U Dunaje
Už nad večerní šeří
se kmitá luny lesk,
už slavík v mladém keři
své lásky zapěl stesk,
už na lučině kvítí
se klade v sladký sen
ach! a v mé duši nití
se opět dávný sten!

Roj myšlenek mých letí
tam k chýšce do dáli,
kde pod lípovou snětí
jsme s matkou sedali…
teď bloudím v cizím kraji
tak opuštěn, tak sám
a vlnám na Dunaji
své dumné žaly lkám!

Poezie