Bodláčí z Parnassu/Jarní
Ó bílé mraky, letící v dál!
Ó šumící vody, ó zeleni!
Ve hloubi skal, Pan, který spal
promnul si oči, zívnul a vstal —
ó mladičké, mladé lupení!

Ó srdce lidské, po tísni zim
to zvadlé listí odhrň již kol!
Zda spánkem tvým svit s teplem tím
vykouzlí s poupětem jediným
na uschlém keři zelený stvol?

Ó bílé mraky letící v dál!
Ó šumící vody, ó zeleni!
Máj, srdci král, v pouta vše jal,
že skoro bych se rozplakal…
            ó žal!
nad tebou, mladičké lupení!