Ottův slovník naučný/Ádil-Gíraj
Ádil-Gíraj: 1) Syn Čobán-Gíraje, chána krymského, táhl r. 1662 na místě otce svého do Uher, aby připojil vojsko své k sultánovu, začež Čobán, poněvadž sám nepřišel, sesazen a A. dosazen od sultána Muhammeda IV. roku 1666 na stolec chánský. Vrátiv se z Cařihradu vypravil slavné poselstvo do Vídně, oznamuje císaři své nastolení a žádaje, aby poslán byl vyslanec k jeho dvoru. Když vypukly zmatky mezi kozáctvem, dal se na stranu Hanenkovu proti Dorošenkovi, začež byl od sultána r. 1671 sesazen. Po třech létech nalézáme jej v bitvě u Bary, kde král polský Sobieski vojsko jeho porazil. Dšk.

2) A.-G., šamchal tarkovský na zač. XVIII. stol., byl synem Budajšána chána a nabyl své hodnosti r. 1720 od šáha perského Husaina. Na pochodě Petra Vel. r. 1722 proti Persii odevzdal však šamchalství v ruce carovy a přijal se svými Kumyky poddanství ruské, načež založena na ř. Sulaku pevnost Sv. Kresta (Sv. Kříže), která měla udržovati Kumyky na uzdě. Avšak r. 1725 za války s Turky, ač Petr Vel. se mu za odstoupení skvěle odměnil, přepadl zrádně Rusy a oblehl je se 30.000 muži v pevnosti sv. Kresta; byl však od generála Kropotova poražen a internován v m. Koli až do smrti. Šamchalství obnoveno teprv po míru s Persií r. 1735, a sice obdržel je bratr A.-G-ův, kníže Kaspulat.

Lidé v Ottově slovníku naučném