Večerní písně/42
Mladinký ten zpěváček —
což tak umlk' z nenadání?
Oči se mu zalily
jak u vřelém s Bohem! dání.
 
Mnohý snad si pomyslí:
bože, co ho asi rmoutí?
Tvář má hezkou, mladinkou
a zpěv milo poslechnouti.

Ach mladinká, hezká tvář
nedá srdci úlevu;
a byť se i líbil zpěv —
není vždycky do zpěvu.