Ottův slovník naučný/Varus
Varus P. , vojevůdce římský, který spříznil se s Augustem skrze choť svou Claudii Pulchru, vzdálenou příbuznou císařovu, načež obdržel správu Sýrie. V Antiochii více upoutal na se pozornost bohatstvím, přepychem a samolibostí, než činy válečnými; utišiv však vzpouru jisté části obyvatelstva judského, zdál se býti způsobilým k potlačení povstání v Germanii místo Tiberia. Jako legát císařský V. jal se vybírati vojsko mezi podrobenými kmeny germanskými a vymáhal neúprosně daně, čímž dohnal Bruktery, Chatty, Cherusky a některé menší kmeny k povstání obezřele připravovanému, jehož duší byli  a , knížata Cheruskův. Arminius chtěl zlákati Vara k bezstarostnosti, což se mu i podařilo, jakkoli byl V. Segestem jakýmsi varován. V. vojska svá rozdělil v různé posádky, uslyšev však, že někteří severní kmenové se vzbouřili, vytrhl s 3 legiony z nynějšího Mindenu, ale zůstavil Arminia v týle 
svém. An V. cestu si pracně razí močálovitým krajem v pravém poříčí Emže, Arminius shromáždil mužstvo germanské a těže výhodně ze svých zkušeností ve službách římských i zvláště ve vojště Varově nabytých, udeřil naň neočekávaně v Teutoburském lese. V. překvapen jsa, pozbyl rozvahy a podřízení velitelé jednali zbaběle. Vůdce jízdy Numonius Vala zachránil se útěkem, ostatní vojsko i s Varem v nerovném boji do posledního muže zahubeno (r. 9 po Kr.). O místě bitvy, kteréž jest předmětem úsilného badání, viz . O Augustovi vypravuje se, že zpráva o katastrofě, která měla v zápětí ztrátu vší Germanie na pravém břehu rýnském, jej hluboce dojala a že až do smrti volával: »Vare, Vare, vrať mi legiony mé.« Pšk. 

Hesla v Ottově slovníku naučném