Ottův slovník naučný/Lilybaeum
Lilybaeum (), ve starověku město na záp. konci ostrova Sicilie, založ. tyrskými Foiničany. Po rozvratu námořského panství tyrského v VII. stol. př. Kr. ocitlo se L. v područí Karthaginců, kteří je rozšířili a utvrdili; když nedaleké foinické město  bylo od Řeků vzato, přestěhovalo se veškero obyvatelstvo jeho do L-aea, které takto stalo se prvým foinickým městem a sídlem moci karthaginské na ostrově. Jsouc přední ohradou karthaginského panství, bylo za častých bojů s Řeky několikráte, ale vždy marně obléháno. Za prvé války punské snažili se Římané již r. 250 př. Kr. vzetím L-aea válku šťastně skončiti, ale Karthaginci bránili hrdinsky; teprve po bitvě u Aegusy r. 241 př. Kr. skrze Římany opanováno, načež území jeho za římský ager publicus prohlášeno, město pak stalo se sídlem římského propraetora. Za druhé války punské P. Com. Scipio, chystaje se ku přepravě do Afriky, učinil L. shromáždištěm všech římských branných sil. Květ L-aea potrval až do dob císařských, ale památek foinických nebo římských dochovalo se poskrovnu; nejznamenitější jsou mohutné latomie na vých. straně města. Lépe zachovány jsou starokřesťanské katakomby u kláštera kapucínského a u Latomie de’ Nicolini. Theodorich ostrogotský dal L. věnem sestře , choti vandalského krále Thrasamunda. Z počátku VIII. stol. po Kr. bylo L. od Arabů dobyto a zbořeno, načež na troskách jeho vznikla arabská osada , z čehož nynější . Pšk.

Hesla v Ottově slovníku naučném