Píseň vzdoruje noci/Ech, verše!
Tak jako víno u plotů když zraje,
nebrané, nepité,
v závějích zima v teplých prškách máje
mou hlavou zvučíte

zástupy veršů nikdy nenapsané
a prchavé jak stesk;
jako když v rokli vadnou růže plané,
jak problesknuvší blesk.

Jak po mechu jen přeběhnete kradí
a ničí nežli sví,
jako když vítr zpívá v stromořadí
a celé město spí.

Jako když zrána obzor se kdes ztrácí
zahalen parami,
mně prcháte, jak stěhovaví ptáci,
když běžím za vámi.

2. VI. 1939