Balada kajícná
Z kartouzy mniši — žebráci —
dominikáni — řeholníci —
holčičky v sukních — lajdáci —
parádní holky — služebníci —
kokety botkou klapající
a všemi mastmi mazané —
floutkové s přezkou na střevíci:
odpusťte, všichni křesťané!

Komedianti na návsi —
nevěstky chodce lákající,
obnažujíce poprsí —
raubířští chlapi výtržníci —
uličnice a uličníci —
taškářky s blázny sehrané
šašci a masky v motanici:
odpusťte, všichni křesťané!

Leč lotři, řezničtí vy psi,
pro něž jsem ztenčenou měl píci,
jen kůrku, zuby drtící,
vám chtěl bych něco leda říci
ne hubou, ale druhou lící…
Můj zadek, žel, se sotva hne,
i dím — neb rvaček chci se stříci:
odpusťte, všichni křesťané!

Kéž vaše tělo cukající
se do hmoždíře dostane
a cucky zbudou pod palicí…
Odpusťte, všichni křesťané!

Poezie
Otokar Fischer

fr:Le Grand Testament#Ballade par laquelle Villon crye mercy à chascun