Vlastenský slovník historický/Král
Král, slovo nejistého původu, jež někteří odvádějí od německého jmena , vztahujíce je ku Karlu Velikému, přijato jest od Čechů záhy ve smyslu vyššího důstojenství, než jaké Němci přikládali svým knížatům, a titul ten přijímali knížata česká od panovníků německých co nějaké vyznamenáni, mající týž smysl co latinské .

Král (Kralius) Theodor, učený jesuita, narozen 1561 v Rakovníce, vstoupil 1581 v Praze do řádu a r. 1587 stal se mistrem svob. umění. Na to byl přes 30 let kazatelem českým a německým na rozličných místech. Jmenovitě byl také několik let rektorem koleje v Kladsku, a to právě toho času, když na tamním hradě u vězení držán byl Jiří starší Popel z Lobkovic. Poněvadž K. tehdáž často na hrad docházel a s panem Jiřím a dcerou jeho Evou obcoval, vzniklo domnění, že apologie, kterou Eva na obranu svého otce vydala, od něho jest sepsána, pročež povolán do Prahy a vzat ve vyšetřováni, kteréž před stolicí arcibiskupskou delší čas s ním bylo vedeno, ale K-ovi podařilo se dokázati svou nevinu, načež byl řádu svému navrácen. Potom žil v Štýrském Hradci, kdež zemřel 4. dub. 1633.