Ruch (almanach 1868)/Effeta
On nesl dlouhé bídy tíž
a s umlklýma rtoma
byl rád, že psotou žíti směl
a že směl sloužit — doma.

Či vlastní nezná měřit již,
či tyrana to vinou?
Jen ví, že nové hanby kal
za službu vezme jinou.

A za to bídou, okovy
mu splácí rod ten vlčí —
a on — on každou nese tíž
a slouží zas a mlčí. —

Již effeta těm ústům tvým,
jež z otroctví tě viní —
jiným’s již sloužit doved’ dost,
věz sobě sloužit nyní!

Poezie