Ottův slovník naučný/Paulsen
Paulsen: 1) P. , malíř něm. (* 1838 v Zvěříně – † 1898 v Berlíně). Studoval v Düsseldorfě, Mnichově a Paříži a usadil se v Berlíně. Vedle zdařilých portraitů maloval genrové obrázky z lidu i ze společnosti, z nichž jmenujeme; Kulovaného kominíka; Návštěvu v dětské síni; Podvodné hráče berlínské; Jour fixe; Poptavárnu po čeledi; Zprávu plesovou; Nubského podomka; Arabku; Návštěvu; Oddech honební.

2) P. , filosof něm. (* 1846 v Langenhornu v Šlesvicku), od r. 1896 řádný prof. filosofie a paedagogiky na universitě v Berlíně, jest přívrženec Fechnerův a Wundtův. Proti substantiálnímu názoru o duši staví názor aktuální. V metafysice přijímá idealistický pantheism. Život individua, lidstva, planet, celých světův není než miznoucím přímětkem (accidencí) všeobsahujícího života božího. Jeho éthika jest utilitaristická: vystavuje pravidla konání, jež by bylo přiměřeno skutečně daným poměrům. Napsal: Versuch einer Entwickelungsgeschichte der Kantischen Erkenntnistheorie (Lip., 1875); Geschichte des gelehrten Unterrichts auf den deutschen Schulen u. Universitäten (t., 1885, 2. vyd. 1896); System der Ethik mit einem Umriss der Staats-u. Gesellschaftslehre (t., 1889, 3. vyd., 1894, 2 sv.); Das Realgymnasium und die humanistische Bildung (Berl., 1889); Einleitung in die Philosophie (t., 1891, 7. vyd. 1901); Gegen Klerikalismus u. Naturalismus, 5 Abhandlungen (Berl., 1901).

3) P. , spisovatel norský (* 1851 v Bergách). Věnoval se obchodu, byl zaměstnán při portugalském konsulátě v rodišti a vystoupil literárně r. 1875 knihou Af Bylivet (2. vyd. 1890), načež Ibsen vymohl mu cestovní stipendium státní na l. 1876 až 1882. Odtud P. žije střídavě v Norsku a v Dánsku. Prosaické práce jeho jsou: Sjödronnigen (1876); Dorothea (1877); Margherita (1880); Norsk Provinsliv (1881); Langt fra Norge (1881); Paa Vandring (1882); Familien Pehrsen (1882); Mode ne Damer (1883); En digters Hustru (1884); Stedbörn (1886); En Fremtidskvinde (1887); Fru Cecilia (1888); Liliemor (1889); Brose fra Bergen udenlands (1891); Jödinden (1892); Haidee (1893); Kunstnernaturer (1895); Julehistorier (1899); básnické Moll og Dur (1876); Nye Melodier (1894) a drama Falkenström og son. Mimo to vylíčil své styky literární v Mine Erindringer (1900).

4) P. , malíř dánský (* 22. říj. 1860 v Odense), žije v Kodani, maluje mnohostraně krajiny, podobizny, genry, výjevy dějinné a biblické a pěstuje skoro jediný mezi svými krajany nahotu na obrazech. Z maleb jeho třeba podotknouti: Modelky čekají, Chalupa venkovská a j. Na světové výstavě v Paříži r. 1889 měl celou řadu vynikajících obrazův: Odpočin v malírně; Madonna s Ježíškem; Bouře; Západ slunce; Den letni; Krajina u. Själso v Dánsku; Noc letní a několik podobizen. FM.

Lidé v Ottově slovníku naučném