Vlastenský slovník historický/Hodějovský
Hodějovský , rytířský, pak panský rod český, psával se původně  od svého prvotního sídla v Prachensku. Nejstarší člen toho rodu jest  H. , jenž zemřel 1454. Nejslavnější z celého rodu byl  H. , který se r. 1537 stal místosudím království Českého. Byl to muž učeností a láskou k umění proslulý, štědrý mecenáš a podporovatel mužův učených, obzvláště básníkův, které okolo sebe shromažďoval pod jmenem . Matoušovi Collinovi z Chotěřiny daroval tak zvanou Andělskou zahradu (v. t. v Dodatku). On byl předním toho původcem, že Václav Hájek z Libočan napsal kroniku českou, r. 1550 založil zvláštní stolici básnictví duchovního na universitě Pražské, r. 1552 koupil panství Řepické blíž Strakonic, r. 1555 vzdal se úřadu místosudího a žil odtud na hradě Řepickém vědám a umění, kdež také 11. února 1566 zemřel. Jeho nákladem vydány jsou 1562 '' (v. t. v Dodatku).  H. , císařů Ferdinanda I., Maximiliana II. a Rudolfa II. rada, byl od tohoto posledního do stavu panského povýšen. Po bitvě Bělohorské ztratili bratří  všecky statky své pro účastenství ve zpouře stavovské. Nejmladší z nich, Adam, ztrátou takovou k největší zuřivosti popuzen, sebral a ozbrojil 1627 své někdejší poddané i jiné nespokojence v okolí Sázavském, kterýmžto zoufalým prostředkem snažil se statek svůj opět získati. Ale buřičové byli mocí vojenskou rozehnáni, o konečném osudu pak nešťastného Adama ničeho se neví. Rod H'''-ch napotom více v dějinách českých se nepřipomíná.