Vlastenský slovník historický/Groš
Groš (z lat.  t. , tlustý peníz) německy , peníz rozličné hodnosti dle rozličného rázu svého. První g-e dal bíti král Václav II. roku 1300 (dle jiných 1295), a sice 60 na hřivnu stříbra (odkudž se začalo počítání na kopy), tak že prvotní g. platil tolik, co nedávno stříbrný dvacetník, čili nyní 35 kr. č. Takový g. rozdělen byl na 12 peněz bílých. Brzy však počal se horšiti ráz g-ů těchto, které na rozdíl od g-ů míšenských nazývány jsou g-i  (později se g-i vůbec říkalo český), a počítáno na hřivnu čistého stříbra 64 g-ů. Toto horšení zrna pokračovalo v té míře, až r. 1470 platil g.  už jen 10 kr. našich peněz. Ferdinand I. zavedl trojí g-e: po 3 krejcařích,  g-e po 6 a tak zvané  po 9 haléřích. Za Maximiliana vyskytuje se od r. 1578 také  g. Rozdílný byl g. , za nějž r. 1469 dávali 4 neb 5 peněz horských. V XVII. století měla  g-ů  170 krejcarů,  g-ů  ale jen 70 krejcarů, na kteroužto poslední se ještě leckdes (na př. při řemeslnických pořádcích) až do nedávna počítalo. Nejdéle udrželo se pojmenování g. ve smyslu peníze 3 krejcary platícího.