Výbor z Květů zla II./Múza prodejná
Zda, družko paláců, má Múzo milená,
mít budeš oharek, až přijdou vichry hřmící,
v tmě nudných večerů, v čas ledna, při vánici,
by zahřát mohla se tvá nožka studená?

Zda svity nočními, jež vniknou okenicí,
ty přece sžíhaná svá vzkřísíš ramena?
Až prázdnem palác tvůj i měšec zasténá,
chceš zlato sklízeti snad s klenby modrající?

Je nutno (chceš-li chléb ty v každý večer brát),
— kadidlo v kostele, jak hošík podávat,
a zpívat Tedeum, ač nevěříš v ně zcela,

své vnady ukázat — kejklířka, jež má hlad —
i smích svůj pod slzou, jíž nelze uhlídat,
by opět okřála žluč luzy neveselá.

de:Die feile Muse
en:Poems of Charles Baudelaire/The Venal Muse
es:La musa venal
fr:Les Fleurs du mal/1861/La Muse vénale
pt:Flores do Mal/A Musa Venal