Kniha lesů, vod a strání/Prosté sloky II
Nevíme kam a nevíme proč,
záhady všude je tolik;
nebesa hvězdná podivná jsou,
podivný květnatý dolík,

tak jako každý života děj,
černých těch borů tam zrání —
i to, že dřepič z kaváren, já,
šťasten jsem na sněžné pláni.