Ottův slovník naučný/Chorion
Chorion či  () jest blána zevní zárodkem utvořená, jež má na celém svém vnějším povrchu četné výběžky či klky s konečnými větvemi cev krevních, pocházejících z provazce pupečního (viz  s vyobr.). Na začátku vývoje embrya vzrůstá blána tato stejnoměrně, posléze však rozpadá se na dvě různé části a sice na  a . Čásť prvnější přiléhá přímo ku sliznici dělohy na tom místě, kde se vytvořuje blána zvaná  čili ; mezitím pokrývá vně druhou čásť blána nazvaná ; konečně tvoří amnion vnitřní povlak celého ch-ia. Ve druhé oné části ch-ia povrchné klky nerostou dále a cévy krevní v nich uložené mizejí, tak že zde blána stává se průzračnou a tenčí. V první části () objevuje se opačný poměr, jelikož klky v této části se vyvíjejí tím způsobem, že se stromovitě rozvětvují, ponořujíce se do prohlubin sliznice dělohy. Poněvadž se však současně i cévy krevní v klcích mnohonásobně rozvětvují, jeví se čásť tato ch-ia ve způsobu ústrojí na cévy krevní bohatého, výživného pro zárodek. – S počátku embryonální doby záleží pak jemná skladba ch-ia z vaziva huspeninovitého s jednotvárnou hmotou základní a hvězdovitými buňkami s rozvětvenými výběžky; později však přeměňuje se ono ve vazivo fibrilární. Epithél vystýlající vně povrch ch-ia skládá se v prvních měsících vývoje embrya ze dvou vrstev, povrchní avnitřníVe vrstvě oné nelze viděti ohraničených buněk, spatřujeme pouze jednotvárnou hmotu s jádry nepravidelně v ní uloženými, jež slove . Vrstva druhá či vnitřní jest naproti tomu složena z určitých buněk tvaru kubického. Co se týče pozdějších poměrů ch-ia, třeba podotknouti, že poměry ty nalézají se v souvislosti s celkovým vývojem plodu. Rhn.

Chorion