Pergamen
Někdy však přijde Bůh a podává mi
levici s pravicí
a jsme-li sami jsme-li zcela sami
hovoří podivně s mou rychlou nemocí

Já vím já strašně dobře vím
a v srdci mém je klid
když v malém kalíšku veršíčky rozpouštím
chtěje je procítit

Veršíčky! Růžek okna jež se zavíralo
zakřičel hlasitě
jako by jenom okno za to stálo:
― Který z nich nyní barví tě?

To jsem jen já a moje malá víra
modlilka k překlenutí
jež místo Krásy krásu rozdrobila
a místo smrti se rmoutí

― A tepe přec! ― jak jednou za siesty
prořekl tentýž v čiré tmě
― mám pro vás navoněné palimpsesty
v bečičce za oknem

3. II. 1938.

Poezie