Ottův slovník naučný/Alberich
Alberich: 1) A. I., ze vznešeného rodu lombardského, učiněn od  I., vévody Furlandského, jehož byl stranníkem v boji proti Guidonovi ze Spoleta, markrabím camerinským; zmocnil se na počátku X. stol. Říma, jemuž vládl co patricius; k tomu pomohl mu hlavně sňatek jeho s , dcerou pověstné Theodory. Později zmocnil se také vévodství spoletského a spojil se r. 916 s papežem Janem X. k zahnání Saracenů, kteří podnikali loupežné výpravy až ke branám římským. Od téhož papeže poslán byl do vyhnanství a od Římanů r. 925 v Ortě, kamž se byl utekl, zavražděn. – 2) A. II., syn před., vypudiv nevlastního otce svého, krále Hugona Halského, a uvrhnuv matku do žaláře, stal se r. 932 rovněž patriciem a senátorem v Římě, vládl až do smrti své r. 954 neobmezeně; i papežové, jichž přežil 5, byli zcela na něm závislí. – Syn a dědic jeho  stal se roku 955 sám papežem pod jménem  XII. a spojil ve své osobě světskou a duchovní moc v Římě.

Alberich