Věštcové slávy/Úvod
Ó české matky věrný synu,
jenž jasné Musy ku pokynu
v bol vlasti sladkých písní balzám leješ,
a její vděkem k nesmrtnosti spěješ!

Ó nedostihlý pěvče Slávy,
jenž slávských bohatýrů davy
jak Orfeus písní kouzlem druž svou z Hádu
ze sváru pekel v svornou voláš řadu!

Ó nedozírný veleduchu,
jenž ze všedního světa ruchu
se povznášíš svým umem do hvězd výše
a zíráš v srdcí tajůplné skrýše!

Mně jasným vzorem budiž v snaze vroucí,
bych z prachu vznes’ se v říši duchů skvoucí;
kam nevniká vztek zlolající lůzy,
ni vrahů zloba, zrady hrůzy:
kde nad hrobem cti nehoduje sup,
ji nehlodá msty jedovatý zub;
kde řevnivosti neskrývá se štír,
mne příboj vášní nestrhne v svůj vír.