Ottův slovník naučný/Jeřice
Jeřice, far. ves v Čechách na l. bř. Bystřice, hejt. Král. Hradec, okr. a pš. Hořice; 75 d., 519 ob. č., 2 n. (1890), kostel sv. Maří Magd. (1390 far.), 3tř. šk., stanice Čes. obch. dr. (Kr. Hradec–Ostroměř), mlýn s pilou. Alod. statek ve výměře 290.28 ha se zámkem a dvorem náleží Jos. Hanayovi. J. byly již ve XIV. století sídlem vládyk ze Mžan. R. 1448 držel se tu Sezima z Riesenburka, roku 1521 Jan Otmar z Holohlav, pak následoval rod Litoborských, Rodovských, Zachařů, r. 1583 Kordulové ze Sloupna, Vratislavové, Jetřich Myška ze Žlunic. Za války 30leté náležely J. nějaký čas ku knížectví Fridlandskému. Roku 1651 byly v držení bratří Křineckých z Ronova, od nichž přešly (1666) na rod Hilprantův, r. 1748 koupil je Jan Daniel z Gastheimu, jenž zasnoubil se s ovdov, hrab. Marií Terezií z Paarů a po své smrti zůstavil J. Janu Václ. hrab. z Paarů, od jehož potomků je koupil baron z Gagernu. Roku 1762 na místě býv. tvrze postaven nynější zámek.

Jeřice