Modlitba za duše v očistcy
Byl jistý bohatý muž v Římě, ten byl s mnohými hříchy obtížen. Bůh na nej poslal nemoc smrtedlnau, když seznal že umřít musy, nechal sobě kardinálové a biskupy povolat, a řekl k ním: moje milí přátelé, jakau utěchu mně dati můžete, kdežto brzi zemřít musým, a mnohými hříchami jsem věčné zatracení zaslaužil? neodpovídajic jemu žádný; jeden z nich byl pobožný kaplan, jménem Jan, řka: Pane otče, proč zaufati chceš nad milosrdenstvím Božím? muž řka: jakau ty mně utěchu dáti chceš? když předce umřít musým, a se strachuji že s mýma hříchy zatracen budu? Na to odpověděl Jan: já tobě tyto tři modlitby předřikati chcy a daufám, že milosrdenství Boží dosáhneš. Tu ten nemocný více mluviti nemohl; ten kaplan ale kleknauce a modlil se Otče náš, pak vstal a říkal následujícy modlitbu:

 Modlitba první. 
Pane Ježíši Kryste, Synu Boží a Marye Panny, kterýs v auzkosti krvavý pot pro nás vylil na hoře Olivetské oblib a obětuj svuj krvavý pot Bohu nebeskému otcy za přítomného umirajicýho N. N. jestli pak ale, poněvadž svýma hříchy věčné zatracení zaslaužil, aby oné zaslaužilé zatracení od něj odvráceno bylo, dey to o nebeský Otče, skrze Syna Pána Ježíše Krysta, který s tebau živ je a kraluje s Duchem svatým nyní až na věky věkův Amen.

Nato kleknauc ten kaplan, a modlil se Otče náš, pak vstanauc a řikal druhau modlitbu.

 Modlitba druhá. 
O Pane Ježíši Kryste! ktery jsy sobě oblíbil pro nás na dřevě
kříže umříti a s auplnan spokojností tvého nebeského otce jsy ukojil, a tvau neysvětější duši Bohu poručil, oblib sobě rozšířiti a obětovati tvau neylaskavější smrt Bohu tvému nebeskému Otcy a tohoto N. N. propustiti a odpustiti všecko, co skrz své hříchy provinil; dey to věčný Bůh Otec skrze Pana Ježíše Krysta svého milého Syna, který s tebau živ jest a kraluje s Duchem svatym nyní až do skonání. Amen.

Nato kleknauc ten kaplan, a modlil se Otče náš pak vstanauc a říkal třetí modlitbu.

 Modlitba třetí. 
Pane Ježíši Kryste! který jsy skrze usta proroků praviti ráčil, k věčné lásce jsem tebe k sobě přivábíl, která láska tebe s vysokosti nebeské v tělo Panny Marye
přivabila, která láska tebe z těla Marye Panny do audolí bídného světa, která láska tebe zachovala skrze tři a třidcet let na tomto světě, v kterem znamení té velké lásky své, neysvětější tělo za opravdový pokrm a tva svata krev za opraudivý nápoj, v kterém znamení tvé neskončené lásky jsy jatý, a od jednoho saudce k druhému, v veden a znamení té veliké lásky k smrti odsauzen, a na dřevě kříže umříc, pochovaný a opravdové vzkříšení, a tvé neysvětější matce a všem svatým apoštolům se zjeviti, a v kterém znamení tvé převelikém milovaním svau mocý a sýlau do nebe vstaupil, a sedíš na pravicy svého nebeského Otce, a jenž jsy seslal Ducha svatého do srdce svých apoštolů, a od těch srdcy který věří, a v tebe se duvěřují, a skrze ta znamení
věčné lásky tvé, otevři dnes nebe a přijmi tohoto umírajícýho N. N. odpušť jemu jeho všecky hříchy, aby s tebau věčně v království nebeském se radoval až na věky věků. Amen.

V tom zemřel ten bohatý muž; ten kaplan sečkal do třetí hodiny, tu se jemu tělesně ten muž zjevil, spokojená tvář jeho skvěla jako slunce, jeho oděv byl bílý jako sníh a pravil: můj milý bratře! kdežto jsem měl býti synem věčného zatracení, byl jsem učiněn synem věčného blahoslavenství: když jsy se první modlitbu modlil, tu padali moje hříchy ze mně jako déšť z oblak prší, a když jsy se druhau modlil, byl jsem očištěn, nápodobně jako zlatník čistí zlato v ohni, dále jsem byl očištěn; když jsy se třetí modlitbu modlil tu jsem nebe otevřené a Krysta Ježíše stát na pravicy spatřil, který ke mně pravil: pojď, tobě jsau všecky tvoje hříchy odpuštění, do  království otce mého, zde budeš věčně nyní bez skonání. Amen. V tom se moje duše od těla oddělila, a anjele ji do věčné slávy uvedli.

Když to ten kaplan slyšíc, řekl: O nebeský otče, tyto věcy nesmím žádnému zjevit, neb mně to věřit nebudau, odpověděl muž: právě pravím tobě, anjel Páně stál při mně a tyto modlitby psal zlatými slovy, k potěšení všem hříšníkum a hříšnícým celého světa, kdy by se člověk všech hříchu dopustil celeho světa, a když ty tři modlitby při skonání jeho života vyříkané, tak všecky hříchy jemu odpuštění budau, kdyby některá duše trpěti měla až do dne saudného, tak vysvobozená bude. Člověk který ji číst slýší, ten zlau smrtí nesejde, také v kterém domě čtené budau, tu žádné mrtvé dítě na svět nepřijde. A protož vezmi tyto modlitby a dones do kostela svatého Petra a polož je do kaple na nebevzetí Panny Marye k jistému potěšení; člověk který v smrtedlných auzkostech bude, ten ať se nestrachuje, jeden každý který je čte, a nebo čísti slyší, ten zaslauží čtiry sta let odpustků, za své provinění, také kdo ty modlitby číst, nebo číst slyšet bude, tomu den jeho smrti zjeven bude.

AMEN.