Kytice, uvitá ke cti ss. apoštolů na úpatí moravské „Květnice“/73.
Básnictví! ty krásná nebes dcero,
    Sedíš v nadhvězdném ty zástolí,
    Tebe v sňatek pojmout zápolí
Vezdy pozemčanů tisícero;

Avšak mnohý básnické své péro
    Ve parnasských vodách batolí,
    Či jen k Venuši se chlácholí
Nedbaje, co praví „desatero“.

Básnictví jen v službě církve svaté
    Z pramenů se řine nebeských —
Jinde z žídel dosti nehezkých.

Velebím tě pěvče Sušile,
    Žes tu dráhu klestil zmužile! —
Sledujem tě dráze na počaté.