Moderní básníci francouzští/Tasso ve vězení
Zde básník v žaláři, zdrán, chorý v bídě své,
svůj nohou rukopis ve hněvu deptá, rve
a měří pohledem, jejž rozněcuje děs,
ty schody závratné, duch jeho po nichž kles’.

A opojivý smích, jímž plný žalář jest,
v taj láká smysly mu, chce v šílenství jej svést,
kde číhá Pochybnost, kde směšný bydlí Strach,
jenž děsný, beztvárný juž dlaní po něm sáh’.

Ten genij zavřený v té krčmě plné muk,
ty masky, strašidla a křiky, jejichž pluk
vře, smečka zběsilá, za jeho uchem kolem;

On, snílek vzbuzený příbytku svého bolem:
Toť duše, symbol tvůj, jež v temných žiješ snech,
a kterou Skutečnost ve čtyrech rdousí zdech.

Poezie

fr:Sur le Tasse en prison d’Eugène Delacroix