Vlastenský slovník historický/Milevsko
Milevsko, město v někdejším kraji Táborském, kde bohatý český pán  z Milevska za Přemysla Otakara I. založil klášter premonstrácký, do kterého r. 1187 uveden co první opat  s bratřími kláštera Želivského. Nadání kláštera bylo tak hojné, že v XIV. století do 300 mnichů počítal. Avšak za bouří husitských padl jeden mezi prvními, byv 24. dub. 1420 od Žižky dobyt, vydrancován a zapálen. Mniši, kteří při tom nezahynuli, rozprchli se, a statky klášterní jsou rozchváceny. M. dostalo se zástavou nejprv panu Oldřichovi z Rožmberka, roku pak 1473 panu Bohuslavovi ze Švamberka, jehož potomci tu přes 100 let vládli. Mezi tím vrátilo se několik mnichů do opuštěného kláštera, kteří pod zvolenými opaty z milosti zástavních pánů živi byli; když však r. 1575 M. panu Krištofovi ze Švamberka jako spupný statek puštěno bylo, rozešel se konvent nanovo. Po bitvě Bělohorské byl r. 1622 klášter řádu premonstráckému vrácen a přidělen opatům Strahovským, kteří tam založili převorství svého řádu, jež trvalo až do r. 1785. Kostel klášterní, románská basilika z XII. století, náleží mezi nejvýtečnější stavitelské památky v jižních Čechách, neméně zamčený teď kostel hřbitovní sv. Jiljí.