Vlastenský slovník historický/Flaška
Flaška , Smil Jan, jeden z předních pánů českých věku svého, byl syn Viléma Flašky z Pardubic, synovce arcibiskupa Arnošta, studoval na vysokých školách Pražských, kdež dosáhl titule bakalářského, a připomíná se roku 1384 již co muž. Otec jeho Vilém měl v letech 1385—90 mnohé rozepře s králem Václavem na soudu dvorském o zámek a statek Pardubice. Smil, zdědiv jak se zdá po otci nechuť ku králi Václavovi, vstoupil 10. led. 1395 do jednoty panské proti králi tomu čelící, a výrokem, od krále Sigmunda Uherského mezi králem Václavem a pány českými 2. dub. 1396 vynešeným, jmenován jest nejvyšším písařem král. českého, kterýžto úřad potom, ač ne bez přetržení, až do své smrti zastával. V hojných bouřích věku toho stával F. s jinými pány po straně krále Sigmunda, i upadal tudíž v časté půtky s městy českými králi Václavu věrnými. V jedné z nich vzal také Smil F. konec svůj, byv 13. srp. 1403 zabit mezi Kutnou Horou a Čáslaví. Vynikaje vzdělaností ducha nad jiné šlechtice svého věku proslul F. i co spisovatel, složiv báseň alegorickou Nová rada, kterou již současníci pro výborný obsah její vysoce cenili. Od něho také pochází nejstarší sbírka přísloví českých pod názvem , mimo to i jiné ještě básně se mu připisují, ač toliko z pouhého domnění.