Ottův slovník naučný/Petrozelin
Petrozelin  (též , ), kněz lutherský a potom bratrský z poč. XVII. stol. (* 1571 v Kunštátu – † 1633 ve Vratislavi), studoval v cizině a ordinován ve Vitemberce (1592). Na Moravě byl správcem duchovním nejprve v Rožné a Troubsku, potom v Budějovicích a Třebíči na podacím p. Smila Osovského z Doubravice (od r. 1605). Tu sepsal Pax christiana, t. j. Rozjímání napomenutedlné a potěšitedlné o pokoji křesťanském, duchovním i tělesném (vyd. v Praze 1608 u J. Othmara), což se vztahuje k míru, na jihu moravském nastalému po vypuzení Bocskajovců. R. 1612 vydal výklad žalmu XXII. Tehdy byl již pomocníkem br. Jiřího Borovského v Bystřici p. H., patrně tedy přestoupil ku Bratřím. Do Třebíče vrátil se násl. roku jako správce sboru, i vydal tu ještě některá kázání, na př. o smrti (1613), o vzkříšení Lazarově (7 kázání, 1617), mimo to celou postillu na nedělní epištoly, již věnoval pí. Kateřině ovd. Osovské, roz. z Valdšteina (v Praze 1613, rozbor její podal H. Hrubý, České postilly, 1901, str. 214–217). Při církvi své P. pobyl do r. 1625, jsa i členem úzké rady, potom odešel do ciziny, kde zemřel. Také synové jeho  a  byli kněžími Jednoty v Polsku (Jir. II. 107). JNk.

Češi v Ottově slovníku naučném