Ottův slovník naučný/Pneumonometr
Pneumonometr (řec.), přístroj k měření vdechovaného vzduchu. P. skládá se ze skříně přiměřeně veliké, v níž umístí se osoba, jež jest předmětem pokusu. Ve skříni jest tlak vzduchu rovný tlaku vzduchu zevního. Potom však vzduch ve skříni částečně se zředí vývěvou až na tlak udávaný manometrem. Při tom ovšem béře se také osobě pokusné čásť jejího vzduchu residuálného, t. j. vzduchu, který ještě zůstane ve plících i při nejhlubším vydechnutí, který nachytá se zvláštním spirometrem (viz , str. 294) a změří, tak že možno měřiti veškero množství vzduchu ve plících zůstavšího.

Technika v Ottově slovníku naučném