Vlastenský slovník historický/Žitava
Žitava, něm. Zittau, město v saské Horní Lužici, uvádí se v listinách poprvé r. 1223, povýšeno jest r. 1255 na město a osazeno německým obyvatelstvem. Ve XIV. století domohla se Ž. úplné samosprávy, následkem čehož zdárně zkvétala. Roku 1346 spojila se Ž. ještě s jinými pěti hornolužickými městy v tak nazvaný  (v. ) k lepší obraně proti loupežné šlechtě okolní. Ve válce husitské Ž., jenž byla úhlavním nepřátelům Husovým útočiště popřála, ubránila se sice Husitům, ale nejbližší okolí její strašně jest zpustošeno. Za Ferdinanda I. Ž. přidržela se odbůjných stavů českých, začež potrestána jest ztrátou výsad i statků svých, kterých však za příznivějších časů zase zpět nabyla. V XVII. století Ž. připadla Sasku a jest valně rozšířena přijetím českých vyhnanců, kteří zde zvláštní osadu utvořili a veliký chrám si vystavěli. V 30leté válce Ž. mnoho utrpěla.