Ottův slovník naučný/Hexachord
Hexachord  (z řec), název diatonické stupnice o 6 tónech, kteráž byla ve středověké hudbě podkladem tónového systému a Quidonem z Arezza pojmenována byvši, mnémotechnickým způsobem počátečními slabikami hymny k sv. Janu Křtiteli, napsané Diaconem Paulem: ut, re, mi, fa, sol, la, sloužila za základ  (v. t.).