Vlastenský slovník historický/Majestas Carolina
(lat. ) slove návrh zákonníku zemského, jejž Karel IV. vypracovati dal na osnově již r. 1294 za jeho děda Václava II. zhotovené. Dle obecného mínění stalo se jeho sepsání hlavně pomocí arcibiskupa  a učeného Vlacha , naproti čemuž však domnívá se Palacký, „že větší díl zákonův těchto nejen z mysli Karlovy, ale i z vlastního péra jeho pošel“. Dle Palackého byla M. C. r. 1348 (dle jiných 1350) předložena sněmu českému ke schválení. M. C. sepsána v latině, skládá se ze 127 titulů, v nichž obsažena jest , totiž veřejné čili státní, soukromé a hrdelní právo. Zákonník ten potkal se u stavů českých s odporem velikým, a to z rozličných příčin. Hlavně namítáno proti němu, že jeho sepsání stalo se od právníků cizozemských, staročeského práva nedosti znalých, a že se jím uvádějí rozličné novoty na právu cizím (římském a německém) se zakládající; ale neposlední příčina nechuti k němu byla ta, že byl zhotoven bez spolupůsobení stavů, jenž se tím ztenčováni viděli ve svém právu zákonodárném, které jim náleželo jakožto zastupitelům země; dále že směřovala ta část jeho, která se týkala práva státního, k většímu rozmnožení a zvelebení moci královské na ujmu práv národu. Pročež stavové vzali tu věc na rozmyšlenou, která se pak prodlela až do r. 1355, kdež opět jednáno na sněmě o přijetí zákona Karlova. Císař, vida nechuť stavů k zákonu jim předloženému a nemaje v úmyslu vnucovati jim jej proti vůli jejich, upustil od něho a zvláštní listinou stavům na to danou prohlásil jej za neplatný s ujištěním, že království České po všecken čas má býti zachováno a chráněno při starodávních svých právech a obyčejích. Naproti tomu stavové ochotně přijali některé články zákonníka toho, jimiž práva zemská nižádné ujmy netrpěla a jež věk pokročilejší v osvětě uznávati musil za podstatné opravy. Týkalyť se hlavně zrušení tak zvaných  (v. t.) čili soudů božích, a pak skrácení dlouhé a zapletené formule přísahy soudní, při níž každé pochybení mělo za následek  (v. t.) čili prosouzení. — Poněvadž original zákonu toho již r. 1355 byl shořel, nezůstaly z něho než přepisy více méně nedbale učiněné, a tudíž i chybné a neúplné. Z jednoho takového rukopisu vydal ten zákon Pavel Ješín pod titulem  (v Hanavě 1617). M. C. byla i několikráte do češtiny přeložena. Kriticky vydal ji jak v původním textu latinském tak i v překladu českém Palacký v Archivu českém (díl III. str. 65 a násl.) i opatřil úvodem.