Pána Bohuslava Hasištejnského z Lobkovic věk a spisy vybrané/U hrobu císaře římského a krále českého Karla
Caesarovo i Přemyslovo žezlo co druhdy držíval,
    Důstojnou svatyni stavěti dal tu Karel.
Vítězná co jeho pravice v boji mohla, to lidný
    Pád zkusil, i vlaští cítili národové,
I sněhové alpští, ramena prudkého i Rejna,
    Též širocí Dunaje modrotokého břehy.
V bezvadných se mravech jeho srdce jevívalo čacké;
    Věhlasnost jeho nám zákonové velebí.
Jestli na války hledíš, macedonské vůdce i poenské,
    A snad Julia by Caesara byl překonal.
V míru-li jej spatřuješ, povaha přísného Katóna,
    Římských Fabriciů ctnosti mu ustupují.
Sídlo milé Musám i hradů mnoho stavěl i chrámů,
    A vznešeným zvelebil biskupa ozdobením.
Však ani císarské očelí, ani skutky počestné
    Vyrvati mocného smrti nemohly reka.
Neb žádnému Sudička neodpouští; i nemůže
    Smrtedlník lakomých zdloužiti nitku bohyň.
Vetchá loď zletilého Charona neustane nikdá
    Podzemním jezerem hýbati sem se a tam.
Co ptákův nebe oblétá, co proudy Pelorské
    Ryb, co včel zplozuje v létě Hyméta vrchol:
Tolikeré lidskému rodu smrt pohromy chystá;
    Tolikerou v stínů říši chodí se branou.
Než, Čechové, co nebráněno Vám, za ty zásluhy o vlast
    Proste Boha, věčnou slávu by Karlovi dal.

Poezie