Ohlas písní českých/Pomluva
Pomluvo, ty pomluvo
kdo tebe rozsívá,
že z maličkého tě zrnka
plné město bývá?

Pomluvo, ty pomluvo,
pichlavé máš listí!
Žádný srp tě ani kosa
z pole nevyčistí.

Poslala mě pro okurky
k vám má panímáma:
šeptali hned, že dobíhám
za tebou již sama.

Cos, milý, mi daroval
šátek, pentle k svátku:
však to nebylo zadarmo!
pravili u sládků.

Když jsme ondyno na pouti
náhodou se sešli:
také si hned povídali,
že jsme sobě řekli.

„Těš se, milá! kdybys byla,
jak by oni chtěli:
pomlouvači vy o tobě
dávno oněměli.“