Ottův slovník naučný/Abél
Abél (hebr. habél, dech, pomíjejícnost), druhorozený syn Adama a Evy, mladší bratr Kainův; jako pastýř, jako obětující a od bratra z nenávisti nevinně zavražděný jest předobrazem Vykupitele. V patristické theol. (na př. sv. Augustin De civ. Dei 14, 28) představuje A. člověka znovuzrozeného či duchového, Kain však přirozeného či porušeného. V novější době shledává se v A-u a Kainovi naznačení protivy mezi pastýřstvím a orbou, mezi nevinností stavu přírody a civilisací novou, vojenstvím a válkou založenou. V poesii zvláště středověké objevuje se A. častěji, zvláště v duchovních hrách; v dobách moderních známa je Gessnerova idylla »Smrť Abelova«, přeložená 1800 J. Nejedlým do češtiny. Jrk. Red.

Náboženství v Ottově slovníku naučném