Vlastenský slovník historický/Banér
Banér Jan, švédský vojevůdce v 30leté válce, narozen 23. čna 1595 v Diursholmu blíž Štokholmu, vstoupiv záhy do vojenské služby byl již 1621 plukovníkem, provázel krále Gustava Adolfa do boje s Polskem, šel s ním co generalmajor do Němec, a vyznamenav se tam v četných bojích postoupil za polního maršálka. Jmenovitě bojoval v bitvách u Breitenfeldu a u Norimberka, kde byl těžce poraněn. Po smrti Gustava Adolfa ujal velitelství nad švédskou armádou, spojil se v Slezsku s Arnimem, a vtrhnuv v čci 1634 do Čech přirazil až k Bílé Hoře, chtěje na Prahu útokem hnáti, avšak velitel Pražský, polní maršálek Colloredo, byl onu stranu tak opevnil, že Švédové od zámyslu svého upustiti musili a B. již v září t. r. do Durynska se vrátiti přinucen byl. Podruhé vpadl B. do Čech r. 1639 se 40.000 muži, přiblížil se ku Praze, dal po několik dní na ni stříleti a vyzval ji, aby se vzdala. Když toto však odepřeno a B. obdržel zprávu, že se Hatzfeld ku Praze blíží, obrátil se s lidem svým k Brandejsu a plenil odtud ukrutně zem na všecky strany. Když pak ani Hatzfeld aniž kdo jiný takovému řádění Švédů nebránil, počal B. opět Prahy dobývati, při čemž s počátku toliko na Staré a Nové Město, později též na Vyšehrad vší silou dorážel; avšak měšťanstvo Pražské tak statečně hájilo těchto částí města, že B. vzdav se naděje k dobytí Prahy do jižních Čech se obrátil, všude pleně a drancuje. Konečně císařští pod Piccolominim sesílivše se vyhnali 1640 Švédy ze země a pronásledovali je až do Erfurtu. Potřetí navštívil B. Čechy 1641, ale maje Piccolominiho v patách octnul se u velikém nebezpečenství, z kterého jen stěží vyváznuv dostal se do Halberstadtu, kdež zemřel 10. kv. 1641.