Ottův slovník naučný/Morawski
Morawski: 1) M. , generál a básník polský (* 1785 v Pudliszkách v Poznaňsku — † 1861 v Luboni t.), studoval práva ve Frankfurtě nad Odrou a byl po dvě léta soudním úředníkem, načež r. 1806 vstoupil jako poručík ke gardě Napoleona I. Při přechodu Bereziny stal se plukovníkem a v bitvě u Lipska vyznamenán důstojnickým křížem čestné legie. Po pádu Napoleonově vstoupil k nově organisovanému vojsku polskému a r. 1819 stal se gen. brigády; po povstání r. 1831 vyslán byl do Vologdy, odkud vrátil se po několika letech do své poznaňské vsi a věnoval se rolnictví. Měl nadání básnické a, ač vychován v tradicích klassicismu, stal se horlivým zastancem romantismu. Vydal: Dworzec mojego dziadka (Lešno, 1851), obraz to domácího života staropolského; Pięć poematów lorda Bajrona (t., 1853); Bajki (Poznaň, 1860). Sbírky jeho básní vyšly ve Vratislavi (1811 a 1841), v Lešně (1851) a v Petrohradě (1855). V rukopise zůstaly četné satiry a listy proti romantikům, kdy náležel ještě k táboru klassikův.

2) M. , státník a dějepisec polský (* 1797 v Piwonicích u Kalisze — † 22. list. 1877 v Paříži), ukončiv právnická studia ve Varšavě sloužil v ministerstvě zahraničných záležitostí, při čemž byl spolupracovníkem varšavských listů »Tygodnik Warszawski«, »Gazeta Codzienna« a j. Pak usadil se v Paříži a psával o polských věcech do časop. »Morning Chronicle«. Účastniv se činně povstání r. 1831 byl členem národní rady a deputace, jež v Bolimowě odňala velení Skrzyneckému a odevzdala je Dembińskému. Po povstání usadil se opět v Paříži a vydal spis L’état des paysans en Pologne. Plodem jeho studií dějepisných byly Dzieje narodu polskiego (Poznaň a Drážďany, 1871—72, 8 sv.). Mimo to vydal Moje przygody, ustęp z pamiętników (Krakov, 1873).

Polští vojevůdci v Ottově slovníku naučném
Polští básníci v Ottově slovníku naučném
Polští politici v Ottově slovníku naučném
Historikové v Ottově slovníku naučném