Původní bajky/Stehlík
Mladý stehlík věda, že má krásné peří a líbezný hlas; od matky však byv poučen, že skromnosť sobě získává přátel a úcty, promluvil za řeči se střízlíkem v takováto slova:

„Ach, drahý střízlíku, kdybych měl postavu jako ty! Ach, drahý střízlíku, kdybych měl peří jako čermáček! Ach, drahý střízlíku, kdybych byl vážen jako špaček!“

„Ach, drahý stehlíčku, kdybys byl skromný jako skřivánek!“ přejal mu slovo střízlík, jedva utajuje smích.

Udiven podíval se naň stehlík i uklouzlo mu maně: „Což nejsem skromný?“

„Holečku,“ poučil jej střízlíček, „líčená skromnosť na vlas podobá se pýše.“