Lyrika lásky a života/Taková chvíle teskná
Taková chvíle teskná
jde nečekána.
Na cestách smutné slunce
a jíní rána.

Kol oklamané zraky
v mém zraku pálí.
Hledíme na oblaky,
jak tmou se valí.

Přes Čechy vyšel průvod
maškar a běsů.
Pro pláč i pro smích důvod,
pro výkřik děsu.

Jde politická sláva
svým krokem račím.
Hydrocefalická hlava
s tím mozkem ptačím.

Dav ubohý a hloupý
se šklebí všady,
posílá drzé troupy
do maškarády.

Sám už je nutno zůstat
s duše své tichem.
Sám bít se s ubohostí.
se zlem a hříchem?

Sám podepřít si hlavu
a hořce plakat?
Do díla vlastních vrahů
své síly vlákat?

Za běsy, maškarami
lid nechat běžet?
Když nechali vše zpustnout,
vše hnít, vše ležet?!