Zimní cesta/19. Klam.
Hle přísvit krouží přede mnou,
s ním sám jdu nocí záhadnou.
A rád se dávám jím však vést,
ač svádět chce mne s přímých cest

Ach, ten, kdo stvořen k neštěstí,
ten rád je šálen bujnou lstí,
jež zdá se nésti vlídný slib,
že v chýši kdesi bude líp,

že úsměv zase najdu tam:
mé bídě zisk je zdání klam.