Ottův slovník naučný/Abicht
Abicht: 1)  (* 1797 – † 1860), byl prof. pathologie na univ. vilenské. Nar. v Erlankách, ale ve Vilně byv vychován přilnul vřele k nové svojí vlasti. Doktorátu med. nabyl r. 1816, stal se adjunktem při vilenské pathol. klinice a r. 1825 tamtéž professorem. Po zrušení university přednášel o témž předmětě na medicinsko-chirurgické akademii, jejíž prof. a rovněž sekretářem byl do r. 1841. A. proslul jako člověk ryzího charakteru i jako učenec. Četné svoje vědecké práce uveřejňoval v různých časopisech a hlavně v »Dzienniku medycyny«, jehož byl spoluredaktorem. Vydal spisy: De intestinorum coarctione diarrhoede chronicae (1816); Tablica synoptyczna trucizn (Vilno 1823); sborník Collectanea medico-chirurgica caes. acad. med. chir. Vilnensis (díl I. t. 1838), do něhož přispěli též A. Bielkiewicz, J. Korzeniowski, J. Mianowski, K. Mujszel, H. Porcyanko a Lud. Siewruk; Institutiones therapiae generalis (t. 1840), k nimž bylo mu základem dílo Pucheltovo. – 2)  A. (* 1831), ředitel gymnasia v Olešnici (v pruském Slezsku), vyniká důkladnou znalostí nářečí a díla Hérodotova, o čemž svědčí jeho rozprava: De dialecto Herodotea (Gott. 1859) a jeho vydání díla Hérodotova s německými poznámkami (1861–66, nyní již částečně ve vydání čtvrtém) a s latinskými kritickými poznámkami (1869). Vedlé toho vydal A. Arrianovu Anabasi (text 1876, text s německými poznámkami r. 1871–75). red. Vý.

Lidé v Ottově slovníku naučném