Naše paní Božena Němcová/Kdo viděl
Kdo viděl smutné oči dětí
sůl slzí padat na kůrku
ten jenom ten smí pověděti
co tlačí paní Sněhurku

Sněhurku naši v zimě lidí
kdy samy roky hubené
se den či týden přec jen stydí
a nadlehčí Ji s ramene

ten její ranec nouze hladu
stažený dárkem daremným
Ted místo verše kletbu kladu
a hrom být uhodím
do těch co tráví v teple sytí
dnes zrovna tak jak před roky
a pospíchají zatemniti
když tluče ruka žebroty
To Ona od úst utrhla si
a krejcar neuměla schovat
Chudáci Po věčné časy
ta paní bude za vás orodovat