Vlastenský slovník historický/Vládyka
Vládyka, vůbec kdo vládne, pročež znamená to slovo často u starých Čechů 1) . V tom smyslu třeba je bráti v básni Oldřich a Božena rukopisu Kralodvorského: „Sedm  s udatnými sbory“ a ještě vícekráte. Jinak slul v-kou
 co hospodář jejího statku a representant její při vyřizování záležitostí veřejných. „Umre-li glava čeledina, děti vše tu zbožiem vjedno vladú,  si z rodu vyberouce, ký plezně dle v sněmy slavny chodi, chodi s kmetmi, s lechy, “ (sněmy). Jakož pak již v nejstarší památce českého písemnictví činí se rozdíl mezi  (lidmi urozenými) a v-mi (obecnými zemany), tož později, když z lechů vyvinul se stav panský, slova 2) v. se užívalo výhradně k naznačení šlechty nižší, i značilo ono tolik jako , a  tolik co .