Ottův slovník naučný/Pešek
Pešek , spisov. český (* 1676 v Žitavě – † 1744 t.). Byl z českého otce, jenž opustil v půli XVII. stol. Hradec Král. Syna na studia dáti nemohl pro nedostatek. Kristian odebral se proto do Budišína, živil se tam přepisovačstvím a cvičil v latině pomocí gymnasisty Sam. Michaelida, Slováka. Roku 1693 odebral se studovat do Uher, do Březové. Kateřina Sidonie baronka z Ostrošic, jíž podal žádost o přijetí do školy, vzala si jej za písaře. Další studia konal v Trenčíně a Prešpurce a r. 1698 odebral se na akademii do Vitemberka, kdež se stal po dvou letech mistrem. Toho roku povolán za kazatele do české obce Nového Salcu ar. 1704 za gymnas. učitele do Žitavy, jíž už neopustil, ač mu r. 1706 nabízeno místo kazatelské v Žilině. Byl výborný mathematik, v domě svém měl hvězdárnu a napsal 31 německých knih mathematických, z nichž byly velmi rozšířeny: Rechenschüler (r. 1835 vyd. po 22.); Gemeinnützige Rechenstunden a Italienische Rechenstunden. Česky napsal: Dvoustoroční církve evangelické památka l. P 1717 a 1730 (Žitava, 1730); vydal Krmanův Novoroční dar poetický (Vitemberk,1700); napsal předmluvy k J. Millerovu Pokladu zpěvů duchovních (1710), Habermannovým modlitbám (1710 a 1715) a Kegeliovu Dvanácteru přemyšlování (1715) a přeložil Gottfrieda Hofmanna Čtveru nábožnost (Žit., 1709), Krist. Langlhansa Postillu dítek křesťanských (t., 1712, 1734, 1738) a Tři písně postní (t., 1716, 1724, 1740). Srv. J. Jireček, Rukověť II., 102.

Češi v Ottově slovníku naučném