Ottův slovník naučný/Kapela
Kapela (ital. cappella), vlastně »kaple« při větším kostele, kde postaven byl pěvecký sbor; pak i chór sám takto byl nazýván. Nejstarší k-ly byly čistě vokální, tak až dosud papežská k. (cappella pontifica), dvorní k. ve Vídni, King´s Chapel v Londýně; při všech účinkuji placení zpěváci kapelní. Ježto do poč. XVII. st. veškera hudba psána byla pro , nazývána byla po italsku a cappella (alla cappella), pojmenování ještě nyní obvyklé. Když později instrumentální průvod zaveden byl i v hudbě chrámové, rozmnožena byla k. o instrumentalisty a celý sbor pak nazýván též k-lou. Nyní znamená k. všeobecně tolik jako orchestr a mluví se ve smyslu tom o k-lách divadelních, vojenských, civilních a pod.

Cizí slova v Ottově slovníku naučném