Ottův slovník naučný/Lidice
Lidice: 1) , víska u Trpoměch, hejtm., okr., fara a pš. Slané; 3 d., 34 ob. č. (1890), fil. kostel sv. Jakuba (ve XIV. stol. far.), čís. 3. tvoří zvláštní statek (68·87 ha), jenž ve starších dobách náležel ke hradu pražskému a do r. 1850 řídil se dskami dvorskými. — 2) , far. ves t., hejtm. Kladno, okr. Unhošť, pš. Buštěhrad; 50 d., 506 ob. č. (1890), kostel sv. Markety z r. 1736 (ve XIV. stol. far.), 4tř. šk., cihelna, mlýn. V dějinách r. 1309 mluví se o hradě »Ludice« či »Lidice«. Ve XIV. a XV. stol. seděli zde na dvoře zemané, z nichž poslední, Petr z Lidic, r. 1487 odumřel a dvůr osiřel. Později dostaly se L. do zboží buštěhradského. Srv. Arch. Pam. díl XI., str. 319.

Lidice