Smutek z domova/Víra spiklenců
Kdo stále před bitvou
ten znaven čeká.
V obzoru kouře jsou
a krvaví řeka

V ní mosty zbořené,
zář ohňů v chlumech,
kraj vyvrácen z kořene,
vsi, města v rumech.

Nám šaškové v táboře
dny dlouhé krátí.
Pár hlav visí nahoře
a větrem se klátí.

Však nedovedem se bát,
msty blízka chvíle.
Vzduch dýšeme vzdorů, zrad,
vědomi cíle.