a za poplatek 1 K za 1 vzorek a 1 rok. Vzorek lze zapsati buď v obalu uzavřeném (tajnost trvá 1 rok) neb otevřeném. Pod jedním obalem možno chrániti i více vzorků (s poplatkem za každý vzorek). Právo vzorkové lze zcela neb z části přenésti na jiného. Chranitel jest povinen chráněného v-ku do roka použiti a nesmí výrobky podle něho zhotovené přivážeti do říše naší z ciziny. Není povinen na v-ku zápis jeho poznamenati. Uplyne-li doba ochrany, může vzorek každý obdělávati. V. u jednotlivých komor uložené sdělují se měsíčně c. k. ministerstvu obchodu, které je uveřejňuje v úředním listě (»Wiener Zeitung«). Rejstříky vzorkové a archivy u komor jsou k nahlédnutí přístupny. Zápis v-ku provésti může každý vynálezce a netřeba, aby byl živnostníkem. Při používání v-ku jest chranitel vázán předpisy živnostenskými. 

Komory provádějí pouze zápis; politické úřady (c. k. okr. hejtmanství, magistráty měst) nalézají (§ 19) na neplatnost zápisu a ztrátu práva vzorkového (§ 10 a 11) i na padělání (§ 12). Soudům civilním pak přísluší rozhodovati o náhradě škody a o vlastnictví vzorků. Podle nejv. rozhodnutí z 10. dubna 1861 (výnos z 20. dub. 1861 ř. z. č. 49) spadají záležitosti ochranných v-ků do kompetence ministerstva obchodu. O přestupcích zákona vzorkového v třetí instanci rozhoduje c. k. ministerstvo vnitra. Podle jurisdikční normy z 1. srpna 1895 (§ 51 bod 4) příslušné jsou k rozhodování právních sporů z právních poměrů vztahujících se na ochranu a používání v-ků samostatné obchodní soudy (obchodní a námořní soudy) bez ohledu na cenu sporného předmětu. 

 jest neoprávněné používáni neb obdělání chráněného v-ku nebo prodej takovýchto výrobků. Stalo-li se padělání bez úmyslu (nevědomky), má postihatel právo žádati zákaz další výroby a prodeje a nástroje této výrobě sloužící učiniti nepotřebnými. Při úmyslném (vědomém) padělání nastupuje pokuta od 50 do 1000 K (vedle případného snad trestu podle trestního zákona); při opětovném padělání zdvojnásobuje se pokuta a při třetím opakování nastupuje pokuta s trestem vězení od týdne do tři měsíců. Přitěžující okolností jest, stalo-li se padělání pomocí dělníka postihatelova neb zneužitím jeho důvěry.

Vzorek u jedné komory zapsaný má platnost pro celou říši Rakousko-uherskou i Bosnu a Hercegovinu. (Viz zákon z 27. čna 1878 ř. z. č. 62 a z 20. pros. 1879 ř. z. č. 136, kteréž zákony, pokud se týče známek a v-ků, smlouvou s Uherskem z 27. pros. 1893 ř. z. č. 192 nebyly dotčeny.) 

Rakousko-uherskému vynálezci jest dále možno svůj nový výrobek (rovněž jak tomu jest při známkách a patentech) dáti si zapsati i v cizině. Pokud je to přípustno, posouditi sluší podle obchodních smluv naší říše s příslušným státem cizím; zdejší chranitel musí ovšem podrobiti se předpisům zákona příslušného státu. Chce-li cizinec nabýti práva vzorkového v Rakousku, musí svůj výrobek dáti zapsati u komory vídeňské i budapeštské. 

Vzorkový zákon rakouský vyžadoval by na nynější poměry účinnějších předpisů. Vláda rakouská také již vypracovala nový návrh r. 1900, který však nebyl posud zákonodárně projednán. Některé státy učinily smlouvu k ochraně průmyslového majetku (20 bř.1883 v Paříži), kteráž doplňována byla dalšími usneseními (v Madridě 1891, v Brusselu 1900). Podle smlouvy této poddaní a příslušníci každého ze smluvných států požívají v ostatnich státech co do patentů, známek a v-ků předností, které příslušné státy vlastním občanům poskytují nebo příště poskytnou (čl.2). Uložené patenty, známky a v. u jednoho státu nabývají priority v ostatních smluvných státech, byly-li do jisté lhůty (u patentů 12 měsíců, u známek a v-ků 6 měsíců; pro zámořské země o měsíc více) i zde podány (čl. 4) atd. Státy smluvní jsou: Belgie, Brazilie, Kuba, Dánsko, Německo, St. Dominická republika, Francie, Anglie, Italie, Japan, Mexiko, Spoj. Obce sev.-amer., Norsko, Nizozemsko, Portugalsko, Švédsko, Švýcary, Srbsko, Španělsko a Túnis. Říše Rakouskouherská k unii této posud nepřistoupila. 

Literatura: Landgraf, Das deutsche Reichsgesetz betreffend den Schutz von Erfindungen und von Gebrauchsmustern (Berl., 1892); Gutachten über den vom k. k. Handelsministerium veröffentlichten Entwurf eines Musterschutzgesetzes (Víd., 1902); dr. Paul Schulz, Schutz der Erfindungen, Marken und Muster (Manz'sche Gesetzausgabe I. Abt. 2., t., 1906); »Obchodní Sborník« čásť IV. (v obchodní knihovně »Merkuru« č.9, Praha, 1899); dr. Albert Osterrieth, Die Patent-, Musterund Markenschutzgesetze des Erdballs (sv. I.–VI., Berl., 1904). 
Fr. Mikule.