Immortelly/U šedého kamene
Na ztracené cestě
šedý kámen leží;
vedle růže planá
pučí v listí svěží.

Hrob to mého štěstí
polou v zapadání,
a ta bujná růže —
to je vzpomínání.

Každé jasné jitro
do květů ji pudí —
nebi žel, tam dole
život neprobudí. — —

Darmo v kámen chladný
žhavé tisknu líce —
neoživím štěstí
nikdy — nikdy více.