Mírové poselství světu
Karel Čapek: Mistře Thákure, harmonický hlase Východu, zdravíme Vás z Československa, kde nyní padá sníh, z Evropy, kde je nám teskno, ze západního světa, kde ani ty nejvyspělejší národy si nemohou podat ruce jako rodní bratři. A přece i přes tu dálku zemí a kultur k Vám vztahujeme bratrskou ruku. K Vám, básníku sladké moudrosti, k Vašemu pokojnému Shantiniketanu, k Vaší veliké Indii, k Vaší nesmírné Asii, i té, která je nyní obracena vniveč zbraněmi, jež vynalezl Západ. Ve chvíli, kdy na nejzápadnějším i nejvýchodnějším okraji našeho společného kontinentu duní děla, volá Vás na rozhraní roku slabounký hlas západní demokracie. Ať žije svět, ale budiž to svět rovných a svobodných lidí.

František Křižík: Profesore Einsteine. Jsem vskutku rád, že mohu dnes jménem československé vědy a techniky přímo promluviti pozdravná slova Vám, představiteli moderní vědy světové. Jsme si tak vzdáleni, a přece tak blízcí. Naše věda a technika zkrátily světově vzdálenosti. Chci Vám, velkému vědci a mysliteli, dnes říci o mé víře, že věda sblíží lidi i národy. Věřím v šťastnou budoucnost světa. Lidstvo pochopit nakonec, že je si povinno úctu a lásku. Jsou to slova mé oprávněné víry, porozumění a mír mezi lidmi dobré vůle.