Večerní písně/67
Má milá, hleď, ty mráčky tam,
co nad tou horou stály —
měsíc jim svítí na cestu
a svorně plovou v dáli.

Panenských hvězd ten tichý sbor
jim pozdravení mihá,
a tichých větrů volný dech
je libovůní stíhá.

Hle, slavík z křoví vyletěl,
snad jim chce něco sdělit -
slyš, jak za nimi klokotá,
jak v zpěv by chtěl se vtělit!

Má milá, pohleď z okna ven,
jak to těm mráčkům sluší —
já jsem Ti vzkázal »dobrou noc«
a pěkný sen tvé duši.