Ottův slovník naučný/Bezúhonnost
Bezúhonnost (, ) č.  je stav osoby, jež se nedopustila ničeho proti zákonu nebo morálce. B-i vyžaduje se na př. k nabytí veřejných úřadů nebo funkcí a s jistým obmezením k vykonávání práv politických nebo k oprávnění živnostenskému; dále jest dle § 46. lit. b tr. zák. polehčující okolností při vyměření trestu. B. prokáže se vysvědčením politického úřadu. K b-i politické vyžaduje se, by dotyčný nebyl ani u policejních úřadů pro politické chování zaznamenán.