Poesie (nová řada)/Nad hlubinami/I
Změn žití vlno věčně pohyblivá,
jež tůní vesmíru nás neseš k dáli,
zrak náš se marně honí za tím, v skalí
co na dně pod tvou hladinou se skrývá.

Ač blesků svit nám někdy poodhalí
hloub, z tmy jež hledí nezměrná a divá,
přec těžko do ní zřít, neb zrak nám kalí
vždy vlna přeludů, jež vrchem splývá.

A darmo, nad tůň schýleni, těch tají
chcem chytit obraz — z hybné proudu změti
ne věčná žití tajemství k nám vlají —

líc vlastní zříme v nich se obrážeti,
a celý obzor strojí se v tom víru
v člověka kontrast, vbitý do vesmíru!

Poezie

pl:Poezye T. 1 (Adam Asnyk)/Zmiennego bytu falo ty ruchliwa...