Ottův slovník naučný/Rudolec
Rudolec: 1) R., víska v Čechách, hejtm. , okr., fara a pš. Sedlčany; 6 d., 53 obyv. č. (1890) a nedaleko myslivna.

2) R.  (Böhmisch Rudoletz), far. ves na Moravě, hejtm. a okr. Dačice; 105 d., 66 obyv. č., 521 n. (1890), kostel sv. Jana Křt., 2tř. šk., pš., četn. stanice, záložna a 2 mlýny. Nesvěř. panství s Bolíkovem má 2237.91 ha půdy; náleží k němu zámek s krásnou zahradou, dvůr, pivovar, lihovar, hamry, pila, mlýn, majetek Ludvíka ryt. Picchioniho. S hory kalvarské, na níž je kaplička sv. Kříže, je překrásný rozhled. R. 1350 na zdejší tvrzi seděli Pesík a Jan z Rudolce. Teprve r. 1406 ves padla na markrabí Jošta, který ji dal zapsali Vilému z Miličína dědičně, jehož potomci ji prodali Janu Drhovi z Dolan. Od r. 1550 drželi zboží rudolecké Hodičtí z Hodic (jejichž hrobka spatřuje se ve zdejším kostele), po nich držel panství r. 1630 c. k. hejtman Ferrante Coqui, načež majitelé začasto se měnili. R. 1810 koupil zboží hr. Razumovský, ruský brigádník, jehož dědici je nadále drželi. — 3) R.  (Deutsch Rudoletz), far. ves t., hejtm. Nové Město, okr. Žďár, fara a pš. Bohdalov; 65 d., 475 obyv. č., 6 n. (1890), 2tř. šk., kaple sv. Anny. Svěř. statek se zámečkem a dvorem drží Emanuel kn. z Collabo. Samota Blažkov.

Rudolec
Rudolec
Rudolec