Ottův slovník naučný/Hanno Martin
Hanno , nadaný básník v latinském tovaryšstvu Jana Hodějovského z Hodějova (* 1526 v Hradci Králové — † 22. list. 1550 ve Vitemberce), vzdělával se nejprve na škole ve svém rodišti a potom od r. 1545 v Praze, kdež měl učiteli vynikající pěstitele lat. poesie Jana Schentygara a Matouše Collina. R. 1547 své veršované prvotiny předložil Hodějovskému a od té doby ve stálé oblibě u něho potrval. Na jaře r. 1549 přešel z Prahy na universitu ve Vitemberce a zabýval se jednak studiem lékařským, jednak mathematikou a hvězdářstvím, zakoušeje při tom dosti svízelů pro nedostatek hmotných prostředků. R. 1550 dosáhl hodnosti magisterské, maje promotorem Pavla Ebera Chyžického, a chystal se k návratu do vlasti; avšak náhlá nemoc životu jeho předčasný konec učinila. Práce jeho jsou všecky veršované, namnoze příležitostné, rázu výpravného nebo rozjímavého; provedením bývají jednoduché, bez obvyklého rozpřádání a jalového bombastu. Většinou svědčí Hodějovskému a tištěny byly skoro veskrze ve Farraginech, zejména četná poslání, popisy, elegie, epigrammy, apophoreta (vzkazy). K rozsáhlejším náležejí a z části též o sobě byly vydány  (1549);  (1550);  (1550);  (v. „Osvěta“, 1883, str. 974);  (1550);  (1550) s přípisem radě města Hradce Králové a j. Smýšlení jeví se všude ušlechtilé, zbožné, vděčné a vlastenecké, ale zároveň též nedostatek vzletu a jadrnosti. Smrti H-vy želela řada předních básnířů tehdejších, Collinus, Schentygar, Banno, Mitis, Balbin Jan, Orcinus, Vabruschius, a z cizích Vít Vinshemius mladší ve Vitemberce; žalozpěvy tyto pospolu vydal Collinus, který zesnulého jako vlastního syna si byl vážil. Thř.