Rýmovaná kronika česká tak řečeného Dalimila/CVII
Léta ot narozenie syna božieho
po tisiúciu po třech stech po desieti pátého
pro mužobojstvo sta sě súd nesłýchaný,
ni v českej zemi vídaný.
Rudołt z Kosic zabi panošiu Věňkovi, súsědu svému,
pro to Věněk zabi syna jemu,
pak Rudołt zabi Věňkovi syna.
I by to tak veliká vina,
že jie nemože i jeden ułožiti,
až jima musichu okoł v Hradciu učiniti.
Šesť a šesť dobřě oděných
a na jednostajných koních
proti sobě v okoł jeli
a tak sě silně v okole zavřěli.
Rudołtovici jmiechu na oděniu sukně zelené
a Věňkovici črvené.
Rudołtovici sě prvé dobřě jmějiechu,
ale smysleti nechtiechu,
že, když porazili kterého,
nechali choditi jeho.
A ten, jenž pěš chodieše,
najviece jim škodieše.
Ale Věňkovici, když kterého srazili,
inhed jeho ku podániu připudili.
Tak Věňkovici i získachu,
a Rudołtovici sě jim na miłosť dachu.
A kakož koli nepřietelský liútý boj był,
však i jeden z nich života nezbył.
Avšak sú sobě oděnie zpodjímali
a nepřietelsky sě skłáli.