Ottův slovník naučný/Mälzel
Mälzel: 1) Mm., znamenitý mechanik (* 1772 v Řezně — † 1838 na lodi v caracaském přístavě La Guaira). Otec jeho, též mechanik a dobrý varhanník, vzdělal oba své syny, Jana i Leonharda, řemeslně i hudebně. Jan odešel r. 1792 do ciziny a žil ve Vídni, Londýně, Paříži a j. R. 1805 dokonal svůj mechanický orchestr panharmonicon, v němž spojil napodobené zvuky křídlovky, klarinetu, violy a violoncella a jenž mohl vyvinouti všecky stupně síly od piana až do mohutného fortissima. Ve Vídni a všude jinde vzbudil M. svým strojem nemalý údiv a v Paříži napsal proň sám Cherubiny skladbu »Echo«. R. 1808 sestrojil M. ve Vídni automatického trubače a r. 1810 byl tam jmenován dvor. mechanikem. Cestuje se svým automatem po Německu, Anglii, Francii a j. zabýval se marně zlepšením Stöcklova taktoměru. V Amsterdamě svěřil se s nesnázemi svými mechanikovi Winklovi, jenž problém ten šťastně rozřešil; avšak M. uchvátil jeho myšlénku pro sebe a přidav toliko svou stupnici k zdokonalenému přístroji dal si jej patentovati jak (v. t.); přístroj tento udržel též dlouho neprávem v paměti jméno M-ovo přes to, že Winkel, reklamovav prioritu své myšlénky, domohl se jejího uznání i od vědecké akademie nizozemské i od M-a samého, jenž však přece z další výroby přístroje bohatl a r. 1826 v Americe velikou mechanickou dílnu si založil.

2) M. Leonard, bratr před., mechanik (* 1783 v Řezně — † 1855 ve Vídni). Sestrojoval hrací automaty a stroje, zvlášť flétnové, vynikající čistotou zvuků. Pro svůj první veliký orchestrion vynalezl zvláštní mutace, na něž dostalo se mu patentu. R. 1825 postavil orchestrion s 50 rozličnými hlasy (lesní rohy, pozouny, trubky, klarinety, bubny). Když r. 1848 chystal se lid pobořiti jeho dílnu, zachránil se M. postaviv do okna svého automatického kyrysníka, jenž zatroubením útočníky zaplašil. R. 1827 jmenován byl M. rak. dvor. mechanikem.

Němečtí konstruktéři v Ottově slovníku naučném
Němečtí vynálezci v Ottově slovníku naučném