Sepsání války peloponnesské/44.
Atheňané pak vyslyševše obě strany a sejdouce
se dvakrát v sněm, v prvním ovšem řeči Korinťanů
ne méně schvalovali, v druhém pak změnivše mysl
svou, uzavřeli neučiniti jednoty válečné s Kerkyřany
na výboj a odboj, tak aby každá strana považovala
nepřátele i přátele druhé strany tolikéž i za své
(soudili totiž, kdyby Kerkyřané je vyzývali s nimi
proti Korinťanům plouti, že by tím příměří s Peloponnesskými
učiněné zrušili); nýbrž učinili spolek
pouze obranný pro ten případ, kdyby někdo buď Kerkyru
neb Athény anebo jich spojence napadl. Mínili
pak vůbec, že válka s Peloponnesskými nastane, pročež
nechtěli Kerkyru s její velikým loďstvem popustiti
Korinťanům, ale žádali si, aby se obě obce co nejkrutěji
sepraly, aby pak, když by s Korinťany nebo
s jinými námořními obcemi k válce přišlo, slabší nepřátele
v nich měli. Spolu pak se jim poloha téhož
ostrova výborná býti zdála ku přeplutí do Itálie a
Sicílie.