Ottův slovník naučný/Rumina
Rumina v římské mythol. slula bohyně Indigitament, jíž náležela péče o mateřský prs (ruma = mamma). Ctěna na Palatinu blíže sluje Faunovy, jsouc tudíž snad obdobou Fauny Luperky; obrazem jejím jest prý též vlčice, jež Romula a Rema kojila pod fíkem zv. ruminalis, jenž, jsa rovněž symbolem výživné úrody, od augura Atta Navia přesazen z Palatia na komitium blíže radnice. klk.