Vlastenský slovník historický/Kašna
Kašna (z něm. ) slula druhdy vůbec truhla pro všelijaké věci, později výhradně nazvána tak dřevěná neb kamenná nádrž na vodu k veřejné potřebě, která se tam vede trubami z vodárny. Takové k-ny bývají často stavěny s velikým nákladem, okrášleny uměleckou prací kamenickou a sochařskou, a slouží tak veřejným náměstím k znamenité ozdobě, i někdy za pomníky. V Praze pověstná byla mramorová kašna na Staroměstském rynku, nyní pro zchátralost odklizená, vystavěná v letech 1590—93 za primatora Václava Krocína z Drahobejle s velikým nákladem, tak že v lidu povstala pověst, že k. ta stála o groš více nežli nákladná stavba Pražského kamenného mostu. O mistru, který stavbu té k-ny provedl, nezachovala se žádná památka. Primator Krocín dal zhotoviti zvláštní instrukcí pro Staroměstského vodáka, jak o k-nu tu pečovati má. Do k-ny té bývali až do minulého století potápěni časem pekaři, kteří pekli zboží protizákonné. Jiná pěkná k. nachází se v Praze v císařské zahradě, ze silného bronzu výborně litá a bedlivě ciselovaná, jsouc jedno z prvních uměleckých děl toho druhu, o dvou nádržích nad sebou, a nejvýše na konci trouby stojí zcela nahý panák hrající na dudy. K. tato jest společné dílo puškáře Tomáše Jaroše a Vavřince Křičky z Bitéšky. K. ve dvoře král. hradu Pražského nese pamětihodnou jízdeckou sochu sv. Jiří z doby Karolínské.