Ottův slovník naučný/Filius familias
Filius familias (lat.), syn podrobený moci otcovské (viz ), podle starého římského práva jakožto persona alieni iuris (v. t.) neměl celé úplné způsobilosti k právům. Byl sice, nevadila-li v tom nedospělost, způsobilým vcházeti v manželství, nabývati moci rodinné a zavazovati se smlouvami nebo zapověděnými činy. Ale dokud byl pod mocí otcovskou, nemohl sám vykonávati nabyté moci rodinné, práv majetkových pak nemohl vůbec pro sebe nabyti; byl takto nezpůsobilým míti své jmění a nabýval všeho, co jemu připadlo, vždy a nezbytně svému otci. Důsledně nebyly mezi otcem a synem podrobeným možny majetkové právní nároky a žaloby. Zásady tyto byly v dějinném vývoji římského práva víc a více seslabovány, v době císařské pak četnými výjimkami prolomeny, až konečně v Justiniánském právě výjimka stala se pravidlem. Viz  a . Hý.

Římské právo v Ottově slovníku naučném