Písně mužů/V porodnici
Nám rozkazuje sestřička,
jak z Písma její slova jsou;
a nadře se ta maličká,
ta útlá dívka bez prsou!

Netkaná stůčka, pustý lán,
květ bez slunce a bez včelky,
cizinka tam, kde lásky chrám —
a učí ty, kdož jsou jak my.

Je do pláče, je bujně nám
a všechněm je to děvče milé,
kterému není úsměv znám
a které nezná kratochvíle.

Jižní ty větře, vzbuď ji, vzbuď,
své vůně vytřep kořenné,
dýchni jí v oči, zlíbej hruď,
ať poznává, ať prohlédne.

Jsme hrubé, pohrdáme jí,
i v něžnostech my nezvedené;
jeť mimo bránu zrození
to dítě — dítě nezrozené.

Nám rozkazuje sestřička,
jak z Písma její slova jsou;
a nadře se ta maličká,
ta útlá dívka bez prsou!

Poezie

en:The Nursing Sister