Poesie francouzská nové doby/Okno domu otcovského
Kol střechy otcovského domu
se vine listí révové,
na zlatá zrnka s větví stromů
slétali k oknu ptáčkové.

Mé matky ruka sklonila tu
k nám blíže s větví hroznů med;
jak obírali jsme je v chvatu
a vrátili je ptákům zpět!

Pták odletěl, má matka v zemi,
i stará réva žloutne již,
kol bují tráva mezi zděmi
a v duši mojí bolů tíž!

Tak mladosti mé památkami
vždy uvidíš se révu pnout,
mé nitro kojí vzpomínkami
a hrob můj musí ovinout!

Poezie

fr:La Fenêtre de la maison paternelle