Vlastenský slovník historický/Zoubek z Bilenberka
Zoubek z Bilenberka, Matouš Ferdinand, narozen v Rejhradě na Moravě, vstoupil do řádu benediktinského v klášteře Broumovském, stal se převorem v Broumově a později proboštem v Rejhradě, r. 1650 zvolen za opata kláštera sv. Mikuláše na Starém městě Pražském a r. 1662 také za opata kláštera Ostrovského, k sv. Janu pod Skalou přenešeného. Bratří Václav a Jiří Bílkové z Bilenberka přijali jej k erbu a titulu svému. Co muž rozšafný a zkušený býval Z. zhusta na sněmích volen do rozličných komisí a potřebován ke všelikým poselstvím. Roku 1660 jmenoval jej císař Leopold I. prvním biskupem Králohradeckým, roku pak 1668 povolán jest na arcibiskupskou stolici Pražskou. Za své správy arcibiskupské obnovil několik kostelů a far, jmenovitě také kapli sv. Václava při kostele sv. Víta, zavedl svěcení svátku toho svatého v Čechách, a r. 1675 položil kámen základní k dostavění chrámu Svatovítského. Avšak zemřel ještě téhož roku 29. dubna a pochován v klášteře Broumovském. Z jeho spisů jmenujeme Thesaurus sacer seu vitae ss. Patronum Regni Bohemiae (v Praze 1672).