Výbor z písní a ballad/Ó sítin zelených
Ó sítin zelených,
      ó sítin zelených!
      já prožil chvíle nejsladší
      u děvčat milených!

Na každém kroku starost máš,
   je každý mžik pln změny; —
zač stál by celý život náš,
   když nebylo by ženy.

Za bohatstvím se honí svět,
   snad nikdy nelapí je, —
a chytne-li je naposled,
   jej srdcem neužije.

Mně večer chvilku dejte snít,
   své děvče kolem pasu,
a světa strast a moudrý lid
   ať jdou mi všickni k ďasu!

Ač chytrákům to k smíchu snad,
   přec mají dlouhé uši;
muž nejmoudřejší vždycky rád
   měl děvče s celou duší.

Máť příroda i nad růži
   těm kráskám dala cenu; —
zprv cvičila se na muži
   a pak stvořila ženu!

      Ó sítin zelených,
      ó sítin zelených!
      já prožil chvíle nejsladší
      u děvčat milených!