Ottův slovník naučný/Holota
Holota (od příd. jména , podobně jako holomek) byl u starých Čechů název nevolníků, kteří měli v ošetřování knížecí lovecké psy, pročež se nazývali také . Poddaný lid byl povinen nejen h-ty živiti a nocleh jim dávati, nýbrž i poskytovati potravu jejich psům. Poněvadž pak h-ty práva svého na výživu zneužívaly a lid vydíraly, obdrželo slovo h. v pozdějších dobách nynější svůj význam, kde jest synonymem slova sběř a luza. V Polsku znamenalo  tolik jako impossessionatus (bezzemek). Šlechtě, která prodala pozemky a žila v městě z kapitálu, říkalo se, že jest zholotělá (zgołociala).

České dějiny v Ottově slovníku naučném