Ottův slovník naučný/Barabinská step
Barabinská step (též ) rozkládá se v záp. Sibiři mezi řekami Obem a Irtyší, od úpatí horstva Altajského na sever až k řece Tuji a k ústí Vasjuganu (51-58° s. š. a 74-83° v. d.) v délce 750 km a v šířce 600 km, na území gubernií tomské, tobolské a akmolinské. Severní díl její (na severu od předělu mezi Obem a Omem) sluje , jih (jižně od rovnoběžky Barnaulské)  (Kulunda), střed jmenuje se  (v užším smyslu). Jest to rovina velmi nízká (120-170 m n. m.), bez kamene. Ani jediný pahorek nezvedá se nad ní. Díl střední a zvláště jižní nemají vůbec spádu Z řek, jichž počet dosti značný, některé ani nedotékají k Obu nebo k Irtyši, mnohé ztrácejí se v kotlinkách jezerních. Těch a bažin jest na stepi hojnost. Jezera jsou dílem sladkovodná (v Barabě), dílem solná (v Kulundě). Největší jsou: jezero Čany, Sumy, Kulundinské a Urda. Nejdůležitější řekou jest Om, protékající středem stepi. Půda jest hlinitá a písčitá, místy jílovitá; šíré prostory pokrývá úrodná, černá zem. Podnebí má step drsné, velmi nezdravé pro výpary z jezer a bažin (v létě žár mnohdy až 37° C.); vzduch přeplněný miasmy šíři v létě nakažlivé nemoci (sibiřský mor), jmenovitě v jižních končinách  při jezeře Ubinském. Jarní tání sněhu a podzimní deště tak rozmočí krajinu, že jest naprosto neprůchodná Severní čásť stepi má hojnost lesů (břízy, jívy, osiky), menší měrou střed; jih jest bezlesý. Podél Omu bylinstvo (traviny) roste velmi bujně. Obilí, ba i zeleninám daří se na pruzích černozemních výborně; vzdělává se však poměrně malá čásť země. Jestiť step velmi řídce zalidněna ruskými osadníky (od r. 1767), jimž pobyt znepříjemňují nemoci a ohromné množství much (ovadův) a komárů. Jediná větší osada jest městečko  (8160 obyv., r. 1885). Kromě Rusů žijí na sev. stepi , kmen tatarských Turakinců, v počtu ne plných 2000 duší, kteří, jak se podobá, vymírají. — Stepí prochází vojenská cesta z Omsku přes Kainsk do Kolyvaně. — Srv. v. Middendorf, Die Baraba (»Mémoires« petrohradské akademie roku 1870). Koll.