Ottův slovník naučný/Decurio
Decurio (lat.): 1) Načelník dekurie, t. j. oddělení jízdy o 10 mužích. Turma o 30 mužích dělila se ve tři decurie, v čele každé byl d. a náčelník první decurie velel pak celé turmě. – 2) V municipiích a osadách slove d. člen městské rady, která po latinsku často se nazývá ordo decurionum anebo decuriones. Postavení a funkce jeho odpovídají analogicky postavení a funkcím senátora v Římě. – 3) Za doby císařské byl d.  úředník císařského paláce, jehož činnost lze srovnati s funkcí vrchního komořího. Pk.

Římské dějiny v Ottově slovníku naučném