Ottův slovník naučný/Abaka
Abaka č.  (mong. »strýc«), druhý chán mongolský z dynastie Húlágúovců č. Ilhânů perských. Byl starší syn Húlágú-chána, po němž nastoupil r. 1265. Vláda jeho byla vyplněna šťastnými válkami s knížaty z rodu Džengizchánova. Bratr jeho Jašmut porazil Nogaje, vůdce chána Zlaté Hordy Bergaje, náhlá pak smrť Bergajova zbavila jej nebezpečenství hrozícího mu od 300.000 jeho mužů. Uvolněn na severu obrátil se na východ proti koalici Burák-Oglana Džagatajovce s Kajduchánem Ugatajovcem. Prvého porazil blíže Ferjábu (r. 1269). Za to války se sultány egyptskými se mu nedařily. Vojska jeho byla poražena od sultána Mamlúků Bíbarsa v maloasij. dolině albustánské r. 1277, podruhé v Syrii od sult. Keláúna, čímž pozbyl Syrie a na čas i Malé Asie. Chystaje se k nové výpravě zemřel náhle r. 1282 nemírným pitím vína. Vláda jeho vyznačovala se spravedlností a mírností, v čemž mu pomáhali ministr jeho Šems-ud-dín a bratr tohoto 'Alá-ud-dín; perská literatura, jsouc vládou jeho podporována, byla za něho v plném květu.

Abaka