Okno/Epigram
Ať jiný uvažuje, slídí,
co schválit a co zavrci:
Nejnebezpečnější všech lidí
jsou přece jenom mudrci.

Ty stojíš o mé a já o tvé,
toť mluva jasná, hluboká.
Strýc nalíčil však na koroptve
a sám se chytil do oka.

Kdos povykuje večer celý.
Jdu podívat se s účastí.
Náš kapesní Machiavelli
se právě chytil do pasti.

Nedojdou nikam nohy chromé.
Nač ve dne čekat na šero?
Já stojím o tvé a ty o mé:
toť jediný je Cicero.

A poslouchaje jedním uchem
rétorů fráze nehezké,
já blahoslavím chudé duchem:
jejich je království nebeské.