Ottův slovník naučný/Moravčí
Moravčí: 1) M., ves v Čechách, hejtm. Tábor, okr. a pš. Ml. Vožice, fara Nová Ves; 15 d., 109 ob. č. (1890), kaple sv. Jana Nep., mlýn. R. 1391 Miksa z M-če a Domoslav ze Semtína učinili spolek na dědictví svá v M-čí: poplužní a tři dvorce kmetcí, v Semtíně o dva km. dvory méně. R. 1702 bydlil ve vesnici Jan Ladislav Rašín z Risenburku a na Slapště. V nedalekých lesích patrné stopy vesky , jež zanikla ve válkách husitských. — 2) M., ves t., v. .

Moravčí