Sluncem a stínem/Vy oči dávno zavřené
Vy oči dávno zavřené
    všem slastem už i bolu,
co hledíte v té vzpomínce
    tak teskně na mne dolů?

Za vámi není myšlení,
    před vámi touhy není,
však utkvět ve vás zůstalo
    to milující snění.

Vy oči tmavé, zamžené,
    tak snící, kdys jak živy —
snad přec tou láskou nemroucí
    jste kdes mne pamětlivy!