Ottův slovník naučný/Vadium
Vadium, lat., jest , daná předmětem majícím majetkovou hodnotu za splnění nějaké povinnosti. Dáním v-ia zřizuje se zástavní právo a podle předpisův o zástavním právě posuzují se otázky, v-ia se týkající. V. jest obvyklým názvem pro jistoty, skládané u soudů, při dražbách, u obcí a j. korporaci při zadávání objednávek, pachtův a pod. Zákonem upraven jest účel v-ia a postup pří jeho skládáni, pokud jde o exekuční dražby nemovitostí. V dražebních podmínkách musí býti obsaženy předpisy o způsobě a výši v-ia, jež od licitantů složeno býti má. Po zákoně musí v. rovnati se nejméně desetině odhadní ceny nemovitosti a příslušenství; k návrhu stran může soudce stanoviti jinak. O účelu v-ia praví exekuční řád, že v. vydražitele ručí ode dne složení jako zástava za všechny proti vydražiteli z vydraženi plynoucí nároky. V. může býti dáno též hypotékami pohledávkou, na realitě prodávané váznoucí, od příslušného hypotekárního věřitele; jestliže tento věřitel vydražil realitu, poznamená se ihned po dražbě v knize pozemkové při pohledávce, jako v. dané, zápověď zcizení, obtížení neb zastavení této pohledávky. Takové složení v-ia hypotekou jest přípustné pouze, je-li to v dražebních podmínkách ustanoveno. Jinak není ke dražbě připuštěn, kdo stanovené v. nesloží, vyjma zástupce státu, země neb ústavu stojícího pod správou státní neb zemskou. Když vydražitel splnil všechny podmínky dražební, vydá se mu v. Bylo-li v. složeno v penězích, může jich býti použito k částečnému zaplacení nejvyššího podání, jestliže vydražitel vyhověl všem ostatním ustanovením podmínek dražebních. kh.

Právo v Ottově slovníku naučném