Ottův slovník naučný/Bona
Bona (plur.), v římském právu technický název pro jmění neboli majetek, t. j. pro soujem všech právních poměrův určité osoby, které lze hospodářsky (v penězích) oceniti. – B. adventicia v. . – B. castrensia slove majetek, jehož syn podrobený moci otcovské, jsa vojínem, nabyl za příčinou služby vojenské. (Viz .) – B. ereptoria zovou se dědictví nebo odkaz, které se dědicovi nebo odkazníkovi pro nehodnost odnímají od fisku, druhdy od jiných osob. – B. parapherna, jmění manželčino, které nebylo manželovi poskytnuto za věno (dos), jest dle římského práva volným majetkem manželčiným, ke kterému manžel nemá jiných práv, nežli která jemu žena dobrovolně postoupila. – B. vacantia jest majetek osoby nezanechavší žádného dědice po sobě (viz ). Hý.

B. acquisita, statky nově nabyté proti zděděným (b. aviatica); b. allodialia, statky alodní proti manským nebo svěřenským, viz  I. 943.

B. beneficialia, b. fabricae, viz .

B. fondalia, statky lenní, manské, v. .

B. mensalia jsou v právě církevním statky, které skýtají prostředky k uhrazení nákladu stolu (mensa), t. j. výživy osob duchovních. Pokud osoby ty zastávají úřad církevní, spadají b. m. s . V užším slova smysle užívá se výrazu b. m. namnoze k označení statků, z jichžto důchodů se uhrazuje náklad na výživu  (mensa episcopalis). Pžk.

B. matrimonii (výhody manželství) jsou v právu církev. podstatné blahodárné účinky manželství, a sice: 1. bonum prolis (výhoda zplození potomstva), 2. bonum fidei (výhoda věrnosti vzájemné) a 3. bonum sacramenti (výhody s manželstvím jakožto svátostí spojené). Tyto účinky sňatku jsou tou měrou podstatnými, že naprosto neplatné jest každé manželství, při jehož uzavření byla připojena některá výjimka, kterou se vylučuje některá z výhod uvedených. Pžk.

Římské právo v Ottově slovníku naučném
Církevní právo v Ottově slovníku naučném