Ottův slovník naučný/Albicini
d'Albicini , conte, ital. spisov. a právník, narozen r. 1825 ve Forli, kde také studoval. R. 1847 stal se doktorem práv v Bologni. R. 1859 povolán do prozatímní vlády a do deputace z Romagně, jež nabídla Viktoru Emanuelovi diktaturu. Královský kommissař Massimo d'Azeglio přibral si A-ho za ministra veřejného vyučování. R. 1859 zvolen ve Forli za poslance do ústavodárného shromáždění Romagně, za diktátora Fariniho povolán do kommisse, jež měla papežské zákony přizpůsobiti k sardinským. Byl pak ministrem bez portefeuillu a zatímným ministrem financí až do připojení státu papežského k Italii. Na to zvolen ve Forli do sněmovny národní, hlasoval zde s pravicí, r. 1861 stal se professorem práva ústavního na universitě bolognské, r. 1873 předsedou. rady provinc. ve Forli, v létech 1871–74 byl rektorem university bolognské a 1872–74 syndikem (starostou) města toho a místopředsedou rady provinc. Napsal: Del progresso nell' umanitá e nella scienza (1863); I principii della Societá moderna; L'individuo e l'incivilimento (1866); Delľ ufficio e delle attinenze dello Stato colľ individuo nella Soc. moderna (1862); Intorno al concetto della libertá; La nazionalitá a j. v. v čas. »Rivista Bolognese«, jejíž redakce též se súčastnil, »Arch. giuridico«, »Riv. Europea«, »Arch. storico«. Dále uveřejnil: L'arte nuova in Italia (1873); Goldoni e le sue lettere (1880); Il Governo Visconteo in Bologna con docum. ined. (1883–84); Osservazioni sul libero scambio (1886) a mnoho jiných studií a článků historických a sociologických.

Albicini