Anemonky/Mé stesky


1. 
Myšlenky se k hlavě snesly
jako k hnízdu vlašťovenky,
ve hlavě se rozložily —
nebyly to víc myšlenky.

Byly naděje to skvělé,
byly těchy srdce vroucna;
s nimi však i hroby jejich —
vždyť jsem myslel do budoucna.

2. 
Často zdá se, jakby tropiť
šašky se mnou chtěl si osud;
hvězdu blaha ukáže mi —
a dí: „Nedotrpěl’s dosud.“

Boj mi na smrť vypovídá:
„Bratře, sužme zas se chvíli!“
Nuž jen dál tak, divý pane,
vždyť mým heslem: „Tužme síly!“

Poezie