Ottův slovník naučný/Adžanta
Adžanta () nebo , také  a : 1) Horstvo tvořící sev. stranu dekkanské vysočiny a zároveň rozhraní vod řeky Godávarie a Taptie; skládá se hlavně z vyvřelé (čedičové) horniny a jest to v skutku jen zvětralý a vymletý svah velikého čedičového příkrovu, který celou sev.záp. čásť poloostrova indického zaujímá. Některé části jsou až 609 m vysoké; v celku jest toto horstvo lesem dobře porostlé a hostí hojnou zvěř. – 2) Vesnice u prosmyku v pohoří t. jm., proslulá jeskyňovými chrámy, mezi 20° 32' 30'' s. š. a 75° 48' v. d.; 6.4 km ss.záp. jsou v mocné rokli jeskyně vytesané v čediči. Nalézá se tam 24 klášterů (vihára) a 5 chrámů (čaitija) vytesaných v celistvou horninu, z větší části spočívajících na mocných pilířích, zdobených bohatými skulpturami a zajímavými malbami. Chrámy jsou obyčejně dvakrát tak dlouhé jak široké, největší jest 28,8 m dl. á 12.5 m šir.; zadní čásť (oproti vchodu) bývá kruhovitá; strop vysoce klenutý, opatřený žebry ze dřeva neb v kameně napodobenými; po obou stranách stojí řada sloupů z kamene vytesaných, jež oddělují loď od ostatních částí; v zadní, kruhovité části stojí , schránka pro ostatky. Kláštery jsou z větší části prostranné síně čtyřhranné podoby, vyhloubené ve skále, opatřené řadami mohutných sloupů; ve stěnách po třech stranách jsou vytesány menší komory (celly), obydlí (grihy) buddhistských mnichů. Tyto jeskyně a kláštery u A-ty jsou zajímavým dokladem pro buddhistické umění; nejstarší kladou se do r. 200 př. Kr., nejnovější do r. 600 po Kr. – Fergusson Hist. of Ind. Archit. 1876.; Ferguson & Burgess, Cave Temples of India 1880. Imp. Gaz. I. 1885. Fl.

Indie v Ottově slovníku naučném