Ottův slovník naučný/Falšování
Falšování  znamená činnost záležející v tom, že se jistá označení, jimiž ověřují se skutečnosti právně důležité, buďsi neoprávněně zhotovují () anebo pravá taková označení neoprávněně mění ( nebo f. v užším smyslu). K takovým označením náležejí na př. listiny, veřejné úvěrní papíry a mince, míry a váhy, pečeti veřejných úřadův a ústavů, mezníky, obchodní a průmyslové známky na zboží atd. Trestnost skutků takových jest odůvodněna tím, že dotčená označení k účelům, ku kterým jsou ustanovena, jenom potud plně mohou sloužiti, pokud trvá obecná důvěra v jejich pravost, ten však, kdož je napodobí nebo porušuje, obecnou tuto důvěru a tím i působnost jejich oslabuje. K tomu přistupuje, že s těmito činy také  spojen býti úmysl pachatelův, zjednati sobě bezprávný zisk. V rozšířeném poněkud smyslu počítá se k f. také  jakožto porušení určité slavnostní formy, která v řízení soudním má zabezpečiti vyhledání pravdy. —  z r. 1852 shrnuje velikou čásť činů trestných sem náležejících pod pojem podvodu, jiné zas uznávaje za činy trestné samostatné. Prohlašuje totiž: 1. za  a počítá rovněž ke zločinu podvodu, užívá-li se kde ve veřejném obchodě nepravých nebo takových , jež méně v sobě drží, než označují; nebo když někdo napodobí nebo porušuje  neb označení kolkovadlem, pečetí nebo průbou, zavedená nějakým veřejným ústavem; nebo když odstraňuje nebo přesazuje mezníky zasazené k označení hranic (§ 199, lit. a, c, d, e) Při tom všude předpokládá se, že pachatel jednal s úmyslem podvodným, t. j. s úmyslem způsobiti někomu škodu (§ 197.). Napodobení nebo porušování  bez dotčeného úmyslu jest zvláštním přestupkem (§ 320., lit. f).  nebo — činí-li škoda způsobená nebo zamýšlená více než 25 zl. —  dopouští se, kdo falešné  zhotovuje nebo pravé porušuje, nebo kdo  ( nebo , které mu buď docela nenáležejí nebo nenáležejí výhradně, ničí, poškozuje nebo potlačuje, ač má-li zase úmysl podvodný (§§ 200., 201. lit. a, § 461.). 2. Zvláštním zločinem jest f. , t. j. papírů vytčených v § 106. Co do činnosti rozeznává se při tom: a)  (§ 106.), při čemž označuje § 107. jisté způsoby spolučinnosti již samy o sobě za trestnou spoluvinu, a b)  (§ 114.). Kdo takové falšované veřejné papíry úvěrní ve srozumění s pachatelem, některým spoluvinníkem nebo jiným účastníkem vydává, pokládá se za , nechať srozumění to stalo se před činem hlavního pachatele, či při něm nebo po něm (§§ 109.; 112., 116.). 3. Rovněž samostatným  jest f.  (§ 118.), při němž možným také jest účastenství v témže smyslu jako při zločinu předešlém (§ 120.). 4. Zvláštním  jest f. , pokud se v něm jeví zasahování v cizí právo známkové. O tom má zvláštní ustanovení zákon o ochraně známek, daný dne 6. ledna 1890, čís. 19, ř. z. 5. Zvláštního  dopouští se také, kdo 
při volbách, jež se předseberou k vykonávání politických práv, lstivě falšuje  nebo . Čl. VI. zák. ze dne 17. pros. 1862, č. 8. ř. z. z r. 1863. —  z r. 1891 (a na jejím základě zdělaná osnova výboru sněmovny poslanecké z r. 1893) liší se od těchto ustanovení hlavně v tom, že  a f.  (vlastně bezprávné užívání listin falšovaných) vytrhuje z nepřirozeného spojení s podvodem a prohlašuje onu za zvláštní  (§ 174., osn. výb. § 165.), toto za zvláštní  a v případech těžších rovněž za zvláštní  (§§ 292.— 302., osn. výb. §§ 282.—292.); pod f-m listin zahrnuty jsou také všeliké způsoby porušování  a pod. (§ 298., č. 2., osn. výb. § 288., č. 2.). Ustanovení týkající se ostatních zmíněných činů trestných neliší se v osnově touže měrou od práva posavadního (o f. mincí a veřejných úvěrních papírů srv. §§ 165.— 173. osn. vl., §§ 157.—164. osn. výb. a v příčině deliktů volebních §§ |114.—115. osn. vl., §§ 108. a 109. osn. výb.); zákon pak o obchodních a průmyslných známkách má i vedle nového zákona trestního zůstati v platnosti (čl. III. úv. zák. osn.). -rch.

Hesla v Ottově slovníku naučném