Ottův slovník naučný/Bilirubin
Bilirubin (C16H18N2O3), dříve také  a  zvaný, nalezá se nejhojněji jako sloučenina s vápnem v kamenech žlučových, a ve stavu volném ve žluči člověka a masožravců. Látka krystalická, v rozmanitých starých extravasatech krevních se nalézající a  zvaná, jest bezpochyby taktéž b. Konstantně nachází se v b. v ikterické moči a vždy v obsahu střevním. B. tvoří se v těle bezpochyby z barviva krevního, ale dosud z barviva krevního uměle připraven býti nemohl. Připravuje se nejlépe extrakcí kamenů žlučových (zvláště hovězích), zpráškovaných a aetherem, vodou a zředěnou kyselinou solnou vytažených, chloroformem, vypráním zbytku po oddestillování chloroformu obdrženého alkoholem a aetherem. Takto obdržený b. jest beztvarý, oranžově zbarvený prášek. Z roztoku chloroformu vylučuje se při odkuřování rozpustidla znenáhla v pěkných rhombických ploténkách a prismatech. Ve vodě a v kyselinách jest nerozpustný, v aetheru, alkoholu, benzolu, sírouhlíku, amylalkoholu málo, v chloroformu a v alkalických tekutinách snadno rozpustný. Roztoky jsou žlutě až hnědočerveně zbarveny. Přidá-li se mírně sehnaná kyselina dusičná, trochu žlutě zbarvená, k roztoku b-u, zbarví se tento zeleně; barva tato mění se v modrou, violovou, červenou a žlutou (). Podobně chovají se jiná okysličovadla. Hi.