Hřbitovní kvítí/36
Nad rovečkem malým živá kostra sedí,
krásná to kdys žena, ve želu:
ležíť radovánek bez otce zde dítě, -
mělať matka mnoho manželů.

Manželů, již z lící porozkvětlých
růže nevinnosti slíbali,
a když lístky seschlé v bláto opadaly,
ještě v smíchu po nich šlapali.

Nesuď nebohé té, dokud neslouchal jsi,
jakou osud zpíval píseň jí,
jinde bajadér snad zas by v svatých chrámích
hanba její došla zšlechtění.