Výbor z písní a ballad/Kéž byla bys ten vonný bez
Kéž byla bys ten vonný bez,
   jenž vesnou v nach se rozvije,
a ptáčkem já, jenž tam se snes'
   a znaven v něm se ukryje!

Jak truchlil bych, až mráz a sníh
   by zahnaly mne v cizí kraj;
však záhy hned bych přilet' zpět,
   až rozkvétal by nový máj.

Ó, kéž bys byla růžičkou,
   jež na zdi kvete hradové,
a já tou rosy perličkou
   na její hrudi nachové!

Ó, celou noc jak blažený
   bych spočíval tu v luzných snech,
až slíbal by svit ruměný
   mne s atlasových vděků těch.