Poesie (nová řada)/Kapradí/II
Když srdce potkají se v touze svaté
tak plná krásy nadzemské a stesku,
když láska v nich jak slunce vzejde zlaté
a třpytne na rtech koralových v blesku,

když v chvění ponejprv a studem hoře
ret se rtem v jeden polibek se ztopí
a jím dvě duše sloučí se, jak moře
v ráz vlny dvě když zniknou beze stopy —

tu citů vznětlých v záplavě a v zoři,
v té ideální blyskavici divem
ten kouzelný květ tajemně se tvoří,
v polibku, nezřen, kvete náruživém.

Tak dlouho trvá též — když z rajských citů
vzbuzená duše chce jej chopit chvějná,
bez sledu zmizel — pouze na blankytu
zůstala po něm vůně čarodějná!

Poezie