Výbor z písní a ballad/A všemu vzdor — a přeci!
Že má se chudá poctivost
   se svislou hlavou vléci ? —
To sketa dí! — My smělí dost
   být chudými jsme přeci!
Vzdor klopotě, jež dusí nás
   a přes ty všechny věci:
je vznešenost jen mince ráz,
   a muž je zlatem přeci.

Ať stačí nám jen na chleba
   a šerku a ty věci, —
kment bloud měj, víno dareba,
   jen muž je člověk přeci.
Přes pozlátkové pavučí,
   ty cetky a ty věci
muž poctivý, ať nejchudší,
   jest králem lidí přeci.

Jak čepýří se hejsek ten!
   má erb a tak ty věci:
sta kleká jich, když hlesne jen,
   a on je hlupák přeci.
Přes všechen lesk, jímž oplývá,
   ty řády, stuhy, věci
muž volný se naň podívá
   a usměje se přeci.

Král knížecí můž' titul dát
   a šerpu manské pleci,
však ctného muže udělat,
   to nedokáže přeci!
Přes důstojenství každý druh,
   a šlechtické ty věci:
tvář poctivá a silný duch
   tím nejvyšším jsou přeci.

Tož modlem se, ať stane se
   a stane se to přeci, —
by čest a duch si země kruh
   své podmanily věci
Ba všemu vzdor, žeť jedenkrát
   po širém světě přeci
muž podle muže bude stát
   jak bratr plecí k pleci!