Prostý motiv
Sluníčko, ještě jen jednou tak poskoč si
    z hor východních do oblohy,
jak tenkrát, když z dětské své postele
jsem každého rána tak vesele
    své vyšvihnul mladé nohy!

Sluníčko, ještě jen jedinkrát zasměj se
    tak zplna, a bez ostychu,
jak tenkrát, když oči své pozvednout
a na tebe, sluníčko, pohlédnout
    jsem nedoved’ beze smíchu!

Sluníčko, ještě jen jednou tak zatoč se,
    jak tenkráte — prosím tebe —
když den co den, jako by z úkolu,
jsme točili světem se pospolu
    a kolem nás nebe — nebe!

Poezie