Vlastenský slovník historický/Vladař
Vladař 1) za starodávné župní ústavy v Čechách čtvrtý v důstojenství úředník župní (lat. ), který při správě král. statků stál po boku komorníkovi, jenž bděl nad důchody komory král. a v jehož rukou bývala také policie soudní. — 2) Titule v. užívali druhdy v Čechách hlavy nejvznešenějších panských rodů, píšíce se na př. „v. domu Rožmberského“, „v. domu Hradeckého“ a t. d.