Vlastenský slovník historický/Nimburk
Nimburk, , město v někdejším Boleslavsku, jedna z nejstarších osad v Polabí, slulo až do XIII. století Svinibrod, a teprv když přetvořen byl v městskou obec německou, obdržel nynější jmeno. Za Václava II. stal se N. pevností svého druhu jedinou. Roku 1310 odvezl Jan z Vartemberka kněžnu Elišku z Prahy do N-a, a poručil ji ochraně tamějšího měšťanstva; Eliška však jenom nakrátko tam pobyla. V husitských rozbrojích přijali měšťané Nimburští r. 1421 čtyry artikule Pražské, povolali kněží podobojí a vypudili z města dominikany, jichž klášter pak zůstal pust málem půl třetího sta let. Roku 1437 měl N. posádku uherskou, která v okolí činila veliké škody. Roku 1482 odbýván tu sjezd podobojích, na němž biskup Augustin byl přijat za jejich duchovní hlavu. Roku 1547 ztratilo město pro zpouru proti králi Ferdinandovi I. pokutou všecky své statky. V 30leté válce N. úplně zpustl, tak že sotva 11 celých domů v něm zůstalo, zámožná druhdy obec zchudla a jen velmi zdlouhavě se zotavovala.