Ottův slovník naučný/Acadia
Acadia [ak-], v XVII. a XVIII. stol. čásť t. zv. Nové Francie (Nouvelle France) v sev. Americe, poloostrov řekou sv. Vavřince od pevniny oddělený, kde nyní jsou britské osady Nové Skotsko, Nový Brunšvík, dolní Kanada a Maine. Do krajin těch přišli první osadníci z Francie r. 1604 a počet jich vzrostl až na 20.000 duší. Pro vydatný rybolov na tomto pobřeží svedeny o A-ii za válek francouzsko-anglických mnohé boje, až mírem utrechtským připadla Anglii, která však dlouho nebyla s to, aby zde pevně zavládla pro stálé vzpoury obyvatelstva vlastenecky smýšlejícího a Indiánů s ním spojených. Teprve když r. 1755 franc. Akaďané počtem 18.000 duší násilně rozděleni jsou po zemi (srv. Longfellowovu báseň »Evangeline«) a ještě více nabytím Kanady r. 1763 Anglie konečně opanovala A-ii. Od ní jméno své mají Acadské hory () patřící k horstvu Alleghanskému, mezi Hudsonem, řekou sv. Vavřince a mořem, a částmi jejich jsou  (Green-Mount.) ve Vermontě s horou Mansfieldovou (1859 m) a  (White-Mount.) v Newhampshiru s horou Washingtonovou (1917 m), kteroužto pohoří toto vůbec dostupuje svého vrcholu.

Kanada v Ottově slovníku naučném