Ottův slovník naučný/d’Ailly
d'Ailly [daji] , obyčejně  zvaný (nar. r. 1360 v Compiègni, zemř. r. 1420, dle jiných r. 1419 nebo 1425 v Avignoně), doktor Sorbonny, kancléř university pařížské, zpovědník a almužník krále Karla VI. a biskup v Cambrai. Za velkého papežského rozkolu byl z nejčinnějších theologův a státníkův. Jan XVIII. jmenoval jej r. 1411 kardinálem a r. 1413 legátem pro Německo, kteroužto hodnost zastával i za papeže Martina V. A. byl též na sněmu pisanském a později kostnickém, kdež naléhal na opravy v církvi zasazuje se zároveň o odsouzení Jana Husa a Jeronyma Pražského. Mimo to mylně dokazoval, že sněm jest nad papeže. Konečně snažil se, aby ukončen byl rozkol v církvi, což se stalo volbou Martina V. za papeže. Nazývali jej »Aquila Franciae et aberrantium a veritate malleus indefessus«, ale tento čestný název zdá se býti poněkud přehnán. A. zasazoval se o zlepšení kalendáře udávaje, že chyba starého kalendáře již 9 dní obnáší. Hlavní díla jeho jsou: Petri Alliaci Tractatus de imagine mundi, id est de cosmographia et geographia scriptus anno 1410; Tractatus de correctione calendarii; De vero cyclo lunari; Cosmographiae tractatus duo; Apologetica duplex astronomiae veritatis (fol. Lovanii 1480; Quaestiones in sphaeram mundi Jo. de Sacrobosco (Paříž 1508). Jrk. Gs.

Ailly