Bílá nemoc/Akt druhý - Obraz čtvrtý
Osoby: Dr.Galén, Baron Krüg, Malomocný

Ordinace Doktora Galéna.

Dr.Galén: Poslyšte, člověče, dobré je to. Můžete se ustrojit.

Malomocný: (z prvního aktu) A kdy mám zas, pane doktore, přijít? (Obléká se za plentou.)

Dr.Galén: Za čtrnáct dní, abych se podíval, že ano… A pak už snad nebude třeba… (Otevře dveře.) Další nemocný!

(Vejde Baron Krüg, zarostlý, v žebráckých hadrech.)

Dr.Galén: Tak co je s vámi, člověče?

Baron Krüg: Pane doktore, já mám tu bílou nemoc –

Dr.Galén: Košili sundat. – A co vy tam… Tak dělejte, člověče –

Dr.Galén: (bere stříkačku) A tak co tedy prosím – Čím se má na lidi působit?

Baron Krüg: –– Nevím. Já jsem to obyčejně zkoušel s penězi. A zřídkakdy marně, doktore. Já vám mohu nabídnout… jenom peníze; ale je to, jak byste vy řekl, svým způsobem… poctivá nabídka. Dvacet… třicet miliónů za jeden jediný život!

Dr.Galén: Vy máte… takový strach z bílé nemoci? (Nasává lékem injekční stříkačku.)

Baron Krüg: … Ano.

Dr.Galén: To je mně hrozně líto… (Přibližuje se k Baronu Krügovi se stříkačkou v ruce.) Poslyšte, nemohl byste… ve svých podnicích… zastavit výrobu zbraní a munice?

Baron Krüg: – – – Nemohl.

Dr.Galén: Bože to je těžké… Tak co mně vůbec můžete dát?

Baron Krüg: – – Jenom peníze.

Dr.Galén: Ale vždyť vidíte, že bych neuměl– (Položí stříkačku na stůl.) Ne, to by bylo zbytečné, prosím docela zbytečné, že ano –

Baron Krüg: Vy mě nechcete vzít do léčení?

Dr.Galén: Je mně hrozně líto – Můžete se ustrojit, pane barone.

Baron Krüg: To je tedy… konec, Kriste Ježíši… Ježíši Kriste ukřižovaný!

Dr.Galén: Vy se ještě vrátíte, člověče.

Baron Krüg: (obléká se za plentou) Mám… mám ještě jednou přijít?

Dr.Galén: Ano. A můžete si tam vzadu přečíst, kolik se platí za lékařskou prohlídku.

Baron Krüg: (vychází, zapínaje se) Poslyšte, doktore, mně se zdá,… že nejste tak docela naivní.

Dr.Galén: Až si to rozmyslíte, tak – přijdete. (Otvírá dveře.) Další nemocný!

Opona