Ottův slovník naučný/Allemande
Allemande [alma͡n] (franc., ), tanec něm. původu, dvojího významu. U významu starším jest a. částí suity, kterouž z pravidla zahajuje, nebo partity, v níž následuje bezprostředně po ouvertuře nebo praeludiu, pohybu mírného, klidného, s hojnými melodickými ozdobami, ve 4/4 taktu s předtaktím 1/8- nebo 1/16-ovým. V té způsobě pěstován a. pro svůj ryze německý původ se zvláštní zálibou skladateli německými, najmě na poč. XVIII. století; a-dy Bachovy a Haendlovy jsou nedostižnými vzory. Mladšího původu jest a. jako skutečný tanec, taktu původně 2/4ního, rázu živého. V taktu ¾ním neb 3/8ovém jest a. dnes ještě z nejoblíbenějších národních tanců v Bavorsku, Švábsku a Švýcarech jsa skoro totožný s »ländlerem«. Za Ludvíka XIV. po dobytí Elsaska a. i ve Francii se rozšířil a nejen v žádném balletu nesměl scházeti, nýbrž byli v meziaktích činoher hostem vždy vítaným. Str.

Allemande
Allemande