Pohádky z naší vesnice (Dyk)/Dojem z vlaku
Vlak supí rovinou. Ty vidíš topoly,
kostelní věž a domky na stráni.
Barvité sukně kmitnou na poli.
Kdos mává na pozdrav. A vlak dál uhání.

Zavrtíš hlavu, krčíš rameny.
Kolik jsi krajin efektnějších shléd’!
Na hroudě země kdos tu schoulený.
Tak malý svět a je to přece svět!