Moderní básníci francouzští/Nesmrtelnost srdce
Až vzrostou cypřiše z mých starých kostí,
mé svaly až prostoupí jejich kmen,
až vylíhne se z těla do sytosti,
dav slizkých červů, kterým padnu v plen;

Až pelyněk rozkvěte z mého mozku
a z nehtů modřín, stromů na sta cev
ucítím ssáti svého těla trosku,
až vlčí mák mou píti bude krev;

Až oblázky se na mých očích vznítí,
a démanty se stanou žárem jich,
až, nevím kdo, mou duši v dlaň svou chytí
ji zvážit chtěje v tůních blankytných;

Až jako jiné lebky moje lebka
jak prázný, starý ořech bude znít,
mé kosti, svaly, nervů tíseň hebká
v prach obráceny jak hnůj budou tlít:

Pak otevři mou rakev, hrabej v písku,
ó ženo, a já jistě, vím v ten čas
mé věrné srdce zaplá v krve trysku
a pod tvým prstem zachvěje se zas!

Poezie