Ottův slovník naučný/Pneumatotherapie
Pneumatotherapie (z řec.), léčení nemocných zhoustlým vzduchem (asi o ⅓ atmosféry) neb vydechováním do prostory, chovající rozředěný vzduch. Léčení to děje se ve zvláštních uzavřených prostorách (pneumatických), kabinetech, nebo pomocí zvláštního přenosného přístroje (Hauck, Waldenburk). Mx. – Jiné methody pneumatického léčení pěstují vdechováni vzduchu zředěného, jakž děje se na př. ve vyšších polohách horských. Význam p. spočívá především v dokonalejším provětrávání plic svěžejším vzduchem, v sílení svalstva dýchacího i srdečního.

Zdravotnictví v Ottově slovníku naučném