Vlastenský slovník historický/Čech
Čech, jmeno domnělého praotce Čechů, od něhož národ i země, do které se s čeledí svou z Velikého Charvatska „přes tři řeky“ přistěhoval, název vzali. Tak zní obecná pověst, o které již v nejstarší památce písemnictví Českého, Rukopise Zelenohorském čili Libušině soudu, zmínka se činí, a kterou i Kosmas a Dalemil uvádějí. Ačkoliv Dobrovský nechce připustiti osobu Č-a, vykládaje jmeno národu Českého etymologií až příliš nucenou, není příčiny, proč bychom měli pověst o Č-ovi zavrhovati, nebo neodporuje žádnému historicky stvrzenému ději, a rozšířenost její po celém národě od nejstarších dob nemálo na váhu padá.