Ottův slovník naučný/Synaesthesie
Synaesthesie, z řec., je spoluvnímání některého čidla, je-li jiné zevními vlivy podrážděno, jakž shledáváme na př. u některých osob, u nichž dostavuje se kýchání, patří-li na osvětlenou plochu, jindy vzniká zvláštní trnutí v zubech při tónech pronikavých a pod. Jmenovitě při smysle zrakovém bývají s. nejčastější. Zvláštní odrůdou s. nebo  je t. zv. barvité slyšení, totiž zvláštní zjev u některých lidí, jimž některými zvuky, po případě určitými hláskami vybavují se také pocity určitých barev. Zjevy ty nacházejí výkladů fysiologických i psychologických, zplna však posud objasněny nejsou. 

Synaesthesie