Ottův slovník naučný/Elóhím
Elóhím (hebr. plurál singuláru , užívaného jen [vyjmouc 2 Chron. 32, 15] v mluvě básnické), původně , jak užíváno ho v bibli o bozích cizích národů, později jako  o jediném bohu isráélském. Jest snad jen rozšířením zajisté nejstaršího tvaru él etymologie posud neobjasněné, snad = mocný (srv. alláh). Sam. 1, 28, 13 užito ho o duchu zemřelých.
Dk.

Elóhím