Ottův slovník naučný/Albertanus
Albertanus, též , ital. spisov., * v Brescii 1201 – † 1250; byl podestou v Gavardě a v pozdvižení měst lombardských byl zajat 1240 a uvržen do vězení, kde napsal morální traktáty: De dilectione dei et proximi, de formula vitae honestae; De doctrina loquendi et tacendi; De amore propinquorum; De consolatione philosophica. Do češ. přeloženy v XV. stol.  a zachovány v četných rukopisech (z r. 1462 v Museu, 1475 v univ. knih. praž. a j.). Obsah jest dosti zajímavý a charakteristický množstvím citátů z klassiků řec.. latin. i z písma sv. Jedná se tu o řádném mluvení a mlčení podlé známého pravidla: »Kdo, co, komu, proč, kterak, kdy mluví, pamatuj vždy.« Dále píše se o radě a utěšení v zármutcích, o milování boha a bližního, posléze o milování věcí netělesných a nečasných, totiž spravedlnosti, práva, rozumu a ctnosti, jichž třeba se přidržeti, kdežto od hříchů máme upustiti. Zvláště prvá kniha byla ráda čtena a vydávána o sobě (v rukp. 1457 a v tisku plzeňském z r. 1502). Hš.

Albertanus