Poesie sociální/K boji!
Genius lidstva vede nás k boji.
Za volnost drahou, kdo se připojí?
Řadami táhnou s prapory v čele,
radostí srdce plesá jim v těle!
Posvátná píseň vzduchem se vlní
a srdce čistou láskou se plní.

Jdou kácet modly mamonu zlata
okovy roztít, jimiž ctnost spjata,
pozvednout lidskosť, šlapanou v kalu,
nadchnout zástupy ku ideálu,
vymanit lidstvo z temnoty bludu,
blaho mu zjistit, zbavit jej trudů.

Jdou ničit šalby nádherné chrámy,
zvítězit chtějí, či zemřít s námi,
za volnost padlým okrášlit hroby,
výmluvné svědky naší poroby.
Ať zvučí tklivě velebná píseň
ať necítíme poroby tíseň!

Z písní se prýští odbojů zdroje,
odvaha rázná, vzácnější zbroje.
Nad hlavou vlaje náš prapor rudý —
zapějme píseň, zaplašme trudy!
Myšlenka volná k oblakům letí —
ať zazní světem: »Volni jsme, děti!«

Poezie