Ottův slovník naučný/Alma-dag
Alma-dag, za starověku zv. Mons Amanus, dlouhé horské pásmo a větev Tauru. Jsa hranicí mezi vilájetem adánským v Malé Asii a halebským v Syrii (dříve mezi Kilikií a Syrií) zvedá se jižně od Maraše, táhne se k jihojihozáp. podél zálivu iskanderúnského 1600 až 2000 m zvýší a vybíhá na jižním konci uvedeného zálivu v předhoří Chanzírské (Promontorium Rhosicum, 1599 m); zde také zvedá se Mojžíšova hora (Džebel Músá) do výše 1668 m. A.-d-em vedou pouze dva průsmyky: první sev.-vých. od zřícenin Issa (Pylae Amanides) k Aintábu a dále do Mesopotamie, druhý, Bejlánský (Pylae Syriae), jižně od Iskanderúnu jest jediným pojítkem Syrie s Malou Asií; tímto roku 333 př. Kr. táhl Alexander Veliký proti Peršanům a za středověku mimo jiné i vojska křižácká.

Alma-dag