Po nás ať přijde potopa/Ztísněnosť
V mé hlavě ještě chaos bezradný je,
(noc celou prohýřil jsem do jitra)
a již zas tíseň bezdůvodná bije
údery těžkými mně do nitra.

Na čas jsem vínem utopil ji včera
a zpěvem srdce ohlušujícím,
a hudbou hřmící do smutného šera,
a zrakem holky drze vábícím.

A za svítání městem vrávoral jsem
s tupými smysly, mdlý a vysílen.
A tíseň spala. Oči upíral jsem
lhostejně v mroucí plamen svítilen.