Tvář/Obolos
Slyším dech hlasu který velí
zráti pro vše co ještě v oblacích
léta příští co vás rozševelí
jak utratím své stříbro na spáncích

S pláčem narozený s pláčem nevracej se
do kraje stínů smrtí provázen
nářků zbabělých a strachu z prázdna vzdej se
máš čas až staneš přimražen

V siném podsvětí u řeky zapomnění
jediný v ústech verš co zůstal uchován
obolos skromný jímž splatíš převezení
ten tepem krve byl však ukován