Ottův slovník naučný/Poliklinika
Poliklinika, nesprávně , jest ústav obyčejně s lékařským učilištěm spojený, v němž dostává se lékařské rady a pomoci nemocným v městě žijícím, kteří tudíž v nemocnici nebo v klinice universitní po čas nemoci trvale neleží a k lékařské ordinaci do ústavu jen docházejí. V té podobě p. jest zařízení totéž jako ambulance při našich klinikách a někdy také nazývá se vůbec jenom . Ježto z rozmanitých, zvláště zdravotnických, ohledů zakládají se nemocnice a kliniky podle možnosti na obvodu města neb i mimo jeho nejbližší obvod, p-ky naopak zařizují se ve středu měst nebo lidnatých čtvrtí. I bývá p. zařízena obyčejně pro rozmanité druhy nemocí a jen řidčeji pro některý obor nemocí výhradně, jako pro nemoci vnitřní vůbec nebo jen pro nemoci nervové, dětské, ranlékařské, oční, ženské, zubní a pod. Takovéto speciální p-ky, řízené po případě i vydržované jednotlivými odborníky, shledáváme zvláště v Německu pro chudší třídy obyvatelstva. U našich veřejných p-ik, jež obsahují obyčejně tytéž obory praktického lékařství, pro něž i kliniky jsou zřízeny, je pravidelně přednostou jednotlivých oddělení lékař, odborník, kterýž je zároveň i členem učitelského sboru lékařské fakulty buď jako docent nebo mimořádný professor. Tím p-ky stávají se také učilištěm, ve kterémž pokročilejší posluchač lékařství seznamuje se blíže s běžnou praxí lékařskou, tedy mu jest p. jaksi průpravou pro budoucí vlastní ordinaci lékařskou. Velká p. zřízena byla r. 1871 ve Vídni sdružením několika docentův universitních a s podporou soukromého spolku dobročinného. R. 1886 spojena byla s malou nemocnicí, r. 1892 vystavěna byla pro ni moderně zařízená budova, kteráž vedle místností administračních obsahuje 10 poslucháren, podrobně zařízené místnosti léčebné, sály operační a nemocnici o 52 postelích pro nemocné dorostlé a 38 postelích pro nemocné děti. Ústav ten působí velmi blahodárně jak pro obecenstvo, tak i pro praktický výcvik dorostu lékařského. 

Zdravotnictví v Ottově slovníku naučném