V přírodě/CXL.
Na nebi mají na pilno:
tam jakás ruka mráčky stírá,
oblohu hladí na modro,
a pak ji v hvězdy otevírá.

Na zemi mají na pilno:
tu jakás ruka vlnky sbírá,
ukládá lesům mlčení
a pak je v písně zotevírá.

A teď tak v světě průhledno,
že paprsky jak za dne chodí,
že zlaté hvězdic puntíčky
v nesmírném modru vojevodí.

Teď tak je v světě průhlasno,
že slyšet nejjemnější hlásky,
že vod a hájů myšlénky
jdou jako svatá mluva lásky.

Dnes tak je, že v hor temena
se ruka klade měkce milá,
rty červánkové šeptem dí:
„Dnes jsem vám večer upravila!“