Vlastenský slovník historický/Ambrož z Hradce
Ambrož z Hradce, jeden z nejhorlivějších kněží táborských ve válkách husitských, upřímný přítel Žižkův, byl zprvu farářem v Hradci Králové, odkud pro přilnutí k Husitům vyhnán odebral se do Prahy, kde brzy rozhodně působil, jakož hlavně jeho ponuknutím přepadli 4. list. 1419 Pražané Staro- a Novoměstští Malou Stranu, kde byla posádka královská. R. 1420 sebral Ambrož v Hradecku zástupy lidu na přívrší u Třebechovic, jemuž přezděli „hora Oreb“, i stal se tak zakladatelem sekty husitské . Téhož roku sebral ozbrojený lid na hoře Kunětické, s nímž nenadále na Hradec Králové udeřil a jeho se zmocnil (26. čna). Tu slaviv vítězství nad svými nepřáteli napotom stále se usadil a byl velikou podporou Žižkovi, jehož mrtvolu také od Přibislavi s knězem Prokůpkem do Hradce přivezl a v chrámě sv. Ducha pochoval. R. 1433 byl Ambrož mezi kněžími husitskými, jenž vyjednávali v Praze s posly sboru Basilejského, kteréžto vyjednávání vedlo k úplné roztržce strany pod obojí, v níž konečně strana Pražanů a pánů zvítězivši přijala Sigmunda za krále Českého. Ale A. Sigmunda za krále neuznav odpíral mu v Hradci, až konečně obec sama proti němu v noci na 4. bř. 1437 se zbouřila, při čemž on na útěku zlomiv nohu i ruku zajat a uvězněn jest. Dále připomíná se již jenom smrt jeho v Kolíně o sv. Havle 1439.