Ottův slovník naučný/Wallmoden
Wallmoden, starý šlechtický rod dolnosaský, usazený od XII. stol. v Hildesheimsku, kde měl svůj zámek t. jm., a rozdělil se ve stol. XVI. ve dvě větve  a  W., z nichž ona nabyla r. 1783 stavu říšských hrabat a členství ve vestfálském kollegiu hraběcím; obě její ratolesti W.- a W. W. vymřely. Z rodu toho vynikli: , hrabě von W. (*1769 ve Vídni—†1862). Vstoupil nejprve do služeb hannoverských, r. 1790 do pruských, posléze r. 1795 do rakouských a vyznamenal se ve vojnách v l. 1796—1801, pak v bitvě u Vagramu. Po míru Vídeňském byl jmenován polním podmaršálkem a jako divisionář přesazen do Čech. Ale r. 1813 přešel zase do služeb ruských. Po druhém míru Pařížském sloužil znova Rakousku a byl r. 1817 vrchním velitelem vojsk v Neapoli zůstavených. R. 1821 obsadil Sicilii, kde zůstala do r. 1823. Potom byl vrchním velitelem v Miláně. W. má zásluhy zvl. o výcvik lehké pěchoty a o zlepšení soustavy tirailleurské. — Jeho bratr Karl August Ludwig, hrabě v. W. (1792—†1883 v Praze) byl c. k. tajným radou a pol. podmaršálkem a s ním vymřela větev první, Oberhaus W.
 — Druhá, Unterhaus W., kvete posud majíc v drženi statek W. Srv.  (Wolfenbüttel, 1892).