Ottův slovník naučný/Li-Hung-Čang
Li-Hung-Čang, státník a vojevůdce čínský (* 14. ún. 1821 v čín. provincii Nganhui), vstoupil do státních služeb, v nichž rychle postupoval. R. 1861 jmenován soudcem v provincii Če-kiang, později povolán jakožto místodržící do prov. Kiangsu. V odměnu za velikou obezřelost a ráznost, s jakou potlačil povstání v této provincii, ppvýšen L. do stavu šlechtického a r. 1864 jmenován vrchním místodržícím v Če-kiangu a Kiangsu, r. 1870 vrch. vojen. velitelem v Pečili. Svoje státnické vlohy ukázal nejlépe v čínsko-franc. diplomat. jednáních r. 1883, ještě více však při ujednání čínsko-japanské smlouvy z 8. list. 1895, v níž s velikou rázností hájil zájmů čínské vlády ve válce přemožené. Fanatický jeden Japonec chtěje odkliditi tak nebezpečného diplomata, jakým ukázal se L., střelil jej do hlavy, rána však nebyla smrtelná a nezabránila L-ovi skončiti své důležité poslání. Roku 1895 odvolán ze svého úřadu vrchního místodržícího a povolán za říšského kancléře a prvého ministra ke dvoru císařskému do Pekingu. Roku 1896 poslán jako zástupce čínské vlády k ruskému dvoru do Petrohradu ke korunování, odkudž odcestoval později ke dvoru německému, belgickému, do Francie, Anglie, Spoj. Obcí sev.-amer., kdež všude s velikou poctou byl přijat. Navrátiv se do Číny byl jmenován ministrem zahraničním. Význam L-a spočívá hlavně v tom, že náleží k prvním současným čínským průkopníkům myšlénky, aby Čína emancipovala se ze starých předsudků k ostatním národům a přijala vzdělanost západní. Srv. R. K. Douglas, Li Hungchang (Lond., 1895).

Hesla v Ottově slovníku naučném