Vlastenský slovník historický/Linteo
Linteo Petr, jinak , Plzňan a vychovanec konviktu jesuitského, vysvěcen na kněžství asi r. 1580, byl dříve farářem v Staré Plzni, později kanovníkem a od r. 1610 kapitolním děkanem na Vyšehradě. Když v únoru 1611 luza Pražská, rozkacena vpádem Pasovských, vtrhši na Vyšehrad vyloupila kostel i děkanský dům, zachránila L-ea před smrtí jen „řeč jeho česká a výslovnost přirozená, hlava šedivá a tvář velebně skromná“, nicméně byl od zuřivců těch v té míře na těle ztrýzněn, že napotom neustále churavěl až do své smrti r. 1613. L. získal si platné zásluhy o Vyšehradskou obec i kapitolu, kterážto poslední jmenovitě, od sta i více let vinou duchovenstva v úpadku se nalezající, za jeho správy znamenitě okřívati počala. L. byl též českým spisovatelem theologickým.