Antologie z oper/Cesta oknem


Karel Kovařovic: Cesta oknem 
Komická opera o jednom jednání. Dle Scribeho a Lamoina upravil E. Z.

Osoby 
Baron Lagey …b. Markýza…a. Gabriela, její dcera…s. Raoul, choť Gabrielin…t. Hana, nájemnice dvora…s. Martin, její ženich…t. — Děj se koná na statku Raoulově. První provozování dne 11. II. 1886 v Národ. divadle.

Obsah 
Mezi novomanžely Raoulem a Gabrielou, ačkoli se mají rádi, panují stálé rozbroje od chvíle, co na zámek zavítala zpupná a pánovitá markýza — tchýně, nepřející štěstí manželského vlastní dceři, protože jako vdova byla zavržena právě pro svou hašteřivost strýcem Raoulovým, baronem Lageyem, jenž se nějaký čas o ni ucházel. Strýc přišel na zámek osobně se přesvědčit, je-li dcera lepší matky, a setkává se u pavilonu zámeckého s nájemnicí panského dvora, Hanou, která právě nese Raoulův list Gabriele. Nešťastný manžel chtěl totiž jednou provésti svou; ale matkou poštvaná Gabriela tak se popudila neočekávaným odporem jeho, že vyskočila z okna — byla by se zabila, kdyby nebyla dopadla na kupu sena. Raoul, nechtějící snášeti nadále nadvlády zlé tchyně, odstěhoval se poté do pavilonu a zmíněným dopisem se pokouší o smír. Gabriela by ráda se usmířila, avšak markýza klade podmínku, aby se Raoul pokořil a odprosil obě dámy za svou »brutálnost«. Do toho vloží se strýc, vytýká synovci slabost a vymýšlí prostředek, jímž by byla ztrestána pýcha markýzy i její dcery. Jeho plány podporuje také Hana, vychvalujíc ráznost svého ženicha Martina, s nímž dnes bude míti oddavky. Baron jí slíbí, že se dostaví na svatbu i s Raoulem, třebas tento se obává hněvu markýzina. — Ve dvorci koná se svatební hostina, a po ní následuje taneční rej, jehož se účastní zvlášť horlivě Raoul, téměř stále tanče s mladou paní, Hanou, kterou dokonce v tanečním reji políbí. K tomu se odhodlal po domluvě se strýcem i s Martinem, když zvěděl, že jej přijde pozorovat markýza s dcerou. Popudil se tentokrát na manželku vážně, ježto mu tím skokem z okna sehrála komedii, vědouc o té kupě sena pod oknem. Gabriela pozoruje již, že přestřelila, a byla by povolnější, kdyby opět nebyla poštvána matkou, nejvýš rozhořčenou volným jednáním zeťovým i »ultimatem« zaslaným jím na radu strýcovu Gabriele, aby se vrátila stejnou cestou do zámku, kterou odešla — totiž oknem. Gabriela, zmítaná žárlivostí, vytýká Haně její chování; ta však se omlouvá svolením mužovým a dává Gabriele lekci, jak má upoutati Raoula, jenž chce raději odcestovati, než by nadále snášel rozmary pyšné tchyně; zároveň radí jí, aby přistoupila na podmínku manželovu, nedbajíc bránění matčina. Gabriela povoluje tím spíše, že za ní, tentokráte nestojí matka, kterou zatím náležitě vytrestal baron. Noční temnotou blíží se Gabriela s Hanou, nesouce žebřík. Gabriela po něm vystoupí na balkon, načež Hana jej odnese. Jejich počínání z úkrytu pozoruje Raoul se strýcem, který posílá Hanu oznámit markýze, že zeť má právě dostaveníčko s nějakou dámou. Rozvadění manželé se zatím již smířili, a markýza chtějící Raoula překvapiti »in flagranti«, aby měla dcera důvod pro rozvod, poznává k největšímu ponížení svému, že se dcera tak snížila a splnila podmínku ultimata. Svědky pokoření jejího jsou i svatebčané pozvaní baronem. Nezbývá jí tudíž jiného, než s hanbou opustiti zámek a smířené manžely.