Původní bajky/Mravenec a můra
Můra poletujíc po květinách, potkala mravence vlekoucího ještě za soumraku těžké břímě. Zastavila se udiveně a řekla:

„Ach, ty drobounké stvořeníčko, kterak může těšiti tebe život, když tolik se lopotíš?“

Mravenec ustanul na chvíli a odvětil docela pokojně a pevně:

„Věř mi, nikdy necítím se spokojenějším, než kdy pracuji.“

Práce jest největší štěstí života.