Ottův slovník naučný/Mnich (obce)
Mnich: 1) M., far. ves v Čechách, hejtm. Pelhřimov, okr. Kamenice nad Lip.; 117 d., 788 ob. č. (1890), kostel sv. Jana Křtit. (ve XIV. st. far.) s náhrobky českých rodů, 4tř. šk., pš., popluž. dvůr, 2 mlýny, opodál myslivna a samota M. . Bývalou tvrz přestavěl (1759) Fr. sv. p. z Gudenusu na faru. Tvrz zdejší byla rodným sídlem vladyk , v XVI. stol. seděli zde Mezenští z Mezného a na Mnichu. Ve stol. XVII. vystřídalo se tu několik rodin, zejména Černínové z Chuděnic, od nichž koupil M. s pobořenou tvrzí a popluž. dvorem Adam Pavel Slavata z Chlumu a připojil jej k statku červenolhoteckému. — 2) M., ves t., hejtm. Třeboň, okr. Veselí n. Lužn., fara a pš. Kard. Řečice; 39 d., 274 obyv. č. (1890).

3) M., ves ve Slezsku, hejtm. Bílsko, okr. a fara Strumień, pš. Chyby; 111 d., 878 ob. pol., 10 č., 5 n. (1890), 1tř. šk.

Mnich
Mnich
Mnich