Vlastenský slovník historický/Týnec
Týnec, malý , jméno četných osad v Čechách a na Moravě. 1) T. , něm. Elbeteinitz, starobylé město v někdejším Chrudimsku, patřil k panství Libickému, r. 1110 jmenuje se knížecím dvorem, r. 1183 darován od knížete Fridricha johanitům, později dostal se klášteru Sedleckému, který zůstal v jeho držení až do válek husitských. Roku 1423 poražen tu táborský hejtman Martin Lupák od Haška z Valdšteina a Jana Černína. Roku 1510 koupil T.  Vilém z Pernšteina, od kteréž doby zůstal při panství Pardubickém. — 2) T. , městečko v někdejším Žatecku, nazvané tak od panenského kláštera klarisek, založeného tu roku 1293 od Habarta z Žerotína, a po zkáze, jakou za husitských válek utrpěl, r. 1443 obnoveného. V XVII. století přestěhovaly se jeptišky odtud do mateřského svého kláštera u sv. Anežky v Praze, a klášter Týnecký od té doby zůstal pust.