Výbor lyriky (Shelley)/Minulost
Zda zapomeneš ony šťastné chvíle,
jež pohřbili jsme v lásky loubí milé
na chladná těla jich vršíce jemně
jen kvítí s lupením na místo země?
To lupení naděje, které zbyly,
to kvítí uprchlý náš ples.

Smrt, Minulost, ó jak jich zapomníti?
Jsou duchové, kteří se mohou mstíti,
jsou vzpomínky srdce na hroby měnící,
jsou výčitky ducha šerem se ploužící,
jež duchovým šeptem dí a kvílí,
že radost prchlá bol je dnes.

Poezie

en:The Past (Shelley)