Lyrika lásky a života/Generace
A doba, ta umírá,
že promrhány síly.
Na prsou má upíra,
jenž bezkrevné vyssál žíly.

Pohasly krásné sliby.
A nic již nevykvetlo.
Kdys děsily mládí chyby.
Teď střízlivé, korektní světlo.

Té chásce, jež tenkrát spala,
jsme učinili zadost.
V své celé dnes chudobě vstala.
Toť naše vítězná radost.