Výbor lyriky (Shelley)/Cestou přes Apenniny
Napni, Mary moje, sluch
Apennin šept slyš a ruch:
jak hromu řev to na střechu zní,
jak moře, břeh kde severní,
kterého příliv a odliv slyší
zajatcí spoutáni v podzemní skrýši.
Jsouť Apenniny v světlu dne
pohoří šeré a mohutné,
jež mezi nebem se a zemí pne;
však noc tu a v směs příšernou
vše splývá pod hvězd září mdlou,
v před s bouří hned se Apenniny hnou.

Poezie

en:Passage of the Apennines