Má zem
Mou zem tu nosím v srdci
je pro mne, pro mne jen!
Spředena z krásy vláken
věčný je stálý sen.

Líbám se s ní a mazlím se s ní
a dlím s ní mnohý čas.
Ta země není na zemi
a přec je všude v nás.

Ta zem je v nebi, ve hvězdách
kdes kde je národ ptačí
dnes zas ji vidím, vidím v duši své
a teskno mi je k pláči.

Jednou do výšin ulétnu
nespoután poutem těla
tu budu volný v šíř a dál
volná i zem má celá.

Dneska je malá. Špetka snů
hradí mně její dálky
tu prosvítá do teskných dnů
lítých fúrií války.

Vystoupím jednou do země své
spojím se s matkou vlastí
tam je má zem! Tam vaše zem!
Tam není „Já“ a strastí.

Hanuš Hachenburg

Poezie