Růže stolistá/XIX
S ní milá mi chůzka bývá
Podlé luk tou olšinou,
Zpěv slavíčků kde rozlívá
Líbeznou se tišinou.

S dálných jezů hluk jen proudní
V sluch sem jedva zbluzuje,
Aneb klekot čápa, oudní
Žádané kdy zvěstuje.

Však ty tam vod kojné šumy,
Ptactva hvizd a zpěv a dumy.
Kdy držím ji v náručí,
Tlukot srdce přehlučí.