Moderní básníci francouzští/Nádherný západ
Hle, zlato, zeleň, nach a jantar, opál, měd,
sta šídel, paprsků se vrhá v mračen zed
a páry v oblouky se klenou karmínové,
zkad v snopech tryskají vždy světel proudy nové;
tam kusy olova, z jichž otvorů krev kane,
tu vlečky perletě jak šerpy rozvázané,
jež vítr večerní ve záhybů sto čeří,
tam onyxem to hrá a tam se moře šeří,
s oranži, smaragdy tma světlo jejich deptá
jak plochy z ocele, jež kyselina leptá.
Tam hrají prismata do modra, do růžova
na břehu písčitém, jenž celé tůně chová
od příboje; ba kol to celá epopej
plá barev, paprsků to orgie a rej
a závrať opojná, kam lze jen vůkol zírat,
že řek’ bys, ve hněvu to slunce jako pirat
ve chvíli ztroskotu do moře beze hrází
plnýma rukama vše poklady své hází.

Poezie