Blahé zlaté mládí/1885/Dva pavouci/XX. Povídka o jednom pavouku
Zatím, co bývalý pavouk — Slavoj — tak znamenitě prospíval, druhý pavouk vůčihledě chřadl. Nebyl s to ani sám chytati si mouchy, takže přinášely mu je děti samy.

Jednoho dne však zůstal pavouk ve svém pouzdru a nevylezl ani, když Miroslava nepatrně zavadila o pavučinu.

Byl mrtev.

Mrtvého pavouka pan Hlinka pěkně vycpal. Koupil pro něj zvláštní skleněnou skřínku, do které pavouk byl uschován. Tento vycpaný pavouk, jakož i onen, kterého vyšila mu Miroslava k svátku, visí nyní nad pracovním stolkem Slavojovým, aby mu ustavičně připomínali dobrou cestu.

A tak tedy i druhý pavouk došel konce, a proto i povídka o jednom pavoukovi jest u konce.