Ottův slovník naučný/Praxe
Praxe (z řec. praxis), vlastně , , naproti , která znamená pův. pozorování, poznávání. Co theorie vypozoruje, to p. uvádí ve skutek.  na př. vymyslí nějaký stroj a učiní k němu svoje výpočty, a podle jeho výpočtů  hledí stroj ten udělati a sestaviti. Zde p. těž z theorie a obě navzájem se doplňují. Jestiť p.  k dosažení určitého účelu. A poněvadž člověk při tom nabývá časem jakési zručnosti, znamená p. též , , a který člověk dovede užívati prostředků přiměřených a vhodných, sluje . V obecné mluvě užívá se slova p. též pro provozování některého povolání (p. ,  a j.).