Encyklopedie Britannica 1911/Ascoli, Graziadio Isaia
(1820–1907), italský filolog; z židovské rodiny, narozen v Gorizii v raném věku vykazoval výrazný jazykový talent. V roce 1854 publikoval své Studii orientali e linguistici, a v roce 1860 byl jmenován profesorem filologie v Miláně. Vytvořil různé odborné příspěvky k studiu indoevropských a semitských jazyků a také k cikánskému jazyk, ale jeho speciálním oborem byly italské dialekty. Založil v roce 1873 časopis Archivio glottologico italiano, vydal v něj Saggi Ladini a v následujících letech se tak stal velkým hlasem původního učení na toto téma. Byl všeobecně uznáván jako největší autorita v italské lingvistice a jeho článek v Encyclopaedia Britannica (9. ed., revidovaný pro toto vydání) se stal klasickým výkladem v angličtině. (Viz Itálie: Jazyk.)

Ascoli, Graziadio Isaia