Ottův slovník naučný/Hellwald
Hellwald: 1)  von H., kulturní historik a spisovatel z oboru zeměpisného (* 1842 v Padově – † 1892 v Tölzu), jsa synem rak. podmaršálka a vojenského spisovatele  von H. († 1864), vstoupil r. 1858 do rak. armády a súčastnil se jako nadporučík r. 1866 války s Pruskem. Po válce vstoupil do redakce »« a r. 1869 obdržel místo v praesidiální kanceláři říšského ministerstva války. R. 1871 přesídlil se do Augšpurku a r. 1873 do Kannstattu a redigoval zde r. 1871–89 zeměp. časopis »«; později žil ve Štutgartě a posléze v Tölzu. Napsal značnou řadu objemných spisů, které však nejsou vždy spolehlivy. Z nich uvádíme:  (Vídeň, 1866);  (t., 1869, 2 sv.);  (Augšpurk, 1873);  (Lipsko, 1875, 2 vyd. 1880);  (t., 1875, 2. vyd. 1880);  (Augš., 1875, 4. opr. vyd. Lip., 1896);  (t, 1876, 2. vyd. 1881);  (Štutgart, 1877–78, 3. vyd. o 2 sv. 1883–84, přel. do češtiny Země a obyvatelé její, Praha, 1879); , s Beckem (Lipsko, 1877);  (Štutgart, 1879–1881);  (t., 1883–1884, 2 sv., přeloženo do češtiny Přírodopis člověka, Praha, 1882);  (Lip., 1883–85);  (t., 1884–87, I. sv.); , zeměpisný sborník (Štutgart, 1885 a n.);  (Lipsko, 1888);  (t., 1889);  (lBerlín, 1890);  (Lipsko, 1890);  (t., 1891). 

2) H. , literární historik něm. (* 1843 ve Vídni – † 1884 v Clarensu na Genevském jezeře), byl úředníkem dvorní vídeňské knihovny, od r. 1874 sekretářem Maltézského řádu v Římě. Zabýval se hlavně studiemi literatury nízozemské. Napsal:  (1867);  (1874) a vydal »«, 1640–1641 (Haag, 1866) a 2. díl Maerlantova »« (Lejda, 1879). Po smrti jeho vyšla  (1887).

Hellwald