Ottův slovník naučný/Albrizzi
Albrizzi [—ici]: 1) , typograf benátský v 2. pol. XVII. stol., spisov. zeměp. díla L'origine del Danubio (1685), v němž popisuje poříčí a přítoky dunajské. Druhá čásť tohoto díla obsahuje chronolog. přehled dějin uherských a tureckých. Vydal též bibliografickou rukověť La galleria di Minerva (1696–1699). – 2) , hrab. d'A., spis. ital. z řecké rodiny na Korfu usedlé, dcera hr. Teotochiho (* 1770 – † 1836). Provdavši se po smrti prvního manž., patricia benátského Ant. Marina, za státního inkvisitora Giuseppa A-a stala se svou krásou i duchaplností středem umělecké společnosti benátské a dům její hostil nejznamenitější osobnosti tehdejší doby, jmenovitě Alfieriho, Uga Foscola, oba Pindemonty, Canovu, ano i lorda Byrona, jenž ji nazýval benátskou pí. Staëlovou. Jejím přičiněním nabylo jméno Canovy širší známosti a výtvorům tohoto přítele svého věnovala po jeho smrti velké dílo Descrizione delle opere di plastica di Canova (5 sv., Pisa 1821–25). Kromě životopisu Vitt. Colonny sepsala znamenité dílo Ritratti (Líčení, v Brescii 1807), obsahující 17 pěkně psaných studií o umělcích, s nimiž se stýkala, jest rovněž zajímava její korrespondence, jejíž výbor vydal Barozzi ve Florencii roku 1872.

Albrizzi