Večerní písně/28
Což platno, že ten slavíček
tak přelíbezně zpívá,
když odcizeno srdce mé
a u Tebe jen dlívá.

A kdyby ještě líbezněj
zpěv jeho vábil uši:
což platno, když Tě v srdci mám
a plnou Tebe duši!

A to tak krásně líbeznou,
že člověk sotva tuší,
že bych Ti s nebe hvězdy snes
a za Tebe dal duši.