Účast českých žen na budování společného národního díla
Projev státního presidenta dr. Háchy k deputaci českých žen. — Přímá politická činnost není pro ženy přiměřeným uplatněním. — Činnost žen v oblasti kulturní, výchovné, sociální a hospodářské.

Již od počátku naší nové jednotné politické organisace se uvažovalo o začlenění českých žen. Ke konečnému rozhodnutí v této otázce došlo dne 6. března 1940, kdy pan státní president dr. Emil Hácha přijal na Hradě pražském deputaci českých žen a vyslechnuv jejich prohlášení učinil projev o účasti českých žen na budování společného národního díla.

Členkami deputace, kterou uvedl vedoucí Národního souručenství J. Nebeský s generálním tajemníkem dr. Vl. Mrazíkem, byly paní ing. dr. M. Tumlířová z Předboje, M. Šmejcová z Prahy-Košíř, prof. A. Jungwirthová z Prahy-Kobylis, B. Klapková z Liboce, J. Macalíková z Brna, K. Vobišová z Prahy. P. Buzková z Prahy, M. Sedláčková z Kobylí u Hustopeče, N. Svobodová z Prahy a M. Grimmichová z Prahy.

Pana státního presidenta oslovila paní Ing. dr. Tumlířová takto:

Slovutný pane presidente!

Oceňujíce po vašem přikladu význam činnosti každého jednotlivce v životě národa a sklánějíce se s úctou před způsobem, jakým ráčíte vy sám plniti těžký úkol vůči národu, dovolujeme si přednésti opětovně snažnou žádost česských žen, aby mohly býti jako řádné členky
Národního souručenství účastny práce ve prospěch národního celku.

I když nepřestáváme při svém denním zaměstnání vědomě sloužiti svému národu, pokládáme za příkaz své národní povinnosti, abychom mohly zapojiti své síly i do veřejných úkolů národních.

Bude-li nám tato možnost dána, ujišťujeme, že budeme všechny svěřené úkoly plniti co nejsvědomitěji.

Pan státní president odpověděl tímto projevem:

Drahé spoluobčanky,

když po osudových otřesech posledních dvou let vnucovalo se nám živelně přesvědčení, že národ, aby se zachoval při životě, musí býti jak nejvíce možno sjednocen, vznikla téměř automaticky myšlenka jednotné politické organisace národa, jíž byl dán název — Národní souručenství. Tato myšlenka byla tak obecná a tak samozřejmá, že bude sotva kdy možno bezpečně zjistiti, kým byla po prvé vyslovena a formulována.

Již od počátku přetřásali jsme otázku účasti žen v nové politické organisaci. Co zdržovalo řešení této otázky, nebyl zásadní odpor proti zapojení žen do nového útvaru, jako spíše přirozená počáteční nejasnost o tom, v jaké formě a jakými metodami má tento nový útvar národní pospolitosti býti organisován. Zkušenosti, jichž jsme nabyli, činí podle našeho zdání dnes již možným dobudovati Národní souručenství i formálním zapojením žen do všenárodní organisace, k níž naše ženy neformálně — ve svých srdcích — již proto, že jsou české ženy, od počátku patřily.

Podle zpráv, jichž se mi dostalo, podařilo se vám v dohodě s vedoucími činiteli Národního souručenství nalézti organisační způsob, jímž bude začlenění žen provedeno, aniž by cokoli bylo měněno na zásadě, v dnešních dobách velmi rozšířené, že přímá politická činnost není pro ženy přiměřeným uplatněním.

Chtěl bych jen připomenouti něco, co snad pro samozřejmost je zbytečno připomínati. Žena má biologicky a psychicky své osobité poslání, především poslání — ženy a matky. Toto poslání ženino musi se i v jejím veřejném působení výrazné obrážeti. Z toho plynou důsledky pro usměrnění činnosti žen v Národním souručenství.

Věřím, že ženy pochopily dnešní položení našeho národa a dnešní potřeby národního života a jsem jist, že svůj vřelý národní cit osvědčí jak v životě soukromém, tak i na půdě činnosti pro Národní souručenství. Přeji jim v tom plného zdaru, který bude součinitelam úspěchu Národního souručenství a tím i celého národa.

Nato vyložil generální tajemník dr. Mrazík organisační zásady pro začlenění žen. Tyto zásady počítají s činností žen v práci kulturní, výchovné, sociální a hospodářské. Pro tyto úkoly bude jmenována v místních a okresních vedeních Národního souručenství činovnice žen.

Přijetí bylo zakončeno srdečným rozhovorem pana státního presidenta s deputací.

Emil Hácha