Vlastenský slovník historický/Kaplíř
Kaplíř , starožitný rod rytířský, od starodávna hlavně v kraji Litoměřickém usedlý, kdež i původní sídlo jeho, ves Sulevice (Sulejovice), leží. K rodu tomu náležel prý 24. biskup Pražský Bernard, jinak Burkhart (1236—40).  K.  provázel spolu s dvěma jinými Čechy roku 1323 kralevice Václava (pozdějšího Karla IV.) do Paříže, kamž byl dán na vychování, a zůstal tam s ním, jak dlouho není známo.  K.  nacházel se v komonstvu Karla IV. při jeho korunování na císařství v Římě roku 1355. Roku 1382 připomíná se  K. , jeden z milců krále Václava, co místosudí dvorský, který později (1387—91) zastával úřad nejvyššího písaře zemského. Během času rozdělili se K-ové na více větví, i nabyli hojných statků také v jiných krajích, ale všecky větve vymřely před koncem XVII. století.  K.  na Brodcích a Velikých Horkách, jenž 1596 bezdětek zemřel, napsal list o příjímání podobojí spůsobou k Václavovi Slovaciovi (1590), jejž tento r. 1615 ve svém Traktatu otiskl.  K. , byv od roku 1615 purbrabím kraje Hradeckého, přidal se roku 1618 k stavům odbojným, byl jedním z 30 direktorů a pod Fridrichem Falckým přijal úřad nejvyššího písaře zemského, začež 21. čna 1621, stařec 80letý, na popravišti životem splatil. Vnuk jeho  ze syna Albrechta († již 1616) vstoupil, přijav víru katolickou, do cís. vojenské služby, v níž postoupil až za polního zbrojmistra, byl též cís. komorníkem, tajným radou a naposledy předsedou dvorské válečné rady. Získav si znamenité zásluhy, zvláště roku 1683 při obležení Vídně od Turků, kdež stál po boku co věrný pomocník hraběti Stahremberkovi, povýšen jest od císaře Leopolda do stavu panského a později hraběcího, a zemřel ve Vídni 6. řij. 1686 bezdětek. Jsa poslední svého rodu odkázal statky Milešov a Nedvědice Janu Leopoldovi hraběti Hřáňovi z Harasova, zavázav jej, aby s potomky svými jmeno a erb rodu K-ského přijal, což se i stalo.