Ottův slovník naučný/Masaryk T. G.
Masaryk T. G. v posledních letech vedle intensivni činnosti politické a veřejné vůbec zabývá se nejvíce . Poznav, že idea humanitní, ideál Českých Bratří, jest schopen vývoje, snaží se jíti dále a řešiti otázku náboženskou ve smyslu moderního poznání a cítění ve shodě s vědeckým badáním. Ve své knize V boji o náboženství (Praha, 1904) hlásá, že náboženství je potřebou i nutností vývoje jednotlivce i národa, je potřebou, jež se nedá nahraditi indifferentismem a liberalismem, ale nedá se též potlačiti násilím. Aby své náboženské názory jasněji uplatňoval, píše od r. 1903 Kritické přehledy o životě církevním a náboženském ve své revui »Naše Doba«. Účastnil se náboženské diskusse v Hradci Kr. r. 1906 a řeč jeho vydána pod názvem Intelligence a náboženství (Praha, 1907). K rozšiřováni svých myšlenek vydává v Knihovničce »Času« menši brošurky: Za svobodu svědomí a učení (č. 44); Věda a církev (č. 48) a j. Starší jeho práce vycházejí ve druhém, opraveném vydání, tak: Česká otázka, Karel Havlíček, Naše nynější krise; Naše obrození a naše reformace, německý pak spis O sebevraždě jakožto hromadném zjevu v moderní civilisaci vyšel v českém překladě r. 1905. Z nových prací větších počal uveřejňovati v »Naší Době« Rukověť sociologie a přispěl do souborného díla »Česká politika«. R. 1907 zvolen poslancem do říšské rady za moravský volební okres Rožnov; r. 1909 volen do delegací. Krl.