Budoucí
Dlouho jsme chodili okolo sebe v šeru,
řiňte se, tečte, slzy shledání,
byli jsme podobni malému Gulliveru
uprostřed obrů, málo vídáni.

Naslouchali jsme jak slepci v koncertní síni,
řiňte se, tečte, slzy radosti
a hledali jsme dlaň, již držel někdo jiný
tak jako kvítek, jenž se upustí.

Hle, světlo za okny! Hospoda U Člověka,
řiňte se, tečte, slzy, slzy mé,
svítí nám do noci. Hospodský bdí a smeká
a tklivě usmívá se. Vcházíme.

20. XI. 1940.

Poezie