Antologie z oper/Jaroslav Jeremiáš
Jaroslav Jeremiáš 

nar. v Písku 14. VIII. 1898. Zemřel 16. I. 1919 v Čes. Budějovicích. Základům hudby učil se u otce, pak studoval na konservatoři školu komposiční u prof. Steckra, privátně u Vít. Nováka, klavírní hru u prof. Adolfa Mikše. Poté byl po dvě léta učitelem na matiční škole hudební v Čes. Budějovicích, kdež s otcem vedl hudební život, jsa sbormistrem spolku „Hlahol“; pak byl kapelníkem divadla v Lublani. Po studijních cestách Německem, Hollandskem a Francií usadil se v Praze jako učitel hudby a klavírní virtuos. Na uměleckém tourné mezi jižními Slovany propagoval jmenovitě Smetanovy „České tance“. 

V jeho tvorbě hlavní místo zaujímá hudba dramatická. Opera „“ (1919) byla provedena až po jeho smrti. Veliké oratorium národní „“ komponované k oslavám Husovým bylo znemožněno válkou, po ní dožilo se dokonalého úspěchu. Nedokončeno zůstalo dramatické mysterium „“ (dle Zeyera), národní opera „Jiří z Poděbrad“, „“ (pendant k Parsifalu), melodram „“ (na slova F. Šrámka) a j. Vedle těchto velikých prací třeba uvésti řadu  

Jako 14letý hoch vynikal krásným altem a sklidil první vavříny na koncertu na Žofíně 7. 12. 1903. — Vzbuzoval veliké naděje i jako dirigent a přispíval hojně do časopisů jako bystrý, neohrožený kritik. 

Význačným rysem Jeremiášovy hudby dramatické jest jeho vynalézavost orchestrační a vynikající smysl pro působivý kolorit. Při náležité výraznosti zpívaného slova dbá též melodičnosti zpěvu po příkladu Smetanově, ačkoliv se ve volbě sujetu i hudební výpravě „Starého krále“ poddal vlivu Straussovu.