Ottův slovník naučný/Klausura
Klausura (lat. clausura), uzavření. V řádech řeholních znamená k. zvláštní zostření domácího života jeho členů. Místnosti klášterní vůbec, které zevně jsou označeny nadpisem k-ry, nepřístupny jsou osobám pohlaví druhého. Zavedena-li je k. v řádu ženském, nesmějí mnišky po celý život mimo případ neodvratitelného nebezpečenství (na př. požáru nebo moru) překročiti práh budovy klášterní, v řádu mužském zavazuje pouze členy k povinnosti, aby bez vědomí a svolení představeného nebo jeho zástupce nevycházeli a návštěvy laiků nepřijímali. Násilné porušení k-ry stíhá se klatbou církevní.

Klausura