Mstivá kantilena/XI
Již před týdnem spravoval koženou zástěru ohlodanou…
dnes čekal, až zajde jen ospalý měsíc a lancknechti usnou -
když zašel a usnuli - osedlal vychrtlou herku svou hnusnou
a podhradím tichounce projel, jí bruče své: da da da - nou.

Přes pole pak klusal, než v chalupách zhasnou a čekáním usnou -
než zhasli a usnuli, k podloubí přiklusal, zjasniv své rysy,
a na liščí ohon pak přivázav herku svou zpocenou, hnusnou,
po předsíních zpíval: já kupuji krysy - já kupuji krysy!

Pak v půlnoc, když skoupil vše, zadrhnul zástěru ohlodanou,
a v krajině bázlivé, v krajině temné a v krajině dusné
jel na herce vychrtlé, na herce zpocené, na herce hnusné,
pod vousy své rusé jí bruče na zkonejšenou
svým tenorem chraplavým: da da - nou - da da da - nou.