Projev Edvarda Beneše na 81. zasedání správní rady Mezinárodního úřadu práce
Poslední hospodářská krise, která tak porušila organismus četných států a ztížila mezinárodní politické vztahy, ještě jasněji ukázala velký význam Mezinárodního úřadu práce pro dílo hospodářské a sociální obrody. Není náhodou, že právě v okamžiku světové hospodářské krise dva z největších států vstoupily do mezinárodní organisace práce: Spojené státy severoamerické a Svaz sovětských socialistických republik. Tato krise, z které právě vycházíme, byla právě v tomto směru velkým poučením pro nás pro všechny. — Nebudeme již přijímati hospodářskou krisi se stejnou osudnou pasivitou, jako tomu bylo dříve.

Lidé našeho století jsou přesvědčeni, že státy a vlády vhodnou spoluprací mohou zabrániti v životě hospodářském, ne-li všechna zla, tedy aspoň mnohé z nich, a v každém případě ta nejhorší. V tomto ohledu souhlasí s tím, co řekl pan Butler ve své letošní zprávě, že „sociální politika zaujímá první místo ve starostech a povinnostech moderního státníka“. — Pravidelné zásahy vládní moci do hospodářských záležitostí budou tedy beze vší pochyby charakteristickým znakem nového sociálního řádu.

Politické projevy