Ptačí svět/Hnízdo
Ze suchých proutků, travin a metlí
v keři, jenž kryt,
v zahradě naší ptáci si spletli
útulný byt.

Ó, je to práce na stinném krovu,
snů je a tuch!
Rci mi, zda vždy té nedojme znovu
ptačí ten ruch?

Co je v tom lásky, co je v tom blaha
velkého tak! —
Proč jsi se zachvěla, duše má drahá,
proč ti zvlh’ zrak?

Myslila’s: Nač jen hnízdo to? — snadno
v očích čtu tvých —
když přijdou větry, když přijde chladno,
když přijde sníh?

Nač jen to štěstí, když prchá záhy
ze srdce všem?
Jen dost v ně lásky, tepla i vláhy
a zůstane v něm!