Ottův slovník naučný/Aa
Aa, starohornoněm. -aha, později -ahe, ache, lat. aqua = gotsky ahva, slov. ava (Vltava, Sázava), skrt. ap, apa, pers. áb, znamená vodu; jest také koncovkou mnohých místních jmen, jako Fulda (Fuldaha), Gotha (Gothaha), a jménem asi 40 řek a říček evropských, z nichž tyto jsou značnější: ve Francii 1)
ř. v dep. Pas de Calais, 82 km dlouhá, teče kolem Saint-Omeru, kde stává se splavnou a vtéká do Severního moře dvěma rameny u Dünkirch a Gravelin. V Nizozemí 2) v prov. groninžske, splavná ř. vycházející z bourtanžského vřesoviště, ústí má v Dollartu; 3) v sev. Brabantě, též  zvaná, spojuje se u Hertogenbosche s Dommelou; ve Švýcarsku 4)  A. v kantoně Unterwalden spojuje jezera Sarnské a Vierwaldstättské; 5) jiný přítok Vierwaldstättského jezera v témž kantoně v údolí Engelberském. V Rusku 6) pobřežní ř.  A. vycházející ze spojení Němna a Muly u města Bausku, dělí se u Mitavy a jedno rámě vpadá do Balt. m., druhé,  zvané, do Dviny; 7)  A., též , lotyšsky , starorusky , značná ř. 230 km dlouhá, počíná se v okr. vendenském, teče kolem Vendenu a Volmaru a vpadá do Rižského zálivu.

Hesla v Ottově slovníku naučném