Ottův slovník naučný/Hyacinthus
Hyacinthus , , bylina z řádu  (Liliaceae). Z podzemní, šupinaté cibule vyrůstá několik čárkovitých, šťavnatě zelených listů a bezlistý stvol, hroznem květným okončený. Květy jsou dosti veliké, nejčastěji bílé, červené nebo modré, stopkaté, z úžlabí blanitých listenů. Okvětí podlouhle zvonkovité, vysoko srostlé, s 6 rozestálými cípy. Tyčinky vetknuty do okvětí. Plod tobolka kulovitá s pouzdry vícesemennými. Semena černá. Kvete časně z jara. H. roste divoce v Malé Asii; v Řecku, Dalmacii a přilehlých ostrovech zdá se býti jen zdivočelý. Pěstování h hu pro příjemnou vůni a elegantní formu v nesčetných odrůdách děje se již ode dávna a nabylo v novější době zvláště ve velikých městech velikých rozměrů. Obchod hyacinthový jest tím spíše umožněn, že cibule jeho v čas letního a podzimního odpočinku lze bez prsti prodávati a rozvážeti. Nověji také voňavky z květù jeho se dělají. H. byl zasvěcen bohyni Démetře, leč tento h., právě tak jako h. poesie orientální, dlužno hledati spíše mezi kosatci (Iris). Vský.

Botanika v Ottově slovníku naučném