Encyklopedie Britannica 1911/Steno, Nicolaus
(1631–1686), dánský přírodovědec, narodil se v Kodani v roce 1631 a studoval medicínu a anatomii v tomto městě a v Paříži. Po delší době cestování se usadil v Itálii (1666) nejprve jako profesor anatomie v Padově a poté ve Florencii jako domácí lékař velkovévody Ferdinanda II. Toskánského. V roce 1672 se vrátil do rodného města, aby se stal profesorem anatomie, ale poté, co se stal římským katolíkem, zjistil, že je účelné vrátit se do Florencie a nakonec se stal apoštolským vikářem Dolního Saska. Zemřel ve Schwerinu v Mecklenbursku 25. listopadu 1686. Jeho proslulost spočívá v De solido intra solidum naturaliter contento, publikovaném ve Florencii v roce 1669. V tomto pozoruhodném díle Steno popsal různé drahokamy, minerály a fosílie uzavřené v pevných horninách. Porovnal fosílii s živými organismy a významnými mořskými a fluviálními útvary. Podporoval také původní horizontalitu sedimentárních usazenin.

Viz Di Nicola Stenone e dei suoi studii geologici in Italia od G. Capelliniho (1870); K. A. von Zittela  History of Geology and Palaeontology (ang. ed., 1901); a W. J. Sollas, v Science Progress leden 1898.

Steno, Nicolaus