Růže stolistá/VIII
Z tvého dechu, Lásko véčná!
Znik a žití nabyla
I dušinka ta srdečná,
Čistá, tichá, spanilá.

Ó dej, ať vždy city spasné
V ňádrech těchto domují,
Ať jen stále Hóry jasné
Čelo její věncují.

Nechať této duše vnadné
Cesty minouc raděj padne
Každá péče, tesknota
V toky mého života.