Ottův slovník naučný/Joas
Joas (hebr. Jehóáš):
1) J., syn Achazjův, král judsky od r. 836—796, zachráněn byl pomoci kněží a tety své Josabe při všeobecném vraždění mužských potomků královské rodiny, jež babička jeho, královna Athaljá, zmocnivší se trůnu júdského r. 843, nakázala. Po šest roků chován byl v chrámě, vychováván veleknězem Jójadou. Když mu bylo sedm let, pomazán jest Jójadou za krále na místě zavražděné Athalje. Jójada byl i vládcem za nezletilosti J-ovy, což na tohoto mělo ten vliv, že i jako samostatný vládce podřizoval se vůli kněžstva. Zavražděn byl dvěma sluhy za to, že chtěje odvrátiti krále syrského Chazaela od Jerusalema vykoupil se částí pokladu chrámového. J-ovi připisuje se i regulativ týkající se udržováni chrámu z darů.

2) J., syn a nástupce isráélského krále Joáchaza (798—790). O jeho vládě viz , 822, 2. sloupec, řádek 30. zdola a n. Dk.

Joas