Ottův slovník naučný/Fratricelli
Fratricelli slují ve středověku bludaři trojího směru: 1. Bludaři od pol. XIII. do pol. XV. stol., kteří různá jména mají, z nichž však apoštolikové (v. t.) vynikali a s nimiž v Německu beghardové (v. t.) spřízněni byli. V bulle papeže Jana XXII. z r. 1317 »S. Romana et universalis Ecclesia« slují »mužové ze sprostého, hanebného lidu, vůbec f. nebo bratří chudého života bizochové, neb beghini nebo jinými jmény nazývaní«. Po porážce apoštolikův a popravě Dolcinově udržely se zbytky sekty a pozdvihly své hlavy zase za sídlení papežů v Avignoně a západního rozkolu a slují ve své pozdější formě f. de opinione, u nichž ovšem o jednotném názoru nemůže býti řeči. – 2. F. byla nazývána od protivníků strana v řádě františkánském, tak zvaní spirituálové, kteří hájili naprosté chudoby čili žebroty s velikou přemrštěností a z nichž někteří od řádu se odtrhli (1313) a jiní bulle Jana XXII. »Quorumdam exigit caecae scrupulositatis ambiguum«, kteroužto bullu Klement V. »Exivi de Paradiso« zmírnil, se protivili. – 3. F., stoupenci sesazeného generála františkánů Michala z Ceseny, Viléma Occama a Bonagratie z Bergama, přemrštěnců, kteří papeže Jana XXII. z bludu vinili, poněvadž zavrhl v bulle »Cur inter nonnullos« učení, že Kristus a apoštolové nic neměli a že k věcem, jež měli, žádné vlastnické právo jim nenáleželo, že jich tedy ani prodati ani darovati nemohli. Utekli se k císaři Ludvíku Bavorovi, od papeže pak byli sesazeni a do klatby dáni.
Dr.Kr.

Křesťanství v Ottově slovníku naučném