Ottův slovník naučný/Polyanthes
Polyanthes () L., ,  n. , rod rostlin lilijovitých vlastních (Lilieae) z tribu Agapantheae, obsahující byliny oddenku hlízovitého, okulatělého a lodyhy přímé, jednoduché, s přízemními listy dlouhými, čárkovitými a lodyžními téměř šupinovitými. Květy, skládající konečný jednoduchý klas, mají okvětí korunovité s dlouhou zakřivenou trubkou a nálevkovitým 6klaným krajem, 6 z ústí trubky vyniklých tyčinek o krátkých tlustých nitkách a nitkovitou čnělku s 3klanou bliznou. Tobolka zpodinou okvětní zastřená je pouzdrosečná s mnohými plochými 2řadými semeny. P. obývá tropické krajiny vůbec třemi druhy, z nichž v Čechách nejznámější jest P. tuberosa L., n.  (Nachthyacinthe). Táž pochází z Vých. Indie, Javy a Ceylonu a pěstuje se pro štíhlý stonek až 1,25 m vysoký a 10 až 30 bílými, v noci libovonnými, někdy plnými květy vyzdobený. Zvláště se doporučuje kultura její nejnovější odrůdy P. t. excelsior Pearl, mající nižší vzrůst, ale větší a velmi plný květ. Rovněž tak jest oblíben P. gracilis Link., n. , původem z Brazílie a pěstovaná ve velikém v jižní Francii, kdež se z jejích květů vyrábí nejoblíbenější voňavka. Hlízy tuberos sázejí se jednotlivě do kruhulí, chovají se v teple a blíže oken, zalévají se v době vzrůstu hojně a rostliny rozkvétající vystavují se v čnu i do volné půdy. Děd.