Ottův slovník naučný/Ljubimov
Ljubimov: 1) L. , fysik a publicista ruský (* 1830), vzdělal se na universitě moskevské, kde od r. 1854 přednášel fysiku. Delší dobu pracoval též v zahraničních laboratořích, jmenovitě v Paříži a Gotinkách. Vědeckou a publicistickou činnost rozvíjel hlavně od r. 1865. Tou dobou stal se spolupracovníkem »Rus. Věstniku« a »Moskevských Vědomostí«, zabývaje se hlavně studiem universitního vzdělání v Rusku. R. 1876 byl členem kommisse pro revisi universit a přičinil se o zavedení nového universitního řádu. Své publicistické práce shrnul ve sborník Moj vklad (Moskva, 1881 a 1887). Mimo to vydal dílo M. N. Katkov i jego istoričeskaja zasluga (t., 1889). Vědecké práce jeho týkají se elektrodynamiky, elektrického přenášení tepla, theorie optických nástrojův a optického klamu. Spadají sem hlavně obě dissertace: Osnovnoj zakon elektrodinamiki i jego priloženije k těoriji magnitnych javlenij (1856) a O Daljtonovom zakoně i količestvě para v vozduchě pri nizkich těmperaturach (1865). Mimo to vydal o sobě: Načaljnyja osnovanija fiziki (1851), populární učebnici Načaljnaja fizika (1876); Istorija fiziki; Krušenije monarchiji vo Franciji (1893); překlad filosofie Descartesovy a j. Srv. Naučnyje i litěraturnyje trudy profes. N. A. L-a (Petrohrad, 1896).
2) L. , pathologický anatom ruský (* 1852). Po skončených studiích stal se r. 1875 assistentem pathol. anatomie v Kazani a vrátiv se z ciziny, kam byl r. 1877 vyslán se zdokonalit, byl povýšen r. 1879 na doktora lékařství po dissertaci: K učeniju o razvitiji gigantskich klětok pri tuberkulozě, stal se r. 1880 docentem a r. 1891 řádným prof. pathol. anatomie na kazaňské universitě. Kromě svého speciálního odboru pěstuje L. též okulistiku. Vydal přes 20 vlastních studií a mnoho překladů; jmenujeme z nich: Kurs patologičeskoj anatomiji (lithograf., 6. vyd.) a Kurs baktěriologičeskich metodov izslědovanij.

Rusové v Ottově slovníku naučném