A porta inferi/Poslední světla
Poslední dohasla v daleku světla.
(Rdousila všechno ta mlhavá noc…)

Dozněly nervósní kroky již chodců…
Plíživé kočky jen slyšet lze teď…

Po střechách vinou se. Zoufalý koncert!
Spustily v sboru a v dálku to zní.

Do temnot zmrtvělých nesvítí měsíc.
(Svítí-li, příliš je zsinalý, bled.)

Slyšeti hovořit dumavé stíny…
Nevíš, co mluví teď k sobě dnes zas?

Pláně jsou ztemnělé, příšerné hvozdy…
(Eh, všechno pohltla chladivá noc!)

Kde světlo za dávna v duši tvé plálo,
nemůžeš, ubohý, určitě říc’!