Vlastenský slovník historický/Gerson
Gerson Jean, vlastně , příjmím doctor christianissimus, slavný bohoslovec francouzský, narozen 1363 v Gersoně u Remeše, stal se 1392 doktorem theologie a po třech letech kancléřem university Pařížské. Za doby tehdejšího rozdvojení církve povznášel i G. s mnohými jinými horlivě hlasu svého za svolání všeobecného sněmu církevního, i byl pak sám přítomen na sboru Pisanském a později na Kostnickém. Zde přičinil se G. vydatně k odstranění schismatu, horlil proti mravní zkaženosti kněžstva, ale spolu byl vášnivým odpůrcem Husovým a Jeronymovým a naléhal na jejich odsouzení. Vrátiv se do vlasti teprv 1419 vstoupil pak v Lyoně do kláštera celestinů a zabýval se tam až do své smrti (1429) vyučováním dítek. Spisy jeho, v nichž G. uznává duchamornost scholastiky a jeví se co rozhodný muž pokroku, sebral po sto letech s velikou pílí Louis de Herouval, a posledně je vydal Dupin r. 1706 v 5 dílech. Mnozí ne bez důvodu se domýšlejí, že znamenitý, obyčejně Tomáši Kempenskému přičítaný spis O následování Krista jest dílo G-ovo.