Ottův slovník naučný/Justiční
Justiční (z lat.), soudní správy se týkající, též soudní.

J.  byl ve dřívějších dobách v některých zemích (též v Rakousku) titul vyšších soudních úředníků. Dnes dává se tento titul v Německu zvláště zasloužilým advokátům a notářům.

J. , t. j. správa spravedlnosti ve státě, oddělena jest od soudnictví samého. Vykonávají ji j. , v Rakousku v nejvyšší stolici ministerstvo spravedlnosti a v nižší stolici praesidia vrchních zemských soudů a vrchní státní zastupitelstva. J. spr. pečuje o hmotné prostředky nutné jednak pro potřeby soudních úřadů a jednak i pro soudní úřednictvo a bdí vůbec nad tím, aby spravedlnost řádně byla konána. Úřednictvo dílem jmenuje sama, dílem navrhuje jmenování panovníkovi.

J.  jest název, kterým bývá označováno zneužívání trestní soudní moci, a sice tím způsobem, že osoba nevinná odsouzena jest k smrti. J. vraždy vyskytovati se mohou jen v dobách, kdy vládne tyrannie. Za j. vraždu nepokládá se odsouzení k smrti, které se stalo jen na základě soudcova omylu.

Právo v Ottově slovníku naučném