Ottův slovník naučný/Jeroboam
Jeroboam, hebr. Jeróbeám, jméno dvou králů isráélských.
1) J. I., syn Nebátův z kmene efraimského, úředník Šalomounův. Zbouřiv se musil utéci do Egypta, odkud vrátil se teprve za Rehabeama. Když lid shromážděný v Sichemu sesadil Rehabeama, provolán J. králem. Sídlil nejprve v Sichemu, později v Penuelu. O jeho vládě viz  str. 821. —

2) J. II., syn a nástupce Joašův, nejslavnější vladař severního Isráéle. Více viz  str. 823.