Moderní básníci francouzští/Hudba (Bourget)
I vzešla luna čistá, však chladnější v svém plání,
než na unylou lásku jest dálné vzpomínání.
Ve hloubi tichých nebes lesk hvězdný oko zočí,
leč měnící se stále jak zamlžené oči,
v nichž myšlénka se skrývá, jsouc duší nestižena
a kdesi housle lkají tak něžně jako žena,
hlas jejíž slábne, slábne, jsa žhoucí touhou schvácen,
a zpívají: Zas jeden pro štěstí večer ztracen.

Poezie