Ottův slovník naučný/Papillom
Papillom (z řec), novotvar či nádorek, vznikající vybujením bradavek či papill kožních neb i slizničných. Bývá velikosti hrachu, jako na př. bradavice kožní, avšak i rozměrů větších, jakž shledává se na př. u p-ů měchýře močového. Povrch jeho je rozbrázděn a rozeklán ryhami hlubšími i mělčími, tak že nabývá často vzhledu květákovitého, což stává se jmenovitě tenkráte, vyskytuje-li se více malých p-ů těsně vedle sebe. P. je velmi krevnatý, tak že může snadno státi se zdrojem značného krvácení, poruší-li se jeho povrch. Vyskytuje se buď na kůži nebo na sliznicích, zvláště hrtanu, v rodidlech i močidlech, jmenovitě v měchýři močovém, na čípku děložním, na zevních rodidlech i plodidlech, v konečníku. Náleží mezi nádory benigní, často vyvíjí se vedle rakovin, někdy však také v rakovinu přechází.

Papillom