Moderní básníci francouzští/Sonet tuláka
Na šij kytary své ošumělé
modré tři motýle zapich’ jsem,
slunce plane v nich i nebes lem,
hrají jako drahokamy skvělé.

Srdce mé na písně osiřelé
jimi probouzí se pod hadrem,
chví se, zpívá okouzleno snem
okřídlené muky jejich smělé.

První motýl bledý, průsvitný
veselost má v ten svět bezcitný,
volná láska, život toulavý.

Druhý motýl truchlivá je zvěst
bídné zrady dívčí, třetí jest
v žaláři můj konec krvavý.

Poezie