Vlastenský slovník historický/Chlumec
Chlumec, místní jmeno ve vlastech českoslovanských hojné. Nejpamátnější v dějinách českých jest hrad Ch., též  neb  (něm. ) nazvaný, v 30leté válce nadobro zkažený, v někdejším Litoměřicku na severozápadním pomezí českém. Ch. připomíná se v nejstarších dobách co pevný hrad župy Bílinské, jenž střehl bránu zemskou vedoucí Rudohořím do Čech. Dle zakládací listiny kláštera Břevnovského z roku 993 vybíralo se tem clo knížecí, jehož desátek kníže Boleslav II. klášteru vykázal. Možná, že Ch. byl onen hrad, jehož knížata Čeští Jaromír a Oldřich r. 1004 dobyli. R. 1040 za války Břetislava I. s císařem Jindřichem III. vtrhl tudy oddíl německého vojska k Ch-mci, byl však Břetislavem 31. srpna vyhnán ze země. Poď hradem Ch-mcem, avšak opodál, povstalo již záhy podhradí, nynější farská ves Ch. (něm. , lat. ). V úžinách horských u Ch-mce dobyl Soběslav I. 18. ún. 1126 slavného vítězství nad králem Německým Lotarem, který sám stěží zajetí ušel.