Ottův slovník naučný/Alliprandi
Alliprandi Jan Křt., sochař a stukatér; pocházel ze známé umělecké rodiny ve Veroně, která již na počátku XVII. stol. v oboru malířství a sochařství proslulou byla. Kolem roku 1700 přišel tak jako mnoho jiných umělců italských do Prahy, kdež byl od císaře Leopolda I. jmenován dvorním architektem a co takový řídil tehdejší obnovu král. hradu na Hradčanech. Roku 1708 dne 7. ún. dal jedno ze svých dítek křtíti v kostele sv. Václava v Menším městě pražském, v jehož farním okršlku bydlil. Po velikém moru pražském r. 1713 zhotovil k vyzvání obce malostranské nákres ke krásné votivní soše nejsv. Trojice na Vlaském náměstí proti průčelí kostela sv. Mikuláše a také sochu tu společně se sochařem Ondřejem Quitainerem z pískového kamene a mramoru zhotovil. Rovněž byla dle nákresu jeho zhotovena socha Početí P. Marie se sochami českých patronů zemských na náměstí Hradčanském. Po roce 1720 vrátil se z Prahy zpět do vlasti své, kdež se s ním setkáváme roku 1730 v Miláně jakožto se stukatérem, jenž pro chrám sv. Ambrože tamže mnoho uměleckých ozdob a soch pracoval. Svk.

Alliprandi