Ottův slovník naučný/Abáj
Abáj,  1) horní tok , hlavní řeka v již. Habeši, počíná se u Sakaly pod 10° 15' sev. š., ve výši 2806 m n. m. a vpadá jako dravá bystřina do jezera Tanského, jež pak opouští korytem majícím zšíří několik kilometrů, ale záhy se měnícím v úžlabinu širokou místy jen 20 m; tu A. tvoří nepřetržitou řadu slapů a peřejí, načež velkým obloukem obtéká Godžam a Damot a spěje k Fazoglu, přijímaje jméno  (modrá řeka). Hlavnější přítoky: Bašilo, Džama, Moger, Guder. — 2) A. č. , řeka v gub. tomské; nedaleko ústí jest vesnice A., jedna z nemnoha osad rus. ve vnitřním Altaji.