Ottův slovník naučný/Ahsá
Ahsá, -A., -, , pobřežní země v severových. Arabii mezi vysočinou nedžedskou a Perským zálivem, na sever asi k 29° 30', na jih až k poloostrovu Katarskému sahající, vyprahlá písčitá rovina s úrodnými místy, jež podzemními prameny jsou svlažována; má hojně datlovníků s ovocem po všem Východě hledaným. Země tato, jejíž obyv. páčí se na 150.000 duší, teprve v létech sedmdesátých podrobena jest vojskem tureckým a jakožto sandžak nedžedský připojena k vilájetu basorskému. Hlavním její městem jest na jihu  s 25–35.000 ob. uprostřed rozsáhlých hájů datlovníkových, rovněž jako nedaleká pevnost Mubáraz s 15–30.000 ob. Dále na sever v krajině Hedžeru na úrodném, ale nezdravém pobřeží jest město Kátif asi se 6000 ob., bývalé sídlo šiitských Karmatů, nyní lovem perel známé. V nejsevernější části země leží čisté přístavní místo Koeit čili Korein s více než 20.000 obyv. Sultán ahsáský jest poplatníkem nedžedským.

Ahsá