Goetheho vybrané básně/Král v Thule
Zachoval jí věrnost svatou,
 dobrý král v Thule,
 dostal od ní číši zlatou
 z poslední vůle.

 Kdykolivěk hody byly,
 v ruce ji míval,
 oči se mu zarosily
 vždy, jak z ní píval.

 Když pak přišla chvíle jeho,
 zřekl se říše,
 následníku dopřál všeho,
 jenom ne číše.

 S rytíři král starý seděl,
 dávaje hody
 v strmém hradě, který hleděl
 v přímořní vody.

 Vstal a dopil na té výši
 se slzou v oku,
 potom hodil vzácnou číši
 k sinému toku.

 Letí, nabírá se, klesla,
 moře ji skrylo.
 Na zrak jeho tma se snesla,
 dopito bylo.

de:Der König in Thule (Goethe)