Ottův slovník naučný/Gradus poenitentiales
Gradus poenitentiales [-enciáles], (lat.), . Výraz ten náleží praxi církevní prvních století a týká se sv. zpovědi a veřejného pokání. Kdo totiž dopustil se hříchů hrubých, zvláště určených, jako na př. modlářství, smilstva, vraždy, byl ze svazku církevního vyloučen dle dobrého zdání biskupa, v řídkých případech kněze, a musil, chtěl-li býti opět přijat, podrobiti se na delší neb kratší dobu pokání veřejnému ve třech stupních. První stupeň byl flentes (plačící), již se slzami v očích prosili do chrámu vstupující, aby u Boha se přimlouvali, by odpuštění hříchů se jim dostalo. Samým do kostela vstoupiti nebylo dovoleno. Druhý stupeň byl audientes (slyšící), jimž dovoleno bylo obcovati t. zv. missa catechumenorum, t. j. čtení z Písma sv. a výkladu k přečtenému. Třetí stupeň byl genuflectentes (klečící); těm bylo dovoleno obcovati i modlitbám věřících a přijati požehnání kněžské. Kdo se osvědčil ve všech stupních, býval obyčejně na zelený čtvrtek zase do svazku církevního slavně uveden. dk.

Cizí slova v Ottově slovníku naučném
Dějiny křesťanství v Ottově slovníku naučném