Ottův slovník naučný/Polštář
Polštář (z něm. Polster): 1) P., , na které se líhá nebo sedá a jež bývá nacpána peřím, žíněmi, chlupy a pod. — 2) P. č.  (něm. Unterlagshölzer) jsou dřevěné trámce, jež kladou se na zásypu, aby na nich mohla býti přibita podlaha. P-e nutno klásti ze dřeva úplně vyschlého, které musí býti na dvou protilehlých stranách hladce otesané neb řezané. P-e mají býti až do délky 8 m z celistvých kusů, profilu 10/12 cm. Kladou se na plocho úplně vodorovně a nehybně. Místo p-ů lze upotřebiti i fošny profilu 5/15 cm. Rum zásypu musí přiléhati k p-ům a býti vyrovnán s hořejším jejich lícem. Sp.