Ottův slovník naučný/Albertolli
Albertolli , kreslíř, sochař a architekt z Bedana (* 1742 – † 1839), učil se v Parmě u Giuseppa Peroniho, načež mu svěřeny práce při dvoře toskánském, v Římě a v Miláně; r. 1774 provedl dekorativní čásť paláce »de Corte« v Miláně tak vkusně, že byl povolán za prof. ornamentiky na milánskou akad. umění. Stavitel Gius. Piermarino da Fuligno svěřil mu ještě okrášlení staveb v Monze (»Villa reale«) a na Comském jezeře (»Villa Melzi«). Jako professor utvořil si záhy školu ornamentistů, pro niž vydal díla Ornamenti diversi (1782), Decorazioni di nobili sale (1787). Miscellanea pei giovani studiosi del disegno (1796) a nejdůlež. Corso elementare di ornamenti arehitettonici (1805), jímž zakončil svou činnost vzdav se r. 1812 pro nemoc oční professury. Akad. milánská postavila mu sochu, dílo Marchettiho. A. značně přičinil k obnovení antiky na sklonku doby barokkové. Rovněž bratr jeho  A., synové  (* 1775 – † 1812) a  a synovci  (prof. stavitelství v Padově) i  vynikli jako sochaři, malíři a rytci nesouce se týmž směrem jako A. Giocondo.

Albertolli