Ottův slovník naučný/Ordo
Ordo, , . Ve smyslu politickém rozuměla se v Římě slovem tím třída občanů majících jistý vliv politický a jistou vážnost. Rozeznávaly se stavy dva: stav senátorský (o. senatorius) a stav rytířský (o. equester). Proti těmto dvěma stavům stály široké vrstvy lidové (plebs). Na sklonku republiky příslušnost k jednomu z obou stavů kromě jiných podmínek (v. , ) byla vázána také minimálním jměním (censem), a to pro senátory jedním millionem sesterciů, pro rytíře 400.000 šest. V této době ve stavu rytířském zastoupeni byli hlavně velkokapitalisté, kteří měli v nájmu státní důchody (t. zv. publicani). Mimo to výrazem o. značí se třída lidí, kteří mají stejné postavení sociální neb vykonávají touž živnost, na př. o. libertinorum (stav propuštěnců), o. scribarum (stav písařů) a j. Pk.

O., v přírodopise , v. .

Římské dějiny v Ottově slovníku naučném