Ottův slovník naučný/Erberg
Erberg: 1) E. , histor. a filosof. spisovatel rak. (* 1695 v Lustthale — † 1746 v Lublani), vstoupil do řádu jesuitského, působil jako učitel dogmatiky a filosofie ve Štýr. Hradci a jako rektor kollegia v Lublani. Napsal mnoho pojednání, z nichž nejdůležitější jsou: Topographia Ducatus Carinthiae et Carnioliae (Vídeň, 1728); Institutiones dialecticae (t., 1750); Theologiae dogmaticae tractatus I.—VIII. (t., 1747—48) a j. a vydal Granelliho Topographia Ducatus Styriae (Štyr. Hradec, 1727) a J. Vincentia spis Discussio Peripatetica (Vídeň, 1730).

2) E. , historik rak. (* 1718 v Lublani — † 1773 v Kroměříži), byl členem řádu jesuitského a historiografem Tereziánské akademie. Vydal: Notitia illustris Regni Bohemiae, pars I. (Vídeň, 1761) s generální a s 12 spec. mapami krajů českých; Caroli Andrian S. J. Epochae Habspurgo-Austriacae continuatae ad annum 1740 tabulisque genealogicis auctae (t., 1762).