Rukopis královédvorský/Opuščená
Ach vy lesi, tmaví lesi,
lesi miletínští!
     Čemu vy sě zelenáte
v zimě, létě rovno?
     Ráda bych jáz neplakala,
nemútila srdce.
     A řekněte, dobří ludie,
kto by neplakal zdě?
     Kdě mój otčík, otčík milý?
Zahřeben v rovečce.
     Kdě moje máti, dobrá máti?
Trávka na niej roste.
     Ni mi bratra, ni mi sestry,
junošu mi vzechu!

Píseň tato projevuje žalosť dívky nad ztrátou rodičů a milence. Ve strofě dvouřádkové střídá se osmislabičný verš se šestislabičným.

ru:Краледворская рукопись/Сирота