Nová pražská kuchařka/O ovoci vařeném v páře
Všeliké ovoce, vařené v páře, musí se často prohlížeti, neboť přes všelikou opatrnost i umělost stává se nezřídka, že šťáva zředne a zvodnatí a ovoce se tím zkazí. To když se stalo, musí se šťáva slíti dočista, dá se do ní přiměřené množství utlučeného cukru a pak se svaří opět stává na husto a když vychladla, nalije se na ovoce. Šťáva musí vždycky ovoce přesahovati; načež se sklenice opět obvážou. 

Zdá-li se, žeby se zavařeniny mohly zkazit, vyndají se ze sklenic, dají se do kasrolů a převaří se náležitě, pak se dají do čistých sklenic a když vychladly, obvážou se sklenice a uschovají se. 

Počínají-li se šťávy kaziti, obvážou se sklenice čerstvým měchýřem a převaří se znova v páře po 5 minut.  

Chceš-li se přesvědčiti, zdali jsou povidla dosti uvařena, dej jich kousek na obrácený talíř buď z cínu aneb z plechu; zůstane-li vyvařenina na hromádce pohromadě aniž by se rozplynula, jest dostatečně uvařena. 

Okurky (viz č. 700 v 24té části) se mohou také nakládati v tekutině odpola z vody a z polovice z octa složené. Voda pak se svaří s octem tak, jako čistý pouhý ocet; okurky jsou rovněž dobré a udrží se dlouho, dvě léta ovšem ne.