Krátká příručka hornolužické srbštiny/Skloňování třetí


Podstatná jména rodu středního

a) s koncovkou tvrdou -o 

Podle vzoru polo skloňují se všechna jména s měkkým o: bitwišćo (bojiště), łožo (lože); po obojetných souhláskách bývá -jo: Łob-jo (Labe), njeb-jo (nebe); podstatná jména slovesná mívají -e: widźenje (vidění).

Podle vzoru kurjo skloňují se jména mláďat: zwerjo (zvíře), jehnjo (jehně), libjo (husa), proso (prase), zrěbjo (hříbě), kózlo (kůzle), młodźo (mládě).

Poznámky. 1. Podst. jména na -mjo mají v 2. pádě a dalších slabiku -mjen-: brěmjo (břímě), 2. pád brěmjenja, płomjo (plamen), płomjenja, znamjo (znamení), znamjenja.

2. Njebjo (nebe) má v množ. č. njebjesa, njebjes, -am atd.

3. Podst. jméno holčo (děvče) vyskytuje se jen v 1., 4. a 5. pádě jednotného čísla; množné číslo zní : holčata, -atow atd. Rovněž tak má slovo hólčo (chlapec, obyč. se říká hólc) množ. číslo hólčata.

4. Dźěćo (dítě) má v 2. pádě jedn. č. dźěsća (= džećeća), 3., 6. dźěsću, 7. z dźěsćom ; dvojné číslo dźěsći, -ow(-i), -omaj; v množ. čísle je toto slovo rodu ženského jako v češtině: 1., 2., 4., 5. dźěći, 3. dźěćom, 6. w dźěćoch, 7. z dźěćimi.