Antologie z oper/Rudolf Karel
Rudolf Karel 

narodil se r. 1881 v Plzni. Studoval nejdříve gymnasium, potom na přání otcovo práva současně však dal se zapsati na konservatoř (na varhanické i komposiční oddělení) a věnoval se později hudbě úplně. Byl posledním žákem Dvořákovým; absolvoval roku 1904 dva měsíce po smrti mistrově. Žil potom v Praze a věnoval se výhradně hudební skladbě, vypracovav se zvolna k svému modernímu samostatnému slohu. Světová válka zasáhla velmi prudce do Karlova dosud klidného života. Roku 1914 rozhodl se ztráviti léto v Rusku; po vypuknutí války byl internován, později však dosazen jako učitelská síla na hudební školu v Taganrogu a na konservatoř v Rostově na Donu; když nastal na podzim r. 1917 bolševický převrat, prožil všechny hrůzy ruské občanské války. R. 1918 přihlásil se v Irkutsku do českých legií a v únoru 1919 stal se dirigentem legionářského symfonického orchestru, jež měl účel čistě umělecký, vzdělávací a program klassický. Karel rozvinul zde velkou činnost, řídil díla česká, ruská, francouzská, německá (klassická a moderní) a skandinavská. V červnu r. 1920 vrátil se do své vlasti. V Rusku dokončil ještě v Praze započatý houslový koncert (op. 20) a složil klavírní kvartet (op. 21) [hraný v Taganrogu r. 1916], symfonii d dur (op. 22) a symfonickou báseň „Démon“ (op. 28) a skladby vokální (písně, sbory) Nyní působí v Praze jako štábní kapitán ve vojště republiky. Klavírní výtah jediné opery Karlovy „Ilseino srdce“ vyšel nákladem „Hudební matice“.