Výbor lyriky (Shelley)/Čas dávno zašlý
Jak mrtvého dávno přítele duch
        jest dávno zašlý čas,
tón pro vždycky zaniklý v prázdný vzduch,
naděj, jež nezkvete zas’,
láska tak sladká, hynoucí v ráz
        byl dávno zašlý čas.

Ó, v nocích mnohý byl krásný sen,
        jejž dávno zhltil čas;
ať rozkoš či bol byl každičký den,
stín vržen napřed, jímž každý z nás
si přál, aby trval zas a zas —
        tak byl ten zašlý čas.

Jsou výčitky, ba jest svědomí tíž
        pro dávno zašlý čas,
jak děcka drahá mrtvola, již
si otec hlídá, obraz jejichž kras
až vzpomínkou mu bude zas a zas
        na dávno zašlý čas!

Poezie

en:The Long Past