Směska/Hle, slunko vyšlo
Hle, slunko vyšlo nad hory
tak vesele, tak zlatě;
ty ještě spíš, mé srdéčko,
já v rose čekám na tě.
     Já v rose čekám studené, 
     jíž kvítí obsypáno; 
     ó zbuď se, zbuď, mé srdéčko, 
     vždyť je tak krásné ráno!

Slyš skřivánka, jak hlaholí,
slyš konopku tam v háji;
zda rozumíš, co druhu druh
ti ptáci povídají?
     Ten skřivan i ta konopka 
     a píseň sedmihláska ? — 
     To v hrudi plesá, srdéčko, 
     jim láska, láska, láska. 

I ať se jiní scházejí,
když měsíc, hvězdy svítí,
já v zlaté záři slunečné
chci za ruku tě vzíti;
     vzít za ruku tě, srdéčko, 
     a hledět v oči tvoje, 
     by celý svět to uviděl, 
     jak moje jsi, jen moje!