Ottův slovník naučný/Výpověď
Výpověď (Kündigung, Aufkündigung) jest prohlášení jedné strany, že ustupuje od smlouvy ujednané se stranou druhou. V. nedává se ze smlouvy tenkráte, byla-li smlouva ujednána na určitou dobu. Byl-li smluvní poměr ujednán na dobu neurčitou, bývá stanovena určitá lhůta výpovědní buď  nebo , po případě , jak tomu bývá zejména při smlouvách o nájem. Účinek v-i jest ten, že smlouva neruší se tou chvílí, kdy v. byla dána, nýbrž tou chvílí, kdy uplývá výpovědní lhůta. Jen zcela výjimečně zrušiti se může smluvní poměr i bez v-i, pokud to zákon výslovně dovoluje, jako na př. při služební smlouvě čeledínské v případech zvláštními normami taxativně uvedených.

Právo v Ottově slovníku naučném