Poesie (nová řada)/Nad hlubinami/IV
Jen obsah, s celkem jenž se pojí, splétá,
to, čeho rez se netkne ni hřích ztrnělý,
co egoismu věda neoddělí
od duševních všech článků všeho světa,

to, za chvilkovou mez co jde, kde meta,
v lós příštích lidí co se sbratří, vtělí,
ta samověda spolných zřídel, chce-li
jež s hvězdy k hvězdě okřídlená vzlétá,

a všude sebe nachází v svém letu,
v soumraku zmizelé i příští doby,
svých bratří v srdci, v nekonečnu světů,

i v každém atomě, jenž k žití pílí,
ta jediná, pout času prosta, mdloby,
nesmrtelností vzlétne za mohyly!

Poezie

pl:Poezye T. 1 (Adam Asnyk)/Tylko treść, która z całością się splata...