Ottův slovník naučný/Nabopolassar
Nabopolassar (babyl. Nabu-pal-uşur, ), zakladatel poslední nebo „chaldejské“ dynastie v Babylóně. Byl nepochybně velmož chaldejského původu, jenž r. 626 př. Kr., po smrti assyrského krále  (v. t.), v Babylóně  () zvaného, zmocnil se panství v Babylóně. S počátku zval se toliko šakkanakem, když však médský král Kyaxárés r. 625 př. Kr. Assyrii napadl a v Assyrii proti králi Ašuritililovi bratr jeho Sinšariškun povstal, spojil se N. s králem médským a počal boj s assyrským králem Sinšariškunem. Když Médové obléhali Ninive, obrátil N., který mezitím přijal i titul královský, zření své k zemím západním, po pádu pak Ninive nabyl r. 606 př. Kr. zemí západně Tigrida až po Středozemní moře rozložených, z nichž vítězstvím syna svého Nebukadnezara u Karkemiše r. 605 př. Kr. vypudil Egypťany. Téhož syna svého zasnoubil N. s Kyaxárovou dcerou Amytou, V Babylóně proslavil se velikými stavbami, zbudovav hradby Imgurbíl a Nimittibíl, palác a opraviv slavné tamní chrámy. Zemřel r. 605 př. Kr. Pšk.