Moderní básníci francouzští/Romance
Nevím, kdo tenkrát v Němcích vlád’,
když hudec Gottlieb mrtev pad’.
Juž rakev jemu sbili
  hu, hu, hu,
jak vítr v stromech šílí!

On proto žití výhost dal,
že malou Růžu miloval;
však láska děvčat mýlí —
  hu, hu, hu,
jak vítr v stromech šílí!

Bez lásky ona dívka zlá
k oltáři s jiným brzo šla.
Ach, oblečte šat bílý!
  hu, hu, hu,
jak vítr v stromech šílí!

Když v kostel přišly veselí,
kde hrával Gottlieb v neděli,
varhany siré byly —
  hu, hu, hu,
jak vítr v stromech šílí!

Neb od té doby v noční čas
se zjeví v lese Gottlieb v ráz,
jak dvanáctou zvon kvílí —
  hu, hu, hu,
jak vítr v stromech šílí!

Své píšťaly má ve sosnách
a ptáčkům v lese dělá strach;
tak vždy se mrtví mstili.
  Hu, hu, hu,
jak vítr v stromech šílí!

Poezie