Havran a jiné básně/Svatební Ballada
Na prstu prsten mám
a věnec nad čelem,
šperk, hedváb, drahokam
co libo tu i tam,
teď šťastna jsem!

Řek poprv, že má mne rád,
že drahá jemu jsem,
ňader jsem cítila chvat,
zněl hrobově slov jeho spád
jak onoho hlas, jenž mlád
v údolí, v bitvě pad,
teď šťastným dřímá snem.

By zkonejšil můj děs,
mne zlíbal nad čelem,
a duch můj v snění kles,
ke hřbitovu mne nes,
že vzdech můj za ním se nes:
(jenž přede mnou mrtev spí kdes).
Teď šťastná jsem!

Tak, slovo padlo již,
slib zachvěl pro vždy rtem,
má věrnost mrtva již
i srdce, v kterém tíž —
ten prsten nevidíš?
Důkaz, že šťastna jsem.

Dej bůh se probudit,
neb divným dřímu snem,
v mé duši zoufalý cit,
že on sám, jenž v hrobě skryt,
že mrtvý teď šťastný nemůže být,
co šťastna jsem!

en:The Works of the Late Edgar Allan Poe/Volume 2/Bridal Ballad
es:Balada nupcial
fr:Ballade de noces
ru:Свадебная баллада (По/Брюсов)