Česká čítanka pro druhou třídu škol středních/Počátek hřibův
Za onoho času, když chodil Pán Ježíš se svatým Petrem po světě, přišel k Pánu Ježíši jakýsi mládenec a pravil: „Prosím Tebe, Pane, poraď mi, co bych nasil do své role, aby mi se v ní dobře urodilo?“

Pán Ježíš odpověděl: „Nasej do ní pšenice.“

Mládenec odešel a učinil, jak mu Pán Ježíš radil. Pšenice se mu dobře urodila, byla klas do klasu, samé zrno, a jako zlato se žlutala.

Mládenec vida tak hojnou úrodu, šel k Pánu Ježíši a děkoval mu za radu udělenou, načež mu Pán Ježíš pravil: „Jdi, a odnes tu pšenici do stodoly; kolikrát ji tam dovezeš, tolik měřic jí namlátíš; a když bude vymlácena, jednu měřici semel, napec z ní Božích darův, a rozdej chudým.“

Mládenec odešel a učinil, jak mu Pán Ježíš kázal; i těch Božích darů napekl a chudým rozdával. By však i přespolní chudí toho účastnými se stali, naložil těch Božích darů na okno, aby sobě každý mimojdoucí chudobný svobodně vzíti mohl.

Stalo se, že právě tou dobou šel mimo Pán Ježíš se svatým Petrem. Když uviděl svatý Petr tak pěkné bělky na okně položené, zabažilo se mu po nich. Ale poněvadž věděl, že je to chudobným nachystáno, vzal, aby Pán Ježíš neviděl, ruče jednu bělku a položil na okno groš. Pán Ježíš šel napřed a svatý Petr po zadu, a jda bělku po troše jedl. Ale Pán Ježíš dobře věděl, co svatý Petr udělal a co dělá za ním; proto právě v tom okamžení, když kus bělky do úst vstrčil, cosi se ho tázal. Svatý Petr se lekl, že nemohl odpovídati, maje plná ústa, ale honem se vzpamatoval, vyplil požvýkanou bělku na dlaň a hodil to do křoví, z něhož hned hřiby urostly. Proto doposud hřiby tak spěšné rostou.

Pověsti