Ottův slovník naučný/Seirios
Seirios, lat. , slula od starých dob nejzářivější (protože zemi vedle slunce nejbližší) stálice, t. zv. pes Orionův, jehož východ věstí největší vedra letní (dies caniculares, psí dni) s jejich zhoubnými následky, jak často líčeny od starých básníků. Též vzteklina psí (λύσσα) přenášena na hvězdu samu, jež představována jako divé zvíře, jakož stejné působnosti prý jest souhvězdí lva. Návod k účinné obraně obětmi a jinými zvyky lidem prý podal  (v. t. 1). klk.