Učení M. Jana Husa, odsouzené na sněmu Kostnickém/Úvod
Učení bludné, pro které byly odsouzeny spisy Husovy a Hus sám, jest krátce vyjádřeno ve 30 článcích nebo větách, stižených rozličnými censurami na sněmu Kostnickém v sezení XV. dne 6. července 1415 a papežem Martinem V. bullami „“ a „“ dne 22. února 1418.

Censurami zde rozumíme slova, která naznačují, jak se některé učení od učení správného odchyluje nebo učení tomu docela příčí. Takové censury jsou např.: Učení kacířské, bludné, pohoršlivé, rozkolnické, z kacířství podezřelé, kacířství blízké apod.

Těchto 30 vět vyňato bylo ze tří Husových spisů latinských, totiž:  = O církvi,  = Odpověď ku spisu M. Štěpána Pálče a  = Odpověď ku spisu M. Stanislava ze Znojma. Tyto dva spisy se krátce také citují:  = Proti Pálčovi a  = Proti Stanislavovi.

Citáty Husovy jsou z jeho spisů latinských:  = Dějiny a památky Jana Husa a Jeronýma Pražského, vydání Norimberské, 1715, dva díly fo., a ze spisů českých: Mistra Jana Husi sebrané spisy české, k vydání upravil Karel Jaromír Erben, v Praze 1865—68, tři díly velká 8°.

Celé pojednání rozdělíme na tři části. V prvé vyložíme, proč a za jakých okolností Hus tři jmenované spisy sepsal, ve druhé pojednáme o 30 odsouzených větách a ve třetí připomeneme důsledky.