Ottův slovník naučný/Alcantara
Alcantara (arab. al-kantara, ). 1) A., staré, opevněné okr. město ve španělské Estremaduře, prov. cácereské, na l. bř. Taja nedaleko hranic portugalských, římská Norba Caesarea, bývalé sídlo řádu t. jm., jenž zde měl znamenitý palác, s 3527 ob. (1878), zabývajícími se z velké části hedvábnictvím a soukenictvím. Jméno města pochází od velikolepého mostu Trajánova (105 po Kr.), 185 m dlouhého a 55 m vysokého, o 6 obloucích, z nichž dva prostřední mají rozpjetí 33 m a v jejichž středu nad mostem se pne vítězná brána. Most tento byl r. 1812 od Angličanův a r. 1836 za války občanské značně poškozen a pak jen velmi nedostatečně opraven. – 2) A., potok na záp. straně Lisabonu ( A.), na němž r. 1580 Španělé pod vévodou Albou zvítězili nad Portugalci pod Antoniem de Crato, převorem řádu maltanského, kterážto bitva měla za následek spojení Portugalska se Španěly. Na l. bř. potoka rozkládalo se předměstí A., jež po zemětřesení r. 1755 pojato v obvod města Lisabonu jakožto západní jeho čtvrť. – 3) A., město v sev. části brasilské prov. maranhaoské, na sev. konci zálivu sv. Marka, naproti San Luizu (2°24' j. š., 44° 26' z. d.), s tvrzí, přístavem a 10.000 ob., z nichž zámožnější jsou majiteli sadů bavlníkových, kdežto chudší třídy živí se rybařením a pletením rohožek. Vyváží se odtud rýže, bavlna, hedvábí a mořská sůl. – 4) A., řeka ve vých. Sicilii, viz .

Alcantara