Ottův slovník naučný/Výmola
Výmola, , docent čes. university v Praze (*9. ún. 1864 ve Ptení na Moravě), absolvoval studia gymnasijní v Přerově a lékařská na c. k. čes. fakultě lékařské v Praze, kdež byl r. 1892 promovován. Byl v l. 1889-92 soukromým assistentem ambulatoria chorob ušních, nosních a hltanových při c. k. čes. fakultě lékařské a pak do r. 1899 assistentem na c. k. čes. klinice chorob ušních, nosních a hltanových, r. 1902 habilitoval se jako soukromý docent pro choroby ušní, nosní a nosohltanové. Od r. 1889 přispívá odbornými referáty do »Čas. čes. lékařů« a články do »Kalendáře čes. lék.« Mimo sjezdové přednášky o III. sjezdu čes. přírodozpytců a lékařů v Praze r. 1901 vydal tyto samostatné práce vědecké: Plísňové affekce ušní. Otomycosis seu Myringomycosis aspergillina (»Čas. čes. lékařů«, 1899); Příspěvek ku therapii akutních zánětů ušních (t., 1902); K therapii tuberkulosy ušní, nosní, hltanové, hrtanové a plicní pomocí hetolu (t., 1904); O závadách hořeních cest dýchacích (deviacích, enchondrosách i exostosách) a jejich odstraňování novým nástrojem (t., 1903); O zbytnění sliznice dolních lastur a jejím operativním odstranění (t., 1903); O léčbě kyslíkem při chorobách ušních. Společně s drem O. Kutvirtem (t., 1906); Infekční sklerom (»Sborník klinický«, roč. II., 1901).