Růže stolistá/XXII
Na pahorku tam přede mnou
Pod dubem kdy stanula,
V záři večerní tajemnou
Lepotou kdy planula;

Laskavý pak k této pýři
Z oka blesk kdy zasvítil:
Jaký obraz tu, malíři,
Zrak tvůj byl by pochytil!

To však ňader ostkvívané,
Spěšným chodem rozehrané
Vytknout lehké vlnění —
S to není tvé umění.