Ottův slovník naučný/Pilis
Pilis [-liš]: nebo  v Uhrách, nejsevernější výběžky Bakoňského lesa na pr. břehu Dunaje, dosahující výše 757 m. – 2) P., městečko t., na žel. dráze Budapešť-Czégled, v župě pešťské, okr. monorském, má 4219 ob., z nichž je 3439 maď, 771 slovác. (1890), evang. kostel, dva zámky, poštu, telegraf, par. mlýn, vinařství a zemědělství. Do r. 1659 byla zvláštní Pilisská stolice.

Pohoří v Ottově slovníku naučném
Sídla v Ottově slovníku naučném