Ottův slovník naučný/Pavlović
Pavlović: 1) P.  viz , str. 495 a.

2) P. , vojvoda černohorský (* 1826 v selu Vojniči v Katunské nahiji). Vlastním nadáním povznesl se na přední místo mezi černohorskými vojevůdci. R. 1861 poslán byl do Hercegoviny, kde bojoval po celý rok s Turky. Byl perjanikem a kabadahajou (osob. strážcem) knížete Nikoly. Vrátiv se z Hercegoviny jmenován byl kapetanem ozriničským. R. 1875 poslán opět do Hercegoviny k organisování povstání proti Turkům, rok potom povýšen za vojvodu a v nastalé válce proslavil se vítězstvím nad Turky v bitvách na Muratovici, Vučím dole a u Ostrogu. Po válce odešel do Srbska, Bulharska, Ruska, až konečně vrátil se na Černou Horu a žije na Cetyni. P. P. byl vždy nejoddanějším zastancem Hercegovců a nadaným válečníkem. Dr. V. Č.

3) P. , právník a státník srb. (* 1838 ve Smederevu). Byl v l. 1864–71 professorem práv v Bělehradě; spravoval r. 1875 až 1876 ministerstvo vnějších záležitostí, r. 1884 min. financí a stal se r. 1885 ministrem spravedlnosti. Napsal Kommentáře o srbském právu hypotečním (1868) a obligačním (1869), dále: Organisation politique, administrative et judiciaire du royaume de Serbie (1883) a De la condition juridique des étrangers en Serbie (Pař., 1884). P. jest dopisujícím členem Společnosti pro srovnávací právní vědu v Paříži a r. 1890 byl mu udělen od franc. vlády titul Officier de l'instruction publique.

Lidé v Ottově slovníku naučném