S pohoří mlčení
Na temeni skály jsme seděli a přemýšleli o velkém Nemožném.
I počalo mlčení naše a porodilo hrůzu.
A před naším zrakem, hle, božská šíř se rozprostírá
a na horizontě líbá nebe zemi a oba se rozplývají. – – –
A my sedíme mlčky, pohlížíme ve vznešenou dálku a myslíme na nemožné.

Poezie