Černé růže/Co zbude
Ne květy růže juž, jen máku
kol hlavy ovíjí mi čas,
zor, bystrý dřív jak kníže ptáků,
mdlou svatojanskou muškou zhas’;
vždy světla míň a více stínu,
vždy vůle víc a méně sil,
a není zdroje v země klínu,
bych vláhu z něho pil.

Ne květy růže juž, jen máku
kol hlavy ovíjí mi čas,
zor, bystrý dřív jak kníže ptáků,
mdlou svatojanskou muškou zhas’;
vždy světla míň a více stínu,
vždy vůle víc a méně sil,
a není zdroje v země klínu,
bych vláhu z něho pil.