Ottův slovník naučný/von Lichtenau Wilhelmine
von Lichtenau Wilhelmine, dcera hudebníka Enke a od r. 1794 hraběnka L. (* 29. pros. 1752 [či 1754] v Postupimi — † 7. čna 1820 v Berlíně). Pocházela z rodu prostého, získala si však svou neobyčejnou krásou i svými schopnostmi neomezenou lásku prince pruského Bedřicha Viléma; poměr jejich, se kterým se konečně i sám král Bedřich II. smířil, byl velmi důvěrný a vzešlo z něho pět dítek (hrabata a hraběnky von der Mark). Když pak počala od r. 1780 náklonnost princova chladnouti, žila Vilémina ve volném svazku s jeho komorníkem J. Ritzem; přátelské styky s Bedřichem Vilémem dovedla však udržeti i tehdy, když tento r. 1786 stal se králem, ano domohla se (zvl. po r. 1792) také značného vlivu na jeho soukromé i veřejné jednání. Proto byla hned v den smrti královy (16. list. 1797) zatčena a ačkoli na ní nebylo shledáno viny, byla přece zbavena většiny svých statků a dokonce internována (do Hlohova); teprve během doby nabyla opět svobody i dřívějšího jmění. R. 1802 vstoupila v nešťastný manželský svazek s básníkem Frant. Hofbeinem (do 1806); potom žila již nehlučně většinou v Berlíně.