Vlastenský slovník historický/Šud
Šud , Mikuláš, na slovo vzatý hvězdář, rodič z Litomyšle, dosáhl v Praze 1510 a 1515 bakalářství a mistrovství svob. umění, načež jal se čísti na universitě, ale r. 1524 složiv profesuru oženil se a počal se živiti vykonáváním umění astrologického a zhotovováním hodin, jakož i pracemi literárními. Pověst jeho velice vzrostla, když z komety r. 1525 předpovídal králi Ludvíkovi veliké neštěstí, a ten brzy na to u Moháče zahynul. Od téhož krále nadán jest Š. r. 1525 erbem a predikatem ze Semanína, Ferdinand I. pak vykázal mu roční plat a udělil privilegium na vydávání almanachů a titalářů. Od r. 1520 až do své smrti vydával Š. každoročně almanachy s pranostikami, které byly tak oblíbeným čtením u lidu, že jiní mu je patiskovali na velikou jeho škodu, též měl proto mnohé nesnáze s universitou, jejíž profesoři právo vydávání almanachů výhradně sobě osobovali. Š. zemřel 23. dub. 1657 a pochován u Panny Marie na Louži. Mimo almanachy a pranostiky vydal Š. Formy a notule listův všelijakých, k nimž připojil Titulář stavův, duchovního i světského (v Praze 1547), též jest od něho několik překladů z latiny, z nichž uvádí Blahoslav Výklad čtení a epištol nedělních.