Dokořán/List
List nevymyslil podobu si tu
když uschlý leží v trávě
sklopen jako oči soch
vzrušené bezejmeně

Ty’s strome vinník žádostivostí tvou
byl k pádu postrčen
a kroužil zjeveně
matka vlastní síla míznatá
zaštítila jiné

Zemí nepřitisknut
co chce tak záhy před dřímotou prstí
i zatajovanému štkání kořenů
potřebný není

Ještě a ještě k prostorům
Úlitbo Zvroucnělý vítr
plodivě zmítá jím
a malé smrti jeho přibývá