Ottův slovník naučný/Právnická osoba
Právnická osoba jest osoba toliko myšlená, fingovaná, kterou právo personifikujíc uznává vedle osob fysických za subjekt práv a právních závazků. Právní řád připisuje totiž někdy právní osobnost i takovému majetku, který nenáleží určité osobě přirozené, nýbrž sloužiti má jistému dovolenému účelu, jenž sahá dále než zájem jednotlivcův a jehož nemohlo by jinak buď vůbec aneb aspoň ne stejně vhodně býti dosaženo. K označení těchto fingovaných osob uživá se druhdy, ač ne vhodně, též výrazů »osoba morální, mravní, mystická, jmění účelové«. Hlavní skupiny osob p-kých tvoří korporace a nadace, kromě toho počítá se k nim i pozůstalost ležící. Právní osobnost p-kých osob, která nemá obsah ve všech případech stejný, omezuje se v právě soukromém jen na práva majetková; kromě toho však p-ké o-by mohou býti i subjekty práv veřejných. K právním činům jest osoba taková sama podle své povahy nezpůsobilá a může býti účastna právních jednání jen prostřednictvím zástupců, kteří určeni jsou podle různosti případu ústavním zřízením (orgánové a úřady státní, zemští, obecní), stanovami (výborové spolků), nebo základní listinou nadačni. Ke vzniku p-ké o-by jest třeba, aby jednak byl dán skutkový podklad, t. j. majetek a po případě i organisace osob k jistému účelu, jednak uznání za samostatný subjekt právní se strany státu, jež může se zakládati buď na všeobecném předpisu, nebo na zvláštním udělení (koncessi). J.V.

Právo v Ottově slovníku naučném