Dekret Kutnohorský (Friedrich)
Památný list krále Václava IV. vydaný na Horách Kutných 18. ledna 1409, jímž na vysokém učení Pražském dostalo se národu domácímu konečně rozhodujícího vlivu, nezachoval se již v originále. Text jeho známe jenom z opisů současných, z nichž největší zájem vzbudí ten posud šíře neznámý, který jest vepsán v instrumentu veřejných notářů Michala Mikulášova z Prachatic a Jakuba Moleše z Prahy. Zajímavost a význam opisu tohoto záleží v tom, že pojí se k němu jméno všem věrným Čechům drahé, jméno mistra Jana Husi.

V úvodu notářského instrumentu praví se, že mistr Jan z Příbramě jakožto zástupce mistra Jana Husi z Husince požádal 18. září 1414 — necelý měsíc před odjezdem Husovým do Kostnice — rektora Havla z Úterého, aby mu pod pečetí rektorskou byl dán opis usnesení mistrů a všeho učení Pražského, jímž za rektorátu Zdenka z Labouně dne 27. září 1409 byl dekret Kutnohorský pojat do statut university. Rektor vyhověv žádosti, předložil pergamenovou knihu statut universitních vázanou v dřevěných deskách, potažených červenou koží, a nařídil oběma veřejným notářům svrchu jmenovaným, aby zhotovili žádaný opis.

Opis dekretu v tomto notářském instrumentu obsažený není tedy zhotoven přímo z originálu a proto bylo by pro kritiku textu jeho žádoucno znáti předlohu, z níž byl čerpán — knihu statut universitních.

Mezi rukopisy universitní knihovny Pražské chová se pod značkou XIV D 25 rukopis pergamenový, velké osmerky, vázaný v dřevěných deskách, potažených kůží, nyní silně zahnědlou, jejíž barva byla snad původně bílá; na přední desce jest vytlačen nápis „“. Rukopis psán jest rozličnými rukami XV.—XVII. století. Celý obsah jeho vydali k oslavě pětistyletého založení university A. Dittrich a Spirk ve třetím svazku . Usnesení university učiněné 27. září 1409, jehož mocí dekret Kutnohorský byl do statut zapsán, vytištěno jest tam na str. 43—44. Avšak plného znění listu královského nepodávají  ani tam, ani jinde.

Jde především o to, zdali uvedený rukopis universitní knihovny Pražské jest tou knihou statut, z níž bylo usnesení university ze 27. září 1409 vypsáno pro mistra Jana Husa. Značné oříznutí listů, jemuž padla za oběť i stará paginace některých stránek, svědčí, že kniha byla převazována. Nynější vazba knihy jest renaissanční (asi ze 16. stol.), a proto skoupá poznámka notářského instrumentu o vazbě knihy statut, kterou rektor Havel r. 1414 veřejným notářům předložil, jest pro zjištění totožnosti bezvýznamná. Nutno tedy k řešení dané otázky hledati jiné cesty.

Zápisy první části jmenovaného rukopisu universitní knihovny psány jsou rozličnými rukami XV. století a podle písma i podle častých změn inkoustu a ruk lze poznati, že byly zapisovány v různých dobách — tedy pravděpodobně celkem v těch letech, kdy se stala jednotlivá usnesení a jednání, k nimž se vztahují. Zápis usnesení, jímž byl dekret Kutnohorský pojat do statut universitních, zapsán jest v rukopise tomto na straně B 17. Psán jest světlejším inkoustem a jinou rukou než nejblíže předcházející zápis z r. 1403. Písmo jest drobnější a řádky těsněji k sobě sraženy, tak že není vyloučena možnost, že byl psán na nepopsané části stránky B 17 v době, kdy byl do knihy již vepsán zápis, který začíná na nejbližší stránce (B 18) nahoře. Zápis ten datován jest 28. června 1415. Nemohl by tudíž tento rukopis býti onou knihou statut, z níž byl mistru Janu Husovi dán 18. září 1414 výpis.

Jinou pomůcku k řešení dané otázky dává nám podrobné srovnání textu usnesení ze dne 27. září 1409, který obsažen jest v tomto rukopise, s textem téhož usnesení vypsaným do notářského instrumentu. Srovnáme-li oba texty, shledáme, že se tu a tam liší. Nechci zde podrobně uváděti celou řadu odchylek v podstatě méně závažných (všecky uvedeny jsou v poznámkách k otiskům, které podávám dále) a poukazuji aspoň na jednu, dle mého mínění rozhodující. Jest to různost znění obou textů v datovací formuli dekretu. Zápis v našem rukopise statut vypouští na konci textu dekretu Kutnohorského udání dne a let panování Václavových, kdežto výpis v notářském instrumentu má datum úplné. Z tohoto rozdílu vysvítá zajisté s dostatek, že náš rukopis statut nebyl předlohou výpisu obsaženého v notářském instrumentu. Správnost mínění tohoto potvrzuje také okolnost, že v naší knize statut následuje za textem dekretu Kutnohorského ještě krátký přídavek: text universitního usnesení o volbě rektora, které do notářského instrumentu nebylo pojato. (Usnesení to psáno jest sice v rukopise, jiným tmavším inkoustem, než předcházející část zápisu, avšak toutéž rukou jako ostatek a patrně současně, protože tmavší inkoust začíná již v předcházejících slovech adressy dekretu Kutnohorského). V přídavku tomto kromě universitní knihy statut mluví se ještě o knihách statut jednotlivých fakult. A takovou knihou statut některé fakulty mohl by býti rukopis XIV D 25. Předlohou, z níž byl do tohoto rukopisu opsán onen zápis usnesení učiněného 27. září 1409, byla bezpochyby táž (nyní ztracená neb aspoň neznámá) kniha statut, z níž byl učiněn výpis pro Husa. Aspoň nasvědčovala by tomu písařská chyba, která jest v textu dekretu Kutnohorského v instrumentu notářském pro Husa zhotoveném a která původně byla též v našem rukopise statut. Ve větě „et illi defectuum incommodis senciant se oppressos“ píše instrument nesprávně „defectum incomodum“. Také náš rukopis statut měl původně „defectum incomo₰“. Správné čtení „defectuum“ bylo opraveno teprve dodatečně vepsáním ū (= um) na místo vyškrabaného ‚m‘, kdežto zkratka koncovky druhého slova opravy nepotřebovala, protože význam její jest dle souvislosti proměnlivý.

Přímý důkaz, že vedle zachované knihy statut byla ještě jiná, z níž zmíněné usnesení ze 27. září 1409 mohlo býti pro Husa vypsáno, podává nám rukopis 18. století obsahující seznamy a opisy různých privilegií universitních, který se chová nyní v univ. knihovně Pražské pod značkou XV A 1. Podle poznámky na str. 1 byl opsán z papírové knihy začaté r. 1545, která v 18. stol. patřila panu Zebererovi, kancléři Nového města Pražského. V seznamu privilegií universitních čteme v onom rukopise na str. 2 pod č. 13: „“ Podle citátu jest na první pohled zřejmo, že názvem  nemůže býti míněn jiný rukopis nežli zachovaná kniha statut knih. univ. XIV D 25, kde na listu B 17 skutečně jest zápis usnesení, jímž dekret Kutnohorský byl do statut pojat.  v poznámce svrchu položené citovaný jest patrně onen „“, o němž se praví v instrumentu z r. 1414, že jej rektor předložil veřejným notářům, aby z něho učinili výpis pro Husa. Tohoto exempláře statut dnes prozatím nalézti nelze.

Mínění, že kromě známé nám knihy statut XIV D 25 byla ještě jiná kniha statut, z níž byl učiněn výpis pro M. Jana Husa, nabývá opory také z Heldova otisku často zmíněného usnesení universitního z 27. září 1409. Held ve svém pojednání , vydaném v Praze r. 1827, poznamenává před textem tohoto usnesení: „“ a na konci připojuje poznámku: „“. Text Heldem vydaný má poněkud modernisovaný pravopis, ale jinak jest pořízen pečlivě. Předlohou jeho nemohla býti zachovaná posud kniha statut; mimo jiné hlavně z té příčiny, že datovací formuli dekretu, která v naší knize statut končí slovem „“, podává v plném znění. Text Heldův shoduje se do podrobností s textem vypsaným do notářského instrumentu pro M. Jana Husa r. 1414 vydaného, vynechává jen před adressou slova „“. Slova ta však patrně vypustil Held úmyslně, neboť klade místo nich pomlčku. Ačkoliv se text Heldův tak shoduje s textem obsaženým v notářském instrumentu z r. 1414, nemohl instrument ten přece býti jeho předlohou. Čte totiž Held v dekretu Václavově: „“, kdežto text notářského instrumentu slova „“ nemá. Vynechání slova toho v instrumentu snadno se vysvětluje omylem písaře. Z toho všeho plyne zajisté zřetelně: 1. že ještě r. 1827 v archivu university Pražské choval se týž , z něhož r. 1414 byl učiněn výpis pro mistra Jana Husa, 2. že kniha statut nám zachovaná (univ. knih. XIV D 25) není s oním  totožna.

Jiný opis textu dekretu Kutnohorského zapsán jest v zachované knize statut na stránce C18—C19 za nadpisem „“. Opis ten jest o něco mladší, jak kromě písma svědčí i data listin, mezi nimiž jest zařaděn, a byl zapsán do knihy asi někdy uprostřed XV. stol. Text podán jest v tomto opisu celkem správněji a zejména má správné čtení slov „“, která ve všech ostatních opisech (původně i na str. B17 téže knihy statut) byla opsána chybně. Jedinou podstatnou odchylkou opisu tohoto jest, že adressa v jiných opisech přidaná na konci dekretu, zde jest zařaděna hned za titul královský. Podle všeho zdá se, že písař tohoto opisu opisoval přímo z originálu dekretu. Tomu by nasvědčovala také okolnost, že opis ten umístěn jest mezi řadou opisů důležitějších privilegií universitních, které jsou do této knihy statut (XIV D 25) zapsány na stránkách C 15 a násl. různými rukami XV. století.

Další opis dekretu zachoval se nám ve zmíněném již rukopise universitní knihovny XV A 1 na str. 102—103. Jako celý rukopis, tak i tento opis přepsán jest z papírové knihy začaté r. 1545, která patřila někdy kancléři Nového města Pražského Zebererovi. Pravopis opisu jest modernisován a oplývá chybami. Text jeho předlohy (onoho rukopisu někdy Zebererova) byl opsán ze zachované knihy statut XIV D 25. To vysvitá nejlépe z těchto dvou okolností. Datování končí slovy „“ (den a léta panování schází), jako v oné zachované knize statut. Mimo to pak má tento opis v adresse čtení: „“, což není nic jiného než nesprávné čtení slova „mgro“ (), které ve zmíněné knize statut přichází po slově universitati. Poněvadž text tohoto rukopisu jest odvozen ze staršího známého nám textu, uvádím z něho v otisku dekretu Kutnohorského jenom několik důležitějších různočtení, kdežto očividných chyb opisovačem způsobených pomíjím.

Konečně ještě jiný opis dekretu Kutnohorského zařadil Petr Mladenovic do své . V rukopise tohoto spisu chovaném v Museu král. Českého čte se opis ten na str. 247 až 248. Opis Mladenovicův jest dosti nesprávný, na začátku i na konci kusý, tak že nelze s jistotou rozhodnouti, z jaké předlohy byl odvozen.

Vzájemný poměr jednotlivých opisů dekretu, o nichž byla řeč, lze přehledně naznačiti takto:

A[Ztracený originál dekretu]

B[Opis ve ztracené knize statut universitních]

C1Opis v knize statut universitních nyní v univ. knihovně XIV D 25 chované str. B. 17.

C2[Opis v notářském instrumentu z 18. září r. 1414 pro m. Jana Husa vydaném]

D[Opis v knize statut univ. knih. Pr. XIV. D 25 str. C18—C19]

E[Opis v Petra z Mladenovic Hist.]

F[Opis v rukopise Zebererově nyní ztraceném (?)]

G[Opis v rukop. univ. knih. Pražské XV A 1 str. 102—103]

Text dekretu Kutnohorského byl již častěji uveřejněn tiskem, seznam edicí těchto podávám níže před novým jeho otiskem, který jest pořízen poprvé na základě všech opisů, které se podařilo posud shledati. V seznamu otisků nemohl býti uveden otisk (nebo snad opis?) Balbínův, o němž se zmiňuje Held,  na str. 27 v poznámce; neboť nepodařilo se mi najíti, v které knize Balbínově text dekretu byl vydán.

I. 
Václav IV. nařizuje rektorovi a celé obci vysokého učení Pražského, aby na příště dle příkladu vysokého učení Pařížského a jiných universit Italských přiznali národu Českému ve všech volbách a právních jednáních universitních tři hlasy.

Na Horách Kutných 1409 led. 18.

Originál (A) ztracen. — Opisy: B) v knize statut universitních nyní ztracené; C1) v knize statut universitních, nyní v univ. knih. Pražské pod značkou XIV D 25 chované, na str. B 17; C2) v instrumentu notářském z r. 1414 září 18.; D) v knize statut univ. knihovny XIV D 25 str. C18—C19; E) v musejním rukopise Petra z Mladenovic str. 247/248; F) v rukopise někdy Zebererově nyní ztraceném (?); G) v rukop. univ. knih. Pražské XV A 1, str. 102/103.

Pelzel,  díl II., Urkundenbuch} str. 125, č. 217. — Held, , str. 26—28 (z B). — Palacký, , str. 347, č. 10 (z Pelzla).

(Český překlad dekretu kutnohorského) 
Václav, z boží milosti Římský král, vždy rozmnožitel říše a Český král. Důstojní nábožní milí! Ačkoliv jsme povinni přihlížeti ku prospěchu všech lidi vůbec, přece nesmíme jim býti příznivi tak velice, že by snad prospěch těch, kteří výhodami míst, časů a některých jiných okolností jsouce vázáni, s námi nějakým spůsobem jsou spojeni, podléhal ztrátám a škodě. Ač zajisté každý člověk jest povinen každého člověka milovati: přece jest potřebí, aby toto milování vycházelo toliko z lásky zřízené; pročež cizinci dáti v lásce přednost před domácím jest řádné lásky zvrácení, ježto pravá láska vždycky počíná u sebe sama, a následovně na potomstvo podle příbuzenství se převádí. Poněvadž tedy národ Německý, naprosto žádného práva obyvatelského v království Českém nemající, v rozličných obecného učení Pražského záležitostech, jak nás toho věrohodná zpráva došla, osobil sobě k užívání tři hlasy, a národ Český, téhož království pravý dědic, toliko jediný hlas má a jeho užívá — my pak za nepravé a velmi neslušné považujíce, aby cizinci a přistěhovalci v hojnosti požívali vyzískaného statku obyvatel domácích, kteří po právu naň nárok mají, tito pak cítili se býti tíženi nevýhodou nedostatku jeho: přikazujeme vám tímto naším listem mocně a přísně, chtíce naprosto tak míti, abyste spatříce jej, ihned bez všelikého odmlouvání a vzdoru národ Český ve všech radách, soudech, zkouškách, volbách a jakýchkoliv jiných jednáních a řízeních university svrchu řečené na způsob zřízení, které má národ Francouzský na obecném učení Pařížském, a jehož ostatní národové v Lombardii a v Itálii užívají, ke třem hlasům na každý způsob připustili, nechajíce jej od nynějška na příště na vždy výsady těchto hlasů užívati a jí se těšiti. Jinak činiti nechtějte, ač chcete-li se vystříhati našeho nejtěžšího hněvu. Dáno na Horách Kutných dne 18. měsíce ledna, království našich Českého roku čtyřicátého šestého, Římského pak třicátého třetího.

Důstojným rektoru a celé obci učení Pražského, nábožným našim milým.

II. 
Veřejní notáři Michal Mikulášův z Prachatic a Jakub Moles Ambrožův z Prahy pověřují z rozkazu Havla z Úterého, rektora vysokého učení Pražského, opis usnesení universitního ze dne 27. září 1409, jehož výpis z knihy statut vyžádal si mistr Jan Hus prostřednictvím mistra Jana z Příbramě.

Originál psaný na pergamenu v archivu university Karlo-Ferdinandovy v Praze. — Vložený opis usnesení universitního zachován též v Liber statutorum univ. Pragensis, který se chová v universitní knihovně Pražské XIV D 25, list B 17.

Text instrumentu posud netištěn. Vložené usnesení ze 27. září 1409 otiskl Held,  str. 27 sl. (ze ztracené knihy statut) a Dittrich & Spirk, , str. 43 sl. (z rukp. XIV D 25).

Faksimile listiny přiloženo jest k tomuto článku.

{{Citace v próze|

 atd.

(Znamení notářské) 

(Znamení notářské) 

K instrumentu přivěšena jest na proužku pergamenovém pečeť okrouhlá z červeného vosku, jejíž průměr měří 40 mm, vtlačená do misky z vosku přirozeného. Ve středu pečeti vyobrazena Panna Maria nesoucí na pravé ruce Ježíška. Kolem pečeti jest nápis: .

Připomínám konečně, že v universitním archivu nachází se originál listiny Vladislava krále, daný dne 16. července 1472, kterou se dekret Kutnohorský nově utvrzuje. Listina Vladislavova neopakuje textu dekretu Kutnohorského, nýbrž resumuje pouze obsah jeho, při čemž je zajímavo, že právnicky přesněji mluví o sporu: „“ Pak se praví, že král Václav „,“ „“ (t. j. aby nebyli Čechové považováni za quantité négligeable, za nic nestojící), vydal svůj dekret (). Universita prosila Vladislava, aby dekret přijal () a znovu vydal (). „,“ pokračuje listina, „,“ žádosti university po zralé úvaze s radou předních a jiných našich věrných vyhovujeme a „“… „“ etc.