Vlastenský slovník historický/Češka
Češka Jan, kněz pod obojí, znatel literatury latinské a řecké, byl v letech 1490—1500 pěstounem synů Viléma z Pernšteina, Jana a Vojtěcha, stal se r. 1530 kazatelem kaple Betlemské a konsistorianem, později (asi 1538—40) povolal jej vychovanec jeho Jan z Pernšteina na děkanství Pardubické, učiniv jej svým „kaplanem a regentem“. Č. byl velmi horliv ve snahách k rozšíření učení Lutherova a v bojích proti bratřím českým, a zemřel asi r. 1547. Z rozkazu pana Viléma z Pernšteina učinil Č. výbor ze spisů „dávných mudrců pohanských“ přibrav k tomu drahně výňatkův z kněh Petrarkových, a vše do češtiny přeložil, kterýžto spis pod názvem Řeči hlubokých mudrcův tištěn ponejprv r. 1529 v Plzni, potom ještě vícekráte, a za naší doby vydán 1844 Františkem Seraf. Bezděkou pod názvem Základové moudrosti s předmluvou Šafaříkovou.