Ottův slovník naučný/Aldini
Aldini, rod učencův italských z Bologně: 1) A. , prof. lučby v Bologni ok. r. 1750, sepsal několik vědeckých spisů, z nichž nejdůležitější: Memoria intorno all'electricita animale (Bologna 1794). – 2) A.  hrabě, italský ministr v době panství Napoleonova (* v Bologni 1756 – † v Pavii 5. října 1826). Byl v Bologni hledaným právním zástupcem a professorem práv. Když následkem míru tolentinského r. 1797 také rodiště A-ho přivtěleno k republice cisalpinské, zvolen A. za poslance a poslán do Paříže. Po návratu svém stal se členem »rady starých« a r. 1801 jmenoval jej Napoleon předsedou státní rady republiky italské. Když republika ta stala se královstvím, byl A. od Napoleona I. jmenován ministrem nového království a r. 1805 do stavu hraběcího povýšen. Po pádu Napoleonově žil A. v Miláně. Srovn. Zanolini, Antonio Aldini. e sui tempi (2 díly, ve Florencii 1865–67) – 3) A. , bratr předešlého (* 1762, † 1834), byl nejprve professorem fysiky v Bologni, r. 1807 jmenován ředitelem státní bibliotéky a státním radou v Miláně, kdež zemřel. Sepsal několik spisů hlavně o theorii a praxi galvanismu, které však nyní jsou zastaralé. A. jest vynálezcem nespalného oděvu z drátu železného a sukna napuštěného roztokem kamence.

Aldini