Původní bajky/Kůň a pes


I. 
Kůň naříkal sobě na člověka, že ho zapřáhl do těžkého vozu.

„Ach, což ty,“ odpověděl domácí pes, „s tebou člověk vždy ještě slušně zachází; ale mne často odkopne za moji oddanosť!“

„Mezi námi dvěma jest rozdíl,“ dí kůň; „já jsem sobě i ve službách zachoval svou důstojnosť, ale ty líbáš ruku, jež tě bičuje. Otrockým duším často se odkopnutí dostává!“

II. 
„Nesuď tak přísně,“ pravil pes. „Lahodíme-li pánu svému, činíme tak z upřímné lásky.“

„To vás omlouvá,“ opravil se kůň; „ale ještě lip by vám slušelo, kdybyste také v tom zachovávali pravou, ušlechtilou míru.“