Moderní básníci francouzští/Na moři
Na můstku parníku dlím,
pod kterým v pádu a vzmachu
v perleti sněhu a nachu
tancovat ocean zřím.

Jdou vlny tam a jdou sem,
sen vody, v němž není shody,
a jsou to přec vody, jen vody;
slyším lkát divý jich sněm.

Ta dálka jak z mlhy stkána,
ten obzor mračí se, kouří;
dvě jsou teď hodiny z rána,
na flétnu zahrajem v bouři!

Na flétnu zahrajem hned;
nápěv jak vlna tak cudný
v jitra svit, jenž nítí se bludný,
zahrajem a budem pět.

Všem, které hlodají rybičky,
všem, které zhltily viny,
aby se v rej dali plný,
zahrajem veselé písničky.

Sardelím chci je věnovat.
Byť se jich nota jen třásla
na vodě chvilku! Z jich másla
někdy je poznáte snad.

Ta dálka jak z mlhy stkána,
bouř duní na obzoře,
dvě jsou teď hodiny z rána,
hodil jsem flétnu svou v moře.

Poezie