Zlaté jiskry/Náš kohoutek
Náš kohoutek ranní pán,
přede dnem on vstává,
jak jen oči promhouří,
do zpěvu se dává.
Kukuruhu, vstávejte!
Slípek budí sbory,
dřív než slunko vyskočí
nad lesy a hory.

Náš kohoutek hospodář
po dvoře už chodí,
než ulítne tmavá noc,
bílý den se zrodí.
Kokokoko, k snídaní
volá svoje děti,
zlaté-li kde zrnéčko
v slámě najde, smetí.

Náš kohoutek švarný hoch,
lesklý jako duha,
každé na něm peříčko
jak hedbávná stuha.
Kukuruhu, družino
na výlet se dejme,
v sad a do luk na kvítka
podivat se spějme.

Náš kohoutek jeneral
z rytířského stavu,
ostruhy má, přilba mu
rudá kryje hlavu.
Kokokoko zavelí,
slepičky se skupí,
svorně kráčí jako voj,
vůdce v předu tlupy.

Náš kohoutek statný druh,
vítězí on v srážce,
slípky chrání, kuřátka,
jak udatný strážce.
Kukuruhu, žalostí,
mrak a bouř kdy věstí,
Kukuruhu, plesává,
den kdy vítá štěstí.