Ottův slovník naučný/Adagio
Adagio [adadžo], ital., , označuje v hudbě tempo pozvolné, rychlejší než  a mírnější nežli . A. nazývá se též hud. skladba mírného a vážného pohybu, nálady nejvíce snivé, zádumčivé, neb bolného rozruchu, zejména pak volná věta (obyčejně druhá, někdy také třetí) symfonie, sonáty a komor. skladeb. Nejvíce rozšířil a takřka do nedozírné výše povznesl a. Beethoven; po něm klesá a. v produkci. — A. assai, a. di molto, adagissimo, ; adagietto, ; substant. adagietto jest a. menších rozměrův. Chv.

Hudba v Ottově slovníku naučném
Italské výrazy v Ottově slovníku naučném