Ottův slovník naučný/Keelingovy ostrovy
Keelingovy ostrovy [kí-],  č.  Angličanů, skpina 20 korálových ostrovů v Indickém okeánu na 11° 49´- 12° j. š., 96° 49´- 96° 56´v. d. Zcela nízké ostrovy tyto obklopují lagunu až 16 km širokou, k severu otevřenou a skýtající dobrý přístav (Port Refuge č. P. Albion). Největší z ostrovů jsou Ross Island v jz. a Selima č. Fairlee n. South-East Island v jv. Podnebí jest velmi příjemné, teplota neobyčejně stejnoměrná. Za nejpříjemnější měsíce pokládají se červen, červenec a srpen, kdežto následující 3 měsíce jsou příliš suché. Někdy zde řádí zuřivé orkány. Ostrovy jsou hustě zarostlé kokosovými palmami. Mimo tyto udává se zde ještě několik druhů stromů, všech druhů rostlin asi 50. Vepřový dobytek, drůbež a také krysy byly uvedeny Evropany. Z domácích zvířat zasluhuje zmínky obrovský krab živící se kokosovými ořechy. R. 1891 žilo zde na 22 km2 554 osob, z těch asi 400 Malajců. Vyváží se hlavně kopra a kokosové ořechy. Přívoz hl. z Batavie a Londýna. Obyvatelé jsou velmi dobří námořníci. K. o. původně neobydlené byly objeveny roku 1609 angl. kapit. Williamem Keelingem při jeho návratu z Moluk. R. 1823 usadil se zde angl. dobrodruh A. Hare a o několik let později přišel sem Skot J. Ross, jenž zde založil panství na nějakou dobu zcela neodvislé. Na r. 1836 připadá pamětihodná návštěva Darwinova na lodi »Beagle«. V rukou rodiny Rossovy zůstalo panství a veškerý obchod, i když ostrovy 31. března 1857 byly Angličany annektovány. Dříve počítávalo je Nizozemí, ač neprávem, ku svým osadám. Srv. H. O. Forbes, Notes on the Cocos or Keeling Islands v Proc. Royal Geogr. Society, Lond. 1879.
                         

Keelingovy ostrovy