Směska/Ženo má
Však nebudem už jinačí,
ó ženo, ženo, ženo má, —
ať v radosti, ať ve pláči,
ó ženo, ženo, ženo má!

My květem vyšli za mláda,
ó ženo, ženo, ženo má, —
teď cesta sněhem zapadá,
ó ženo, ženo, ženo má!

Dřív druzi byli ochotni,
ó ženo, ženo, ženo má!
teď vánicí jdem samotni,
ó ženo, ženo, ženo má!

Tu tam jen druh zbyl poctivý,
ó ženo, ženo, ženo má,
a ten už také šediví,
ó ženo, ženo, ženo má!

I až udeří hodina,
ó ženo, ženo, ženo má,
ty u mne zbudeš jediná,
ó ženo, ženo, ženo má!

Šlo květem to a pres hloží,
ó ženo, ženo, ženo má,
kdys v jeden hrob nás položí,
ó ženo, ženo, ženo má!