Ottův slovník naučný/Łasicki
Łasicki () , historik polský (* 1534 – † 1605), pocházel ze šlechtické, ale chudé rodiny velkopolské a musil se po dokonaných studiích živiti vyučováním v bohatých rodinách šlechtických, jejichž syny provázíval na studijních cestách do Německa, Francie a Italie, tak že sám zároveň si získal bohatých zkušeností. Za Štěpána Báthoriho (1575–1586) svěřeno mu bylo také několik diplomatických. poslání. Z prací jeho jest pro nás nejdůležitější dílo o dějinách Jednoty bratrské. Ł. sám přiznával se ku konfessi helvetské, ale byl velikým přívržencem myšlénky o jednotě všech protestantských vyznání; České bratry oblíbil si zastaviv se r. 1567 v Čechách na cestě do Heidelberka a umínil si napsati spisek o učení a zřízení Jednoty. Spisek tento () však zůstal nevydán, neboť Ł., odhodlal se při druhé návštěvě v Čechách (1571) napsati veliké dílo o celých dějinách Jednoty. Jest to;  Ł. pracoval o něm několik let a připsal je r. 1599 Karlu ze Žerotína, ale spis přece zůstal nevydán, teprve Komenský uveřejnil r. 1649 osmou knihu a výňatky z ostatních. Obě tyto práce Ł-kého o Jednotě jsou psány rozvláčně, panegyricky a nemají valné ceny historické. Z ostatních literárních prací Ł-kého zasluhují zmínky:  (Frankf., 1578, pol. překl. od Syrokomly ve Wolfově »«);  (Poznaň, 1577). Obě tyto práce byly hned po vyjití přeloženy do němčiny; znovu otištěny jsou v Pistoriově a Gwagninově sbírkách dějepisců polských.  (Basilej, 1615; nejnov. vyd. v Rize, 1868);  etc. (Špýr, 1582). – Srv. Goll, ; Lukaszewicz,  (Poznaň, 1843); Mierzyński,  (Kraków, 1870); týž, Jan Ł. i jego sočiněnije: De diis Samogitarum (»Trudy« třetího archaeol. sjezdu na Rusi).

Łasicki