Doma/Jahody
Neslo dítě od paseky
pěkných jahod v klíně,
potkala je Boží Matka
v poli na pěšině.

Věděla, že trávnic nese
dítě ve fěrtochu,
myslila si Boží Matka:
„Dá-li mi jich trochu?“

„Co to neseš, dobré dítě,
od paseky v borku,
rety staré vypráhly mi
v odpoledním horku!“

„Nic nenesu!“ dítě skoupé
odseklo jí krátce —
Dobré oči zalily se
Krista Pána Matce.

Pověděla hlasem bolným:
„Jste, vy lidé, lití,
však tě to nic, dítě skoupé,
nikdy nenasytí!“

Zmizela pak v záři zlaté —
Víte, lidé chudí,
proč hlad zlý se jahodami
nikdy nezapudí?!