Bajky Lafonténovy/Osel a jeho pán
Stařec jeda na oslu spatřil na své cestě tučnou louku plnou bujných květů, i pustil osla na pastvu. Ušák nedal se dvakráte pobízet, s chutí požíral šťavnatou trávu, poskakoval si po louce a vesele si řičel.

Tu blížil se náhle nepřítel. „Prchněme!“ zvolal stařec na osla. — „Proč?“ ptal se osel. „Což bych musel u nepřítele nositi dvojí sedlo nebo dvojnásobný náklad?“ — „To nikoliv,“ odvětil stařec, jenž chystal se k útěku. — „Co mi tedy na tom záleží, komu patřím,“ řekl osel. „Zachraň se a mě nech pásti se. Mým nepřítelem jest pán můj, pamatuj si to.“

fr:Le Vieillard et l’Âne
it:Favole (La Fontaine)/Libro sesto/VIII - Il Vecchio e l'Asino