A porta inferi/Krajina duše
— Mlčí les. —
Strom, sporé větve na hlavě,
kývá se, zvedá zdlouhavě,
ah, zdlouhavě…
Na zemi vyschlé jehličí.
Vyprchlé vůně — kdo ví, čí, —
vyprchlé dávno, dávno kdes.
        — Mlčí les! —

Stezka je pustá… Neláká
pustá ta skrýš ni pytláka!
— ni pytláka! —
Noha se sklouže v jehličí,
a v písku stopy — kdo ví čí…
Kdos šel tu dávno… včera… dnes?!
        — Mlčí les! —