Vlastenský slovník historický/Chomutov
Chomutov, něm. , město v kraji Žateckém, dostal se r. 1252 řádu německých rytířů, kteří tam zřídili komendu. Působením tobo řádu se Ch. časem tak poněmčil, že povstalo pořekadlo: „Všude lidé, v Chomutově Němci.“ R. 1396 dosáhl Ch. práv městských. R. 1416 prodal řád z nouze Ch-ské panství králi Václavu IV., a opustili Ch. nejspíše při vypuknutí bouří husitských. Dne 16. března 1421 dobyli Ch-a Pražané a Táboři s velikým krveprolitím, celé město jest vyloupeno a s větší části spáleno. Na to se dostal Ch. v zástavu Jakoubkovi z Vřesovic, po němž často měnil držitele, až se roku 1588 dostal Jiřímu Popeloví z Lobkovic, který tam zavedl jesuity, a přísně potrestal protestanty Ch-ské, kteří jim byli příkoří učinili, soudem držaným nad nimi 1593 na Červeném Hrádku. Po pádu pana Jiřího (1594) dostalo se jeho jmění královské komoře, při čemž Ch. se vykoupil ze svazku poddanství a povýšen na město královské. Když r. 1615 stalo se na sněmě českém uzavření, že nikdo nemá se státi měšťanem královského města, kdo by jazyka českého povědom nebyl, žádala obec Ch-ská za osvobození od toho zákona, jest však odmrštěna král. reskriptem česky psaným. Požárem 24. července 1598 zničena jest v Ch-ě ohněm pověstná knihovna pana Bohuslava Hasišteinského z Lobkovic. Za 30leté války byli v Ch-ě Švédové r. 1645 a 1647.