Patery knihy plodů básnických/Stesky osiřelého


1. 
Teď mocný vane světem duch
a novou hlásá dobu,
vždyť národové mrtví již
zas vstali z temna hrobu.

I tobě, slávský národe,
ten duch života kyne,
a k žití tvého oslavě
ti Sláva věnce vine.

Aj, věnce ty tak krásny jsou,
vždyť láska jejich kvítí!
O važ si, rode, věnců těch
a svorně jen chtěj žíti.

2. 
O vlasti moje, Moravo,
na Slávu matku patři!
Viz: Čech tam, Slovák, Slezan zde,
a všichni tvoji bratři.

A jiných ještě mnoho máš
v slavjanské vlasti bratrů,
těch nechať vroucně v srdci svém
rozžehneš lásky vatru!

Tak přijde jednou doba nám,
kdež oblažíme matku;
vždyť všechny její dítky pak
povede láska k sňatku!
(V Lumíru, 1862.)