Ottův slovník naučný/Affektace
Affektace, affektovati (z lat.) má vedlé starého významu původního ještě jeden odstín, jehož se v novověké společnosti často užívá o zevnějším chování a tváření se člověka, o způsobech v literatuře i v umění: něco vzácného na povrch líčiti, co člověku cizím jest, provoditi zdání něčeho znamenitějšího, opičiti se za vzory nepřístojnými, tedy snaha s příhanou, baživost, dělanost, nucenost, hledanost, umělkovanost, strojenost, pitvornost. Naproti stojí přímost, prostota, opravdovost, přirozenost (naivnost v dobrém smysle), nepokrytost, přiměřenost, nelíčenost, samosvojnost. Dd.

Affektace