Z mého kraje/U „Čtyř krejcarů“
Pár chalup je tu rozložených v lese,
samota podivná, ukrytá v sosny,
kře lísek, buků, klenů, sotva hne se,
jalovce voní tu, pruh trávy rosný.
Divoké kapradí, vřes, vítod samý,
hlas žluvy věčný, sekyr temné rázy,
toť scenerie stálá…Míle známí
jsou divoši z těch domků, polonazí;
a ztratí-li se z blízkých dědin cosi,
to u nich musí uschováno býti,
u nich, kde slyšet slavíky a kosy,
a lišky dobrou noc kde dávají ti…