Ottův slovník naučný/Pacta conventa
Pacta conventa nazývala se v Polsku dobrovolná úmluva mezi vybraným králem a národem před korunovaci. Po vymření Jagellovců (1572), kdy trůn polský stal se volebným, bylo zvykem, že plnomocníkům kandidáta trůnu předkládány výminky, které mu ukládaly jisté povinnosti, jako: placení státních dluhův, opětné nabytí krajů ztracených, stavění zámkův a j. Teprve když kandidát výminky tyto podepsal a přísahou k nim se zavázal, byl zvolen za krále a korunován. P. c. trvala až do zvolení posledního krále polského Stanislava Augusta a přispěla značnou měrou k úpadku státu.