Ottův slovník naučný/Aëtios
Aëtios: 1) Řecký filosof peripatetický, jejž Theodoret (Curat. graec. aff.) uvádí jakožto spisovatele spisu  (Diels, Doxographi graeci, Berl. 1879). Dna.

2) A. ze Syrie, zvaný , hlava přísných ariánů ve IV. stol. Byl kotlářem, rolníkem, lékařem, zlatníkem, učitelem a konečně stal se jáhnem v Antiochii; vynikal nevšedními vlohami dialektickými. Ve sporu ariánském nucen byl opustiti Antiochii, vyslán však byl na první synodu srěmskou (351). Neshodoval se ani s katolíky, kteří věřili v  (homousie) Kristovu Otci, ani s umírněnými ariány (semiariány), kteří se přiznávali buďto ku podobnosti bytosti Synovy Otcově anebo jenom ku podobnosti vůle (homoiusie), nýbrž tvrdil, že Kristus naprosto jest  (anhomoia) Otci. Jeť tedy podlé A-ia Syn stvoření povznesené nad všecka ostatní stvoření, než přece je Otci ve všem, vyjímaje působnost, nepodoben. S A-iem souhlasil v tom Eunomios, biskup kyzický, po němž též přísní ariáni se zovou . A. stal se biskupem a světil i jiné biskupy; zemřel r. 366 za císaře Valenta v Cařihradě. Sekta po něm pojmenovaná, , byla zároveň s ostatními ariány stíhána a hubena a zanikla, jakmile vyhynuli ariáni.

3) A. z  v Mesopotamii, křesťanský lékař žijící v VI. stol., sepsal v řeckém jazyku objemné dílo o povšechné a speciální pathologii a therapii zevních i vnitřních nemocí, jež skládajíc se ze 16 knih jest velmi dobrou kompilací nejlepších starých spisů lékařských; excerpty doplněny jsou vlastním pozorováním a úsudky samostatnými. Máť spis jeho, v kterém hlavně ku Galenovi výklad podává, velkou cenu pro historii starého lékařství. Původní text zachován toliko z části (prvých 9 knih), za to jest několik dobrých překladů do jazyka latinského. Mx.

Aetios