Ottův slovník naučný/Petropavlovskij
Petropavlovskij , spis. ruský, známější pseudonymem  (* 1857 – † 1892), vzdělával se v duch. semináři, ale pro politické agitace dostal se na Sibiř, kde žil v tobolské gub., zabývaje se hospodářstvím. Literární činnost zahájil r. 1879 a sebrané povídky jeho, čerpané jmenovitě z intimního života rus. mužíků, vyplnily tři svazky (Razskazy, Moskva, 1890–91). Karonin jeví se všude jako horlivý bojovník za osvětu lidu, vybízející k zápasu s jeho bídou duševní i hmotnou. Hlavnější z jeho povídek jsou: Moj mir; Na granicě čelověka; Měšok v tri puda; Voljnyj čelověk a j. Nebyl vynikajícím talentem, ale povídky jeho poutají pravdivostí, prostotou a láskou k lidu, prostou vší sentimentálnosti. Konec svého života trávil v Saratově, kde přispíval do místních časopisů. Byl též spolupracovníkem »Rus. Mysli« a »Ruskich Vědomostěj«. Srov. Protopopov, Litěraturno-kritičeskija charaktěristiki (Petr., 1896). Šnk.

Rusové v Ottově slovníku naučném