Kytice (almanach)/Věčně krásná
Není krásná, jak ji svět chce míti,
Ani zlatem zvučným nezvoní,
Jemuž svět se nyní nakloní,
Jakby v země hloubi chtěl se vrýti;

Srdcem krásná umem jasně svítí,
Myslí blesky v letu dohoní,
Ctností dýše, jak když zavoní
V jarní době viol skromné kvítí.

S takým tvorem milo býti v světě,
Taká krása nikdy nehyne,
Ba i za hrob sahá v skvoucím květě;

Protož směle, světským zhrze soudem,
V té si kráse duch můj spočine,
Třeba zvát ho měli tupým bloudem.

Poezie