Ottův slovník naučný/Placodontia
Placodontia [-kodoncia], řád fossiln. plazů z podtřídy zvěroještěrů (Theromorpha). Známe z nich jen lebky ze středního triasu, zejména z lasturnatého vápence v Německu a na Rusi. Typický jest diflerencovaný chrup těchto plazů. Na zpodní části lebky jsou totiž na kostech patrových a křídlových, v jedinou desku srostlých, veliké, okrouhle čtyřhrané nebo trojhrané, ploské zuby v mělkých alveolách. Koruna jejich má as 1 mm tlustou vrstvu černého nebo tmavohnědého, lesklého a hladkého nebo málo ryhovaného emailu. Podobné, ač menší okrouhlé zuby jsou i v hořejší čelisti, skoro čtyřhrané zuby takové v zadní části massivní čelisti dolejší; v přední její části, pak v mezičelisti jsou ve hlubokých alveolách dlátkovité zuby řezací. Lebka sama byla dosti nízká, v obrysu skoro trojhraná, nazad rozšířená, ač i tu jest šířka její menší než celá délka; nosní dírky i orbity jsou na příkrých postranních stěnách lebky. P. byli plazi mořští a živili se asi měkkýši s tvrdými skořápkami; nasvědčuje tomu i mohutný chrup jejich i také naleziště (lasturnatý vápenec). Rod Placodus Ag. měl na patře 3 páry deskovitých zubů vzadu největších, v každé hořejší čelisti po 4–5 menších zubech, v dolejší čelisti po 3 zase větších zubech deskovitých, z nichž přední byl nejmenší, zadní největší; kromě toho měl v mezičelistí nahoře 6, dole 4 zuby řezací. U Bayreuthu nalezen P. gigas Ag., P. Andriani Ag. a j., také z alpského keupru od Rabelje známe zbytky těchto plazů. U Bayreuthu a na Rusi nalezeny zbytky lebek druhého rodu Cyamodus H. v. Meyer; měl lebku také vzadu velmi širokou, ale na předu prodlouženou a zúženou, na patře 2–3 páry deskovitých zubů, v hořejší čelisti na každé straně 2–3 zakulacené zuby a v mezičelisti 4 dlátkovité zuby řezací. Dolejší čelisti neznáme. Br.

Zoologie v Ottově slovníku naučném