Kytice, uvitá ke cti ss. apoštolů na úpatí moravské „Květnice“/11.
Konstantin své utkví mile zraky
    Na rod Slávů v řecké otčině
    Oddav se jim v službu jedině,
Přál jim zjednat zvláštní písmo taky.

Kde však vzíti pro ně vhodné znaky?
    Dárce mluvy v této příčině,
    S bratrem vzývá, mysli svatyně
Osvítiť by ráčil setřev mraky.

Aj! tu hrnou se jim čtenek hejna,
    Z nichžto mnohá jesti s řeckou stejná —
V Slávii se nadějná rdí zora.

Konstantine! vánek snášel shora
    Čteny slávské v paměti tvé stánek;
Kolik ach to vděčnosti je schránek! —