V přírodě/XLI.
Já s šerým hájem podřimoval
i s ptáčky v jeho úkrytu,
však jako bych byl já tím hájem
a ptactvo snem mých pocitů.

A nám se zdálo o poupatech,
list prodřimoval z pupence,
svět vstával jako šuhaj švarný,
když chce se zlíbit panence.

A měl už mnoho uchystáno:
den slunečný, noc s hvězdami,
a louky jako z aksamitu,
samými seté perlami.

A řeky šumné, pole orné,
a kraj jak zem zaslíbenou,
až se těm pannám srdce třáslo,
která mu bude zlíbenou.

A přec byl ještě tuze chudý:
neměl kde zdřímnout uhřátý;
já dal mu sen svůj: ptáky s hájem —
a pak byl teprv bohatý.