Básně z roku 1865, svazek I./Padua
Staroslavné jsi ty město, Padovo, kam Čech se bral,
v proud by mocný doma zčeřil, kapkami co v tobě ssál;
veliký kde Galilei k nebi zvedal svoji tvář,
celý svět by osvítila mocné pravdy svatá zář.
Zář, kterážto věčným sluncem posvětila jeho smrt,
v kterou štval ho licoměrný temnosti a záští chrt. —
Umění ty’s plno, plno, nádherou tvou opojen
vykouzlil zde slabý člověk Apolina božský sen,
sochami v Prato di Valle myšlenku tak krásnou skryl,
všakých národů zde hvězdy kras a vědy pobratřil;
to když vidím, bezvolně se z prsou vine tajný vzdech,
kdy as v národů kruh velký vstoupí bratr, vstoupí Čech?! —