V přírodě/CLXII.
Vystavěl kníže velký hrad,
dal do kněh, napsal do výsad:
„Co z naší krve pochází,
ať útulku zde nachází!“

Čas psal to jinak; tak to klad’,
že zvětral rod i jeho hrad;
a potom z krve prarůzné
čas svolává ty příbuzné.

Tak za hlásné do nadhradí
v roj černé kavky nasadí,
pak za podsudí k výčepu
dá potkáňata do sklepů.

V parádní síni, v jídelně
pavouci předou nádherně,
ze síně dvorních kaplanů
má netopýří dvoranu.

Pak v řims, na oken slepotu
si pozval mechů žebrotu
a netřesk v erbů pukliny —
tak knížecí jsou rodiny.