Poesie francouzská nové doby/Píseň (Mendès)
Jestli tvé čílko jak třtina je,
již do chvění ptáče rozhraje
          svou perutí;
jemnější bude můj polibek,
by plaché čílko tvé neulek
          v svém dotknutí.

Jsou-li tvé oči dvě jezera
a nechceš, by smutný stín večera
          se zhlížel v nich,
by tvoje oči se nestměly
na tvář dám škrabošku veselí
          a na rty smích.

Však jest-li tvé srdce je umdlené
a ve slunce záři plamenné,
          jak lilije
kloní se pod rosy kapkami
bez květu — zrak můj slzami
          tě pokryje!

Poezie