Růže stolistá/LXXXIII
S námi štěstí ať zahrálo
na pány neb posluhy,
k činům přec každému přálo
dosti volné okruhy.

Nepaměti do propasti
klesne pustý darmochleb:
blah, kdo pěstoval své vlasti
jednu růži, jeden stěp!

Komu však los méně skvoucí
padl, aspoň pro budoucí
poutníky a poutnice
urovnávej silnice.