Vlastenský slovník historický/Těšín
Těšín, něm. Teschen, druhé město rakouského Slezska a druhdy hlavní knížectví Těšínského, které povstalo r. 1282 rozdrobením , zahrnujíc v sobě i Osvětimsko, které při něm zůstalo až do r. 1316. První kníže Těšínský byl Mečislav I. Původní obyvatelstvo bylo polské, avšak již knížata Opolští začali v krajinách těch usazovati Němce, a později se v Těšínsku usazovali také Moravané. Těšínsko záhy se stalo manstvím koruny České a zůstalo v držení Piastovců až do r. 1653, kteréhož ten rod zde i po přeslici zemřel, načež knížectví spadlo na císaře Leopolda I. jakožto krále Českého, za jehož panování nastalo pronásledování protestantů. Roku 1722 propůjčil Karel VI. Těšínsko, značně zmenšené vyloučením z něho několika rozsáhlých panství, , po němž je zdědil syn jeho císař František I., manžel Marie Teresie.