Ottův slovník naučný/Veliš
Veliš: 1) V., far. ves v Čechách, 457 m n. m., hejtm. Benešov, okr. Vlašim, pš. Louňovice pod Blaníkem; 47 d., 328 obyv. č. (1900), kostel z r. 1772 (ve XIV. stol. far.), 4tř. šk. — 2) V., far. ves t., 323 m n. m., hejtm., okr. a pš. Jičín; 41 d., 283 obyv. č. (1900), kostel sv. Václava z XVIII. stol. v italském slohu od Loraga zbudovaný, zdoben malbami na omítce, 6tř. šk., spořit. a zálož. spolek a sadařství. Alod. panství V.-Vokšice a Jičíněves drží František hr. Šlik. Nade vsí osamělá homolovitá(430 m) t. jm., na níž stával pevný hrad. Hrad byl původně zbožím komorním a Přemysl II. dal jej v náhradu Čéčovi z Budějovic za hrad Hlubokou. Potom jako zboží zápisné hrad spadl na komoru královskou a Karel IV. udělil jej dědičně (r. 1358) Markvartovi z Vartemberka. Nástupce Ješek z V. a z Veselé obdaroval okolní kostely četnými nadacemi; v XV. stol. seděl na hradě pověstný svého času Čeněk Veselský z Vartemberka, po jehož smrti cís. Sigmund potáhl na sebe všechna jeho panství a daroval je (r. 1426) Oldřichovi z Rožmberka. Tento v držení panství těchto nikdy nenastoupil, nýbrž syn Čeňkův Jindřich, od jehož dědiců přejali V. bratří Beneš a Hašek z Valdšteina. R. 1452 Hašek postoupil V. a Jičín Jiříkovi z Poděbrad, jenž po nějakém čase směnil V. s Jindřichem z Michalovic za polovici Starého a Nového Bydžova. Potom tu seděl Samuel z Hrádku a z Valečova, Mikuláš starší Trčka z Lípy, Jan Rudolf Trčka z L., r. 1606 Jindřich Matiáš z Thurnu, jemuž V. po stavovské bouři od král. komory zabrána a prodána (r. 1623) Albrechtovi z Valdšteina, po jehož smrti V. koupil (r. 1636) Jindřich hr. Šlik z Holiče. Potom hrad z rozkazu Ferdinanda III. zbořen, by již nemohl sloužiti za pobytí nepřátelským rotám. R. 1500 uschována na hradě V-i památná kompaktáta a hrad nejvíce zveleben a opevněn v XVI. stol. za vlády trčkovské.

Veliš
Veliš
Veliš