Ottův slovník naučný/Adalgis
Adalgis (, ), syn posledního krále longobardského Desideria, jehož byl spoluvládcem a náčelníkem vojska od r. 759. Když Karel Vel. zapudil od sebe dceru Desideriovu a tento uražen jsa přijal v ochranu vdovu a dva syny Karlomana, bratra císařova, jež Karel zbavil otcovského údělu, vypukla r. 774 válka, v níž říše longob. zničena a Desiderius i děti Karlomanovy zavřeni do kláštera. Udatný A. bránil se ve Veroně, avšak nemoha odolati Frankům odešel do Cařihradu, kdež se stal patriciem. Zatím osnoval s Rodgaudem, vév. furlanským, a Aragisem, vév. beneventským. povstání proti Karlovi, které mělo náhle vypuknouti a A-a z Cařihradu ku vládě povolati; ale Karel r. 776 vzpouru rychle přemohl. Avšak A. nepřestal umlouvati se s Řeky, Aragisem a švakrem svým Thassilem, vév. bavorským; dvojí vzpoura Thassilova se však nezdařila, vév. Bavorské připojeno k říši francké a Thassilo zavřen do kláštera r. 788, kteréhožto roku také A. přistav ke Kalabrii padl udatně bojuje v bitvě s Karlem Vel.

Lidé v Ottově slovníku naučném