Ottův slovník naučný/Uz
Uz , Studoval práva v Halle, kde se spřátelil s Gleimem a J. N. Götzem, s nímž překládal Anakreonta. R. 1743 vrátil se do Ansbachu a vstoupil do státních služeb. U. je typickým zástupcem rokoka v něm. poesii a psal zejména půvabné písně a ódy (na př. vzletnou ódu Theodicee, parafrasi myšlenek Leibnizových). První sbírka jeho básní vyšla pod tit. Lyrische Gedichte (Berl., 1749), potom napsal výpravnou komickou báseň veršem alexandrinským Der Sieg des Liebesgottet (1753) a báseň didaktickou Versuch über die Kunst stets Fröhlich zu sein (1760). V posledních letech vzdal se všeho literárního působení, připraviv ještěk tisku svoje Poetische Werke, jež vydal Chr. F. Weisse (Lip., 1768, 2 sv., nové vyd. Víd., 1804, 2 sv., pak Stutgart [vyd. Sauer] 1890).  Srv. Henriette Feueroach, Uz und Cronegk (Lip., 1866); Petzet, Joh. Peter Uz (Ansb., 1896). 

Němečtí spisovatelé v Ottově slovníku naučném