Poesie sociální/Umíralo slunko
Umíralo slunko, umíralo,
zapadalo — naděj zvrácená;
blažené volnosti ráje
snivé, klamné byly báje —
naděj blaha navždy ztracena.

Umíralo slunko, umíralo,
zapadalo slunko ve šeru;
marné kletbu mnohý hřímá,
mnohá ruka ocel třímá —
sklonila se doba k večeru.

Zapadlo již slunko, zapadlo již —
umřelo nám slunko svobody.
Ocel padla — zbledly tváře,
oživily se žaláře…
Ukovali v hanbě národy.

Poezie