Ottův slovník naučný/Záblatí
Záblatí: 1) Z. (Sablat), starobylý městec v Čechách (590 m n. m.) nad ř. Blanicí, v hejtm. a okr. prachatickém; 98 d., 20 obyv. č., 552 n. (1900), far. kostel (ve XIV. stol. far.), 4tř. šk., pš., cihelna, 3 mlýny, výroba škrobu a asi 1/2 hod. odtud klimatické lázně s kaplí P. Marie (r. 1756) Grindschädelbad.  měst. (vyobr. č. 4765.): ve zl. poli spatřuje se stříbrná řeznická sekera, přes ni dubový stonek. Založení města datuje se od doby, kdy zde vyzdviženy hory na zlatou rudu. R. 1337 král Jan zastavil zdejší zlaté doly Petrovi z Rožmberka. R. 1400 král Václav dovolil Sigmundovi z Orlíka opevniti Z., udělil městečku výsady, jakých požívali Písečtí, i nadal je právem ke konání týden. trhu. Práva tato potvrdil Z. i král Jiří z Poděbrad. R. 1561 dolováno tu ještě na zlato. — 2) Z., ves t., hejtm. Třeboň, okr., fara a pš. Lomnice n. L.; 45 d., 314 obyv. č. (1900), 2tř. šk., mlýn. — 3) Z.  (Obersablat), ves t., hejtm. a okr. Prachatice, fara a pš. Záblatí; 53 d., 14 obyv. č., 258 n. (1900). — 4) Z.  nebo , ves t., hejtm. Písek, okr. a pš. Vodňany, fara Bílá Hůrka; 32 d., 215 obyv. č. (1900), 2tř. šk. a žel. zastávka. — 5) Z. , ves t., 50 d., 339 obyv. č. (1900). Dne 9. čna 1619 poražen zde Mansfeld od Buquoie.

6) Z., ves na Moravě, hejtm. Vel. Meziříčí, okr. Vel. Byteš, fara a pš. Osova Byteška; 36 d., 220 obyv. č. (1900), mlýn.

7) Z. (Zabłocie), ves ve Slezsku, hejtm. Fryštát, okr. a pš. Bohumín, fara Petrovice; 107 d., 616 obyv. č., 383 pol., 35 n. (1900), 2tř. šk. Alod. statek se dvorem a cihelnou drží Františka kn. Starhemberková.

Záblatí
Záblatí
Záblatí
Záblatí
Záblatí