Ottův slovník naučný/Parakusis
Parakusis (řec.), 1. kvalitativně změněné slyšení; změna může záležeti buď v tom, že nemocný slyší místo jednoho tónu dva, svou výškou rozdílné (p. duplicata neb diplakusis), anebo dva tóny stejné výše za sebou (p. čili diplakusis echotica). – 2. P. , nemožnost poznati správně směr zvuku. – 3. P. , ten zvláštní zjev u některých nedoslýchavých, že ve hluku, jako při jízdě železnicí a pod., lépe slyší než v úplném tichu. 1. a 2. podmíněno jest změnami v bludišti, 3. ve středním uchu. OFr.

Parakusis