Ottův slovník naučný/Renunciace
Renunciace (z lat. renuntiatio), ,  čeho. Mluví se zvláště o r-cích dcer v panovnických rodinách. Dcery totiž provdávajíce se, zříkají se za sebe i za své potomstvo nástupnického práva na trůn. Teprve po vymření mužského kmene (agnátů) oživnouti může eventuální právo ženského potomstva (kognátů), jež r-cí z dědění bylo vyloučeno. Srv. čl. . V říši Římské nazývalo se r-cí nejen  čeho, nýbrž  konečného výsledku  komitií nebo koncilia plebis, ať již šlo o volbu úředníka neb o nějaký zákon. – Srv. též .

Právo v Ottově slovníku naučném
Římské dějiny v Ottově slovníku naučném