Kohout plaší smrt/Lítost
Denně podléhaje kráse prvotného hříchu
unavíš stráž ráje spustí meč
zůstávajíc netečnou a v tichu

S žalem hledáš cestu zpáteční
bloudě v širé rovině svých skutků
naříkáš si na své zrození

Zrazen krví zkažená je
hrůzou v nocích třeseš se
jediného nervu nezapomínaje

Svět tak známý až je cizí
leží na tvém snu
plž skrytý v růži