Ottův slovník naučný/Derbend
Derbend (pers., závora) viz . Jest jménem míst položených na průsmycích, z nichž nejznamenitější jest D. (v Orientu zv. , t. j. brána bran, neb , t. j. železná brána) přístavní město na záp. břehu Kaspického moře, v dagistánské oblasti, na 42° 4′ s. š. a 45° 33′ v. d. D. uzavírá průsmyk , táhnoucí se mezi mořem a výběžkem Tabasaranských hor. Je to jediná příhodná přirozená cesta ze stepí předkavkázských za Kavkáz. D. má vzhled velmi romantický, domy rozestavené v dlouhém, úzkém pruhu na úbočí vrchu, jsouc na 4,5 km dlouhé. Na severu a jihu chráněno jest vysokými zdmi a citadellou Naryn-kale. Z památných budov vyniká krásná ruská kathedrála; vedle toho jest tam kostel armenský a pět mešit. Zámek býval sídlem mocných chánů a zachovaly se z těch dob mnohé komnaty, vyzdobené s orientálským přepychem; vedle jest rozsáhlá zahrada se všelikým jižním rostlinstvem a s rozkošnými perskými kiosky. Obyvatelstvo (14.185 r. 1886) jest pestré; vedle Rusů usazeni tam Kumykové, Arméni, Židé, Turkmeni i zástupci různých kmenů horských; živí se rolnictvím, řemesly, rybářstvím a obchodem. Za městem rozkládá se muhammedánský hřbitov se vzácnými kufickými nápisy a mausoleem, v němž pohřbeno 40 hrdin s vůdcem svým Selmán ben-Rabíou. V D-u jsou úpravné veřejné lázně a vodovod, kterým se přivádí zdravý nápoj z hor. Západně od města táhnou se rozvaliny zdi zvané  (v. t.). Petr Vel. opanoval D. r. 1722, ale již r. 1736 vrácen přístav Persii, pak znova byl dobyt r. 1796, ale trvale připojen k říši ruské až r. 1806. —  viz . Ft.