Ottův slovník naučný/Aiguille
Aiguille [égyj], franc. . zovou se v záp. Alpách četné hory s vrcholy ostře strmícími, jehlovitými a valnou většinou nedostupnými, na nichž ani sníh se neudržuje. Nejvyšší z nich jsou ve skupině Montblanku a jejím okolí, zejména: A.  (3531 m), A. d' (3901 m), A.  (4127 m), A.  (3673 m), A.  (3842 m), A.  (4010 m), A.  4052 m), A.  (3838 m), A.  (3780 m), A.  (3419 m). Severozáp. od skupiny montblancké, odděleno od ní Chamoniským údolím, táhne se po pravém břehu Arvy pohoří A-s , dostupující výše 3265 m, a jižně od Montblanku (asi 35 km) v Savojsku v Grajických Alpách zvedá se A.  do výše 3756 m. Konečně v Alpách Oisanských na vých. hranicích depart. isèrského nalézá se hora A.  neboli  3988 vysoká.

Aiguille