Výbor lyriky (Shelley)/Řádky kritikovi
Od hedvábníka kdo můž’ chtít med,
    kdo hedbáví od žluté včely?
Růst’ může tráva i v zimě, jak hned
    cit záští v srdci mám vřelý.

Modlářům, pokrytcům, jako ty’s,
    šklebilům hněv svůj přej divý,
ti stejnou to mincí oplatí kdys,
    jak já tak nejsou zdrženliví.

Neb moci a zlata otroka, s]yš,
    za miláčka vyhledej sobě;
tvá láska modlářem pohne spíš
    než mnou hne záští tvé v zlobě.

Ta vášeň rovna té, kterou plám,
    ta nemůže děliti sebe,
tvou lež a nelásku v záští já mám;
    jak moh’ bych v záští mít — tebe?

Poezie

en:Lines to a Critic