Ottův slovník naučný/Zhořelec
Zhořelec (Görlitz), z nejbohatších a nejkrásnějších měst v Německu a po Vratislavi nejdůležitější město v Prus. Slezsku v bývalém markrabství Hornolužickém, 14 km od saských a 16 km od českých hranic, na Zhořelecké nebo Lužické Nise, ve výši 221 m n. m., má 83.720 obyv. (1907), z nichž většina evangelíků. Z četných kostelů vyniká především pětilodní chrám sv. Petra a Pavla zbudovaný v XV. stol. v pozdní gotice a v XVII. stol. opravený s krásnou kryptou a 2 novými věžemi; rovněž v pozdní gotice postaven koncem XV. stol. chrám P. Marie, mnohem starší (z poč. XIII. stol.) jest chrám sv. Trojice s umělými řezbami; katol. kostel pochází z pol. XIX. stol. Mezi světskými budovami na prvním místě uvésti sluší radnici z r. 1537 s nádherným dřevěným stropem, starou baštu Kaisertrutz, nyní zbrojnici, stavovský dům, městské divadlo, četné veřejné spolkové budovy vesměs původu moderního. Rovněž z nedávné doby pochází celá řada pomníků, jako císaře Viléma I., prince Bedřicha Karla, pomník vojínů z války prusko-německé, Schillerův, Al. Humboldta, afrického cestovatele Steudnera a j. v. Jinak Z. činí dojem úplně pruského moderního obchodního a průmyslového města. Zde křižují se hlavní trati mezi Drážďany, Berlínem, Vratislaví, Žitavou a Libercem, takže se tu rozvinul obchod, podporovaný obchod. komorou a četnými bankovními závody. Zabývá se hlavně suknem, plodinami, materiálním a koloniálním zbožím a rozličným kuchyňským a domácím nářadím. Čilý obchod souvisí se značným průmyslem. V popředí stojí železářství s velikými vozovkami, strojírnami a slévárnami, za ním následuje rozsáhlý průmysl textilní (sukno, polobavlněné a bavlněné látky, plátno), jehož výrobky jdou i do zámoří a celá řada továren na šicí stroje, chamottové dlaždice, parkety, hračky, kůže, mýdla, knoflíky, umělé květiny atd. O vzdělání stará se gymnasium spojené s reálným gymnasiem, dvě divadla, městská knihovna bohatá cennými rukopisy a městské museum, řada odborných vědeckých společností, z nichž hornolužická společnost pro vědy pochází již z r. 1779. Z dobročinných ústavů vyniká veliká ústřední nemocnice, asyl pro padlé dívky, několik klinik atd. Z. jest sídlem krajského úřadu a soudu, hlav. berního a rakouského hlav. celního úřadu a j. v. V okolí jsou pěkné vycházky, zejména s blízkého čedičového vrchu  429 m rozvírá se překrásná vyhlídka na Sudety i na sever do předhoří jejich. — Z. zjevuje se po prvé r. 1071 jako slovanská vesnice; původní její jméno bylo prý , které po nahodilém požáru změněno ve . Český kníže Soběslav I. (1125---40) založil tu pevný hrad a dal místo obehnati hradbami a příkopy. Z. nabyv práva městského zkvétal ve XIII. a XIV. stol. tak, že byl z předních měst Lužice; zároveň ovšem obyvatelstvo změnilo se v německé. R. 1346 Z. utvořil spolu s jinými městy spolek na obranu proti loupežnému rytířstvu (t. zv. Šestiměstí; viz , 492), kterýž spolek obdařen byl od krále Jana cennými výsadami. R. 1377 Z. dostal se z východní částí Dolní Lužice za úděl Janovi, synu Karla IV., který jej držel až do své smrti r. 1396 jako . Za válek husitských Z. ubránil se jmenovitě r. 1429 útokům Táborů. Za války třicetileté byl několikrát střídavě od císařských a Švédův obléhán a dobyl. R. 1635 odstoupen byl s celou Lužicí od koruny České k Sasku. Napoleon měl r. 1813 několikrát hlavní stan ve Z-lci. R. 1815 Sasko musilo odstoupiti Z. s částí Horní Lužice Prusku. Na poli kulturním proslavil Z. mystik  ( v. t.), který zde žil a zemřel. — Srv. Blau, Görlitz (Curich, 1888); Neumann, Gesch. von Görlitz (Z., 1850); Görlitz u. seine Umgegend (t., 4. vyd. 1890).