Poesie (nová řada)/V Tatrách/IV. V bouři
Strží vichr těžké mraky nese,
o skaliska drtí je a srázy,
bouře hučí po zčernalém lese,
v úvozy a tůně blesky hází:
nahoře však, u nejvyšších štítů
úsměv slunce blýská na blankytu.

Ó! tak právě na cestách je žití,
často bouře zuří nade hlavou,
vichr s námi k propasti se řítí
a blesk září již v noc hrobu tmavou,
a přec výše — nebes lazur, štěstí!
Třeba jen se nad mraky tam vznésti.

Poezie

pl:Podczas burzy