Ottův slovník naučný/Čeleb
Čeleb, pův. tur. adj. znamenající , odtud jako substantivum mládě u zvířat, zvláště podsvinče; přeneseně užívá se toho ve smyslu mladý, hezký pán, pak pán vůbec. Odtud tvoří součástku jmen vlastních, na př. Alí Čelebi (vlastně mladý pán Alí). Jako pán  znamená pak Č. i boha. Dk.

Čeleb