Výbor z písní a ballad/Starý Rob Morris
Je starý Rob Morris tam v údolí živ,
král všech dobrých lidí a bodrosti div,
zlato má v truhlách, brav tuk jen a lůj,
a hezoučkou dcerku, svůj poklad i můj.

Je svěží jak jitro v májový den,
milá jak večer u skosených sen,
nevinná jako beruška z lad,
jak světlo svých očí, tak já ji mám rád.

Však starý Rob Morris je vznešený pán,
má zámek, — můj otec jen chudičký lán;
takový ženich tam nemůže jít
a smrtelnou ránu jen musím krýt.

Přichází ráno a žalost jen mám,
přichází večer a klid můj ten tam;
tak srdce mi puká, když zajdu si v luh,
a chodím nocí, jak obchází duch.

Ó kdyby jen prostší byl její stav,
úsměvem jejím hned bych byl zdráv,
jako kdo z lidí bych blažen byl hned
a k smrti tak smutný by nebyl mi svět.

de:Der alte Rob Morris
en:Auld Rob Morris