Moderní básníci francouzští/Dvě sestry
Mé oko plaché výšku s hloubkou snoubí.
Zřím lesklý medusy štít ležet v hloubi
a nahoře zas luny opál snivý.
Kdo kulatější jest, kdo bledší? Mlčenlivý
zvon, medusa, tam na stonku se houpá
a tisíc noh svých v tůni vodní koupá,
a měsíc výš s paprsků bledou třísní.
A oboje se snoubí v mojí písni,
má stejnou barvu a má stejnou něhu;
to sestra na sestru se směje podél břehu,
že medusu zřím v nebi, tak se matou,
a ve vlnách zas lunu bledě zlatou…

Poezie