Vlastenský slovník historický/Kořínek
Kořínek Jan, český dějepisec, narozen v Čáslavi 12. února 1626, vstoupil 1641 do řádu jesuitského, načež v rozličných kolejích českých a moravských vyučoval; jmenovitě byl roku 1645 v Brně při obležení toho města od Švédů s jesuitou Malovickým v čele akademické legie, která pomáhala město hájiti. Na to žil delší čas v Kutné Hoře co učitel a kazatel, kdež pilně sbíral historické paměti města. Potom byl rektorem koleje Litoměřické, kde si opatrným chováním a mírným rozepři a sporů narovnáváním takovou důvěru u lidu získal, že jej vůbec „andělem pokoje“ nazývali. Poslední léta trávil v Pražské koleji Klementinské, jsa důvěrný přítel Balbinův; několik let před smrtí přestal požívati masa a vína. K. sepsal Staré paměti Kutnohorské pod figurou dvacíti drahých rudních kamenů (handštánů) vyobrazené (v Praze 1675, 2. vyd. tamt. 1831). Kniha ta, ačkoli nemá do sebe valné ceny historické, nicméně jest přece zajímavá obsaženou v ní hornickou terminologií, pak předmluvou, ve kteréž uvádí se vynálezce knihtisku co rodič Kutnohorský, kterážto domněnka, za našich časů obnovená, dala podnět k hádkám literárním.