Ottův slovník naučný/Achinger
Achinger neb , příjmí polského šlecht. rodu pův. německého. Erb má ve zlatém poli červenou veverku s bílým podprsím, běžící ku pravé straně, s ohonem ku hřbetu přimknutým. Nad štítem jest táž veverka mezi dvěma rohy. Některé větve mají na přílbě erbu veverku s hlavou do zadu k levé straně obrácenou, mezi dvěma jeleními parohy. Rod tento dostal se do Polska v 1. pol. XVI. stol. Za krále Sigmunda Starého přišel z Němec 1) A. , který oženiv se s Polkou zůstavil dva syny. Z nich první, 2) A. , na dvoře valašského hospodara Bohdana veliké vážnosti požíval, druhý pak, 3) A. , byl dvorním podkomořím krále Štěpána Bátoryho, který poznav jeho schopnosti, používal služeb jeho v různých důležitých poselstvích. Bratranec obou, 4) A. , proslul jako výtečný orientalista. Vykonav cestu do Jerusaléma a na jiná svatá místa v Palestině vrátil se do Polska, kde účastně se veřejných záležitostí na poli bitvy i v radě značných zásluh si získal. Císař Rudolf II. uznávaje záslužné jeho působení změnil a bohatě ozdobil erb jeho dovoliv, aby privileje toho užívaly veškeré větve A-ů.

Achinger