Zlaté jiskry/Pod hvězdami
Pojď dítě se mnou pod hvězdy
    a pátrej bystrým zrakem,
kde která svítí na nebi,
    neb mizí za oblakem.

Pojď, budeme si pohádky
    o hvězdičkách těch skládat
a o té moci vznešené,
    o boží lásce bádat!

Hleď, jak ta večernice tam
    tak skvělou plane září,
viz jiných světel tisíce
    tam nebes na oltáři!

Ty hvězdy jako démanty,
    rubíny býť se zdají,
ty bíle, ony rudě zas,
    jiné jak safír plají.

O počtu jich co učenců
    naláme sobě hlavu —
a určitě přec nevědí,
    co jedna z jich jest davu.

Ty hvězdy jakby vytrysklé
    jsou jiskry na svět s nebe,
všemocnosť jimi ukázal
    a oslavil Bůh sebe!

Ty hvězdy, milý synáčku,
    ty skvosty nebes pásu,
Bůh stvořil lidem pro radosť
    a pro světa též krásu!