Ottův slovník naučný/Útočivost
Útočivost,  sluje u vojska operujícího nebo k válce hotového onen stav příznivý, v němž vojevůdce si jest úplně vědom své převahy vlastní, jakož i převahy svých zástupů co do počtu, mravnosti, kázně, výcviku, hybnosti, vytrvalosti atd. nad odpůrcem, že se může co chvíli pustit do něho útokem s úspěchem téměř jistým, a jenž mu tudíž zabezpečuje  a skoro vždy konečné vítězství. Ú. u vojů rozsáhlých nebo na soudobých válčištích několika nemůže býti všude stejná; kde vůdce se pocítí slabším, moudře setrvá na , aby na jiných místech mohl nastupovati tím důrazněji. Ú.  vyžaduje vždy také ú. , leda na místech slabších, jak právě udáno. Ú. taktická velmi dobře poslouží i strategické obrannosti podle zásady, že nejpůsobivější obranou jest . FM. 

Vojenství v Ottově slovníku naučném