Sepsání války peloponnesské/51.
Korinťané tedy záhy je uzřevše a tušíce, že
z Athen přicházejí, avšak nerozeznavše, kolik by jich
bylo, ale mníce, že jest jich počet větší, zponenáhla
zpět se brali. Kerkyřané pak jich nespatřili (pluly
totiž stranou, kde nebylo lze jich viděti) a divili se,
že Korinťané zpět veslují, až pak někteří zhlédše je
řekli, že jsou tam lodí, které k nim plují, načež i oni
se zpět brali, neb se již setmívalo, a tak též Korinťané
obrátivše odpluli. Tak se tedy jedni ode druhých
rozešli a samou nocí námořní ta bitva se skončila.
Co však Kerkyřané tábořili u Leukymna, oněch dvacet
lodí z Athén, jimž veleli Glaukon, syn Leagrův, a
Andokides, syn Leogorův, propluvše mezi mrtvoly a
troskami lodními, dopluly ležení nedlouho potom, co
byly spatřeny. Tu Kerkyřané ulekli se (neboť byla
noc), aby nebyly lodí nepřátelské; když pak je poznali,
přijali je v přístav.