Vlastenský slovník historický/Kulíšek
Kulíšek  Václav, studovav pod jesuity v Olomouci byl okolo r. 1600 radním písařem, později konšelem a r. 1607 stal se primatorem v Uherském Hradišti, a jsa horlivý katolík byl ochotným nástrojem kardinála Dietrichsteina ku pokatoličení lidu, při čemž mu výborně sloužily jeho neobyčejná vzdělanost a úlisné chování. Jeho působením povoláni do Hradiště františkáni z Velehradu, v blízkých Mařaticích založena nová fara a rada městská i jiné úřady obecní obsazovány toliko katolíky. Ba po smrti manželky své, aby ve směru tom ještě vydatněji působiti mohl, vstoupil r. 1613 do stavu duchovního, a stav se farářem v Mařaticích, r. 1616 pak děkanem v Hradišti všeliké úsilí své obracel k tomu, aby protestantství ve městě a v okolí dokonale vyhladil, čímž všecky nekatolíky velice proti sobě popudil. Proto, když r. 1619 vojsko odbojných stavů do Moravy přitáhlo, K. před ním útěkem se spasil a do Vídně se odebrav tam konce povstání vyčkal. Když pak po bitvě Bělohorské vojsko císařské do Moravy vtrhlo, vrátil se K. v jeho průvodu do Hradiště, kde se o to postaral, aby vše, co mezi tím ve prospěch protestantství se bylo změnilo, zase v předešlý spůsob bylo přivedeno. K. stal se jedním z hlavních činitelů protireformace, a pomocí vojáků jemu přidaných skutečně toho dovedl, že v málo letech všeliké pozůstatky protestantismu v krajině té byly vyhubeny. K. zemřel r. 1638 v Hradišti. Od něho vzalo prý původ pořekadlo české „pravý Kulíšek“, čímž míní se člověk jednak žertovný, ale liškou podšitý.