Ottův slovník naučný/Karviň
Karviň, , ,  (Karwina, za starých dob Arnolfsdorf), far. ves a rozsáhlý kamenouhelný revír v Rak. Slezsku v hejt. a okr. fryštátském, má 496 d., 5619 ob. pol., 356 č., 692 n., 18 j. nár. (1890), kostel sv. Petra a Pavla, 5tř. obec. se 2 parall. a 3tř. soukr. šk., lékárnu, respic. fin. str., pš., telegraf, stan. Košicko-Bohumínské dr. (Bohumín-Žilina), doly na žel. rudu a kamen. uhlí (r. 1890 s 5308 děl.), výrobu hlin. zboží, raffinerii líhu, par. mlýn a pilu. Fid. panství s přidělenými alod. statky (8156,92 ha) náleží s parostoj. pivovarem, lihovarem a kamenouhel. doly Jindř. hr. Larischovi-Mönnichovi. K panství náleží blízký síd. zámek »Solca«, s velikým přepychem vystavěný (1873) v moder. renaissančním slohu. K. jest pův. sídlem rodiny Karvinských z Karviné, z nichž r. 1445 Petřík zde seděl a pak jeho potomci. R. 1595 připomínají se tu Benkovští z Karvině. V XVII. st. přešlo celé zboží karviňské na hr. rodinu Larischovu. Ještě před 100 lety čítala K. 106 d. s 603 obyv., avšak otevřením dolů značně se vzmáhala. V dolech Larischových počalo se dolovati r. 1776; r. 1894 dne 16. čna v jamách »František« a »Jan« stal se výbuch plynu, při čemž 235 havířů přišlo o život. Mimo to jsou zde doly arcivévodské, koupené r. 1863 od hr. Žerotína, v nichž na jámě »Hoheneger« stal se (1895) podobný výbuch, při němž 53 havířů usmrceno. V revíru ostravsko-karvinském pracovalo (r. 1892) 36—40.000 dělníků. Uhlí vyváží se hlavně do Slezska, Moravy, Dol. Rakous, Štýrska a Uher (r. 1878 asi 18 mill. q).

Hesla v Ottově slovníku naučném