Moderní básníci francouzští/Vítr
Když večer v podletí si vyjdu na pobřeží,
vždy moře láká mne, ať hřmí, ať klidně leží;
tu vzpřímen dívám se, jak lodě v dálce mizí,
a dýchám silný vzduch, vod vůní ostrý, ryzí.
Ó proudy! nebesa! má duše k vám se míchá!
Tu sladký skráni mé, jak milenka když dýchá,
váš vánek, nebesa a moře, láskou jatý
nade mnou ve vzduchu své nechá proudit šaty
a snílek zapomním vše útrapy a boje:
Já sním, že rozpjata mám k letu křídla dvoje.

Poezie