Ruch (almanach 1873)/Zpěvanky (Herites)


1. 
Vy jasné hvězdy na nebeské klenbě,
vy svědci dnů tich blažených,
kdy vykvetlo mi poupě lásky
na rolích bolem svlažených.

Vy jasné hvězdy pohlížíte
tam z vašich světů na náš svět,
vy zříte v hloubi lidských duší
a můžete jim rozumět…

O jasné hvězdy — v mou též duši
paprsek vlejte jediný —
ozařte, když ne blaha svatyň,
alespoň — její ruiny.

2. 
Teď měsíc vyšel. Vítán starý známý! —
my mnohou noc jsme spolu problouznili —
ach, byl to krásný čas — již odplul dávno —
a nevrátí se nikdy víc můj milý. —

My mnohou radosť sobě vyprávěli
a mnohou bolesť jsme si pozasteskli — —
teď pomřely mi všechny tužby v prsou
a zrak tvůj sesláb, není víc tak lesklý.

Mne slabá nitka k životu jen váže — — —
jak snad řas roztrhne takou stužku —
pak, milý brachu, v starém zase lesku
osvětli drn na posledním mém lůžku.

3. 
Hleděl jsem k hvězdám. Byla noc tak tichá
a vánek teplý šuměl mile, jemně —
a v duši byl jsem povznesen a zbožný,
jako by Bůh tou nocí mluvil ke mně.

Obrazy různé žití minulého
se před mými tu zraky povznášely —
tak krásné, luzné — já jim dával s Bohem,
ač city srdce při tom krvácely.

A já se loučil s blahem, jarem, štěstím — —
odloživ pohár lásky plné slasti,
v té tiché noci jsem těm jasným hvězdám
svůj život celý zapřísáhl vlasti.