Goetheho vybrané básně/Liška a jeřáb
Dostal jsem dva různé hosti,
pozvavší se k mému stolu,
tehda žili ve svornosti
jeřáb s liškou pěkně spolu.

Vyhověl jsem jí a jemu:
holoubátky v míse hladké
uctíval jsem ji, a k lemu
doložil jsem hrozny sladké.

S dlouhým hrdlem láhev sklennou
postavil jsem vedle toho,
rybičkami naplněnou;
bylo jich tam lesklých mnoho.

To jste měli viděť lišku,
hybnou jako kapku rtuti,
nenasytnou hladobřišku
právě při nejlepší chuti!

To jste měli viděť ptáka,
o jedné jak noze stoje
polapoval do zobáka
stříbrotřpytné rybky svoje.

Ještě cestou vzpomínali,
vděční jsouce za pochoutku,
sobě pak se posmívali,
že prý jedli „jako v koutku.“

Chcešli ujíť mrzutostem,
uč se z bajky, ať jsi kdo jsi:
dávej na stůl, co jde hostem
pod jich zobáky a nosy.