Ottův slovník naučný/Baily beads
Baily beads [bídz], , jest zvláštní úkaz, naskytující se při zatměních slunce, při přechodu Merkura neb Venuše před sluncem. Okamžik, kdy se kraj planety dotkne kraje slunečního zevně nebo zevnitř, nedá se tak přesně ustanoviti, jak by se mohlo očekávati. Než se totiž při vnitřním dotyku kraj Venuše od kraje slunečního odloučí, povstane mezi oběma černá skvrna, podobná kapce tekutiny, která se při dalším vzdalování planety roztrhne. Tento úkaz nazývá se »černou kapkou« nebo »kapkou Bailyho« a vysvětluje se jednak irradiací, jak již Lalande za to měl, jednak ohybem světla (diffrakcí). Jasné slunce zdá se býti pozorovateli větším, než skutečně je, poněvadž dojem světla se na sítnici šíří přes kraje obrazu. Tmavá deska Venuše pak zdá se býti menší před jasným sluncem. Na místě však, kde se Venuše slunce dotýká, nemůže se ona zdáti menší a toto větším, povstane tam tedy ona černá kapka. Ohyb světla pak jeví se tím slaběji, čím větší jest otvor, kterým světlo prochází. Jednak tedy třeba zmenšiti jasnost slunce (skly vhodně temnými a přiměřeným zvětšením dalekohledu), aby se zmenšil vliv irradiace, jednak užiti dalekohledů s velikými otvory, aby odstranil se ohyb. Obé podařilo se při posledním přechodu Venuše před sluncem r. 1882, kdy vyslaní hvězdáři francouzští na Floridě pozorovali památný ten úkaz dalekohledy 6- a 8palcovými; dotyk byl přesně geometrický, po »černé kapce« nebylo stopy. Vrn.

Astronomie v Ottově slovníku naučném