Ottův slovník naučný/Ahlí
Ahlí, mauláná ze Šírázu, kdež také † 1535 a v hrobě Háfizově pohřben; jeden z trojice znamenitých básníků perských vedlé Zulfakára Šírváního a Selmána Sávedžího, jež však oba překonal, zvláště umělou svojí formou. Vynikal ve všech oborech poesie, hlavně však v kasídě, jíž opěval svého příznivce emíra Alíšíra Neváího a jež dle jednohlasného svědectví biografův orientu pojí básnický obsah s nejvýš dokonalou formou vnější. Pro obé vyhlášen mistrem mezi výtečníky své doby. Básně jeho zachované jsou: Sihri helál (Kouzlo dovolené), zamilovaná historka o princi Džámovi a princezně Gul (růži) s prosaickou předmluvou; allegorie Šem u perváne (Svíce a motýl) o 1001 dvojverší; Kasídy, spořádané dle předmětů s dodatkem básní menších; Mukatlaát (Zlomky), chronogrammy o současných událostech; Gazely v pořádku abecedním; Sákí náme (Kniha číšníkova), sbírka čtyřverší v pořádku abecedním adressovaných číšníkovi; Rubáijjáti Kendž fe, popis různých karet hracích napsaný na hru karet určenou pro vladaře a j. Ukázky z jeho poesie podal v. Erdmann ZDMG. XV. 775 a. n. Zvláštností jeho byla velmi obtížná pro formu svoji mesneví paronomastická o dvojím metru a dvojím rýmu. Dk.

Ahlí