Ottův slovník naučný/Železnice
Železnice (angl.  n. , fr.  n. , it.  n. , něm. , pol.  n. , rus. želěznaja doroga) jest podnik k opětované dopravě osob a předmětů vůbec na vzdálenosti nepříliš malé po kovovém podkladě tak sestaveném, aby bylo možno dopravovati veliká břemena aneb učiniti dopravu rychlejší, užívající ku pohybu sil přírodních (páry, elektřiny, síly svalové zvířecí n. lidské, vlastní váhy nádob dopravných a nákladu v nich a j.). Rozeznáváme ž. 1. podle : veřejné neb soukromé (osobní neb nákladové), obchodní n. vojenské (strategické); 2. podle  s jinými: připojovací, odbočující, spojovací; 3. podle , jímž probíhají: rovinné, pahorkatinné, horské; 4. podle : státní, zemské, okresní, městské, obecní, společnostní, soukromnické; 5. podle : parní, elektrické, lanové, atmosférické; podle  vzhledem na povrch okolního území: podzemní a nadzemní; 6. podle : hlavní a podružné (místní n. lokální, sekundární, terciární, pouličné); 7. , místo aby spočívala na koleji: visuté; 8.  mezi koly hnacími a kolejnicemi k pohybu postupnému: ozubnicové; v případě opačném   (v. t.); 9. podle : normálně rozchodové, úzkorozchodové, širokorozchodové. Ž., jak je zná naše doba, nevynalezl člověk jediný, aniž se to stalo najednou; jsou výsledkem staletých snah lidských a, jak se vyjádřil Stephenson, „dílem celého národa inženýrů“. Staří zlepšovali cesty k dopravě vozmo tím, že zřizovali  ve způsobě dvou souběžných žlábků od sebe tak vzdálených, jak vyžadoval rozchod kol na nápravě; tak bylo v Assyrii, u Řeků, u Římanů a jsou zbytky cest takto upravených tu a tam dosud patrné (na př. v Istrii na silnici aquilejské). Horníci středověcí vozili minerály ve čtyřkolových vozících po  z podélných trámců  (Münsterova Cosmografie z r. 1550), jejichž ojezdění bránilo se okováním, nejčastěji z litiny železné. Při obchodní krisi v Anglii r. 1767 Reynolds, spolumajetník železáren colebrookdaleských ve Shropshiru, aby nemusil výrobu železa zastaviti, dal slévati litinu do zásoby ve způsobě žlábků as 1,5 m dl., a sestavoval z nich koleje, což se osvědčilo; r. 1776 B. Curr dal slévati kolejnice o příčném průřezu ┛, aby kola vozů nemohla sběhnouti stranou; od kolejí tam tak upravených pochází velikost rozchodu (normálného) drah 4′ 8½″ angl. = 1,435 m. Teprv r. 1789 Jessop zavedl nákolky kol s vystupujícím na vnitřní straně okolkem, aby zabránil vykolejení, t. zv.  (něm. ), takže kolejnice byly nahoře ploché. Kolejnice litinové obmezovaly pro svou křehkost váhu vozidel. Teprv když r. 1783 Gosport navrhl váleti železo v prutech — místo kovati je —, Berkinshaw v l. 1820 zavedl válení kolejnic ze železa kujného a učinil koleje způsobilými nositi bezpečně vozidla těžší a užíti konečně i parních strojů ve způsobě , jejichž sestrojení podařilo se Jiřímu  (v. t.), jak dovodil při závodění u Rainhillu dne 6. říj. 1829. Připomenouti tu sluší, že by Josef  (v. t.), hodinář a mechanicus při pražské technice, který již v září 1815 a v červnu 1817 konal veřejné pokusy s parním vozem své konstrukce, byl asi jmenován vedle Stephensona jakožto vynálezce způsobilé lokomotivy, kdyby se mu bylo dostalo peněžité podpory. Po sestrojení způsobilé lokomotivy dělo se rozšíření železnicové sítě měrou netušenou, jak patrno z následující tabulky.

Peníz vložený do ž-ic páčí se koncem roku 1907 na 215 milliard korun, působení jejich ve vzájemné styky jednotlivců, národů, ba i celých zemědílů jest tak pronikavé, že nelze si již ani představiti, jak by bylo bez nich; slabého ponětí o tom nabyli jsme konáním služby podle předpisu (passivní resistencí) na některých našich tratích železničných r. 1906. Není dosud žádného vynálezu, který by do všech oborů lidské práce zasahoval tak jako ž. Usnadňujíce a zlevňujíce cestování ž. přispívají k vyrovnání mzdy pracovní, sbližují konsumenta s výrobcem, připouštějí dopravu předmětů (zejména surovin) dříve nemožnou, zamezují přílišné lokální zdražení četných potřeb životních, pomáhají ke zvelebení hospodářství polního a zemědělství vůbec, vyrovnávají rozdíly kastovní, zamezují neb aspoň zmírňují nedostatek potravin v krajinách neúrodou stižených a pracují tak proti hladu a jeho následkům, přičiňují velmi mnoho k šíření věd a umění. Stinné stránky ž-ic jsou, že podporují příliv obyvatelstva do velikých středisk a tak zvětšují sociální závady přílišné lidnatosti velkých měst (povaleči, nemravní a zločinní), že usnadňují styky lidí nebezpečných a jejich uniknutí, že mohou přivoditi šíření nemocí nakažlivých lidem i zvířatům; proto psali mnozí proti stavění ž-ic (Cancrin r. 1845, Haller r. 1850, Roscher r. 1882) jakožto zařízením škodlivým a přepychovým. Při provozování ž-ic (fr. , něm. ) zaměstnáno jest na statisíce pracovníků (dráhy rakouské na př. zaměstnávají tou dobou as ¼ millionu lidí), kteří jsou seskupení ve zvláštní, ústřední správě podléhající oddělení, jejichž počet a obor působnosti není všude stejný, a liší se zejména, je-li dráha státní nebo společnostní; obyčejně bývá oddělení stavební a udržovací, dopravní (), administrační, strojní, obchodní n. komerční, finanční.  ž-ic rozeznává se:  (od počátku dráhy až na konec kolejí nejdále vybíhajících),  n. tarifní (podle které se počítají sazby a která se liší od délky skutečné tím, že se při ní nečítají zlomky kilometrů a že bývá větší než délka skutečná následkem přirážek, které se činí za příčinou značnější sklonitosti dráhy aneb nákladných staveb),  (t. j. myšlená délka, jakou by musila míti dráha o určitých nezměnitelných stoupáních a zakřiveních, aby vzešly takové výdeje provozovací nebo potíže — odpory — provozovací, jako na dráze, která tu jest aneb která se navrhuje; Lindner zakládal příslušné výpočty na dráze vodorovné a přímé, Launhardt připustil slabé stoupání). Srv. Červený a Řehořovský, Technický průvodce — pokud se týče stavby, zákonů a pod.; Röll, . 
Plk.

Ž.  viz .

Ž.  viz  elektrická, str. 641 sl.

Ž.  (něm. ), železná dráha sestrojená na válčišti na rychlo zvláštními  (viz ) k účelům výlučně strategicko-taktickým. Ponejprv vojska německá r. 1870 ve válce proti Francii na území nepřátelském postupně jimi obsazovaném stavěla ž. p. nové, opravovala dráhy odpůrcem přerušené, ničila jiné, aby jich nepoužil nepřítel atd. Rovněž armáda ruská působením své železniční brigády ve válce proti Japanu r. 1904—05 v Mandžurii poměrně k neblahým okolnostem s velikým úspěchem kladla ž. p. i přes jezero Bajkalské. Stavba těchto pojidel ovšem nesmí valně se lišiti od stavby ž.-ic stálých, aby byla úplná bezpečnost a dopravnost stejná, ano i větší, se zřetelem k důležitým vozbám tolika vojsk, koňstva, souvozí, píce a vůbec materiálu válečného, jen budovy staniční, nádraží, hlídačské budky atd., pak mosty a pod. smějí býti ze staviva lehčího, ovšem s dokonalou jistotou dopravy. Tato pak se koná veskrz osobstvem železničních pluků (oddílů) a pod. Stavivo dodává ve vlastním území státním správa ž.-ic stálých a v zemi nepřátelské se vymáhá po případě násilím z pramene obdobného. Stavba se provádí železničními pluky (vojsky) a s přibraným dělnictvem občanským.
FM.

Ž.  viz . a .

Ž.  viz .

Železnice