Literární premie Umělecké Besedy v Praze na rok 1888/České modlitby


I. 
Těžce, Pane, ruka tvoje
dotknula se mého lidu:
trpí, stená bez úkoje,
a syn dědí otce bídu.
Hyne, Pane, lid tvůj věrný,
shlédni na něj s nebe trochu —
na prahu vrah licoměrný:
chraň nás, Pane, od slabochů!

Bědní vnuci oněch dědů,
kteří pro vlasť hlavy dali,
kteří chladně jako z ledu
na lešení umírali;
bědní vnuci oněch reků,
zbylá snítka na rozsochu,
prosí dnes jen vládce věků:
chraň nás, Pane, od slabochů!

Vrať nám sílu našich předků,
lásku jejich k domovině,
nedej, aby ku posledku
lid tvůj vydal bídně, líně
nepříteli — domoviny
nepokrvácenou plochu —
chraň nás od takové viny,
chraň nás, Pane, od slabochů!

II. 
Kalich, jejž nám vzali v pychu,
lid náš pije dosud v hoři;
naší bídy ve kalichu
nová krev se stále tvoří;
darmo k nebi ruce spíná,
darmo vzývá jedním vzlykem
celá tě má domovina:
lid náš velkým — kališníkem!

Pane, odvrať tento kalich,
vrať nám, co nám loupež vzala,
za bojů když neustálých
volnosť naše dokonala,
Vzkřis ji, Pane, ku životu,
vrať nám volnosť, a lid s díkem
udeří v svých škůdců rotu
a rád bude — kališníkem!

Poezie