Ottův slovník naučný/Peyronnet
de Peyronnet [péronè] , hrabě, státník franc. (* 1778 v Bordeaux – † 1854 v Montferrandu) Věnoval se zprvu studiím právnickým a usadil se v Bordeaux jako advokát. Při návratu Napoleona s Elby provázel vévodkyni z Angoulęmu na anglickou loď, za kterouž službu jmenován r. 1815 předsedou soudního tribunálu první stolice v Bordeaux, pak gen. prokurátorem v Bourges. Roku 1821 zvolen poslancem a jmenovan ministrem spravedlnosti. Počínal si však velmi reakcionářsky a r. 1822 provedl zpátečnický tiskový zákon a hájil ho ve sněmovně zásadami naprosto absolutistickými. Za to byl povýšen do stavu hraběcího. Roku 1825 zavedl zákon proti kacířství a r. 1827 opět censuru. Roku 1828 musil ustoupiti z ministerstva, ale dvě léta potom jmenován znovu ministrem vnitra v kabinetě Polignacově. Dne 25. čce 1830 podepsal pověstné ordonnance, jež krále stály trůn, a P. byl na útěku do Toursu jat a obviněn z velezrády; byl pak odsouzen k doživotnímu vězení a převezen na pevnost Ham, avšak r. 1836 propuštěn na svobodu. Ve vězení napsal Pensées d'un prisonnier (Pař., 1834, 2 sv.) a Histoire des Francs (t., 1835, 2. vyd. 1846).

Francouzi v Ottově slovníku naučném