Výbor z písní a ballad/Kdys byla hezká dívčina
Kdys byla hezká dívčina; —
   i v kostele i na poli
žeť byla Jeanie nejhezčí
   z děv nejkrásnějších v okolí.

A při práci si zpívala,
   jak málo kdy jste slyšeli,
žeť nebyl ptáček na stromu
   tak šťasten a tak veselý.

Leč konopka se vyplaší,
   když krouží sokol ve výši,
mráz nejkrásnější zmaří květ
   a láska poklid nejtišší.

Byl mladý Robie statný hoch,
   z těch nejšvarnějších po kraji,
měl stáda volů, ovcí, krav
   a deset koni ve stáji.

On s Jeanie chodil na přástvy,
   on tančil s Jeanie skoro sám
a než se Jeanie nadálá,
   je srdce pryč a mír ten tam.

Jak v letní večer na řece
   zář měsíčná se tetelí,
tak čistá, něžná zachvěla
   jí láska ňader úbělí.

A v práci, dřív tak veselá,
   teď s povzdechem se zastaví
a neví, co že schází jí,
   a neví, co ji pozdraví.

Proč poskočilo srdečko
   a oči blýskly ve blahu,
když Robie večer o lásce
   cos řek' jí květném na svahu?

Juž slunko spělo k západu
   a ptáci pěli po háji;
on k její líci přitisk' líc
   a rty mu láskou šeptají:

»Ó hezká Jeanie, mám tě rád,
   a chceš-li ty mi dělat žal,
neb opustit své matky chýž
   a hospodařit u mne dál?

Ty nebudeš se klopotit
   ni v stájích, ani v stodole,
vždy půjdem se jen podívat
   na krásná žita do pole.«

Co dělat Jeanie ubohé,
   co pořídí, když řekne — ne?
I zarděla se, řekla: Tak, —
   a žili v lásce blažené.