Blahé zlaté mládí/1884/V letní poledne
Dřímej, dřímej, vonný lese,
ve polední dřímej chvíli,
tvoji pěvci v ranním plese
hrdélka svá unavili.

Listí stromů s ratolestí
nepohnutě dolů visí,
ó však ono zašelestí,
až les vánek z klidu vzkřísí.

Až se zase slunko skloní
za modravé v dálce hory,
pak tu zase pozazvoní
v šumném listí ptačí sbory.

Poezie