Ottův slovník naučný/Plasmopara
Plasmopara, rod řasohub (Phycomycetes) z oddělení vejcorodých (Oomycetes) z čeledi a řádu Peronosporaceae. Stopky konidie nesoucí jsou u P-ry vytrvalé, v hořejší části rozvětvené, a to buď zřetelně latnaté s konci krátce dvoj- až víceklanými (zřídka jednoduchými, jako u P. densa) anebo téměř okoličnaté s větevkami okolíku krátkými, jednoduchými (P. pygmaea). Konidie okrouhlé ve vlhku vypouštějí několik zóospor pohyblivých, jež po krátkém víření se usadí a vytvořivše si na povrchu blánu, klíčí, anebo (u některých druhů) plasma nerozdělená vystoupí ven v podobě koule nehybné, jež se obklopí blanou a klíčí. Uvnitř pletiv hostitelových tvoří se óogonie kulaté s jedinou óosporou, jež se stěnou óogonia nesrůstá (na rozdíl od Sclerospory). – Z druhů rodu P. nejdůležitější jest P. viticola (dříve též Peronospora viticola de By. zvaný) t. zv.  (falscher Mehlthau des Weinstocks). Působí často značné škody ve vinicích (jako Oidium Tuckeri) napadajíc hromadně listy révy, jež posléze hnědnou, odumírají a usýchají. Na místech hnědnoucích v intercellulárech pletiva listového rozrůstá se podhoubí vysílající do buněk hostitele krátká, okrouhlá čerpadla (haustoria). V témže pletivu později se tvoří přečetná óogonia. Na rubu listů na skvrnách objevuje se záhy bělavé chmýří, skládající se ze samých stopek konidionosných, jež ve svazečcích prorážejí skrze průduchy ven. Stopky tyto jsou v hořejší části latnatě rozvětvené s konci větevek kraťounce dvoj- až víceklanými. Houba zavlečena byla do Evropy v 2. pol. XIX. stol. americkou révou i rozšířila se v brzku na naše domácí druhy resp. sorty. Aby se nákaza předešla, doporučuje se v čas listy postříkávati měďnatými praeparáty, na př. Bordelaiskou směsí. Listy však jednou již nakažené nelze prostředky těmi zachrániti. lč.

Mykologie v Ottově slovníku naučném