Ottův slovník naučný/Fustuarium
Fustuarium sc. supplicium (lat. fustis = kyj, obušek, hůl), ubití holemi nebo obušky, byl u Římanů trest ukládaný vojínům pro opuštění praporu nebo stanoviště, krádež, křivé svědectví proti soudruhu, odepření poslušnosti a jiná těžká provinění. Vyskytá se sice již za dob republikánských, ale častěji užíváno ho bylo za vlády císařské. Tribun dotkl se odsouzence holí, načež spoluvojíni bili jej holemi a házeli naň i kameny, až obyčejně ducha vypustil. Avšak vyvázl-li životem, musil odejíti do vyhnanství, ježto pokládán byl mezi občany římskými za psance, jemuž nikdo ani potravy ani přístřeší neposkytl. Někdy přiházelo se, že celá oddělení propadla této pokutě pro zbabělost nebo vzpouru; tu však vylosován byl vždy desátý (decimování) a za doby císařské i dvacátý a na nich trest vykonán. Jen zřídka potrestán byl smrtí celý oddíl hromadně, jako popravena prý byla legie na náměstí římském za války proti Pyrrhovi r. 271 př. Kr. – Srv. Liv. 5, 6; Liv. 28, 28; Tacit. Ann. III, 21. Cfe.

Římské právo v Ottově slovníku naučném
Vojenství v Ottově slovníku naučném