Poesie (nová řada)/Nad hlubinami/III
V tom nesmrtelnost nezři, prach co halí,
neb v silách, jež hned rozpojit se hlásí,
nesmrtelnými nejsou kost a svaly,
ni chtíčů bludičky, jež smrt vždy zhasí.

A hrdé myšlénky, jež v hlavě vstaly,
na pastvu půjdou družce změn v ty časy,
když za tvar, který mine, nevzlétaly:
i slávy zajde zvuk, i půvab krásy.

Vše to, co v krámě lidských loutek září,
co náhodné však, liché, kusé, vratké,
co choutek osobních znak nese v tváři,

ač obléká se v nezvyklosti pýchu,
v prach rozpadne se opět v době krátké,
klesajíc do propasti na dno v tichu.

Poezie

pl:Poezye T. 1 (Adam Asnyk)/Nieśmiertelności nie poszukuj w próchnie...