Ottův slovník naučný/Regálie
Regálie (z lat. regalia, plur. k regale). Slovo to mělo ve středověku dvojí význam. Jednak označována takto  (jura regalia) čili  (v. t.), jednak sluly r-mi znaky královské moci čili t. zv. ,  (insignia regni, regalia, Reichskleinodien, les joyaux de la couronne). V říši Římskoněmecké náležely k r-iím v tomto smysle: zlatá koruna, žezlo, říšské jablko, meč a kříž, soudcovská hůl, kopí, purpurový plášť, pečetní prsten a ovšem i trůn. Chovány byly od r. 1424 v Norimberce a v Cáchách, od r. 1797 jsou ve Vídni. Insignie státní moci znali již Římané. Od nich dostaly se k Byzantincům a od těch do říše Římskoněmecké a jiných států (srv. na př. název žezla, něm. Scepter, z řec. σχήπτρον, rus. skipetr, dříve též skiptro, skipetro, skifetro). O českých klenotech viz , str. 545b.

Dějiny v Ottově slovníku naučném