Ottův slovník naučný/Smrček
Smrček: 1) S., ves v Čechách, hejtm. Chrudim, okr. a pš. Nasevrky, fara Žumberk; 32 d., 224 obyv. č. (1900), fil. kostel sv. Anny, popl. dvůr. Ve S-čku byla již na počátku XIV. stol. tvrz, na níž seděl Vilém Křeš ze Smrčku. Nástupce jeho Arnošt ze Smrčku podepsal r. 1415 stižný list ke sboru kostnickému. R. 1437 připomíná se tvrz již jako pustá; po r. 1443 obnovil ji Apolon z Křivan, jemuž Krištofor Křeš, syn Arnoštův, byl S. postoupil. Po něm zdědil tvrz, dvůr popl. a ve Švihově dvory kmecí Jan Horyna z Houbic. Koncem XV. stol. S. připadl k panství žumberskému, r. 1529 Petrovi ze Soutic. R. 1580 zdědil S. po matce své roz. Marii Janovské ze Soutic Václav Robmháp ze Suché, pán na Ohebi a Seči, avšak prodal je již po 6 letech Ojířovi z Vacovic. S. stal se sice samostatným sídlem, ale tvrz už vystavěna nebyla, pustla víc a více, a dnes není po ní ani stopy. Ot. Svoboda.

2) S., ves na Moravě, hejtm. Nové Město, okr. Bystřice nad Peršt., fara a př. Nedvědice; 18 d., 111 obyv. č. (1900).

Smrček
Smrček