Ottův slovník naučný/Falx
Falx (lat.) ; f.  byl ve vojenství římském bořicí stroj válečný, podobný beranu (aries). Skládal se z trámce zavěšeného ve zvláštním přístřeší a železného zobce v podobě srpu. Užíváno ho ku vytrhování kamenů ze zdí, zvláště pak ku strhování horní části zdí. Obležení hleděli zachycováním a odrážením železa učiniti jej neškodným. Podobného přístroje (f. ) užívali v námořnictví k přitahování lodí nepřátelských. Čap.

F. , , nazývá se v anatomii blánitá deska tvrdé pleny mozkové, podoby srpovité, jež upíná se předním užším koncem na kohoutí hřebínek kosti cedičné a zadním širším koncem na vrchol stanu mozečkového. Horní konvexní kraj odstupuje ve střední čáře od vnitřní plochy kosti čelní, švu šípového a částečně též od kosti týlní, dolní konkávní kraj pak je volný a dosahuje až ke svalkovému tělesu mozkovému. Tvoří tudíž srp mozkový neúplnou přepážku, která dělí dutinu lebečnou na polovinu pravou i levou a vkládá se zároveň mezi obě polokoule mozkové. – F. , , je daleko nižší řasa tvrdé pleny, jež horním širším koncem upíná se na dolní plochu stanovou, odtud táhne se po vnitřní hraně týlní k velké díře týlní a tu se rozestupuje ve dvě nízká raménka pobočná. Přední kraj této řasy zapadá do zadního zářezu mozečkového (incisura marsupialis cerebelli). Srz.

Hesla v Ottově slovníku naučném