Ottův slovník naučný/Paullinia
Paullinia L., , rod rostlin z čel. mýdelníkovitých (Sapindaceae), obsahující pnulé kře listů střídavých buď až 3četných nebo jednoduše až vícenásobně zpeřených řapíka často okřídleného, pírek tečkovaných n. čárkovaných, s palisty. Polygamické 2domé květz jsou souměrné a skládají úžlabičkové hrozny, jejichž obě nejdolejší větevky jsou obyčejně proměněny v úponky. Kalich jest 5četný a má 2 zadni plátky srostlé. Oba nestejné plátky koruny 4četné mají na lícní straně po šupině. Terč jest prstenovitý, 4laločný, s 2 laloky většími. Tyčinky (8) a pestík jsou excentrické; tento jest buď stopkatý n. sedavý, 3pouzdrý, ukončený čnělkou 3klanou n. 3dílnou. Tobolka jest hruškovitá 3hraná n. na konci 3křídlá a 1–3semená. Semena mají krátký míšek a zkřivený nebo přímý zárodek. P. čítá asi 80 druhů domácích zvláště ve vých. části tropické Ameriky. Z nich zvláště prospívá P. Cupana [ku-] Kth., k. , v Brazilii rostouci, semeny, z nichž upražených, rozetřených a s vodou uhnětených dělají hůlky, kuličky n. bochánky, známé v suchém stavu jménem . Této užívají ve vodě rozpuštěné k úpravě nápoje žaludek sílícího, občerstvujícího a vhodného i proti migréně. P. Cururu [ku-] L., k. , i na Antilách domáci, skýtá krutě jedovatou šťávu »« k napouštění šípů, a P. pinnata L., k. , kromě Ameriky i v Africe hojná, jest pověstná jedovatými kořeny i semeny, jimiž černoští otrocr se otravují. Děd.

Botanika v Ottově slovníku naučném