V letu nad srdcem Itálie
Fragment

Siciliáni! vy zápolící od časů mlhavých
ve dne i v noci, v boji zblízka, proti vzteklosti vulkánu,
miluji duše vaše, jež šlehají
jak ohně ústředního šílené výběžky,
a vy se mi podobáte, italští Saracéni,
s mohutným nosem, zahnutým nad kořistí, kterou koušete
krásnými zuby futuristickými!
Tak jako vy mám tváře spálené samumem,
násilnou, pružnou chůzi šelem v trávě,
a pohled hrozivý, jenž odráží do kuta
kluzká, ohnutá záda drábů a modlářů,
tak jako já vy otvíráte pasti veškeré,
vesele mohou krysy naše rukopisy hrýzt,
neb naše motory do jasna nebe vpisují
definitivní zářné strofy zlaté a ocelové.
Z vás dovede každý zavésti právo svrchované
kol velkého svého já nezkrotně vládnoucího.

Hanba těžkému stroji sociálnímu,
hanba žalostné zákonů mechanice
a jejímu ubohému provádění práva.
Dětská mechanika s kolečky sumárními,
jež náhle zachytí chudáka bázlivého,
aby ho válela, mlela a drtila nesmyslně
a bác! oknem ven jak česneku suchý stroužek
v posvátném jménu vrchnosti neviditelné.

/Přel. Karel Čapek/

Poezie