Hořec/Jednou
Naléhavá modř se příčí
žlutí našich rozjímání
jaká krása dravě klíčí
černi když ji neporaní

drzost světla které vniká
rušíc tvarů zralou krásu
do noci v níž čas jen tiká
bez chvatu a bez úžasu

Lem tmy mezi rty nám vnikl
lásky stín se tiše ztrácel
a hlas pýchy náhle ztichl
čím jsem se jen zakrvácel