Moderní básníci francouzští/Dnes večer
Jak páska magická a trojí těžce splývá
— ó Noci, Samoto, ó Ticho! — přes mou duši!
Dnes večer u krbu bez plamene a v hluši
mé oko v dálku se za dveře hrobu dívá.

Dnes večer hrůzy pln a poražený v boji
své drahé mrtvé zřím, jak okolo se kupí,
jich oči čtou můj děs a lesknou se jak supí
ve stínech půlnočních, jichž dav se kolem rojí.

Ba, za mnou večer dnes kdos hází stín svůj na zem’;
vím, na mne dívá se, vím, dotknul se mne tiše,
ó děsná úzkosti, je tu a za mnou dýše,
a hned bych mrtev kles’, bych obrátil se, rázem.

Z dna žití jiného hlas vzdálený mé jmeno
dnes večer vyslovil, já podleh’ jeho moci,
a co mne tísní dnes, Samoto, Ticho, Noci!
to s prvním člověkem juž bylo narozeno.

Poezie