Ottův slovník naučný/Mala fides
Mala fides, , jest v právu vědomí nabyvatele jisté věci, že při nabytí jednal bezprávně. Kupující jest  (malae fidei), ví-li nebo musil-li věděti, že prodávající není vlastníkem. Podobně se dopouští kupující obmyslnosti, prodává-li sice vlastník, avšak kupec ví velmi dobře, že prodávati nesmí, nejsa schopen k právním činům (na př. když jest prodávající prohlášen za marnotratníka nebo když jest duševně chorý). Kupující není obmyslný, doví-li se o okolnostech nabytí vlastnického práva vylučujících teprve po okamžiku nabytí (po uzavření trhové smlouvy). Platí tu tedy pravidlo římského práva m. f. superveniens non nocet. Naproti tomu však ujala se, pokud běží o vydržení, zásada práva církevního m. f. superveniens nocet. Důkaz o obmyslnosti veden býti musí od odpůrce. Platí tu pravidlo: Quilibet praesumitur bonus, donec probetur contrarius. Opak malae fidei jest bona fides (v. t.).

Právo v Ottově slovníku naučném