Z mého kraje/Korový domek v oboře
Uprostřed jilmů stojí domek z kory
s pavlačí dokola, kam listí padá,
sem nesmí nikdo vejít do obory,
jen ptáků zní tu nepokojná váda;
kol moře trávy…V zeleň zabořeny
blíž rybníka si laně uléhají,
a stíny, parnem jako unaveny,
na leskl srsti jich své skvrny tkají…
Jen dáma ze zámku v svém lehkém šatě
jak vzdušný zjev tu zmizí v domku z kory,
a knihu v ruce, v západním zří zlatě
tesklivě v dálce hasnout modré hory.