Poesie francouzská nové doby/Letní noc
Noc letní plná lásky sklání
se tiše vonných do zahrad,
co vítr, to je sladké vání,
a z dálky šumí vodopád.

Vše podřimuje v smavé šeři
i labuť zdřímla v jezeru,
jen slavík v svěžím, tmavém keři
svou touhu pěje veškeru.

Tak v mojí duši dřímající
též stará láska zpívá zas,
já poslouchám ji při měsíci
a nevím, odkud její hlas.

Poezie