Původní bajky/Pelikán
Veselá čapí společnosť slétla se na táčky. Mladí chutě vypravovali: o hadech, o žabách, každý, co se mu vidělo nejzajímavějším.

Když byli v nejlepším, nejstarší čáp zaklapal zobákem a pravil:

„To je všechno hezké; ale já jsem viděl pelikána, jak si rozklál prsa zobákem, aby hladové mládě napojil svou krví! A teď bych rád věděl, brzo-li které mládě k otci se podobně zachová. Nebo vím, že rodiče schopni jsou pro děti obětí všech, ale děti nejraději že splácejí nevděkem.“

Tu čápové se zamyslili a zmlkli rázem.