Ottův slovník naučný/Markvart
Markvart z , příjmení staročeské vladycké rodiny, jejíž erb byl štít červený a na něm napříč zlatý pruh, nad helmou černá koule se zlatými plameny. Původiště jejich byl hrad Hrádek Sviňomazský za Stříbrem. Z rodu toho žili ke konci XIV. stol. bratří , ,  a , z nichž tento se stal proboštem chotěšovským. Vedlejší větev seděla na Lopatě. Potomci jejich se rozvětvili a rozličná příjmení přijali (,  a j.). Jeden z nich byl  (1452) a jeho jméno stalo se u potomků příjmením. Potomci jeho se také rozvětvili. 

A)  M. z H. držel Hrádek, kterýž prodal a koupil statek Řenče (asi 1520). Syn jeho  přikoupil r. 1526 Vodokrty a r. 1512 Snopoušov a Předenice († 1558; manž. Anna z Drahenic). Starší jeho syn  držel napřed Snopoušov a později Řenče, které prodal r. 1571 Marjaně Muchkovně z Bukova, manž. své. Bratr jeho  držel Snopoušov a zemřel r. 1573 bezdětek. B) . Ku konci XV. stol. žili bratří  a , z nichž tento před r. 1515 zemřel. Václav měl syna  (1529 atd.), jenž držel statek Cebivo († 1572) a z manž. Ludmily z Šontálu měl syny  a , z nichž  asi r. 1575 zemřel, zůstaviv sirotky, zejm. syna ; ten byl napřed pod poručenstvím strýců Nekmířských a později tety Evy (sestry Václavovy). Protože tito dědici záhy pomřeli, dostalo se Cebivo do rodu Strojetických, potomků Eviných. C)  M. z H. držel Trpísty a koupil Hrádek. Synové jeho byli ,  a . Šebestián držel Nekmíř, koupil r. 1549 Herštein se statkem Úňovským a statek Klenovice a r. 1555 koupil Bělou. V l. 1538 byl purkrabím na Karlštejně a zemřel ke konci říj. 1562 (manž. Anna z Ebrnic). Bratr jeho Jiřík držel Trpísty a koupil (1544) Malevice. Žil ještě r. 1573. Jan (naposled nejstarší) byl němý a držel statek, který zapsal strýcům. Jiří měl potomky; neb po něm se připomínají r. 1591 Jiří, r. 1602 Linhart jako držitel Trpíst. Ze synův Šebestiánových zahynuli nejdříve  († již 1568) a  († v Uhrách proti Turku). , nejstarší z ostatních tří, měl Úňovice a zemřel r. 1569 z manž. Apoleny z Leskovce dědicův nemaje.  držel Nekmíř, pak Úňovice a dostal Blahousy. Zemřel ke konci XVI. stol. (manž. Kateřina Pokovna z Hermštorfu). , bratr jeho a pán na Bělé, byl dobrý vojín a pán práv znalý, pročež v rozličných kommissích potřebován († kol. 1590, manž. M. Voršila z Račína). Syn jeho  měl po něm Bělou a po strýci Nekmíř a kromě toho dědil část panství vrchlabského, které r. 1602 prodal, a Trpísty, které prodal r. 1614. Procestoval cizí země, účasten byl rozličných jednání veřejných, býval hejtmanem kraje plzeňského a zůstavil psané paměti svého rodu, které se však ztratily. Konfiskací r. 1622 přišel o jmění a zemřel prý v cizině ok. r. 1625. Druhá jeho manž. Anna z Říčan obdržela něco peněz ze statků zabraných, z nichž koupila r. 1636 Běleč. Také držela Dub. Statek její zdědil syn , jenž zemřel 20. břez. 1665, zastaviv z manž. Doroty Voršily Vitanovské syna  , jenž držel Dub a dne 24. led. 1669 zemřel. Z první manž., Anny Záborské, měl syna , z druhé, Zuzany Maximiliány Častolarky († 1717), syna  . Onen oddav se vojenství a stav se nejv. strážmistrem padl 14. května 1692 u Velkého Varadína. Polovici Dubu prodal bratrovi, ale ten r. 1689 týž statek prodal. Držel pak rozličné drobné statky okolo Prahy. Dotčený Václav byl pán práv znalý a v jednání svém obezřetný. Stal se r. 1689 (jsa 22 léta stár) radou nad appellacími, r. 1693 přeložen k deskám zemským za úředníka podkomořího, r. 1700 stal se místopisařem, čtvrt léta potom místosudím, r. 1705 purkrabím hradeckého kraje, r. 1707 podkomořím a konečně r. 1737 nejvýš, písařem a král. místodržícím. Majestátem ze dne 26. čce 1723 udělen mu úřad nejv. dědičného korouhevníka vladyckého stavu. Zemřel dne 1. ún. 1739 (manž. 1. M. Karola Odkolkovna z Újezdce † 1720; 2. Karolina Isabella z Malcánu). Kromě čtyř dcer měl dva syny. Mladší,  , oddal se vojenství a zemřel r. 1736 před otcem. Starší,  , stal se r. 1719 radou nad appellacími, r. 1724 radou komorního soudu a r. 1739 hejtmanem pražského hradu. Zemřel r. 1743 neženat, a tak zahynul tento vzácný rod, který svého českého původu nezapřel. Ze sester přečkala posledního, tuším, jen Jozefa Sylvia, vdaná od r. 1712 Chanovská, od r. 1720 Vratislavova. Sčk.

České šlechtické rody v Ottově slovníku naučném