Vlastenský slovník historický/Jesenský
Jesenský , lat. , jmeno slovenského rodu šlechtického v Turčanské stolici, již ve XII. století připomínaného a dosavad kvetoucího. Z něho pošli: 1)  J., narozený v první polovici XVI. století a vychovaný ve víře bratří Českých, vzdělav se důkladně doma i za hranicemi vysvěcen jest v Slavkově r. 1576 za jahna a 1579 za kněze, načež byl okolo 1582 správcem duchovním v Lipníku, 1584 vzat jest do rady bratrské a 1589 zvolen za biskupa jednoty. J. zemřel 24. kv. 1594. Bylť on jedním z překladatelů Kralické bible. — 2)  J., slavný lékař, nar. 1566 ve Vratislavi, kam se byl otec jeho po vzetí Budína od Turků r. 1541 vystěhoval, studoval nejprvé v rodišti svém, pak ve Vitemberce a v Padově, v kterémžto posledním městě stal se 1595 doktorem lékařství. Vrátiv se do Vitemberka přednášel na tamější universitě s velikým prospěchem; kurfiršt Saský i jiní vévodové učinili jej svým lékařem. Pověst o něm brzo se roznesla, roku 1600 povolala jej universita Pražská na svou fakultu lékařskou, a J. byl první, jenž v Praze tělo lidské pitval, i stal se brzy oblíbeným učitelem i lékařem. Císař Rudolf II. i bratr jeho Matiáš učinili J-ského svým lékařem, a r. 1618 vyvolila jej universita za rektora. Za povstání stavů Českých podnikl J. dvakráte cestu do Uher k tamějším stavům, aby je naklonil ke společnému jednání s Čechy. Na zpáteční cestě ve Vídni zatknut vyměněn jest později. Po bitvě Bělohorské odsouzen jest J. na smrt a 21. čna 1621 odpraven. Nejprve vyříznut mu jazyk, pak uťata hlava, tělo roztrženo na čtyry kusy a každý v jiné části města pověšen. J. sepsal jazykem latinským celou řadu lékařských spisů.