Ottův slovník naučný/Ahaljá
Ahaljá, v pozd. indické mythologii dcera Bráhmova, manželka světce Gautamy, jenž žil v době, když bůh Ráma se objevil na zemi; hraje také 10li v Rámájaně. A. byla svedena Indrou, jenž za nepřítomnosti jejího chotě přiblížil se k ní v podobě jeho. V tu chvíli, an opouštěl poustevnu Gautamovu, vstoupil tento a vida, co se událo, proklel lndru i s A-jou. Ostatně přikládá se tomuto domnělému svedení význam allegorický, totiž sledu dnu a noci, při čemž Indra jest den (slunce) a A. noc. Fl.

Ahaljá