Ottův slovník naučný/Píšťany
Píšťala: 1) P. (Pistian), ves v Čechách na pr. bř. Labe, hejtm. a okr. Litoměřice, fara Libochovany, pš. Lovosice; 38 d., 188 obyv. n. (1890), dva mlýny. Stávala zde tvrz.

2) P. (Pistyani, Pöstyén), okr. město a vyhlášené lázeňské místo sirnaté na Slovensku, na želez. dráze Prešpurk-Trenčín, v stolici nitranské, má 4643 obyv., z nichž je 3824 Slováků, 587 Němcův a 190 Maďarů (1890). P. leží na pr. břehu Váhu a byly kdysi majetkem templářů. Lázně známy byly prý již Římanům a popisy jejich datují se až do XVII. stol. Lázně jakož i horké prameny nacházejí se na ostrově, jenž měří asi 20 jiter a jest mostem spojen s hlavním parkem. Vedle horkých pramenů jest zde horká rašelina, jež svou nevšedně léčivou mocí propůjčila lázním evropského jména. Voda jest tak horká (46–60° R), že do ní ponořená drůbež ihned se opaří; ani žádný sníh nezůstává v okolí lázni ležeti a Váh nikdy nezamrzá. Lázni s velikým úspěchem používá se při dnových chorobách hostcových či rheumatických. Lázně mají 62 koupelí vanových, 5 nádržkových a 3 bahnité. Jsou zde 4 domy lázeňské a 170 soukromých o 1200 pokojích a počet lázeňských hostí páčí se do roka na 4000, z nichž jsou dvě třetiny cizinců. P. jsou majetkem Františka hr. Erdödyho.

Sídla v Ottově slovníku naučném