Ottův slovník naučný/Denina
Denina , spis. ital. (* 1731 v Revellu — † 1813 v Paříži). Zakusiv pro svou svobodomyslnost v Italii nepříjemností, byl od Bedřicha II. jmenován legačním radou a professorem na berlínské akademii. Polský král Stanislav povolal ho odtud za kanovníka ke hl. chrámu varšavskému. Vrátiv se r. 1801 do vlasti za knihovníka turinské university, získal si D. přízeň Napoleonovu, jenž ho učinil svým bibliothekářem v Paříži. D. byl pilný historik i literární historik, jehož spisy o literatuře franc., ital. a něm. jsou důležitými prameny pro literaturu XVIII. stol. Jmenujeme na př.  (1760, s dodatky 1785); z dějepisných vůbec  (Turin, 1769—71, 3 sv.). Psal také francouzsky. Epos  k oslavě Petra Vel. nemá ceny.