Ottův slovník naučný/Pankreatitis
Pankreatitis (z řec.), , nebudí zvláštních příznaků, kdežto haemorrhagický zánět nebo akutní haemorrhagie hlásí se prudkými neuralgickými bolestmi, náhlým kollapsem, zjevy, upomínajícími na apoplexii, prudkým peritoneálním podrážděním a náhlým omezením činnosti srdeční. Rozpoznání chorob pankreatu je vůbec nesnadné a řídí se jednak povšechnými zjevy porušeného trávení, jako velikým množstvím neztráveného tuku ve stolicích, klesajícím množstvím indikanu v moči, po případě pak i vylučováním cukru močí, v druhé řadě pak zjevy místními, jež vyvolány bývají změnou objemu slinné žlázy břišní, zvláště při nádorech a cystách tohoto ústroje. V prvé řadě sluší uvésti vliv, který má zvětšení objemu pankreatu na veliké sympathické pleteně nervové v dutině břišní, vyplývajíť z toho rozmanité příznaky neuralgické a poruchy činnosti srdeční. Dále mnohé nádory a cysty stávají se patrnými také na přední stěně břišní, tak že i nabodnutím jich možno se přesvědčiti o povaze tekutiny v nich obsažené, chová-li zvláště fermenty, které škrob v cukr převádějí a tuk v emulsi upravují. Mx.

Pankreatitis