Dni a noci/V suchém listí
Bože! Květů plné hrstě
klíčí z této staré prstě.

V svadlých listech hnědých stářím
petrklíč dí: Zlatem zářím!

V holém proutí, kam se kloním,
fialka mi šepce: Voním!

Ba i z černé hlíny sivý
mech se tlačí přívětivý.

Listí suché v stráni, dolu,
zdaž to nejsou zbytky bolů,

Kteréž, zimou když se chvěla,
stará země protrpěla?

A přec znova v ní to pučí,
hárá, bouří, raší, zvučí.

Z listů zvadlých v nové kráse
tisíc květů pozvedá se.

Básníku, sem obrať zraky,
čti zde, co ti zbývá taky:

Z trudů starých, z dumy plísně
nový život, nové písně!