Ottův slovník naučný/Pardus
Pardus z , odjinud z  nebo z , příjmení starožitné rodiny vladycké, jejíž erb byla husí hlava s krkem; psala se snad po vsi Hrádku neznámé polohy a Vratkova u Č. Brodu.  P. proslul jako válečník v XV. stol., jsa již r. 1432 hejtmanem Táborů. Na jaře r. 1433 porazil Rakušany na Moravě s Bedřichem ze Strážnice, vtrhl pak do Horního Slezska a odtud územím polským do Uher a prošedše Spišskem s hojnou kořistí vrátili se do Čech. Hned potom spěchal na pomoc vojsku obléhajícímu Plzeň (v čci). Odtud v čci sám druhý vypraven do Bavor na spíži, ale vraceje se s kořistí podstoupen od Bavorů bojem u Hilkersreuthu (21. září 1433), při čemž jich 1177 bylo pobito, 330 upadlo v zajetí a hejtmané ztrativše všechen povoz, jen s malou částí vyvázli. Událost pobouřila tábor husitský tak, že rozjitření drábové vrhli se naň a svázali jej, chtějíce jej jako zrádce nebo jako babu na smrt odsouditi, čemuž jen stěží zabráněno. Po hejtmanovi Kroměšínovi převzal hrad Rychmburk s opatstvím podlažickým, v Slezsku měl osazené Otmachov, Němčí a Vrbno, o něž ke konci r. 1434 učinil smlouvu s knížaty slezskými. Statky v Čechách podržel a na duchovní zjednal si majestát 21. září 1436. R. 1436 získal P. a Sigmund, načež P. v jeho službách účastnil se v list. 1436 útoku na Hradec Král., záhy však přestoupil na stranu odpůrců císařových a v tom smysle učinil v říjnu r. 1437 nový útok na Hradec. Když pak v listopadu r. 1437 přepadl Litovli, zajat jest od Olomouckých a vydán do Rakous v zajetí, z něhož propuštěn teprv asi r. 1440. R. 1440 přidán k radě hejtmanovi v Chrudimsku, r. 1449 vytáhl proti Koldovi a pak pomáhal při obléhání Kostelce. R. 1450 držel s jednotou Poděbradskou, byl r. 1452 na sněmě při volení správce zemského a r. 1454 dosáhl potvrzení Rychmburka. Ještě v bojích r. 1468 byl činný. Z téhož rodu  držel r. 1494 Radostov. Sčk.

Pardus