Přemyslovci/Duma posledních pohanů
Hoře nám krvácejícím v prachu!
Klesla síla naše, síla vlasti;
K Moraně se matce utíkejte,
Duše věrné, před poroby strastí —
        Hoře nám!

Zkáceny jsou stromy svatých hájů,
Zhanobena sídla naší slávy,
Ztroskotány chrámy bohů dobrých,
Rozmetány otců spících návy —
        Hoře nám!

Odletělo ptactvo svaté z hájů,
Ježto duše otcův opustily;
Zůstala nám krev jen předků slavných —
Ejhle, tu jsme pro vlast vycedili!
        Hoře nám!

Dokonejte, bratří, hrobní dumu;
Běda, běda, žádného tu není,
Jenž by zdobiv těla kvítím vonným,
Třebu konal v žalném lásky pění!
        Hoře nám!

Svatovíte! plémě tvé poslední
Mroucím okem v blesky tvoje zírá,
Duše plesá — krev se doronila,
Brána slávy věčné se otvírá —
        Blaze nám!