Vlastenský slovník historický/Táborský
Táborský 1) , také  nazvaný, bratr český, člen úzké rady a představený sboru Litomyšlského, kdež zemřel 28. dubna 1495, požíval dobré pověsti co muž opatrný a učený, sepsal Vyznání víry, Výklad na první kapitolu druhé kanoniky sv. Petra, pak šest písní, nacházející se v kancionalu Šamotulském. První dva spisy nebyli nikdy tištěny. — 2) , knihpísař, básník a mechanik, nar. 1500 v Klokotech u Tábora, provozoval v Praze od r. 1528 řemeslné písařství, s počátku sám, později maje k tomu pomocníky. Z dílny jeho vyšlo jmenovitě mnoho kancionalů ozdobných. Vedle toho pečoval o vydávaní tištěných zpěvníků, sám také písně skládaje. Roku 1552 svěřena mu oprava pověstného orloje Staroměstského, načež byl až do r. 1556 a potom od 1560 až do smrti své jeho správcem. Roku 1554 nadán erbem a titulem z , jinak . T. zemřel okolo nového roka 1572 bezdětek. Od něho jest mezi jiným Vypsání orloje Pražského, kterýžto spis podnes chová se v archivu Staroměstském.