Černé růže/Popelec
Také pro mne kvetly růže —
kam se doba poděla! —
není, není jedné ani,
zárodek by umírání
v poupěti už neměla.

Také mně kdys štěstí mladé
popělo — a dopělo,
není blaha, vše-li shrnu,
popelu by černou skvrnu
na svém čele nemělo.