Nové verše/Rozhovor
Co zvolil's, lepší není to díl.
Hleď: Krása ženy,
zázrak, který se narodil
z mořské pěny!

Krev žhne a ruce se hledají
jak ve snách. ― Vidím. ―
Rty lačné se snoubí potají.
― Nezávidím. ―

Tvé milé, tvé druhy, osud zlý
zavál je jinam.
Zda sen kdy zjev jich ti vykouzlí?
― Zapomínám. ―

Kam toužíš? ― Nezapustil jsem
kořenů nikam. ―
Máš pravdu, na světě nad rodnou zem
přec není! ― Zvykám. ―

Snahy, sny, sliby mladých tvých let,
škoda jich vskutku…
Jen abys nevolal dobu tu zpět
kdys v pozdním smutku!

― Buď zcela klidno, srdce mé!
Jak znavení hosti,
tak spolu v temnoty půjdeme,
bez lítosti. ―