Ottův slovník naučný/Albertoni
Albertoni: 1) , sochař italský a prof. sochařství v Turině, nar. 28. list. 1806 ve Varalle v Piemontě, vzdělával se na akademiích milánské a turinské a dovršil své vzdělání v Římě, kde po 16let pracoval v Thorwaldsenově atelieru. Pak povolán na akademii turinskou, kde vznikla celá řada znamenitých děl jeho, na př. pomník královny Marie Kristiny, portrétní sochy filosofa Vincence Giobertiho (1860), lékaře Allessandra Riberiho, mathematika Lagrangeho a mnoho pomníků na hřbitově turinském. Mnoho děl A-ho zakoupeno do ciziny.

2) A. , fysiolog a farmakolog ital., nar. v Gazzoldě u Mantovy r. 1849. V mládí svém účastnil se pod Garibaldim povstání, a nabyv pak hodnosti doktorské stal se assistentem při stolici fysiologie v Padově. Později učil fysiologii v Sieně a od r. 1881 v Janově; od r. 1884 jest prof. farmakologie a od r. 1887 prof. fysiologie na univ. bolognské. Z řady spisů jeho jmenujeme: Sui processi digestivi e assimilativi nel crasso (Padova 1873); Sul criterio fisiologico nelle perizie medico-legali per avvelenamento (t. 1874); Rendiconto delle ricerche fatte nel labotario fisiologico di Siena nell' anno 1876 (Siena 1876); Sulle vie del, eliminazione e d'azione elettiva della chinina (společně s F. Ciottem 1876); Monografia sulla cotoina et paracotoina (1887); pak četná pojednání obsažená většinou ve »Sperimentale«, z nichž sluší vytknouti: Sull' alcool, sull' aldeide e sugli eteri vinici; Azione di alcune sostanze medicamentose sull' irritabilita del cervello e contributo alla terapia dell' epilessia;. Sulla formazione e sul contegno dell' alcool e dell' aldeide nell' organismo.

Albertoni