Ottův slovník naučný/Alford
Alford [òlford]  (1810–1871), vynikající biblický učenec a básník anglický, narodil se v Londýně, studoval však v Cambridgi a r. 1835 stal se kurátem v Amptoně, hrabství leicesterském, po dvou pak létech vikářem ve Wymeswoldu, kde, ač dvakráte mu bylo nabízeno biskupství v osadách anglických, setrval 15 let, načež usadil se v Tyburnii (v témže hrabství) a r. 1857 byl od lorda Palmerstona jmenován děkanem v Canterbury, kde také zemřel. A. záhy přilnul k literatuře. R. 1833 vydal první sbírku básní (Poems and other poetical fragments), k níž po dvou létech přidružily se dva svazky veršů School of the heart (Škola srdce), které zvláště v Americe veliké obliby došly. Jeho studie o řeckých básnících Chapters on the Greek Poets (1841) svědčí o vytříbeném vkusu a hlubokém vzdělání. Kromě toho uspořádal kritické vydání děl Donnových, redigoval (1839) Dearden's Miscellany, založil (1866) náboženský sborník Contemporary Review, vydal dva svazky přednášek o astronomii, hudbě, krajinářství a křesťanství, několik svazků statí náboženských, cestopis po Italii s vlastními vyobrazeními, obšírný kommentář ke Starému zákonu, 7 svazků kázání, jež měl v Londýně, knihu novell atd. Avšak nejzáslužnější ze všech jeho děl jest kritické vydání Řeckého zákona, které zaměstnávalo jej od r. 1841 do r. 1861 a jest nejlepší knihou toho druhu v literatuře anglické.

Alford