Selské písně a české znělky/Ať velcí toho světa
Ať velcí toho světa
    přes naše šlapou hlavy —
    jsou sečtena jich léta
    jak dnové polní trávy.

A přijde kosa sečná
    na trávu, na člověka,
    však naše zem je věčná
    a naše hrouda čeká.

A dočkala se všeho,
    co šlapalo ji kdysi,
    a s prachem klína svého
    prach násilníků smísí.

A za rody rod mizí
    a nové přejdou s časy,
    a naše ruka sklízí
    z jich prachu těžké klasy.