Před usnutím/Jak přišla hrdlička k pásku
Maria Panna v samé práci
a Ježíšek jí nechce spát.
Poklízet, vařit, zašívat si
a ještě k tomu kolíbat.

Hrdlička lítá, samá legrace,
a nechce se jí mršce do práce.

Durdí se Panna: „Co se máš co smát?
Ježíška budeš kolíbat!“

Kolíbala hrdlička,
kolíbala Ježíška,
sotva zavřel očička,
ulítla mu hrdlička.

Kolíbka se zastavila, Ježíšek, ten pláče zas,
mlíko z plotny utíkalo, k obědu byl právě čas.

„Ty lajdačko, hned pojď sem,
počkej, my tě přivážem!“

Vzala Panna sametku.
„Ty, ty, poběhlice,“
uvázala hrdličku
rovnou ke kolíbce.

Oběd už je uvařený a Ježíšek spinká dál,
neposeda nesměje se, pásek se jí zařezal.

Prosím, prosím, svatá Panno, dej mi trošku zalítat,
já už budu tuze hodná, přijdu zase kolíbat!

Ježíškovi do kašičky
cukrú, cukrú, cukrú dám,
cukrú, cukrú do hubičky,
řekni: Už se nehněvám!“

Panna v smíchu klopí řasy:
„Kš! Kš! Leť si, pohane!
Za trest však na věčné časy
pásek ti už zůstane!“