Sepsání války peloponnesské/52.
Druhý pak den třiceti lodí attických s kerkyrskými,
co jich bylo plavby schopných, odrazivše
pluly ku přístavu Sybotám, kdež Korinťané stáli, chtějíce
zkusiti, zdali se v námořní bitvu pustí. Ti pak
vytáhše kotvy, od země sice odrazili, ale postavivše
se na širém moři, v tichosti trvali, nemajíce mysli
do bitvy se dáti samovolně, vidouce i že oněm čerstvých
lodí attických přibylo i že sami mnohými nesnázemi
postiženi jsou, jednak pro ostražováni zajatcův,
jež v lodích měli, jednak nemohouce opraviti
své lodí na pustém tomto místě. Raději tedy myslili
na to, jak by odpluli domův, obávajíce se, aby jim
Atheňané cestu k návratu nezastoupili v důmnění, že
v bitvu se pustivše, příměří zrušili.