Vlastenský slovník historický/Marini
Marini , Antonín, Francouz z Grenoblu rodilý, muž nad míru obratný a znalý práva mezinárodního, zvláště pak věcí národního hospodářství, přišel do Čech r. 1460 co rada krále Francouzského, snad v nějakém poselství, a brzo získal si velikou důvěru krále Jiřího. Jemu k vůli naučil se česky tak, že i psáti dovedl, a vyzván jsa od krále, aby mu písemně podal zdání své o sedmi otázkách: jak Čechy smířiti s církví, jak spůsobiti obecný mír v křesťanstvu i ubrániti se Turkům, jak ustanoviti v Čechách stálou minci, jak hornictví opraviti, jak regalie zříditi, jak poznati bilanci kupectva Pražského, jak zvelebiti obchod český? vyplnil vůli královu. Z odpovědí však jeho na tyto otázky zachovala se jenom odpověď na poslední: Rada o zlepšení kupectví v Čechách, otištěná v Časopise musejním na r. 1828 a ve Výboru z literatury české (III., 219). Již v březnu 1461 poslán jest M. od krále do Říma, a 8. srpna t. r. psal králi z Viterba list český o řízení svém, otištěný v témž ročníku musejníka, jenž uveden svrchu. V březnu 1462 přidán M. k slavnému poselství do Říma vypravenému, hned pak po návratu svém odtud odebral se do Benátek, maje vyskoumati, zdali republika ochotna připojiti se ke spolku knížat, o nějž Jiří ukládal k vymanění se z vrchpraví papežského. Později byl M. poslán ke dvoru francouzskému a polskému, v březnu 1464 ke dvoru uherskému, a 16. máje t. r. vydal se v průvodu Albrechta Kostky z Postupic ke dvoru krále Francouzského Ludvíka XI., před kterým v Abeville svou věc vedl. Do Čech však se M. odtud více nevrátil, zůstav již ve vlasti své, a dále se o něm ničeho více nepřipomíná.