Výbor lyriky (Shelley)/Arabské verše
V tvých očí světle moje duše vroucí
    ve poklidu dlela, má drahá!
a jak po zdrojích laň v polednách pílí,
    se po tobě chvěla, má drahá!
Tvůj hřebec, bouř jenž předčí řvoucí,
    tě odnes’ ode mne v dál,
mé srdce — nohy hned by chabé byly —
    šlo za tebou i můj žal.

Rychlejší bouře a rychlejší koně
    i smrti, již nese, více
je srdce, myšlenku jež něžnou halí,
    jak starostlivým křídlem holubice.
Ó v nouzi, tmách a v bitev divém shoně
    mé srdce k tvému se uklání
za všecko, drahá, cokoliv ti dává,
    nežádá ani usmání!

Poezie

en:From the Arabic: An Imitation