Ottův slovník naučný/Hřebí
Hřebí (rus. žrebij), los, byl ve starověku i středověku u četných národů jeden z prostředků, kterým se v soudních záležitostech (hlavně trestních) prováděl důkaz. Metání losů (h.) jako právní prostředek znali již židé. Řekům a Římanům sloužilo metání h. (χλήρος, sors) za prostředek volební (hlasovací). Právním důkazem bylo metání h. u mnohých národů mladších, na př. Germanů (srov. zákon Ripuarský, Frízský a j.), u Slovanů: u Čechů (srv. Kniha starého pána z Rožmberka), u Rusů (již v některých rukopisech Ruské Pravdy) a j. V Čechách vymizelo vrhání h. jako soudní důkaz již někdy ve stol. XIV.; jeť důkaz, že v XV. stol. nerozumělo se již ani, co slovo h. znamená.

Právo v Ottově slovníku naučném