Kytice (almanach)/Mysliveček
Znám stezičku ušlapanou,
V chladu vede přes háječek;
Po ní dívku milovanou
Vodil hezký mysliveček.

Prosekal ji mysliveček
Ostrým nožem pro milenku,
Za to švárný mládeneček
Dívce vězí ve srdénku.

Mysliveček — lehké peří!
Každý vánek odvane ho,
Každý puk na růžném keři
Svede lehké srdce jeho.

Mysliveček stezky nové
Prosekal si v jiné strany
A než krátcí prchli dnové,
Lásce odzvonily hrany.

Mysliveček šel za lesy,
Vrátil se pak s druží jinou —
Zrazená teď hlavu věsí
A slzy jí s očí řinou.

Po stezičce ušlapané
Smutna za večera chodí
A sny lásky oprchané
V tichém háji s sebou vodí.

Poezie