Ohnice/Podzim
Ach, dnes mne duše tlačí
a nemohu již dál.
Hrám na varhany. Pláči.
Nestačím na pedál.

Něco mi vyprávěli.
Něco jsem neslyšel.
K příkrému nepříteli
pro zradu jsem si šel.

Pro zradu, ano, matko.
Nádherná smrt v ní jest
změněna ve princátko
opilých slz a gest.

Jde zase, září v slově,
jde ve svou zvadlou dál,
aby se na hřbitově
dušičkám zaprodal.

8. IX. 1940.