Ottův slovník naučný/Zámečnictví
Zámečnictví jest řemeslo zabývající se prováděním různých železných předmětů, strojnických a stavebních. Rozeznáváme proto z.  od z. . Zvláštní skupinu tvoří z. , zabývající se výrobou ozdob a zdobených předmětů z ohýbaných prutů železných, tepaného plechu atd. Zámečník zpracuje železo buď za tepla kováním nebo za studena, piluje, vrtá, soustruhuje, ohýbá, řeže atd. Ruční práce má posud převahu jen v z. umělém, v z. stavebním výroba strojová zatlačuje víc a více výrobu ruční. I při výrobě zámků samotných nastal od r. 1650, kdy se objevil první zámek francouzský, netušený převrat, hlavně zavedením t. zv. zámků bezpečných. Tlačením z plechu, částečně i používáním kujné litiny na součásti levných zámků změnila se podstatně tvářnost práce zámečnické. Však vedle levné výroby hromadné ujímá se v posledních letech opětně cenná práce rázu uměleckého, kovaná i tepaná prováděná v ryzím slohu podle starých vzorů. Kromě toho povstala řada odborů nových. Z. ujalo se namnoze zavádění hromosvodů, plynovodů a vodovodů, zavádění nových způsobů osvětlovacích, velocipedů a j. Tak jako při jiných řemeslech jeví se i při z. tendence, která konečně snad vyvrcholí v tom, že součástky všech těchto potřeb hotoviti budou továrny, kdežto z. obstará jen jejich složení a po případě opravy. Z. samo tomuto směru vychází vstříc a vyrábí, kde jen možno, předměty často se opakující hromadně prací strojovou. Tak zavedeny zejména stroji stlačené lupeny, růžice, různé ozdobné části ke mřížím i k jiným uměleckým předmětům kovaným, připravené již ku přinýtování nebo přivaření na konstrukci mřížovou. Kde zámečník na práci strojovou zařízen není, obdrží v obchodě všechny potřebné součástky, napolo hotové klíče, ba i hotové zámky a dokonale zpracované součástky mřížové, tak že z nich snadno sestaví aesthetický celek, mříž, balkon, výplň do dveří, zábradlí atd. — Literatura: Ant. Ot. Fr. Večeř, Z. (Praha, 1884); Lad. Haněl, Práce uměleckého zámečníka a kováře; Miroslav Oehm, Z. (Praha, 1900). JPok.

Zámečnictví
Zámečnictví