Moderní básníci francouzští/Sláva
Ach, sláva! Nevím sám, zda dosáhnu já slávy!
Však lidstva celý děj můj tento vzdech je lkavý,
v mém štkání jediném se celý vesmír skrývá;
sláb zrovna jako vy, já cítím svoji mdlobu.
Co na tom? Sním ten sen: pro příští nechat dobu
své dílo, ve kterém krev žhoucí v slokách zpívá.

I velké umění můž’ vzniknout v duši malé.
Sám sebou překvapen, co psal jsem, v neskonalé
se bázni potácím a pot mé čelo kryje.
Vím, v nebi přeludů až spatřím přístav sladký,
ti, s nimiž plakal jsem, že milenci a matky
si stesknou pod večer, kdy nejvíc srdce bije.

Poezie