Ottův slovník naučný/Abelia
Abelia R. Brown, rod rostlin z čeledi Caprifoliaceí, podčel. Loniceroideí, ke cti cestovatele Clarkea  pojmenovaných. Malé keříky v jihovýchodní Asii a Americe s visutými bělavými nebo růžovými květy, které po celé léto se vyvinují, s pilovitými neb zubatými, většinou vždyzelenými lupeny. Květ má značný kalich, nálevkovitou, u zpodiny často vakovitě rozšířenou korunu, 5 tyčinek a 3pouzdrý semenník s jediným plodným pouzdrem a s hlavatou bliznou. Nejkrásnější jest plnokvětá A. floribunda Decsn. z Mexika, která někdy i zimu přestojí. A. triflor R. Br. z Himálajského pohoří má listy pouze u zpodiny zubaté. po kraji brvité a kvítky na konci větví obyčejně 3, s korunou u zpodu nerozšířenou a s kalichem úzkolistým. A. uniflora R. Br. z Číny, má listy oddáleně slabě zubaté, lysé, kališní lístky elliptičné a korunu purpurovou, vakovitě nadmutou. A-e nepěstují se v sadech vůbec, nýbrž po různu v půdě suché a v zimě pod krytbou. Jinak mrznou až na zpodek. Množení řízky jest u nich obvyklým. Děd.

Botanika v Ottově slovníku naučném