Zlatý máj/Věnování
Ty písně tady dávám ti, mé dítě,
v čas, kdy jsi byla žití na úsvitě.

Když byla's plna štěstí, plna zdraví
a úsměv tvůj i pláč byl dětský, pravý.

V čas, který neznal žití stránku stinnou;
ty vzpomínky ti nikdy nevyhynou.

Kdy byla's jako letní slunko vřelá
a jako květ a jako děcko celá.

Kdy sestrou začala ti býti matka
a ty's jí šveholila slova sladká.

A otec tvůj, by ku práci se sílil,
když's v noci spala, nad tebou se chýlil.

Těch slunečných i teskných písní řadu
psal otec tvůj už v chmurném listopadu,

Když pustnul sad, strom dávno přestal kvésti
a ty jsi byla celé jeho štěstí. —

Nuž, provoď tebe píseň ta, — kde jasná,
a v žití šťastna buď, — ó šťastná, šťastná!

RAZE, 1886 v den po sv. Alžbětě.