Ottův slovník naučný/Lindov
Lindov: 1) L., ves v Čechách, viz .

2) L. (, něm. Lindau), město v bavor. vlád. obv. šváb., na sv. břehu Bodamského jezera, na želez. trati Mnichov-Lindov a Lindov-Feldkirch-Inšpruk, má 5629 ob. (1895), jest sídlem okres. soudu, vrch. celního úřadu, železničního ředitelství, má parníkové spojení s pobřežními místy na jezeře Bodamském, měst. knihovnu, museum, reálku, vyšší dívčí školu, četné spolky, čilý obchod rybářský a vývozní, průmysl pivovarnický, v okolí kvete sadařství. Ze starobylých budov vyniká renaissanční radnice, starobylá věž z dob římských (Heidenmauer) a j. – L. jest římské , r. 1279 povýšeno na svob. město říšské, r. 1804 náleželo Rakousku a r. 1806 vráceno Bavorům. L. má název »město bezprostřední«. Srv. Boulan, Lindau vor Altem und jetzt (L., 1872).

Hesla v Ottově slovníku naučném