Písně krátké lidu obecného českého/Přemejšlení
I.

Dlouhý léta studýruji,
mám-li být kněz a neb světský?
Pozoruji.
Pozoruji řemesníka,
jak on taky na svou práci
zle naříká.

II.

Kajetáni — velcí páni
mají často s děvčátkama
rozmlouvání.
Jezuviti, chytré lišky —
my jsme jejich jak kocouru
chutné myšky.

III.

Kapucíni, františkáni
propili jsou své košile
s kalhotami.
Minoriti, trinitáři
pivo se jim jak na kotli
v břiše vaří.
Ti pauláni, karmelité
jsou z olova jako sova
divně slité.

IV.

Premonstráci, křižovníci,
jídla, pití — a děvčátek
milovníci. —
Nechci vstoupit do těch řádů,
oni mají mezi sebou
moc neřádu.

V.

Budu já rači farářem,
Kača bude za kuchařku,
já kuchařem.
A breviář odflekáme,
Laudes primas, & secundas
vynecháme.

VI.

Post Vesperas bude spilka,
hodíme si do trapulky,
a neb filka.