Ottův slovník naučný/Kartouzy
Kartouzy: 1) K., trestnice v Čechách ve spojené obci K.-Valdice, hejt., okr., fara a pš. Jičín; 2 d., 692 ob. (1890), trestnice pro mužské (přes 600 trest.) s domácí nemocnicí. Na tom místě stával les »Valdice«, jejž obec jičínská prodala (1600) Janu Rudolfu Trčkovi z Lípy, za něhož les proměněn v oboru. R. 1627 založil Albrecht z Valdšteina na někdejším záduší manželky své Lukrecie nákl. 100.000 zl. pro 14 řeholníků kartusiánský klášter K. též  zvaný, jejž hojně nadal; zejména daroval mu panství Radim s 12 vesnicemi. Pecku se zámkem a 11 vesnicemi. Klášter sám pak přikoupil (1661) od Stanislava Dohalského z Dohalic statek Sobčice, dále Podhor. Újezd (1664), Ostroměř (1680), Vojice se dvorem (1718) od Jiřího Jindř. Vojického z Nové Vsi. Naproti tomu odprodal panství Pecku se dvorem a statkem Černínem. R. 1783 z nařízení Josefa II. klášter zrušen a statky jeho spojené pod jednou administrací s vrchním úřadem v K-zích držel stát. Konečně r. 1824 prodal stát dražbou zboží klášterní Ferd. kn. Trauttmansdorffovi. Klášter. budova již r. 1783 prodávána, ale po 3kráte nedostavil se ke dražbě kupec, i proměněna ve voj. zásobárnu. Po zrušení kláštera ostatky zakladatele a jeho manželky Lukrecie přeneseny (1785) do Mnich. Hradiště do kostela sv. Anny. V našem stol. po zrušení trestnice na Špilberku nad Brnem přestavěn klášter na trestnici a r. 1857 převedeni sem trestanci ze Špilberka.

2) K., městys na Moravě, viz .

Kartouzy