Ottův slovník naučný/Rosetta
Rosetta [-ze-], z fr., : 1. v ornamentice často užívaná ozdoba ze stilisované, jednotlivé, úplně vykvetlé růže s lístky paprskovitě rozloženými. Nejčastěji vyskytuje se jako motiv středový; neméně často upotřebena bývá heraldicky; 2. v konstr. stavit. románská a gotická okna s kružbami (, , ), nebo také horní čásť lomených oken gotických, v nichž mezi kružbami jsou skla sesazena ve formě ornam. ružice. — Srv. též  str. 912a). Kzl.