Riegrův Slovník naučný/Alandské ostrovy
Alandské ostrovy [Ólandské], (z aa voda, i land země), souostroví mezi Švédy a Finskem ležící, sluje finský Ahvenanmá a složeno jest z jednoho velkého (Aland) a asi ze 200 malých ostrovů, z nichž asi 80 obývaných. Čítají dohromady asi 22 □ mil, náležejí od r. 1809 s Finskem k Rusku, byvše dříve hrabstvím švédským a jsou od Švédska úžinou, mořem Alandským zvanou, odloučeny. Povrch je hornatý, kamenitý, jádro je žulové horstvo, avšak i vápno se prý nachází, jen některé nížiny jsou písčité a hlinité; není ani jezer ani řek, lesy a lučiny zanímají velikou část půdy; ze stromů jsou zde břízy, sosny, jedle i něco olší, ze křoví lískové ořechy, rostlin je zde jen as 700 druhů. Sije se ječmen, oves, čočka, sázejí se brambory, chmel, ale málo ovoce. Ryb (37 druhů, z nichž menší druh sledí hlavní, málo lososů a úhořů) a tuleňů se loví a vyváží mnoho, z ptáků je tu 100 druhů, z nichž as třetina mořských; vlci, lišky a zajíci, ale ani medvědů ani veverek více, ač ještě ještěrky a hadi se vyskytují. Chov dobytka (hovězího, ovcí, koz a malých koní) nenepatrný. Obyvatelé jsou Švédové, as 16.000 duší, z nichž 10.000 na Alandu, jsouce protestanti mají 8 pastorátů, i jsou pověstní co lodníci a rybáři. Zde bývá i čásť menšího ruského loďstva (Scheerenflotte), jest zde i telegraf a pošta, dosti přístavů, 5 dřív šlechtických dvorů a hrad Castleboorn. Ostroví činí zvláštní okres vládní gubernie Aboské. Ostroví to, snad nejdřív od Loparů obývané, pak časně od Finnů a později od Švédů osazené, připomíná se často ve válkách mezi Švédy a Rusy, tak proslulo bitvou mořskou dne 24. čce. 1714 a kongressem a mírem Alandským r. 1718, Pevnost Bomarsund, kterouž Rusové teprva stavěli, byla zbořena 1854 od spojeného loďstva anglického i francouzského, při čemž 1000 Rusů zajato. Pj.