Ottův slovník naučný/Výton
Výton n. , co »vytone« nebo co se vyplaví (na př. vyplavené dříví), pak i místo, kde se dříví vyplavuje, . Výton nazývalo se též clo z dříví, které vybírala kapitola vyšehradská při vtoku Botiče do Vltavy v Podskalí, kde podnes se říká »na Výtoni«. Později vybíralo toto clo město, jež výtěžek z něho obracelo na správu břehů Vltaviných. Z. Winter (Kult. obraz čes. měst, str. 471 až 472) vykládá, že plavci platívali toto clo dřevem, které se jim »vytínalo« z voru.