Doma/Naše pole
Hej, veselo každým letem
u nás v poli,
jetel, pšenka, žito zlaté
jen se trolí;
skřivánek si hoví v hnízdě,
pole hlídá,
až jen vzlétne, což nám toho
napovídá!

O tom potu, který tady
rosil čelo,
co tu dlaní nad brázdami
zkrvavělo,
co již rukou mozolitých
tady nadřelo se —
pole naše, oči moje
v horké tonou rose!