Ottův slovník naučný/Hamrštein
Hamrštein: 1) H. (něm. ), zbořený hrad mezi Libercem a Chrastavou, jenž povstal buď na konci XIII. nebo na poč. XIV. stol. v jižní části panství fridlandského. Roku 1357 již stál, jsa v držení Bedřicha z Bibršteina. V XV. stol. nazývala se po H-ě rodina Dachsův z H-a, poněvadž Mikuláš Dachs byl r. 1411 purkrabí na H-ě a učiniv r. 1424 námluvu s vojskem českým, zůstal na H-ě pánem jako jejich přívrženec. Avšak od porážky Sirotků r. 1428 držel s Lužičany. R. 1433 dobyt jest H. od kališníkův. S Bibršteiny pak učiněno porovnání, že Dachsové podrželi H. jako jejich léno (totiž Mikuláš r. 1444, Mikuláš ml. a Hynce r. 1453, potom tento sám), Oldřich, Václav a Bedřich z Bibršteina drželi vrchnost manskou ke Fridlandu (1454), Oldřich, syn Oldřichův, způsobil r. 1463 rozdělení, při čemž dostal Václav vrchní právo. Poněvadž se tento králi protivil, ztratil r. 1487 svou manskou vrchnost. H. byl tehda ve skutečném držení Hanuše z Rechenberka, který jej (asi 1492) prodal Helfrychovi z Mekova. Páni z Bibršteina, získavše později H., připojili vesnice k újezdu libereckému a zůstavili starý hrad spoustě. R. 1558 připomíná se jako zámek pustý. Sčk. — 2) H. v okr. železnobrodském viz .