Ottův slovník naučný/Allobrogové
Allobrogové, mocný a četný národ v severních částech Gallie Narbonnské. Zaujímajíce dnešní departementy Isère, Savoie a částečně Ain hraničili na sev. se Sequany, na vých. s Helvety, na jihu s Voconty a Cavary, na záp. se Segusiany. V dějinách objevují se poprvé na počátku druhé války punské; Hannibal užil sporů mezi náčelníky jejich a prošel územím jejich zcela bezpečně. Když pak Římané jali se panství své šířiti v jižních částech Gallie, A. marně usilovali hájiti jí. Roku 121 př. Kr. byli podrobeni od Q. Fabia Maxima (odtud zvaného Allobrogicus) a spravováni potom od vladařů Gallie Narbonnské. Národ dříve bojovný hleděl si nyní pilně orby, ale nenávist k podmanitelům neutuchla nikdy. R. 63 chtěl L. Sergius Catilina užiti pomoci A-gů ke svým podvratným záměrům, ale poslanci jejich vyzradili jeho úmysly. Důvěry k nim Římané neměli nikdy líčíce je vždy jako nevěrné a ku vzpouře ochotné. Hlavním městem jejich byla  (Vienne); z ostatních měst důležita byla Geneva (Ženeva) a Cularo, zvané později Gratianopolis (Grenoble). Zprávy o nich jsou dosti četny u Caesara, Sallustia, Livia, Plinia, Strabona, Appiana, Pomponia Mely, Ptolemaia a j.

Allobrogové