Vlastenský slovník historický/z Risenburka
z Risenburka 1)  v. . — 2)  z R., rodina dosavad kvetoucí, nazvaná od hradu  (jinak  řečeného), dávno spustlého, na někdejším panství Náchodském v Čechách. Z jejích členů proslul ve válkách husitských  z R., který r. 1420 s Benešem z Mokrovous a z Hustiřan a Jiřím z Chvalkovic a Hustiřan k osvobození Hradce Králové od Sigmundovy posádky svolal ke dni 25. června shromáždění lidu na Kunětickou Hora, kamž dostavil se také kněz Ambrož. Odtud táhli noční dobou k Hradci, a před úsvitem zmocnili se města překvapením. Od té doby bojoval  ve vojště Orebitů. Ku konci r. 1420 byl mezi posly vypravenými ku králi Polskému, aby mu podávali korunu českou. Roku 1433 na sněmě 1. prosince odbývaném zvolen jest  z R. za správce zemského a přidána mu rada 12 osob. S jeho svolením zřídila se r. 1434 jednota panská k obnovení míru v zemi, která u Lipan porazila na hlavu demokratickou stranu táborskou. Roku 1436 po přijetí od Čechů kompaktat složil  v Jihlavě vladařství, a císař Sigmund po konečném přijetí svém do Čech r. 1437 jmenoval jej nejvyšším písařem a zapsal mu rozličné vsi druhdy ku klášteru Opatovickému naleževší. Od těch dob se  z R. připomíná ještě několikráte, vynikajícího postavení však více nezaujímal, a zemřel 4. čna 1442. Od začátku XVI. století přijaly jednotlivé větve rodu toho vedle obecného jména z R. zvláštní příjmení, i rozeznávali se potom hlavně  z R.,  z R. a  z R., z nichž jediná tato poslední větev ještě trvá.