Hořec/Strom
Strmí strom a vichry rozhrnuje
obrysem chráně prostor svůj
je jeho výhradou i žertvou mu je
perte si deště severáku duj

Míza klesá uchránit se v dřeni
kam zvenčí nevniká již nic
tam chtivě slévá se a pění
vědoucí píseň zpívajíc

Roste strom a tajemství svá střeží
zpívá a klame šuměním
a dole v tichu za spletenou mřeží
to syká mučením

pramenů živých které prostupují
vše co dávno žádá si jen klid
a síly země prudce roztavují
slovo smrt a slovo žít