Vlastenský slovník historický/Payne
Payne Petr, vůbec  nazývaný, rodem Angličan, mistr učení Oxfordského, odkudž nejspíše co přívrženec učení Viklefova odejít musil, přišel na začátku r. 1417 do Prahy, kdež přijat do fakulty svob. umění. Nejdříve držel P. s Pražany proti Táborům, později ale připojiv se k těmto stal se jednou z předních podpor strany té. Roku 1421 ustanoven byl vedle Jana z Želiva, Jakoubka ze Stříbra a Jana Kardinála za správce kněží podobojí. S mistrem Příbramem měl P. častá hádání, při kterých jevil velikou důmyslnost a ostrovtipnost. Roku 1432 byl od sjezdu Chebského poslán ke sboru Basilejskému, kdež veřejně zastával článek čelící proti světskému panování kněží s velikou prudkostí. V Čechách volen P. vždy mezi předními jednateli o věci náboženské. Vedle Václava Korandy dostal se P. za faráře do Žatce, vypuzen však r. 1437 co výstřední Táborita. Téhož roku vypovězen jest ze země, ale proto neopustil Čechy. Později dostal se za správce obce táborské do Písku, odkudž byl r. 1443 vyslán na sjezd Kutnohorský, kdež vedle Václava z Drachova zvolen za předsedu. Poslední zmínka o něm děje se r. 1452.