Ottův slovník naučný/Mensa
Mensa (lat.), , v právě círk. . Titulus mensae, titul výživy, nazývá se v právě círk. jedna z podmínek, za nichž klerik může dojíti vyššího svěcení. Původně spočíval titulus mensae v tom, že někdo se zavázal vydržovati klerika do té doby, než se mu dostane dostatečného beneficia. Titulus tento poskytovali obyčejně panující knížata, města, korporace, kláštery aneb i osoby soukromé. V Rakousku byl titulus mensae přenesen na fond náboženský; udílí jej k návrhu biskupovu místodržitelství. Práva na toto zaopatření nabývá klerik teprve po přijetí svěcení kněžského. (Srov. , str. 988). – M. , jídelna pro studující.

Církevní právo v Ottově slovníku naučném