Výbor lyriky (Shelley)/Smrt (2)
Smrt je zde i tamo host,
všady práce, věř, má dost
s námi, v nás ji nalezneš,
pod námi — my smrt jsme též.

Dovede svou pečeť vrýt’
na náš život, na náš cit,
na náš strach, na vše, co víme…

Nejdřív radost umírá,
za ní hned se ubírá
naděj naše, pak náš strach,
dluh je srovnán — prach ždá prach.

Co chcem’ k sobě v lásce vinout,
jak my musí minout, zhynout,
toť náš los — byť naopak
umřela by láska pak.

Poezie

en:Death (Shelley, 2)