Výbor z Květů zla II./Příšera
Jak anděl, v zraku rudou zlobu,
já navrátím se ve tvou kobu
a vplížím, nedělaje hluk,
když táhne nočních stínů pluk;

a líbat budu tě, má snědá,
tak chladně, jako luna bledá,
a budu tebe objímat,
jak leze kolem jámy had.

Ty uvidíš pak v siné ráno
mé místo prázdné zanecháno,
tam bude do večera chlad.

Jak jiní něžnosti své vnadou,
já nad žitím tvým, dobou mladou,
chci samou hrůzou panovat!

de:Das Gespenst (übersetzt von George)
fr:Le Revenant (Baudelaire)
ru:Привиденье (Бодлер/Гумилёв)