Zlaté jiskry/Vlastenka
Dcerou já jsem krásné země,
kde zní zpěvem háj i luh,
kde dlí Čechův slavné plémě,
jemuž chráncem jesti Bůh.
Jako dítě v matky klíně
v vlasti plesám Libušině,
k ní chci vroucí láskou pláť,
k ní vždy věrně chci se znáť!

Zde mi v slastech plynou léta,
v kraji krásné otčiny,
na české jen půdě vzkvétá
blaha ráj mi jediný.
Z milých úst kde otce, matky
nejprv zněl mi hlahol sladký,
tam mi žití růžené
v drahé české vlasti mé.

Dcerou já jsem vlasti tvojí,
nezradím tě, máti má,
tebe slaviť v míru, v boji
česť mi káže dětinná.
S bratry Čechy v horování
chci ti sloužiť do skonání,
jako zdárná Češka tvá,
ó kéž Bůh tě zachová!