Moderní básníci francouzští/Vzpomínka (Arenbergh)
Ó jaro! První rendez-vous! Jak spěchem
tam tíhli, starý most kde kynul tmavý!
Zde »doma« jsme, říkali v klínu trávy
a sami šťastní s vodou jen a s mechem.

Vzduch jako oni chvěl se sladkým echem
a v snění zřeli ve vln promyk hravý,
v žeh křemeny šíp slunce tavil žhavý
a vše se třáslo jejich štěstí echem.

A šeptali a sebe neslyšeli.
»Jsi má!« toť vše, co rtové říci chtěli,
jím v srdce ptáci pěli v zory vznětu.

Sám opuštěn sní, kde dřív stával u ní,
že po všem teď, že duše jeho v květu
pod její nožkou nechala svou vůni.

Poezie