Ottův slovník naučný/Abd-ul-melik
Abd-ul-melik -, slavný vezír chalífa Abd-ur-rahmána I., rodem Syr (* 718 – † 788), vyznamenal se chrabrostí a moudrostí ve službách posledn. chalífa ommajjovského Mervána II. Když pak Abd-ur-rahmán I., jenž jediný unikl záhubě útěkem do Španělska, stal se emírem kordovským, pospíšil A. ze Syrie k němu, stal se jeho velitelem sevillským, porazil náměstka nové dynastie Abbásovců Júsufa al-Fachrího a potlačil vzpoury osnované od synů a přívrženců Júsufových (759 až 760). R. 762 odrazil Afričany, kteří přistáli ke Španělsku, chtíce tam obnoviti vládu chalífů východních; rovně rozprášil španěl. muhammedány, kteří napadli Sevillu. Když syn jeho Chasím poděšen jich silou ustoupil bez boje, rozhněval se A. tak, že mu proklál srdce kopím, načež i nepřátelé zahnáni. Za prokázané služby svěřil mu Abd-ur-rahmán r. 772 správu Saragossy a vých.Španělska, ve kteréž hodnosti dožil se ještě výpravy Karla Velikého do Špan. V kronikách a rytíř. román. vystupuje jako král , zejm. pak jest jednou z hlavních osob v stfranc. epopeji »Chanson de Roland«.

Lidé v Ottově slovníku naučném