Ottův slovník naučný/Abd-ulláh chán
Abd-ulláh chán (* 1533 – † 1597), panovník v Bucháře a Mávarannahru (Transoxanii), nejslavnější z rodu Šejbánovců, vládců samarkandských a buchárských, byl spoluvládcem otce svého Iskendera chána. Vtrhl třikráte do chánátu chívského, poprvé r. 1570, když se mu však nezdařilo dobyti m. Urgendže, obnovil brzy na to útok a dobyl Mervu, Abíverdu a j. kromě pevného Derúnu; na zimu vrátil se do Bucháry. Na třetí výpravě z jara roku násled. dobyl Chívy, táhl proti městu Vezíru, kdež se mu vzdalo deset emírů, a ustanovil své náměstky v Chívě, Urgendži a j. Chán chívský Hádží-Muhammed utekl se z Derúnu do Persie k šáhu Abbásovi I., ale po nějakém čase zmocnil se pomocí Turkmenův opět Urgendže a vypudil se svým synem Babou sultánem náměstky A-ovy z Chívy a Hezáraspu. A., jenž právě táhl proti Chorásánu, obrátil se s vojskem do Chívy, tak že Hádží-Muhammed musil podruhé prchnouti do Persie, odkudž se vrátil teprv po smrti A-ově (r. 1597). Buchára za mocné vlády jeho požívala klidu, čímž obchod a průmysl znamenitě zkvétaly; též četné nemocnice a jiné dobročinné ústavy jsou dílem A-ovým. Pouze poslední léta jeho života byla zkalena vzpourou jeho syna Abd-ul-múmina.

Lidé v Ottově slovníku naučném