Z české chaloupky/Věno od matky
Ty často hledíš zasmucena
na hlouček milých dětí svých
a myslíš, jaká dáš nám věna,
kdo ujme se nás chudobných!

Ó nepřipusť si o to péči,
matčina láska, žehnání,
toť věno nám jest nad vše větší
až do života skonání!