Ottův slovník naučný/Piva
Piva, krajina v sev. části Černé Hory od Nikšiće až ke hranici hercegovské. Byvši dříve částí turecké Hercegoviny připadla k Černé Hoře teprve po kongressu Berlínském. Krajina i ethnograficky odlišuje se od ostatní Černé Hory. P. jest bohata lesy bukovými a dubovými a obyvatelstvo živí se hlavně chovem dobytka slynouc poměrným blahobytem.

 (klášter) v Černé Hoře na řece Pivě položený, slavné místo poutnické, založen byl r. 1573 metropolitou hercegovským Savatijem, rodem z rodiny Gazovićů Pivských. Kostel jest velikolepý, vystavěn byl r. 1603–1606 a okrášlen i tesanými ozdobami. Z klášterních pokladů nejcennější je  zakladatelovo s mitrou a mnoho rukopisných knih, dále též Osmoglasnik knížete Jiřího Crnojevice z r. 1493, prvotisk to Obodské tiskárny. Klášter mnoho strádal nájezdy Turků, přece však mnohé jeho části do dnešní doby se zachovaly v původní podobě. Z igumanů kláštera nejslavnější byli Teodosije Sočica, slavný junák, a Serafin Čačić, jenž padl při obraně kláštera r. 1876 proti Turkům. Dr. V. Č.

Geografie v Ottově slovníku naučném