Články ze Slovana/Pozorovatel politický (14)
H. B. Nedávno držel pan náměstek hornorakouský v Linci, Dr. Alois Fischer, při jakési příležitosti (tuším, že odevzdávali komusi řád, což se nyní tuze zhusta děje,) řeč, kterou „Reichszeitung“ sice za výkvět výmluvnosti občanské drží, která však tuze připomíná bombastem svým na Patera Abrahama a Sta. Clara. Pravil mezi jiným: „A víte proč náš rakouský orel je dvojhlavý? Jest dvojhlavý, poněvadž bdíti musí nad velikou říší, obydlenou od kmenů východní i západní krve. Proto si nechal dvě hlavy narůsti, aby mohl zároveň otcovskýma očima všechny tyto kmeny přehlížet. On jest dvojhlavý, poněvadž má Rakousko velikou úlohu, východ se západem spojovati. K tomu však nepostačí jednohlavý orel, a třeba by se ještě více vypínal (Špička na Prusko.) Dvojhlavý orel to musí býti: jedna tvář k východu, druhá k západu obrácená.“ Z této řeči pozorujeme, že by měl pan Dr. Fischer veliké schopnosti za náměstka v Čechách. Poněvadž má náš český lev zase dva ocasy, jak šikovně by se z toho dala dělat pěkná přirovnání! Tu by mohl tentýž pán zase při některé krásné příležitosti až budou ku př. odevzdávat našemu pražskému Dr. Fišerovi (on není žádný příbuzný náměstka hornorakouského ani podle ducha ani podle těla), nějaký zlatý peníz neb nějaký neapolitánský řád, takto poeticky se vyjádřiti: „A víte, pánové, proč jest náš lev dvouocasý? On jest dvouocasý, poněvadž v Čechách dva kmeny bydlí. Proto si nechal dva ocasy narůsti, aby mohl každým jeden kmen ku předu popohánět. On jest dvouocasý, poněvadž mají Čechy velikou úlohu Němce se Slovany sbratřovati. K tomu ale jeden ocas nepostačí a třeba by je ještě více popoháněl. Dvouocasý musí být, aby mohl švihat a popohánět zároveň Němce i Čechy!“ - „Presse Brněnská“ neměla však tolik humoru, aby se tomu byla jako my usmála, ona naopak velmi horlí proti panu náměstku hornorakouskému. Proč prý podpaluje proti Prusům? V Rakousích není prý žádná zášť proti Prusům, to prý je jisto - praví „Presse“ - proč prý ji tedy úřadové naschvál vzbuzují? Dále „Presse“ připomíná náměstkovi, že i ruský orel je dvouhlavý, o kterém prý platí slova italianského básníka: Aquila che porta due becchi per meglio divorar. (Orel, jenž má dva zobáky, aby více zhltal). „Tam - píše „Presse“ dále - (v Rusku) jest největší a nejúhlavnější nebezpečenství pro naši celou vlast, ne pak u našich pruských bratří, s kterými nás nerozdílně spojuje nejsilnější páska lidské společnosti, totiž stejný národní původ." Jaký pokřik by asi způsobily německé časopisy, kdybychom takto zase my psali s těmi samými slovy jako „Presse?“ Víme dobře, že slova ona italianského basníka jsou míněná o jiném orlu, německém. Orel, jenž má dva zobáky proto, aby více zhltal, mohli bychom zase my jako „Presse“ o ruském, říci o orlu německé říše, který jest též dvojhlavý a zhltal již tuze mnoho slovanských zemí. A pak bychom mohli opakovat slova „Presse“: Tam (v německé říši) jest největší a nejúhlavnější nebezpečenství pro naši celou vlast, ne pak u našich ruských bratří s kterými nás nerozdílně spojuje nejsilnější páska lidské společnosti, totiž stejný národní původ! Jak se líbí „Presse“ a všem německo-rakouským časopisům tato jejich slova v našich ústech?

- Panu Ludvíku Bonapartovi, chvalně známému presidentovi republiky francouzské stal se nedávno veliký kompliment od porotního soudu Jistý úřední sluha pravil totiž veřejně v hostinci před několika vojáky: „President je kanalie, darebák a hlupák!“ načež byl žalován, že zneuctil presidenta. Porotní soud ale uznal jej za neviného, totiž vyřknul vlastně, že onen sluha pravdu mluvil. -

- S panem Somšičem vedou nyní vládní noviny vídeňské tuhou hádku strany jeho knihy o legítimním právu krále a národu uherského. Při této přiležitosti se učíme od „Reichszeitungu“ důležitým věcem. V jednom svém čísle praví zcela zřejmě, že jen dle moci se řídí všechno, a že právo historické neplatí. To ovšem jest pravda, ale - neříká se to obyčejně. - Ne dle práva tedy, nýbrž dle moci řídí se politické věci - pamatujte si to všichni, a bláhovec, kdo se opírá na svém právu nemaje moci k provedení jeho. - Bláhovec ale také, kdo si zakládá na své moci, přijde jiná, větší moc a vezme mu jeho moc i s právem.

- Strany pražských voleb obecních praví nám též „Reichszeitung“ a č. 188.: „Vítězství prý se nakloňuje k vládní a německé straně!“ Již dávno jsme nečtli nic s takovým zalíbením, jako toto upřímné vyznání: ne sice strany vítězství, nebo o tom bude lépe mluvit až po volbách, ale v bratrském spolku vládní a německé strany. Eduard und Kunigunde, vládní muž a německý muž, to nás těší, to přec je jednou upřímně míněno, ne ale když se mluví o rovnoprávnosti. „Reichszeitung“ jest vůbec naše milá přítelkyně, ona se často podřekne: my sice i beztoho víme, že jsme nepříležití a patrné nepohodlí říše, ale přece nás to těší, když se nám to někdy nahlas řekne!

- Ministerstvo vnitřních záležitostí má přece jenom tuze mnoho starostí s organisaci Rakouska, a pokud nebude zorganisováno, nemůže se přece, jak každý nahliží, stav obležení zrušit. Teď prý se musí zřídit ještě při c. k. akademii ve Vídni jedna sekce pro krásné umění. Až posud se totiž nemohli přijímat do akademie žádní žurnalisté, aby tedy i miláčkové pana ministra vnitřních záležitostí, opposiční žurnalisté měli přístupu do akademie, zřídí se zvláštní sekce pro krásné a svobodné umění!

- Primas uherský, pan arcibiskup ostřihomský, vybídnul prý provinciala jednoho řádu, aby vyslal do Lince několik schopných mužů k missionářskému shromáždění. Mají tam tedy nepochybně jít do učení k missionářům.

- V Němoích vypukne tedy přece strašlivá revoluce, proti které byla 1848 pouhé dětinství. Tři sta Rusů šláplo na holštýnskou půdu! - Tak aspoň píší německé noviny, že mezi dánskými zajatými jest prý 300 Rusů za Dány převlečených. Zbraně prý dánské, které se po bitvě do rukou německých dostaly, mají všechny na sobě známku tulské dílny. (Tula jest v Rusích proslulé město hotovením zbraně a jiného kovového zboží.) Jestli jest zvláště tato poslednější zpráva pravdivá, vidíme z toho důslednost ruské politiky, která všude proti sesílení se a spojení Německa pracuje a pomáhá.

- O installaci našeho nového arcibiskupa pražského rozšiřují se již dávno nesmírné pověsti. Mezi jiným píše „Wanderer“, že devět kardinálů se k této slavnosti očekává z Říma. Ačkoli ostatně tuto zprávu o devíti kardinálech nedržíme za pravdivou, jest alespoň přece jisto, že se veliká pozornost z hierarchické strany obracuje nyní na Čechy. Již to, že se stal kníže - kardinál Schwarzenberg u nás arcibiskupem, a že bude uveden od papežského legata podává nám důkaz, že Řím nezapomněl ještě na ty nepřístojnosti, které mu způsobili již Čechové svým bystřejším rozumem, a že se všemožně stará opatřiti si u nás více autority. - Ostatně však až posud jdou o novém panu arcibiskupovi mnohé chvály, a neupadne li v Praze do rukou jisté nerozumné zelotské strany, která ovšem všechny síly své k tomu účelu napne, můžeme od něho mnoho dobrého očekávati. To alespoň již očekáváme se vší důvěrou, že nenastoupí do šlepějí arcibiskupa holomouckého a biskupa brněnského v národním, a biskupa litoměřického v ligurianském ohledu. Ostatně nepochybně bude panu arcibiskupovi povědomo, jaký jest rozdíl mezi obyvateli Čech a Solnohradska. Solnohradčanský německý lid klade, pokud jej známe, více váhy na zevnitřnost v náboženství, náš lid má ale hluboký náboženský cit, jak to naše historie a veliké oběti pro přesvědčení náboženské přinešené dosvědčují. Náš lid hledí při náboženství více na jádro než na zevnitřnost. -

- Pan professor Phillips, kterého do Insbruku povolali, vrátí se dnes odtamtud, poněvadž prý není ještě dosti velký ultramontán, aby se s tyrolským kněžstvem srovnati mohl! - Tiť tedy již musí být řádni ultramontáni !

- Mnohé noviny nedávno uveřejnily jakousi instrukci pana biskupa litoměřického, kterak se pani faráři chovati mají při missích. Do nejmenší podrobnosti jest tu všechno předepsáno, kolik poklon se učiniti, jakým zvoncem zvoniti, kolik Zdrávasů kdy modliti, jak dlouhý kříž který býti má. Odpustky jsou hojné, za poslouchání každého missionářského kázání dávají se na 7 let a na 7 quadragen odpustky! Zdál se tedy p. biskup sám to nahlížení míti, že by zadarmo takové kázání nikdo neposlouchal!

- Roznáší se po novinách zpráva, že mezi jinými změnami v tiskovém zákonu bude také ta, že všechny úvodní články v časopisech od spisovatelů jejich jménem podepsány býti musí. Těžko jest rozsouditi škodilo-li by toto ustanovení více vládním nebo opposičním novinám! -To jsou však jen samé nevýdatné prostředky proti svobodnému tisku - nejlepší a jedině pravý prostředek proti opposičním novinám jest dobrá a moudrá vláda! Škoda jen, že ještě posud málo kde na ten prostředek připadli!

- Každý ví, že se stalo pražské národní obraně to veliké neštěstí, že se její oktrojovaný plukovník, p. Ondřej Haase, známý přítel vojenského id est německého velení, jedním rázem poděkoval. Na štěstí zamezil pan náměstek Mecséry toto neštěstí, a zachoval p. Ondřeje Haase národní obraně a potomstvu - nepřijal totiž jeho resignaci. Následkem toho vystouply prý státní papíry téhož dne v noci mezi 11-12 hod, až pod 100, a stříbro stálo al pari, což ovšem žádný nepozoroval, proto že do rána zase spadly.

- Něco velmi chvalitebného se dovídáme z vídeňských časopisů, totiž že se při dvoře JMC. lepší hospodaření zavede, a že prý proti některým úředníkům cís. podkonního úřadu vyšetřování zavedeno jest, které prý veřejnosti podá mnohé světlo na ty praktiky, které se prováděly. - Když ku příkladu vidíme z účtů státních, že se při našem dvoře ve Vídni spotřebuje za rok dříví za 114.270 zl. stř., tedy že by se spáliti muselo asi 10000, pravím deset tisíc sáhů dříví!! musíme si věru myslit, že se také na dvoře topí; když dále čteme, že se potřebuje ročně asi 20 000 zl. stř. na léky, tuť nevíme, kde by se nabralo těch nemocí, aneb si mysliti musíme, že nemocní u dvoru jen zlato a stříbro užívají; když čteme, že se na kancelářské paušálie to jest na papír, a inkoust atd. přes 13.000 zl. vypotřebuje (ne u vlády, nýbrž jen u dvoru): tu věru musíme si přáti nějakého ostřejšího dohledu a hospodaření.

- „Union“ pražská přináší zprávu, že bývalý poslanec haličský, Josef Hrehoruk, Rusín, muž to 60letý a usedlý rolník, jest v Terezíně vojákem, byv ex officio odveden jakožto nebezpečný člověk!

- Nejpodivnější jest obležení od daleka. Tak tyto dni byl v Praze odsouzen p Řehoř proto, že měl „Slovana“, na 8 dní k profosovi. A kdyby byl p Řehoř jezdil každodenně do Běchovic a tam si „Slovana“ byl přečetl, nemohl by za to nikterak býti potrestán, ačkoli by byl vlastně to samé byl učinil, začež je nyní u profosa. Všude jinde, vyjmouc pevnosti a Prahu, čtou „Slovana“ bez profosa, jen Pražané jsou tak nedospělí, že by se čtením tohoto zapovězeného časopisu pokaziti mohli. Mnoho nepochopitelných věcí na tomto světě!

Novinové články Karla Havlíčka Borovského