Ottův slovník naučný/Aberdeen
Aberdeen , earl of (* 1784 – † 1860), vynikající státník angl., nar. v Edinburce ze starého skotského rodu, z něhož po přeslici pocházel i lord Byron. Vrátiv se s cesty po Italii a Řecku (1801), založil - a vydal pojednání o základech krásy v řeckém stavitelství. Do parlamentu vstoupil r. 1806. R. 1813 svěřeno mu důležité poselství do Vídně, mající za účel, aby císaře rakouského přiměl k allianci proti Napoleonu, což se mu smlouvou teplickou dokonat podařilo. A. získal pro tuto allianci též krále Murata v Neapoli, súčastnil se v armádě spojenců bitev u Drážďan a Lipska, přidružil se ve Francii k rakouskému vojsku a v Paříži dne 1. čna 1814 podepsal smlouvu, podlé níž dostala se ku vládě opět dynastie Bourbonská. Rok potom vstoupil jakožto nový peer () do panské sněmovny, kde stál na straně torův, broje zejména proti katolické emancipaci a uznání jihoamerických republik. R. 1828 byl v kabinetě vévody z Wellingtona kancléřem vévodství lancasterského, v létech 1834–5 správcem kolonií a 1841 znova ministrem záležitostí zahraničných. Od té doby za vlivu konservativního Peela dal se směrem liberálnějším: zvítězil zákonem o emancipaci katolíkův a přál i církevním opravám, ač nedovedly odvrátiti roztržku státní církve skotské z r. 1843. Po porážce vlády lorda Derbyho (1852) nastoupilo ministerstvo koaliční, jehož přirozenou hlavou byl A., a které vehnalo Anglii do krymské války, ač proti vůli A-ově. Jeho umírněnost naproti Rusku, jakož i nedbalé vedení války obrátily veřejné mínění i většinu poslanecké sněmovny proti ministerstvu a přivodily pád A-ův. Od té doby uchýlil se A. do soukromí a zápasů politických již se neúčastnil.

Angličané v Ottově slovníku naučném