Čítanka jaro/Až nebe
Až nebe pochopí
že přestalo být víkem
které se na zem přiklopí

až lichotkami křivek
neopijeme se a velmi prostě
stiskneme ruce dívek

až pozná noc že střídá
jen cosi bolestného
o čem se nepovídá

bez jisté zamlklosti —
až hroby budou jen
skrýšemi nahých kostí

až spánek připraven
vzdát se svých pyšných výsad
očistí srdce žen

až budou věci doma
až věci se k nám vrátí
až jazyk jenž se pomát

bude se zkracovati…

15. IV. 1939.