Ottův slovník naučný/Harriot
Harriot [heriet] , mathematik angl. (* 1560 v Oxfordu — † 1621 v Londýně). R. 1585 doprovázel Walt. Raleigha do Virginie, sestavil její mapu a vydal  (Londýn, 1588). Žil pak v Londýně, podporován jsa vévodou z Northumberlandu. Dílo, které H-a učinilo slavným, totiž , vyšlo 10 let po jeho smrti. H. uvádí annullovanou rovnici a dokazuje, že mnohočlen rovnice roven jest součinu kořenových činitelů. Z toho plynulo i dále — nehledíc ke znaménku —, že součinitel druhého členu rovnice rovná se součtu všech jednotlivých kořenů, třetího členu součinitel rovná se součtu všech součinů jednotlivých kořenů, po dvou vzatých atd. Se zdarem zabýval se hvězdářstvím a fysikou, tak na př. s Keplerem rozbíral výklady duhy; z pozůstalých spisů jeho vysvítá, že r. 1610 pozoroval skvrny na slunci, určoval specifickou váhu těles atd. Srv. Bode, »Jahrb.« 1788 a 1794, též Supplbd. I., »Monatliche Corresp.« VIII. a »Astron. Nachrichten« I.
AP.

Harriot
Harriot