Moderní básníci francouzští/Červen
Ve krátkém, smutném našem žití,
jež brzo schvátí časů let,
pták, člověk stejnou touhu cítí
si družné hnízdo vystavět.

Tu hlínu a tam slámu lehkou
ve štastné chytne hodině,
a staví střechu teplou, křehkou,
své lásce a své rodině.

Když dotknuly se oči ženy
mé duše divným zázrakem,
i já snil sen ten vytoužený
o malém štěstí bezmrakém.

Pln síly a pln plesů vesny
na hnízdo své jsem myslival:
v tom od severu vichr děsný,
jak dech můj sen se rozplýval.

A na své cestě vidím v strachu
jak moje touha uvadla,
kol naděje své ležet v prachu
jak vejce z hnízda vypadlá.

Poezie

fr:Juin (Coppée)