Ottův slovník naučný/Pančić
Pančić , znamenitý přírodozpytec srbský (* 1814 – † 1888 v Bělehradě). Studoval lékařství na universitě v Pešti, kdež byl r. 1842 povýšen na doktora, potom odebral se do Vídně, kdež navštěvoval přednášky o vědách přírodních. R. 1846 stal se krajským lékařem v Kragujevci, r. 1853 jmenován professorem přírodních věd na veliké škole bělehradské, na níž r. 1868 stal se rektorem. P. proslul jako botanik i zoolog. Veliké zásluhy zjednal si prozkoumav přírodní poměry Balkánského poloostrova, jejž procestoval kříž na kříž, popsal více než 2250 bylin v Srbsku rostoucích, mezi nimiž mnoho druhů zcela nových, jako ředitel botanické zahrady bělehradské uspořádal kabinet přírodnický a za své zásluhy jmenován státním radou a praesidentem akademie bělehradské. Z četných jeho spisův, jež jsou psány vesměs slohem populárním, uvádíme; Ribe u Srbiji (Bělehr.,1860); Živi pesak u Srbiji i bilje, što na njemu raste (t., 1863); Zoologija (t., 1864); Flora u okolin i beogradskoj (t.,1865); Ptice u Srbiji (t., 1867); Botanika (t., 1868); Kopaonik i njegove podgorje (t., 1869); Gradja za faunu kneževine Srbije (t., 1870); Šumsko drveče i šiblje u Srbiji (t., 1871); Flora knež. Srbije (t., 1884 a dodatek k ní 1885); Ortoptere u Srbiji (t., 1884); Omorika, nova fela četinara u Srbiji (t., 1887) a j.

Pančić