Ottův slovník naučný/Alčevskaja
Alčevskaja , podporovatelka národní školy ruské a spisovatelka paedagogická, manželka velkoobchodníka charkovského, * 1843 v Borzně (v gub. černigovské). Zvláštní zásluhy zjednává si hmotnou podporou škol národních a zdárným působením na dívčí nedělní škole charkovské, jejíž organisace i methoda učebná jsou vzorem všem národním-školám ruským. Její činnost vychovatelskou náležitě uznali přední odborníci, zejména o škole charkovské podali velmi příznivý úsudek paedagog baron Korf a S. Miropolskij, dozorce Sv. Sinodu. Ze spisů A-é nejdůležitější jest kniha vydaná společně s učitelkami školy charkovské: Čto čitať narodu. Kritičeskij ukazatelj knig dlja narodnago i dětskago čtenija (1884). Tento ukazatel knih pro mládež a pro lid obsahuje články o jednotlivých knihách, z nichž každý jest rozdělen ve tři části: obsah knihy, rozbor a hlasy kritiky. Dílo přijato velmi příznivě a vzbudilo odpor jediného V. J. Vodovozova, jemuž lid obecný jest nerozumným děckem beze vší vyšší energie duševní jakožto pouhý nástroj v rukou člověka intelligentního. A. proti tomu u lidu obecného předpokládá ducha vnímavého, který není pouhá »tabula rasa« a kterým nesluší pohrdati a jej velitelsky cepovati, nýbrž působiti naň učbou vychovavací, rozumně řízenou četbou soukromou a jinými prostředky výchovy . Doplňkem tohoto spisu jsou A-é Dramatičeskija proizvedenija (v »Sěv. Věst.« 1887), pojednání o tom, jak jednotlivé hry Ostrovského přijaty byly od ruského lidu obecného. Mimo to napsala A. povídku dětskou Ogorodnik (»Dětsk. Čtenije« 1870) a podala zprávu o založení školy v Aleksějevce (»Južnyj kraj« 1881), na niž obětovala 3000 rublův. w.

Alčevskaja