Vlastenský slovník historický/Podkomoří
﻿Podkomoří byl prvotně náměstek neboli přední pomocník nejvyššího komorníka zemského, co správce důchodů korunních. Asi od času krále Přemysla Otakara I. počal se však úřad p-ho činiti neodvislým od nejvyššího komorníka, tak že největší část správy důchodní přenesla se na něj samotného, zejména správa statků korunních, hornictví, cel, důchodů z měst královských, tehdáž právě zřizovaných, až konečně nejvyššímu komorníku zůstala jen ta část působnosti jeho, která mu náležela při soudech zemských. Kromě důchodů z mést bylo však p-mu poručeno také vykonáváni všelikých práv královských nad městy vůbec, jako dosazování rychtářů a konšelů, zasedání na sjezdech městských a na soudech při odvolání z měst ku králi, i jiné podobné věci. Dle řádu vydaného králem Vladislavem II. o osazení nejvyšších úřadů zemských (1497) náležel úřad ten stavu vládyckému s výslovným doložením, že směl také měšťan Starého město Pražského býti p-m, byl-li povýšen do stavu vládyckébo. Od času císaře Ferdinanda II. počaly se úřadu p-mu odnímati zase rozličné věci, až za naší doby úřad ten, k jehož příslušnosti náležely už jen některé záležitosti královských měst, docela jest zrušen. Téhož spůsobu byl zvláštní úřad p-ho , vztahující se ke správě důchodů jejich a zejména k vykonávání práv jejích nad věnnými městy.