Moderní básníci francouzští/Oheň
Jdem’, přepadeni nocí, lovci zvěře,
jdem’ touže stezkou domů. Aj, tu v šeře
ký divný plamínek to svítí?

Dí nájemník: Robin, můj pastýř, v stráni
si oheň zapálil, on do svítání
u svého stáda musí bdíti.

Dí starosta: To rovno ku měsíci,
jím kohout ozářen je na zvonici,
ó neračte se uraziti!

Dí učitel: To Jupiter je spíše,
jen pohleďte, jak zachvívá se tiše,
my krásnou noc budeme míti!

Dí hostitel náš: Ne, pánové, smělá
to banda lupičů si oheň dělá,
je pospěšme již zastřeliti.

Však v taji dí mé srdce bušíc prudce:
To na balkoně zámeckém se v ruce
mladičké slečny svíčka třpytí.

Ji láska rozžehla a lovci dává
to znamení, že juž ho očekává,
až parkem bude půlnoc zníti.

Poezie