Ottův slovník naučný/Teslovy proudy
Teslovy proudy jsou střídavé proudy vysokého napětí a velmi krátké periody. Vznikají při uspořádání naznačeném ve vyobr. č. 4267. Proud batterie B zavádí se do primárního vedeni P₁  (v. t.), spojuje a přerušuje se přerušovačem v tomto kruhu umístěným, tak že v sekundárním vedení S₁ vznikají střídavé proudy vysokého napětí, kterými se nabíjí kondensátor K. Tento kondensátor vybíjí se oscillačním výbojem na vybíječi J, tak že primární cívkou P₂  transformátoru procházejí proudy vysoké frekvence. Proudy tyto transformují se v sekundárním vinutí S₂ na p. T. Druhý transformátor nazývá se  a bývá rozmanitě zařízen. Při isolaci obou vinutí vrstvou  vine se primární vinutí na větší cívku jednou vrstvou silnějšího drátu měděného, kaučukem dobře isolovaného. Cívka tato postavena jest osou svou vertikálně a podepřena isolujícími sloupky. V ose této cívky nalézá se vinutí sekundární na skleněném neb ebonitovém podkladě, skládající se z četných závitů tenkého drátu. Při isolaci minerálním olejem klade se cívka primární, prosté to spirálovité závity silného drátu měděného, do válcové nádoby skleněné, jež se vyplní olejem. Na vnější stěnu nádoby vine se pak vinutí sekundární. Někdy obě cívky ponořují se do společné nádoby olejem naplněné. Vlastnosti T-vých p-dů studují se hlavně jejich výbojem. Tento výboj může býti mezi dvěma póly od země isolovanými anebo též pouze z pólu jednoho, je-li druhá svorka vinutí S₂ spojena se zemí. V onom případě ukazuje se při malé vzdálenosti elektrod jiskrový výboj, který při rostoucí šířce jiskřiště promění se ve výboj trsový. V tom případě Geislerova trubice poblíž jiskřiště držená svítí tak, jako by byla spojena s póly střídavého proudu. Prostor kolem jiskřiště rozložený, v němž evakuované trubice () svítí, nemajíce elektrod a nějakého přívodu vodivého, sluje . Toto světelné pole zvětší se značně, když dá se výbojovým elektrodám tvar větších kroužků drátěných, které jsou potaženy drátěnou sítí, a když tyto sítě rovnoběžně se postaví do vzdálenosti takové, až přestane výboj od elektrody k elektrodě. Zvláště velikého rozšíření světelného pole Teslova dosáhne se spojením jednoho pólu sekundárního vinutí Teslova transformátoru s vodivými stěnami síně a připojením vodivého drátu k druhému pólu sekundárního vinutí. Světelné pole rozšíří se tím po celé světnici. Tesla sestrojil zvláštní lampy z evakuovaných trubic sem tam zohýbaných, které beze všeho spojení při zmíněném uspořádání svítily klidným světlem. Mimo to sestrojil lampy s jednou elektrodou, jež připojena byla (unipolárně) k vinutí sekundárnímu, zatím co druhý pól tohoto vinutí odveden k zemi (resp. vodivým stěnám), a dosáhl tak osvětlení velmi intensivního. 

T-vými p. lze způsobem velmi názorným ukázati vliv indukce na odpor vodiče při rozvětvení proudu střídavého, čili t. zv.  (viz ). T. p. přivedeme k oblouku ze silného drátu měděného podoby převráceného U, který možno přepažiti spojením, jež obsahuje žárovou lampičku. Impedance v měděném oblouku je tak veliká, že proud probíhá raději vláknem lampičky a tuto rozžehuje. 

Velmi zajímavý jest chemický účinek výbojů T-vých p-dů, který demonstroval Tesla r. 1891 způsobem velmi nápadným a překvapujícím. Bylo užito proudův o frekvenci 100.000 za sec. a napětí 12 millionů volt, tak že výboje dály se na vzdálenost téměř 20 m. Této veliké vzdálenosti dosahuje se postupně tím, že T. p.  dusík a kyslík atmosférický a tím tvoří si vodivou dráhu, která může býti zvětšena na vzdálenosti tak veliké. Tesla ukázal rozmanitými pokusy, že vzduch zředěný vede tyto proudy vysokého napětí a veliké frekvence lépe než vodič kovový. 

Z této vlastnosti T-vých p-dů vysvětluje se též, proč při spojení T-vých p-dů tělem lidským nejeví se účinek fysiologický. Přiblížíme-li se kovovými elektrodami, jež v rukou držíme, k oběma pólům sekundárního vinutí transformátoru Teslova, nepocítíme nijakých účinků fysiologických. Pouze dotkneme-li se holou rukou kovového pólu, přeskočí jiskra, která poněkud spálí kůži. 

Podrobnosti, popis a výklad četných pokusů Teslových viz »Elekt.-Zeits.« 1891; Thom. Commerford Martin, Untersuchungen über die Mehrphasenströme und über die Wechselströme hoher Spannung und Frequenz (překlad německý od H. Masera, Halle, 1895); E. de Fodor, Experimente mit Strömen hoher Wechselzahl und Spannung. Revidirt und mit Anmerkungen versehen von N. Tesla (Vídeň, 1893); N. Tesla, Expériences avec les courants alternatifs de grande fréquence et de haute tension (Pař., 1892). nvk.

Hesla v Ottově slovníku naučném