Ottův slovník naučný/Kazajka
Kazajka (z franc. , it. ), krátký kabátec bez šosů.

K.  je krátká k. s velmi dlouhými rukávy, jež ke konci stále se úží a často v popruhy vybíhají dosahujíce v celku aspoň trojnásobné délky paží. Užívalo se jí od konce min. stol. místo obvyklého dosud přikování pravidelně u choromyslných, jmenovitě zuřivých a nepokojných, aby stali se aspoň nuceně pokojnými. Za tím účelem zkřížily se ruce oblečené v k-ku svěr. na prsou a přečnívající konce rukávů zadrhly se na zádech v uzel, nebo se ještě znovu svázaly přes paže na prsou. Nyní se jí užívá jen zřídka a to při dopravě zvláště nebezpečných osob choromyslných anebo tehdy, má-li se u nepokojných choromyslných nemocných nucenou nehybností umožniti léčení zlomenin a pod. Moderní směr v psychyatrii, jenž zachovává dle možnosti největší volnost ošetřovanců, zavrhuje svěr. k-ku a dbá především na účelné zařízení ústavů pro choromyslné, čímž stává se svěr. k. uvnitř ústavů těch všude zbytečnou.