Ottův slovník naučný/Acetabulum
Acetabulum (řecky ): 1) Nádoba s octem, náležející ke stolnímu náčiní římskému. – 2) A. římská míra na tekutiny a zboží suté = ¼ heminy = 1½ cyathu = 0,0682 litru; váhou rovnalo se a. 0,0682 kg (Nissen: Griech. u. röm. Metrologie, str. 674 a 692.). Vý. – 3) A. v lékárnictví za staré doby míra na tekutiny. Název ten však málo kdy se naskytuje a nyní se ho více neužívá. Id. – 4) A. v anatomii slula puška duté plochy kloubné, kosť vkloubenou částečně objímající, na př. účasť lopatky ve skloubení ramenném. Výhradně však nazývá se a. puška v pánvi se nalézající na místě, kde všechny tři kosti pánev skládající se stýkají. Kosti tyto: střevná, sedací i stydká původně od sebe chrupavčitými proužky jsou oděleny, ve věku 7 let však chrupavka zmizí a kosti úplně splynou. Puška dospělého muže jest asi polovičkou duté koule 54 mm průměru, z dvou třetin krytá chrupavkou. Pouze nejnižší čásť její jest chrupavky prosta a pod povrch ostatní snížena. Tam upevňuje se t. zv. svaz oblý (), druhým koncem do hlavy kosti stehenní se nořící. V pušce vkloubena jest chrupavkou krytá hlava kosti stehenní i jest pamětihodno, že veškerá dolní končetina pouze tlakem vzduchu v kloubu bývá udržována. Peč.

Acetabulum