Výbor z Květů zla II./Alchymie bolesti
Ten zápalem svým na tě svítí,
ten, Přírodo! v tě vkládá stesk.
A to, co jednomu dí: „Hnití,“
dí druhému zas: „Žití, lesk!“

Ó, Herme neznámý, má skrejši,
jenž vždy mne zastrašovat znáš,
ty Midasu mne vyrovnáš,
jenž alchymistů nejbídnější;

v železo zlato měnit znám
já po tobě, ráj v pekla plam;
kde rubáš oblaků je, noří

se drahá mrtvola mně tam;
a na pobřeží vzdušných moří
má ruka sarkofágy tvoří.

de:Schwarz-Kunst des Leidens
fr:Les Fleurs du mal/1861/Alchimie de la douleur