Marnosti/XI
Oh, nedívej se, prosím, na mne!
Já nemám, čím bych duše těšil!
Co jsem kdy cítil, vše prý klamné!
Bylo by lépe, kdybych hřešil?

Jsou dovršeny moje ctnosti.
Jsou vyplakány staré žaly.
Jsou dovršeny moje ctnosti,
jen otázky, ty ještě pálí!

Bylo by lépe, kdybych hřešil?
Jak smutná světla v druhém břehu!
Bylo by lépe, kdybych hřešil
pro smutných očí smutnou něhu?

Oh, zapomenout chvíli, chvíli,
že noc se plazí z dálek temně.
Jedinou chvíli, krátkou chvíli.
— Což nemožno se zbavit země?!