Původní bajky/Peří a chudobka
Chudobka vyhlížela z pod plotu. Samotinká kvetla tu na počátku jara, i neviděla kolem sebe nežli prsť, bez trávy, bez kvítí.

Nad chudobkou poletovalo peří. Vznášelo se vysoko a volalo: „Hleď, mně je veseleji, vidím mnoho: pod sebou i nad sebou! To že lítám!“

Ale zapomnělo, že nelítá samo sebou, nýbrž větrem, který je vznáší. A když vítr ustal, padlo do bahna, kde přišlo o svůj vzlet a též o svou krásu.

Chudobka zatím upínala své kořeny vždy pevněji; pučela v listy a v poupata a brzy vytvořila ze svého okolí příjemný útulek.

Tak se děje lidem, kteří spoléhají na sebe, a onak lidem, kteří spoléhají na cizí milosť.