Ottův slovník naučný/Albunea
Albunea (v myth. římské), věštná nymfa, která poblíže města Tiburu svoje sídlo i božské své uctění měla. V posvátném háji jejím scházeli se za doby noční navštěvovatelé věštírny, aby v nepokojném snění zřeli svá vidění, na jejichž vznik i průběh stejně asi působily omamující páry sirné jako příšerný hukot blízkého vodopádu. tichem nočním se rozléhající. Později pokládana A. za jednu ze Sibyll, i přikládán jí též manžel, Mefitis, jehožto jméno v patrném jest vztahu ke zmíněné již mefitické vlastnosti pramene. Jméno A. souvisí bezpochyby s bělavou barvou sirnatého pramene, jenž pod jménem aquae albulae () vyhledáván též jako pramen léčivý. Dnl. 

Mytologie v Ottově slovníku naučném