Ottův slovník naučný/Lilium
Lilium L., , , rostlinný rod z čeledi  v širš. smysle (../Liliaceae/ v. t.) podčel. ../Lilieae/ v. t. a tribu Tulipoideae, čítající asi 44 druhů severního mírného pásma. L. má cibuli z přitloustlých dužnatých listů složenou, stonek přímý, s lupeny střídavými nebo přesleněnými a s květy buď v hroznu nebo jednotlivými. Úhledné okvětí jest prostoplátečné, zvonkovité neb nálevkovité, s plátky více méně ven ohnutými až podvinutými, opatřenými u zpodiny medníkem v podobě podélné brázdy. Prašníky tyčinek (6), ku zpodině okvětí vetknutých, jsou k nitkám hřbetem přirostlé a dole vykrojené. Svrchní pestík jest trojpouzdrý, mnohovaječný, ukončený dlouhou čnělkou a 3laločnou bliznou. Ve 3pouzdré 3-6hranné tobolce jest mnoho sploštělých terčovitých semen. V Čechách roste tu onde v lesích L. Martagon L., , l. , , jež má cibuli žlutou, prostřední listy přesleněné a plátky podvinuté, fijalověrůžové a nachovohnědě skvrnité. Z pěstovaných druhů vyniká vůbec známá l.  (L. candidum L.), planá v Malé Asii, od starodávna považovaná za znak nevinnosti a užívaná kromě libovonného květu k výrobě oleje, z lupenů v dřevěném oleji močených upravovaného a léčivého; ve vlasti jedí pečené n. vařené její cibule. Dosti obecná jest l.  (L. bulbiferum L.) domácí v střední a jižní Evropě, znatelná po okolíku hnědočervených nebo oranžových skvrnatých přímých květů (není-li květ jediný) a po zakulatělých cibulkách v paždích hořeních listů. Květy jsou nevonné; cibule v Rusku požívané. Jí podobná jest l.  (L. chalcedonicum L.), z Persie a jižní Evropy, jako předešlá hustolistá, avšak bez cibulek a s květy rumělkovými bradavičnatými plátků podvinutých. Ozdobnější jest l.  n.  (L. ligrinum Ker.) z Číny, s cibulkami v paždí mnohých listův a s květy na dlouhých stopkách převislými, oranžovými a tmavonachově skvrnatými. Z cibulek nasetých přichází do květu již i druhým rokem a daří se bez ošetřování i v pažitu venkovských zahrádek. Děd.

Hesla v Ottově slovníku naučném