Ottův slovník naučný/Codeïn
Codeïn [ko-] či , C18H21NO3 neb C17H18(CH3)NO3, jest alkaloid velmi jedovatý, obsažený v opiu (0·30—2·02%), z něhož se strojí na ten způsob, že k roztoku opia přičiní se ammoniaku, jímž sráží se morfin, načež se scezenina odpařuje. Z roztoku ve vodě krystaluje v bezbarevných a nevonných hranolech soustavy kosočtverečné, jež drží 1 mol. vody; z jeho roztoku aetherového nabývá se hrání bezvodných. Ve vodě rozpouští se málo, avšak snáze než podobný morfin. Roztok ten jest značně alkalický a nebarví se chloridem železitým modře jako roztok morfinu. S chlorovodíkem slučuje se v beztvárný, bílý, velmi hořký chlorhydrát, jenž zahříván s přísadou vody na 130—140°, rozkládá se ve chlorid methylnatý a apomorfin. C-u užívá se v lékařství v takových případech, když morfin nejeví účinku anebo nesnese-li ho nemocný; zvláště slouží za prostředek uspávající a bolesti utišující, na př. při kašli zajíkavém a j. Fosforečnan codeïnový byl doporučen při úplavici močové a morfinismu. Méně jedovatý jest methylocodeïn. Jméno (z řec. ϰώδη, makovice) udělil jemu franc. chemik Robiquet, jenž jej r. 1832 objevil.
Z.Jn.

Codeïn
Codeïn