Ottův slovník naučný/Alveolus
Alveolus (lat.) jest , t. j. prostora nebo prohlubina ohraničená tenkou, jemně porosní, ale kompaktní destičkou kostěnou, která vydlabána byvši z obklopujících ostatních částí alveolárního výčnělku má celkem podobu kužele. Lůžka souvisí na volném svém okraji s kompaktní vnější částí výčnělku lůžkového, ale jinak jsou jaksi zapuštěna v houbovité hmotě kosti. Na hrotu nebo zpodině lůžka nalézá se několik otvorů, kterými prostupují cévy a nervy pro dřeň i pro ozubici zubu. Zuby jednokořenné mají jedno lůžko, vícekořenné tolik lůžek, kolik kořenů má zub. Podoba každého lůžka, celkem nálevkovitá, odpovídá dokonale příslušnému kořenu, kolem něhož se tvoří ukládáním lamel kostěných, neboť žádný zub nevstupuje do lůžka již hotového. Bř.

Lékařství v Ottově slovníku naučném