Ladění/Ráno
Tak daleko se zaběhly
ty jitřní dnové dětství mého
ještě že skryl jsem do truhly
podkůvku štěstí ztraceného

Když pomodlí se květiny a ptáci
jak za noci to bývá
jeden z těch dnů se z dálky vrací
a bláznivě si zpívá

A já mu smyčec podstrčím
housle jsou dávno rozlámány
i tak je vzácný víte čím
Je blesky kalafunovaný