Poesie sociální/Ukřižovaný
Když mlha ranní mizela
viděl jsem u cesty čníti
v červáncích jitra toho tvář,
jenž dal se na kříž vbíti.

Ubohý brachu, mne pohledy
na Tebe rozechvěly,
Ty, jenž Jsi vykoupit chtěl svět
bloude, o Spasiteli!

Divně si s tebou zahráli
pánové z vysoké rady —
Proč bezohledně napadl’s
církve i státu řády.

Na neštěstí tvé knihotisk
tenkrát byl pouhou bájí
jinak bys býval napsal spis
o nebe záhadném taji.

Censor by místa seškrtal,
by mocné nevzbouřila,
tak by Tě censura laskavě
před křížem ochránila.

Ach, kdybys býval jiný text
volil k Tvým kázáním s hory,
vtipu i ducha měl Jsi dost
bys šetřil oveček sbory.

A peněžníky, bankéře
hnal’s bičem od chrámu prahu.
Nešťastný snílku! Na kříži
visíš teď pro výstrahu!

Poezie