Ottův slovník naučný/Petřek
Petřek z , příjmení staročeské rodiny erbovní, jež pocházela z města Tábora. Zde býval  P. od r. 1511 v povinnostech konšelských († j. 1531) a zůstavil syna . R. 1534 dne 12. března vydán majestát, jímž P. dostal erb na červ. štítě půl srnce nažloutlé barvy majícího na hrdle halži neb černý řetěz se zlatým prstenem na něm a též znamení za klénot a heslo z Polkovic (po tchánu svém Janovi Zářeckém z Polkovic). Roku 1535 kupoval Ustrašín, r. 1537 dostal zástavou Maršov a manž. jeho Markéta držela ves Dražičky, kterou zdědil po ní syn  (1567). Druhý syn byl . Synem snad Janovým byl také , jenž přestěhoval se napřed do Brandýsa a r. 1586 na Nové město pražské. R. 1589 stal se měšťanem na Starém městě, potom písařem u komory a konečně úředníkem na Buštěhradě. Tu zemřel 23. čna 1598 byv několik dní před tím od lotrů přepaden a zbit. (Srv. »ČČM.« 1847 II. 329.) Nabyv dostatečného vzdělání na Táboře přeložil dva spisy Bucholzera a Mathesia. (Srv. Jirečkovu Rukověť II., 105.) Dotčený Adam prodav Dražičky (1589) žil pak na šosovních gruntech při Táboře a naposled v Klokotech. Zemřel ok. r. 1605 jsa toho rodu posledním. Sčk.

Šlechtické rody v Ottově slovníku naučném