Ottův slovník naučný/Petrovskij
Petrovskij: 1) P. , vynikající slavista ruský (* 16. února 1833 ve Vasil-Sursku). Studoval v Kazani, kdež byl žákem Viktora Iv. Grigoroviče, a když tento odešel do Oděssy, stal se P. jeho nástupcem na universitě kazaňské. Aby osobně poznal národy slovanské, P. vykonal mnohé cesty a zavítal i několikráte do Prahy (poprvé r. 1861, posléze 1900), kdež se přiučil jazyku českému a přeložil některé Havlíčkovy básně do ruštiny (zejména »Tyrolské elegie« a j.). Kromě toho podal ukázky ze slovanské dialektologie (1866), studie z historie lit. rus. (1865, 1375), přeložil Jagićovu »Historii literatury srbsko-chorvatské« (1871), psal o literatuře novobulharské, o národní poesii jihoslovanské, srovnávací studii o kron. o Bruncvíkovi (1888) a j. Česká akademie cís. Františka Josefa pro vědy a umění zvolila jej přespolním svým členem. – Jeho choť  G. P-ká, provázejíc manžela svého na cestách, prožila s ním též delší dobu v Praze, kdež se naučila jazyku českému a přeložila povídky Boženy Němcové, zejm. »Babičku«, do ruštiny (1863, 2. vyd., v Praze, 1871).

2) P. , právní historik ruský (* 1846). Vystudovav práva na moskevské universitě, byl úředníkem archivu minist. sprav. a zabýval se z pří. kazu akademie nauk přípravou k tisku protokolů vládnoucího senátu za l. 1711 a 1712. Od r. 1873 do r. 1878 přednášel na moskevské universitě o rus. právu; r. 1875 obdržel hodnost magistra státního práva za dissertaci O senatě v carstvovanije Petra Velikago. Vydal přednášky J. D. Běljajeva o právních dějinách ruských. Od r. 1880 byl spolupracovníkem »Moskevských Vědomostí«, později druhým redaktorem a po smrti M. N. Katkova (1887) do r. 1896 redaktorem a vydavatelem tohoto listu.

Rusové v Ottově slovníku naučném