Věnec slávy žen slovanských/Kasi, nejstarší dcera Krokova
Pověsť vypravuje o Kasi, že se vyznamenávala známostí přírody a sil jejích léčivých i vynikala uměním řemeslným i průmyslem. Lid měl ji proto za kouzelnici a zachovával mohylu její u řeky Mže v dlouhé paměti.

Dalemil o ní vypravuje: „Kazie sedieše na Kazíně,“ a Hájek píše: „Káša, sestra Libušina.… rozkázala sobě na jedné převysoké skále zámek postaviti… a dala jemu od svého jména jméno Kašín.“ Také ji Hájek jmenuje manželkou silného Bivoje. — Po smrti pak její, když se něco ztratilo a žádné naděje k nalezení nebylo, Čechové za obyčej měli přísloví, říkajíce: „Kam se to podělo a od koho ukradeno, aniž by to Kaša uhodla.“