Ottův slovník naučný/Alchimowicz
Alchimowicz  (* 1840), souvěký malíř polský. Nar. v Dzięborowě na Litvě, vzdělával se na školách vilenských. V době povstání r. 1863 byl vyvezen z Vilna do Verchoturje na Uralu, a teprv r. 1872 dovoleno mu vrátiti se do vlasti, načež až do r. 1874 meškaje ve Varšavě navštěvoval tamní kreslířskou školu. Zároveň učil se malbě u Vojtěcha Gersona. Potom odebral se na malířskou akademii mnichovskou a v létech 1876–78 byl v Paříži. Jako žák kreslířské školy ve Varšavě vyznamenán byl za své kresby od petrohradské akademie dvěma stříbrnými medaillemi, v Mnichově pak dostalo se mu jedné medaille stříbrné a dvou bronzových. Od r. 1874 začaly se obrazy jeho objevovati na různých výstavách, zejména ve Varšavě. K nejlepším jeho výtvorům náležejí: Pohřeb státního vězně na Uralu, Smrť Margierova, Kacper Karliński hájící Olštyna proti Švédům (vystaven byl v pařížském saloně a na varšavském konkursu uměleckém poctěn byl cenou), Gliński v žaláři, Triumf Venušin a Gedyminův pohřeb. Poslední tři obrazy vyznamenány cenou petrohradského spolku na podporu výtvarných umění. Komposice A-ových obrazů bývá smělá, kresba správná a určitá, kolorit sytý a harmonický. Mimo obrazy historické maluje A. také genry a krajiny, jež vynikají výtečným slunečním osvětlením. Rovněž zabýval se řezbou ve dřevě a kromě toho proslul jako malíř na porculáně. Studia v tomto směru konal v Paříži a ve fontainebleauské továrně na porculán byl po devět měsíců přednostou umělecké dílny. Gn.

Alchimowicz