Sestry/10.
Emilie odjela ještě toho dne k venkovským přátelům a stála v první masopustní neděli u oltáře se zámožným, ale trochu sestaralým držitelem roztomilého statečku.

Cecilie zůstala u matky, kteráž k vůli synovi Prahu opustit nechtěla; ale vrtěla vždy hlavou, kdykoliv se řeč o Hradeckém začala.

Nic však méně panovalo proto přece mezi nimi tajné, kouzelné spojení, ježto jenom někdy dopisováním nebo řídkou návštěvou jakési hmotné opravdivosti nabylo. A tento krásný, poetický svazek dvou sobě oddaných srdcí nezruší se jinak, leda — až jim projdou ohlášky.