Moderní básníci francouzští/Sonet (Musset)
Ký je to zármutek, jenž tak mne v pouto jal?
My poznali se pouze duchem, chvíli
jen spolu smáli se a hovořili,
když lenost mou on živostí svou vzňal.

Co kouřím krok pak v divadlo se chýlí,
kde on, všech mistr s vervou starou hrál,
kde vtip a žert mu ve všech barvách plál,
tu Pankrác byl, tam Scapin roztomilý.

Proč, jakým právem jeho bol mne kruší?
Jej sotva znám a k chůzi nemám síly,
když slyším, pro mrtvou že dceru kvílí.

Já nevím, Bůh ví, v bědné lidské duši
myšlénka nejlepší se vždy jen tuší,
však slza teče — ta se sotva mýlí.

Poezie

fr:Poésies nouvelles (1836-1852)/À M. de Régnier