Pána Bohuslava Hasištejnského z Lobkovic věk a spisy vybrané/Na hrob krále Ladislava
Kdožkoli sem do toho slavného chrámu přicházíš,
    Svůj, žádám, zaraziž u hrobu mého kročej.
Pohleď jak do malé mne Ladislava zamknuli urny,
    Ač mne co pána prvé ctívalo panstva tolik.
Národy Pannonské spravoval jsem i Labsko udatné,
    I chladným lučiny proplavené Dunajem.
Smím-li ohlásiti rod, vznešený a neméně slovútný
    Mých otcův byl kmen, jak děda Juliova.
Již měla mi dcera krále Galův zasnoubena býti,
    A měla dáti mi pak závazek otci milý;
Již divoký se třásl Turek, ano Graecia slavná
    Plesala již, brzo že z jarma ji vysvobodím:
Naděje marna byla! ve mladistvém já věku zesnul;
    Ten tělu hrob, duši mé hvězdy uchystaly byt.

Poezie