Ottův slovník naučný/Pavlík
Pavlík , malíř čes. (* 1863 v Golč. Jeníkově – † 1890 v Praze), žák akademie pražské, nadaný umělec, jemuž vzorem byl historický směr, zahájený ve Francii Cabanelem. P. ovládal techniku olejomalby velmi dokonale a vystavoval v Praze Samsona a Juditu, Venuše zjevuje se Praxitelovi, veliké obrazy sytých barev, z nichž svítila výborně malovaná pleť lidských těl. Na jubilejní výstavě r. 1891 podávaly Libušin soud a Nebezpečná (ženský akt) svědectví o jeho dovednosti i velikých cílech – jichž však nedosáhl. Poslední léta svého života bojoval s nedostatkem a živořil, maluje štíty na kupecké krámy a podobizny dle fotografie. Zanikl, nedošed dostatečného uznání, a jeho veliké nadání neprospělo ani jemu ani českému umění, neboť nedoznalo porozumění a podpory. P. zemřel v nouzi a nepovšimnut a tragický jeho osud zaznamenán jest v dějinach českého malířství.

Malíři v Ottově slovníku naučném