Moderní básníci francouzští/Tête à tête
Po klavíru se míhat zřím
tak malou, krásnou ruku dětskou,
tak sněžnou s nehtem růžovým,
že sním, to vidím ručku řeckou.

Tak čilou ve pohybech svých,
že řek’ bych, jen se míhá plaše
kdes po nebeských nástrojích
ve sladších písních, než jsou naše.

Tak malou, kdyby maličký
chtěl kolibřík se do ní schovat,
vždy růžek by své hlavičky
neb křídla musel ukazovat.

Ach radost má, mých tužeb cíl,
jen hodinu ji v svoji míti,
jak blažen bych do rána byl
a nešťastný po celé žití.

Poezie