Ottův slovník naučný/Harcourt
Harcourt [arkúr], starý franc. rod šlechtický, z něhož vynikli: 1) , hrabě d’H.- (* 1601 — † 1666), bojoval v bitvě na Bílé Hoře a vynikl později ve válce proti Španělům jak v Italii, kde je r. 1640 porazil u Casale, tak ve Španělsku v l. 1645 až 1646. Zemřel jako místodržitel v Anjou. — 2)  (* 1809 — † 1883 v Garey), byl roku 1873 vyslancem ve Vídni, r. 1875 v Londýně. — 3) Pierre Louis Emmanuel, vicomte d’H. (* 1844), byl za války francouzsko-něm. pobočníkem Mac Mahonovým, r. 1873 jeho kabinetním tajemníkem a v l. 1871—76 členem Národního shromáždění, kde vystupoval příkře proti republice. R. 1877 působil jako sekretář vyslanecký ve Vídni, ale r. 1879 vzdal se veřejné činnosti. — 4) , hrabě (* 1821), byl r. 1851 vyslancem v Karlsruhe, r. 1871—72 u dvora papežského, r. 1872 v Londýně, r. 1873 ve Vídni, r. 1875 opět v Londýně, až r. 1879 vzdal se úřadu.