Ottův slovník naučný/Legitimita
Legitimita (z lat.), , správnost nějaké držby, nějakých nároků, poměrův atd. L-tou nazývá se často zákonný způsob, kterým panovník došel vlády a kterým vládu tuto vykonává i nadále. Osoba oprávněná k vládě na základě pravidel státní ústavy nazývá se legitimním panovníkem, kdežto osoba, která dosáhla vlády ústavním převratem, sluje usurpátorem, uchvatitelem vládní moci. V mezinárodních stycích pokládá se za řádného zástupce státu jen , nikoli usurpátor. Výjimkou bývá však uznáván i usurpátor, nalézá-li se v rukou jeho trvalá moc. Politická zásada neuznávati usurpátora dotud, dokud zapuzený legitimní panovník nebo jeho potomci k nástupnictví povolaní žijí a práv svých nástupnických se nezřekli, nazývá se  l-.

Cizí slova v Ottově slovníku naučném
Politika v Ottově slovníku naučném