Ottův slovník naučný/Plameňáci
Plameňáci (Phoenicopteri) tvoří čeleď ptáků kráčivých (Gressores), liší se však ode všech ostatních zobákem jen ke konci tvrdým, silně dolů zahnutým, s čelistí svrchní sploštělou, dolní ve velikou vypuklinu rozšířenou. Vysokými běháky připomínají jiné ptáky brodivé, plovací blanou, ovšem hluboce vykrojenou, mezi předními prsty na ptáky plovací. Krátký zadní prst jest umístěn vysoko nebo chybí; v ocase mají 12, 14 nebo 16 per. P. odkázáni jsou sice na vodu, zřídka však plovou a nejdou nikdy do hlubin; dlouhýma nohama šlapou v bahně, načež zde potravu hledají. Rozšířeni jsou v šesti druzích po teplejších krajinách Evropy, Asie, Afriky i Ameriky Okršku Středozemního moře naleží p-ák  (Phoenicopterus roseus), rozšířený po sev. Africe od Senegambie a Marokka po Rudé moře, na východ až do Indie. Žije též u moře Černého, Kaspického a Aralského. V již. Evropě již nehnízdí, objevuje se však v tahu v houfech 4000–6000 kusů na větších jezerech Sardinie a Sicilie, Španělska a již. Francie. Zřídka jen zabloudí mládě severněji. Potravu svou, skládající se z červů, měkkýšů, potěru a jemných rostlinek, hledá žvachtaje na způsob kachen zobákem na dně bahna, nejraději při ústí řek a ve vodách brakických. Zde v mělkých vodách staví též své kuželovité, 60 cm vysoké hnízdo, na němž sedí se skrčenýma a nikoli, jak dříve se uvádělo, nataženýma nohama. Při líhnutí střídají se samec a samice; jsou velice plaší a ostražití. Chůze jest úhledná a hbitá; odpočívaje stojí na jedné noze, v letu má pro natažené nohy podobu kříže. P-ák, jehož jazyk a mozek nesměly chyběti při žádné větši hostině ve starém Římě, chytá se dnes jen, aby živý dodán byl do zvěřincův. Délka p-áka činí 120 cm), délka krku 67 cm a tolikéž jest délka noh. Jest bíle a růžově zbarven, růžově zvlášť na zpodní straně křídel, s černými letkami. Mláďata nevybarvená jsou temně skvrnitá. Bše.

Zoologie v Ottově slovníku naučném