Ottův slovník naučný/Deliberační lhůta
Deliberační lhůta (lat. spatium nebo beneficium deliberandi) sluje lhůta daná dědici na rozmyšlenou, má-li dědictví nastoupiti nebo se ho vzdáti.  povolována lhůta taková (tempus ad deliberandum) na vyzvání věřitelů zůstavitelových (při praetorské bonorum possessio 100 dní, později nejdéle 9 měsíců, nebo dal-li lhůtu vladař, do jednoho roku). Také odkazovníci, substituti a sám dědic povolaný mohou žádati za určení takové lhůty; nedodrží-li lhůty, má se za to, že se uvázal v dědictví. Pruský Landrecht určil lhůtu onu na 6 neděl nebo na 3 měsíce, saský obč. zák. na 2 měsíce až na rok. – Rak. obč. zák. (§ 797) nezná d. l-ty v tomto smyslu.

Římské právo v Ottově slovníku naučném