Ottův slovník naučný/Alfani
Alfani , ital. spis. nar. 17. listop. 1844 ve Florencii, stud. ve svém rodišti, pak v proslulém ústavě Scolopů, načež vstoupil do lycea a ústavu technického; obdržev diplom z mechaniky a stavby oddal se studiu filos., stal se doktorem filosofie podav rozpravu Sopra la filosofia de Orazio Rucellai. Učil filosofii na lyceu Dantově ve Florencii a dostal cenu při Ravizzově konkurse r. 1878 za spis Il carattere degl' Italiani (4. vyd. 1884). A. je ve filosofii stoupencem Aug. Contiho a práce jeho z oboru toho nesou se směrem popularisovacím. Jsou to: Dialoghi educativi in lingua e Modi proverbiali parlati (1 sv. Letture di famiglia, 1869); I tre amori del Cittadino (ve 3 sv., La casa, Il lavoro, La patria); Proverbi scelti et illustrati (1882); Lavori ed arnesi (Flor. 1884). Jako výtečný paedagog založil A. vychovatelskou revue »La scuola« a vydal několik čítanek pro mládež i lid: Ernestino e il suo nonno (1879); In casa e fuor di casa (Flor. 1880); Letture graduali per le scuole rurali maschili (3 sv., Flor. 1884); Evelina (1885) a j. Žertovné své básně sebral v knize Gente allegra Iddio l' aiuta (Flor. 1873). P.

Alfani