Vlastenský slovník historický/Meč
Meč býval za starodávna u všech národů, a tak rovněž i v Čechách zbraní nejobyčejnější, pročež slovo to ve smyslu přenešeném znamenalo a dosud znamená , odkud vešly v obyčej spůsoby mluvení: ,  a t. d. Poněvadž pak nosení zbraně považováno výhradně za právo pohlaví mužského, proto i m. někdy znamená , jako přeslice pohlaví ženské: odtud  tolik co . Od starodávna užíváno m-e nejenom v boji, nýbrž i ku , t. ke stínání; v tom smyslu připomíná se v Libušině soudu „m. křivdy kárající“; obrazně pak znamená m. vůbec  (která se i s m-em vyobrazuje), a  m-e (jus gladii) právo nad životem a smrtí. Odtud vedle koruny a žezla náleží ode dávna také m. k odznakům královské moci. Králové Čeští při svém korunování opásávají se m-em sv. Václava. —  m. v. .