Básně z roku 1865, svazek I./S Bohem!
Buď s Bohem, s Bohem, krásná paní má,
chci vidět zas svou drahou vlast, svou zem,
má píseň rozpiala již křídla svá,
a srdce touží být zas v ráji svém.

Mé oko mdlé již nádherou je tvou,
nechť zotaví je zase rodný luh,
já ukonejšil palnou touhu svou
a létnu tam, kde postavil mne Bůh.

Zřel jsem již dost, a srdce mne již bolí. —
Ty všude, všude věrných bratří máš,
ty’s paní přec, leč s námi cizí stolí
a zpupně volá: „Hleďte, pán jsem váš!“

Já viděl tě a okřál jsem — a bledl,
leč nechci veškeré ti slzy dávat,
já bolest tvou a naši v jedno svedl
a vím, že doma víc mám oplakávat.

Nuž, s Bohem tedy, krásná paní má,
chci vidět zas svou drahou vlast, svou zem,
má píseň rozpiala už křídla svá,
a srdce chce být zase v ráji svém! —