Vlastenský slovník historický/Frankové
Frankové. S říší Franckou Čechové nejednou přinuceni byli válčiti pro ochranu svou. Ponejprv připomíná se válka taková za krále Franckého Dagoberta, o němž viz článek . Druhý útok učiněn od F-ků na Čechy za Karla Velikého. K němu, zdá se, že se vztahuje báseň Kralodvorského rukopisu, dle které Čechy byly opanovány vtrhnutím cizího vojska do země, které zavádělo násilně nové náboženství (křesťanské). Vůdcem vojska toho nazývá se Luděk. Ale panství cizinců netrvalo dlouho. Čechové zdvihli se proti němu vedením udatného Záboje, který cizí vojsko potřel a Luděka vlastní rukou zabil. Nejspíše na potrestání za to vypravil Karel Veliký r. 804 (dle letopisů franckých) dvojí veliké vojsko do Čech vedením prvorozeného syna svého Karla. Frankové protáhli zemí Lučanů, kdež marně oblehali Kadaň, a přešedše přes Ohři vtrhli do vlastních Čech někde v okolí Řipu, ano i přes Labe, tedy do země Pšovanů. Čechové, nemohouce tak veliké moci odolati, zaujali postavení v lesích a na vrších, a pokoušeli nepřítele odtud menšími šarvátkami. Frankové trpíce nedostatek potravy a píce, musili konečně odtáhnouti s nepořízenou. Ale hned roku potomního vtrhlo vojsko francké opět do země, však ani tenkráte nic nepořídilo. O dalším průběhu války nemáme žádných zpráv. Zdá se, že se skončila věc nějakou smlouvou, kterou Čechové jakožto národ malý uvolili se k ročnímu poplatku, aby sobě zjednali pokoj s nepřítelem příliš mocným. Dle starého podání obnášel poplatek ten 500 hřiven stříbra a 120 volů. Jmeno Karel zdá se že Čechové vyslovovali , a odtud pošel název královského důstojenství, dávaný jen mocným panovníkům franckým, nikoli pak knížatům domácím.