Ottův slovník naučný/Orelský
Orelský z , příjmení staročeské rodiny vladycké, která nosila na štítě dva kluky (střely) křížem přeložené a jméno své si obrala po vsích Sanech u Poděbrad a Orli u Chrudimě. Předek jejich  (1440) proslul mezi válečníky té doby. Na Orli seděl r. 1479  († 1488), po němž byl syn  (1488–1527), jenž byl r. 1510 purkrabí na Chlumci. , bezpochyby bratr jeho, držel r. 1500 Orel. Po  († j. 1534) zůstala vdova Anežka z Valdšteina, jež držela dům v Litomyšli.  koupil před r. 1540 část vsi Něnkovic, kterou držel po něm r. 1550 . Týž měl syny , kteří r. 1559 prodali Libanice. Zdeněk držel Něnkovice r. 1567 a jeho snad synové byli  (1594), kteří před r. 1598 pomřeli. Něnkovice dědila sestra jejich Barbora Zapská, poslední toho rodu, a prodala je r. 1598. V l. 1584–1588 drželi dva z toho rodu (vlastně jejich manželky) šosovní grunty při Heřmanově Městci a Miroticích. Sčk.

České šlechtické rody v Ottově slovníku naučném