Ottův slovník naučný/Péleus
Péleus, dle řecké báje syn Aiakův a Endeidin, bratr Telamónův, prchl z Aiginy do Fthie, ježto prý s Telamónem utratili bratra Foka (z matky Psamathy), žárlíce naň, že byl u otce nejvíce oblíben. Ve Fthii obdržel od Eurytióna třetinu jeho území a dceru Antigonu za choť, jež mu porodila Polydóru. Účastniv se honby na kalydónského kance, nechtě usmrtil svého testě, pročež prchl do Iólku k Akastovi, synu Péliovu, kdež došel opětné očisty. Odtud stal se též účastníkem výpravy Argonautů a zápasníkem ve hrách na počest Péliovu. P. vynikal též jako lovec, ozbrojen jsa od Héfaista zázračným nožem; když se kdysi prokázal při lovu na Pélijském pohoří největším počtem ulovené zvěře, tu Akastos, naveden jsa chotí svou, jež P-ea pomluvila, nůž onen uschoval v hnojišti; i byl by P. od Kentaurův býval ubit, kdyby mu Cheirón nebyl opět k noži dopomohl. Na to P. usmrtil Akasta i s chotí i ujal se vlády v Iólku. P. těše se obzvláštní přízni bohů, stal se chotěm Néreovny Thetidy, když o ní věštěno, že by její syn ze Zeva stal se pánem nebes. Však ježto Thetis se vzpírala, P. musil dle rad Cheirónových podobně ji udolati, jako Menelaos Prótea, ježto stále jiných podob na sebe brala. K svatbě, jež slavena v jeskyni Cheirónově na Péliu, dostavili se všichni bozi, jako na svatbu Kadma a Harmonie, nesouce dary a věštíce o budoucnosti syna Achillea. Tehdy P. obdržel od Cheiróna jasanové kopí, od Poseidóna oře, od jiných bohův zbraně, jež pak připadly Achilleovi. Též Eris, nezvaná, přišla, by hodila mezi bohyně jablko s nápisem »nejkrásnější«, původ to trójské války. P., mocně vládna svým Myrmidonům čili Achaiům fthijským neb Hellénům, přežil svého syna i dožil se návratu vnuka Neoptolema; dle pozdější verse tento jej prý opět dosadil u vládu, z níž ho Akastos byl vypudil, načež oba vedle sebe vládli ve Farsalu a ve Fthii. Jiná pověst dí, že P., zbaven jsa vlády, jel za Neoptolemem k Troji, byl však zahnán na ostrov Kós, kde zemřel. klk.

Řecká mytologie v Ottově slovníku naučném