Ottův slovník naučný/Abbádovci
Abbádovci, dynastie maurská, jež ve stol. XI. panovala v Seville. Tehdy chalífat kordovský, jehož zakladatelem ve stol. VIII. byl Omajjovec Abdurrahmán, rozpadl se v několik knížectví n. emírátů, jichžto středisky byly Toledo, Sevilla, Saragossa a j. Byla to doba, o níž dějepisec španělský Gebhardt (Historia general de Espaňa III. 145) zcela případně praví: »Každé město jest královstvím a každý místodržitel monarchou.« Zakladatelem panství rodu Abbádova v Seville byl Muhammed ben Ismáíl Abul Kásim, nejvyšší sudí tamní a místodržitel, jenž r. 1026 chalífovi Jabjovi na porok se prohlásil nezávislým a dal si titul emíra sevillského. Dědic a syn jeho Abbád al-Mutadid zmocnil se Kordovy a podmanil sobě některá knížata jihošpanělská, tak že byl nejmocnějším králem muhammedánským na poloostrově pyrenejském. Zemřel r. 1069. Nástupcem jeho byl syn jeho Muhammed al-Mu'tamid billáh, veliký příznivec věd a umění. Tomuto al-Mamún, emír toledský, vzal Kordovu, avšak Muhammed dobyl jí zase r. 1078. Jsa v nepřátelství s některými emíry španělskými hledal Muhammed spolků s křestany, zejména s Alfonsem VI., králem kastilským. Avšak když panovník tento, r. 1085 dobyv Toleda, muhammedánům španělským se stal nebezpečným, emírové jejich jali se zraky toužebné obraceti do Afriky k emírovi marockému Júsufovi, synu Tášfínovu. Júsuf také vskutku jim přišel na pomoc a křesťané na hlavu poraženi u Zaláky dne 23. řij. 1086. Zpráva o vítězství poslána do Sevilly po holubici. Pohříchu zvrhl se spojenec a ochránce Júsuf ben Tášfín v podmanitele a utiskovatele. Tehdy Muhammed al Mu'tamid způsobil proti němu vzbouření, avšak po dobytí Sevilly od vojska Júsufova musil se vzdáti 1 odveden s rodinou do Afriky, kdež zemřel v zajetí r. 1095. Dcery jeho bídně se živily přádlem, a potomstvo slavné někdy dynastie zaniklo beze stopy. Šra.

Španělsko v Ottově slovníku naučném