Vlastenský slovník historický/Kalef
Kalef Jan, bratr český, narozen v první polovici XVI. století, nabyl veškerého vzdělání svého ve vlasti, byv ve službě nejprv u bratra Lukáše Moravce, pak u bratra Jana Roha, stal se 1553 jáhnem v Mladé Boleslavi, na kněžství pak zřízen 1555 v Prostějově. Na synodě Přerovské 1567 povolán do úzké rady, a r. 1571 zvolen v Evančicích za biskupa, a přikázána mu vrchní správa jednoty v Čechách. K. měl sídlo své v Mladé Boleslavi, kdež na svůj groš zřídil školu. O zdar jednoty velice byl pečliv, i udržoval v ní dobrý řád a přísnou kázeň, jakož i statečně jí hájil proti útokům nepřátel jejích; za jeho řízení rozmnožil se v Čechách počet sborů i škol bratrských. Proto požíval všeobecné lásky, jmenovitě pak si ho vysoce vážila šlechta k jednotě se přiznávající. V jednání o svobodu náboženskou za Maximiliana II. měl K. přední účastenství. V září 1588 přenesl K. sídlo své z Mladé Boleslavi, jejímž majitelem se byl stal pán katolický Jiří z Lobkovic, do Brandýsa nad Orlicí, kde však ještě téhož roku dne 12. prosince zemřel. K. byl velikým přítelem vyšších nauk a štědrý podporovatel studující mládeže. S bratrem Štefanem upravil kancionál bratrský, v Evančicích r. 1576 vytištěný; s ním společně vydal též r. 1575 spis ; po sobě pak zůstavil hojné zápisky, z nichž veliká část obsažena jest v 9. dílu archivu bratrského, v Českém Museu chovaného.