Ottův slovník naučný/Euthanasie
Euthanasie (z řec.). Jakmile veškera naděje v uzdravení a život zmizela a lékař nabyl přesvědčení, že každé další léčení jest marno, třeba jest starati se, aby nemocný v posledních okamžicích života trpěl co možno nejméně. Jsou-li bolesti tělesné, podávati jest léky tišivé i v dávkách větších než prve, a každým způsobem sluší dbáti, aby nemocný ušetřen byl všelikých útrap a nepohodlí. Ve případech, kde vědomí jest zatemněno, bývá skon nemocnému i okolí jeho ulehčen tím, že nemocný nechápe, co s ním se děje. Tím větší však nastává rozechvění, když smrť se blíží za plného vědomí i pojímání situace. Povinností lékaře jest tudíž nejpřednější, určitý stav věcí nemocnému zatajiti a vždy jakousi naději v něm udržovati. V žádném případě není lékař práv, podati léků jakýchkoli k tomu účelu, by zkrátily život nemocného, třebas i nejtrudnější; neboť zkušenost se někdy ve případech nejpodivnějších uhýbá theoretickým domyslům, jinak téměř určitým. Peč.

Zdravotnictví v Ottově slovníku naučném