Ottův slovník naučný/Abel
Abel (vl. ), jméno místní, značící v hebrejštině vůbec pastvinu, nivu a jest zároveň ve spojení s jinými slovy jménem několika míst: 1) A.--, město v pokolení Naftálí, bezpochyby totožné s dnešní osadou  nebo , sev. od jezera Meromského; 2) A.  v krajině zájordánské. kde Jefte porazil Medianity; 3) A.  v pokolení Issacharově (Jishár), kde Gideón zvítězil nad Madianity (soudc. 7, 23) a kde se narodil prorok Eliseus (III. král. 19, 16); 4) A.-, poslední stanice Židů na cestě do země zaslíbené, odkud Josúa vyslal vyzvědače do Jericha. (Jos. 2, 1.) Jrk.

Geografie v Ottově slovníku naučném