Ottův slovník naučný/Filosof
Filosof (z řec.), , muž, který si filosofování učinil povoláním životním, odborník či učenec filosofický, mudřec, libomudrc, mudromil, myslitel, mudroslovec, rozumec…, slova to, při kterých všech ten dvojí zřetel vystupuje, totiž k vědění (theorie) a k jednání (praxis). Vzorný obraz, jejž obecný zvyk při tom slově na mysli má, prozrazuje vedle učenosti předpokládané patrně rysy mudrce stoického: ušlechtilé smýšlení, pevné zásady, nestrannost, spravedlivost a povznešenost nad ústrky všedního života. Viz . Dd.

Filosofie v Ottově slovníku naučném