Ottův slovník naučný/Sisyfos
Sisyfos, v starořeckém mythu vládce Korinthu, vynikal obzvláštní zchytralostí. Zchytralost jeho již za Homéra příslovečná přenášena i na pole obchodní vypočítavosti a prohnanosti, na věštecké umění při obětech, ba i na sofistiku; drama jej předvádělo po stránce vážné i směšné. Když S. Asópovi vyzradil, že únoscem jeho dcery Aiginy jest Zeus, chtěl ho Zeus ztrestati smrtí, S. však Smrť upoutal, že nikdo na světě neumíral; když pak Smrť Areem vysvobozená přece naň přišla, S. přemluví svou choť Meropu, by mu nevykonala náležitých obětí pohřebních. S. stěžuje si na to Plutonovi a Persefoně a tito propustí jej na zemi, by ženu ztrestal. Octnuv se zase na zemi, nevrátil se již do podsvětí, až když u vysokém věku sešel smrtí přirozenou. V podsvětí odsouzen k těžké, marné práci (odtud příslovečné ): váliť do kopce balvan, který sotva k vrcholu dopraven, zpět dolů se řítí.
klk.

Sisyfos