Výbor z Květů zla II./Vítaná hrůza
„Ten obzor podivný a sivý,
jak tvoje sudba zchátralý,
co z myšlenek šle v prázdné nivy
tvé duše? — Řekni, zhýralý.“

— Jsem temna nenasytně chtivý,
vždy pochyby mne dojaly,
lkát nebudu, jak Ovid tklivý,
jejž z ráje Říma vyhnali.

Vy, nebesa, jak břehů cáry,
vy zrcadlem jste pro můj pych!
a mračna v látkách smutečních,

jsou pro mé snění hrobní máry,
a lesk váš — Pekla odrazem,
mé srdce libuje si v něm!

de:Anziehender Schauder
fr:Les Fleurs du mal/1861/Horreur sympathique