Ottův slovník naučný/Paka (obce)
Paka: 1) P. , město v Čechách nad potokem Oleškou a při žel. trati Rak. severozáp. dráhy (Chlumec-Poříčí), v hejtm. jičínském, má 632 d., 4760 obyv. č., 18 n. (1900), okr. soud, četn. stanici, pš., telegraf, 6tř. obec. a 3tř. měšť. šk. pro chl. a pro dív., průmysl. pokračov., mateřskou šk., měst. opatrovnu, okr. veřej. nemocnici, okr. sirotčinec, měst. chudobinec, obč. a okr. hospodářskou záložnu; město má 25 rozličných spolků zábavných a dobročinných; dále jest zde parostrojní cihelna, továrna na motouzy a zboží pletené, mechanické tkalcovství, akc. pivovar a sladovna, škrobárna, koželužství a z drobných řemesel kvete tu obuvnictví, punčochářství a tkalcovství; týden. a výroč. trhy. V okolí jsou naleziště čes. granátů. Far. chrám zasvěcený sv. Mikuláši připomíná se r. 1357 pod patronátem majetníků Kumburka, r. 1788 přestavěn, r. 1827 ohněm zničen, načež po roce vystavěn v nynější podobě. Vedle toho je zde býv. klášterní kostel Nanebevzetí P. Marie, na jehož místě stávala kaple (1632), kteráž časem proměněna v kostel. R. 1644 Rudolf sv. p. z Tiefenbachu koupil statek chotečský se vsí Valdovem a daroval jej nově zal. (1658) klášteru pavlánskému. Cís. Josef II. klášter zrušil a zboží klášterní připadlo Ferd. kn. Trauttmansdorffovi, který vzal za to na sebe patronát kostela. P. zal. prý od horníků, kteří původně pracovali v dolech na stříbro ve vsi Stupně. Ve XIV. stol. byla ochranným městem panství kumburského. Král Ladislav povýšil Paku na město. Erb městský (vyobr. č. 2994): Štít rozdělený šikmo položeným, v pravo zaokrouhleným věncem routovým ve dvě části, z nichž horní je stříbrná, dolní pak červená. Město jest střediskem okresu a důležitého průmyslu textilního. Panství novopacké náleželo povždy k velkostatku Kumburku, sdílelo osudy jeho, jakož i města Jičína. Město jest rodištěm Fr. Faustina Procházky a Jindřicha Niederle. – Okresní soud má 196,85 km2, 4518 d., 27.894 obyv. č., 2911 n.; z 30.848 přítomných obyv. 30.665 katol., 105 evang., 76 žid., 2 jiné; 14.907 muž., 15.941 žen. (1890). – 2) P. , ves t., okr., fara a pš. Nová P.; 180 d., 1572 ob. č, 15 n. (1890); fil. kostel sv. Vavřince (r. 1384 far.) v nynější podobě z r. 1760, 5tř. šk., pš., telegraf a žel. stanice Rak. sev.-záp. dráhy (Chlumec-Poříčí) a Jihoseveroněm. spojovací dráhy (Josefov-Turnov), továrna na tkaniny, zejména satiny, grádle, piky, cihelna, dva mlýny a čilé tkalcovství po domácku a v továrně. – Srov. Beran Josef, Paměti města Nové Paky (1872).

Paka