Výbor z písní a ballad/S bohem, Elize
V dál od tebe se musím brát
   a z vlasti milené,
a mezi námi bude lkát
   jen moře zbouřené.
Však nech to moře lkát a hřmít
   až do dne soudného,
přec nikdy nemůž' oddělit
   tvé srdce od mého.

Buď s bohem, s bohem, srdce mé,
   jaks drahá mi, to víš,
a kdy se opět sejdeme?
   Ó nikdy, nikdy již!
Však, nežli konec bude muk
   a ztichne krve běh
tvým poslední je srdce tluk
   a poslední můj vzdech.

de:Elise