Vlastenský slovník historický/Pulkava
Pulkava  (chybně  neb ) Přibík (Přibislov), kronikář český, syn Dluhovojův, vzdělal se na učení Pražském brzy po založení jeho, a dosáhnuv hodnosti mistrské stal se nejprve písařem arcibiskupa Pražského, pak rektorem školy u sv. Jiljí na Starém městě Pražském, konečně r. 1378 farářem v Chudenicích, ačkoliv nebyl knězem, a zemřel 1380 anebo málo před tím. Co rektor školní jal se povzbuzením ano s osobním účastněním Karla IV. skládati kroniku českou. Nejprve sepsán text latinský, potom P-vou samým vzdělán česky, a posléze pod dohledem jeho i německy. Prvotního textu latinského zachoval se skvostný rukopis „Pulavský“ v bibliotéce knížat Czartoryjských v Paříži, psaný před r. 1374. Pracovalť P. tím spůsobem, že sepsav první osnovu pokud živ byl nepřestal opravovati, doplňovati a dokonaliti dílo své. Podle jazyka soudíc i český překlad autografie Karla IV. pochází z péra P-ova. Kroniku svou počíná P. od věže Babylonské, pohanské praotce naše měl jako Kosmas za surové barbary, později následuje také Dalemila. Celkem jest ale spis jeho více domácí kronikou českých panovníků, nežli dějepisem země České. Kompilace jest všeho ducha prázdna, události seřaděny vedle sebe bez vnitřního spojení, věci vypravovány chladně beze všeho posouzení. České vzdělání vydal 1786 Procházka velmi nesprávně.