Moderní básníci angličtí/Jock z Hazeldeanu
„Proč, slečno, pláčeš hlasitě,
proč tak si naříkáš?
Dám nejmladšího syna ti,
jej ženichem mít máš!
Tvým bude mužem, slečinko,
buď jeho po mém kynu!“ —
Však ona stále plakala
pro Jocka z Hazeldeanu.

„Tvůj brzy přejde zármutek,
tvář uschne, bledá v žalu,
můj Frank je v Erringtonu pán
a lord je z Langleydalu;
on první jest, kdy míru čas
meč tasí vrahům k zhynu“ —
Leč ona stále plakala
pro Jocka z Hazeldeanu.

„Ty zlatý řetěz dostaneš,
ať ve tvém vlasu leží,
dostaneš psy a sokoly
a krásné hřebce svěží.
Jak honu první královna
pojedeš v lesním stínu“ —
Však ona stále plakala
pro Jocka z Hazeldeanu.

Chrám z rána zaplál výzdobou
na oltářích svíc řady,
kněz s družbou, ženich čekali,
rytíři, dámy tady.
Pryč nevěsta! Ji hledali,
však marně, do hor klínu
přes hranice ji unesl
její Jock z Hazeldeanu!

Poezie

en:Jock of Hazeldean