Ottův slovník naučný/Uzel Jindřich
Uzel , přírodopisec čes. (* 1868 v Chomútově), vystudoval gymn. v Hradci Kr., pak na universitě v Praze a v Berlíně hlavně zoologii, r. 1896 stal se v Praze doktorem filosofie. R. 1901—02 byl za účelem vědeckým ve Vých. Indii, zvl. na Ceyloně, kdež byl assistentem při vládní bot. zahradě v Peradenii. Navrátiv se do vlasti, stal se r. 1903 fytopathologem výzkumné stanice fysiol. rady zemědělské při české technice a výzkumné stanice cukrovarnické v Praze, r. 1905 stal se docentem fytopathologie na české vysoké škole technické v Praze. R. 1905 zvolen za mimoř. člena Král. čes. spol. nauk. Zabýval se hlavně soustavným studiem nižších hmyzů, nověji pak věnuje se studiím z oboru chorob rostlinných. Spisy jeho jsou: Šupinušky země české (Praha, 1890; poctěno jubilejní cenou čes. university); Monografie řádu Thysanoptera (Hradec Kr., 1895; poctěno jub. cenou České akademie); Studien über die Entwickelung der apterygoten Insekten (t. a Berlín, 1898). K tomu druží se v novější době řada spisův a článkův obsahu 
fytopathologického. 

Čeští biologové v Ottově slovníku naučném