Trny/„Místním šk. radám“


I. Proč nedají do konkursu 
vždycky přímo v čele,
že vám třeba muzikanta
a ne učitele!

II. Méně řeči, více činů 
pro obec a domovinu!

„Budčím“ a „Komenským“. 
Mužná srdce, tvrdé hlavy,
slovo bez všech okolků,
při tom srdce plné písní –
dobrý objed ve spolku!

Nebožtíku J. K. Škodovi. 
Ty jsi hřímal beze strachu,
škoda tebe – starý brachu!

J. Waltrovi. 
Již mu hlava sněhem vzkvítá –
stárne ten náš Táborita!

P. Fr. Douchovi. 
Věčně dobrý dětí přítel –
vřelých slov má plný pytel.

Dru. Riegrovi. 
„Svoji k svému, vždy dle pravdy!“
říkával Tvůj pantáta!
Řiď se vždycky tímto heslem,
pak Tě dáme do zlata!!

Karlu Adámkovi. 
„Osvěta nás vysvobodí!“
je Tvé heslo svaté –
„pro tu braňme školu novou!“–
Buď pozdraven na stokráte!

J. Lepařovi. 
V srdci vroucím, v duši zlaté
k vlasti láska plane;
Honzíček, toť junák z Hané!

J. Wünschovi. 
Bývalo to slovo tvoje
chladné, vždy tak chladné;
přec jsme si je v srdci skryli –
a tam neuvadne!

Panu H. 
Ten že vštípí učitelstvu
lásku k rodné řeči?
Vždyť je cizák tělem, duší!
Před cizotou klečí!!

„Řídicím“. 
Jak se máte, dobří páni,
jak se Vám to řídí?
Že prý Vás ti hoši mladí
někdy trochu šidí? (!)