Ottův slovník naučný/Kobalt
Kobalt (cobaltum) jest kov tvořící s niklem a železem trojici prvků nad míru podobných. Značka Co, atomová hmota 59.0, když 0=16. Odkryt byl r. 1735 od  v rudách slouživších k přípravě dávno známé šmolky. V rudách nalézá se bezmála vždy s niklem jakožto sirník, arsenid, síroarsenid neb arseničnan, na př.  (Co,Ni)As2,  (kobaltin) CoAsS,  Co3(AsO4)2.8H2O a j. Na veliko se z rud kovový k. nevyrábí, neboť nenašel posud technického upotřebení. Získá se, když se žíhá kysličník nebo chlorid kobaltnatý v proudu vodíku neb elektrolysí roztoků solí kobaltnatých. K. jest kov barvy železa s odstínem slabým načervenalým, nad míru kujný a tažný. Taje teprve nejprudším žárem pecním a jest paramagnetický. Hutnota 8.9, byl-li vodíkem vyredukován, 8.5, byl-li taven. Spec. teplo 0.107. Na suchém vzduchu se nemění. Žíhán jsa okysličuje se. V kyselinách (nejlépe v dusičné) rozpouští se, vyvíjeje vodík. V nejobvyklejších svých sloučeninách vystupuje jako kov dvojmocný, poskytuje soli . Připravují se rozpuštěním kovu, kysličníku jeho neb uhličitanu v kyselinách. Bezvodé jsou modré nebo růžové, vodnaté mají barvu kermesínovou. , (NO3)2Co.6H2O, poskytuje červený roztok zvaný , která je zkoumadlo na soli horečnaté, hlinité a zinečnaté. Prvé z nich navlhčeny tou solucí a vyžihány barví se zarůžověle, druhé modře, třetí zeleně. Vznikáť v druhém případě  či , v posledním . , CoCl2.6H2O, krystaluje monoklinicky. Jeno roztok je červený. Písmo zředěným roztokem psané jest tak slabě růžové, že jest skoro neznatelné, zahřátím vystoupí však barvou modrou, neboť vodnatý chlórid přešel v chlorid bezvodý, který jest modrý (). Ze solí kobaltnatých sráží draslo růžový , Co(OH)2, který žíhán poskytuje zelenavě hnědý , CoO. — Ze  zasluhuje zmínky , Co(OH)2, jenž jest prášek hnědý, a  (sůl Fischerova, žluť ), K4Co2(NO2)12. 3H2O, který sráží se jako žlutá ssedlina z roztoků kobaltnatých přičiněním dusanu draselnatého (nejlépe za přítomnosti něco kys. octové). Ježto nikl obdobou reakci neposkytuje, lze tím způsobem k. odděliti od niklu. Znám jest též , Co3O4. — Účinkem ammoniaku v soli kobaltnaté vzniká řada solí, nazvaných , obsahujících různé množství ammoniaku a dle složení svého charakteristicky a různě zbarvených. Na př. zelený , CoCl3(NH3)4, červený , CoCl3(NH3)5, žlutý , CoCl3(NH3)6 a j. — Nikl podobných sloučenin netvoří. K. a nikl jest dvojice prvků téměř všude se provázející, povahou chemickou nad míru podobných (čímž dělení jest stíženo); atomové hmoty k-u a niklu jsou buď prakticky stejné nebo nad míru sobě blízké. Otázka ta trvá nerozřešena a s ní ovšem i všechny theoreticky důležité důsledky z toho plynoucí. — Pražené rudy kobaltnaté, zejména smaltin a kobaltin, šlovou  a jsou v podstatě nečistý kysličník kobaltnatý; současně přítomen jest nikl i arsén. Taví-li se safflor s křemenným pískem a potaší, získá se modrá sklovina kobaltová (v podstatě křemičitan kobaltnatý), kteráž rozemleta slově šmolka. Užívání její nyní jest omezeno, je valně zatlačena strojeným  (v. t.), který přijal namnoze i její jméno. Mimo to slouží sloučeniny k-u k výrobě skvostně modrých skel (křemičitany k-u); emailů (borany k-u). — Poznávají se sloučeniny k-u tím, že z jejich roztoků sráží sirník ammonatý černou ssedlinu sirníku kobaltnatého, CoS, uvedenou reakcí s dusanem draselnatým, jakož i tím, že perličku boraxovou barví pěkně na modro. OŠc. 
 

Kobalt