Obrázky z Holandska/Od města k městu
A od města k městu vedou rovné silnice se starými alejemi, jako za starých časů starého Hobbemy; podél silnice kanály, bez konce kanály, čtvercující bez konce rovný kraj; kanály s bárkami, kanály s plachetkami, kanály s kvetoucími lekníny; a na obzoru aleje topolové, řady vrbiček, rodiny větrníků a věžičky kostelů; kanály místo mezí, kanály místo cest, kanály místo plotů, kanály místo pěšin. Sedlák sváží seno na bárce, jede na člunu dojit krávy, obhlíží své pole stoje na loďce a odstrkuje se bidlem; ubírá se z místa na místo vestoje; nevím, zda neorá či nežne ve stoje na své lodičce. Místo oplocení má kolem svého domu kanál, místo vrátek jednoduše zvedací most a je to.

Od města k městu vedou rovné kanály; ale ty kanály nejsou v zemi jako jinde, nýbrž tak říkajíc nad zemí: hladina vody jest nad hladinou země, voda teče nahoře a lidé si to šlapou dole, lodi jim plují skoro nad hlavami, ale ti lidé mají pevnou důvěru k svým hrázím a ke své vodě; snad ta důvěra ty hráze podpírá. A abyste věděli, tady voda teče jaksi obráceně, totiž zdola nahoru, do řek a průplavů; a proto máte u těch kanálů celé aleje větrných mlýnů, které nemelou zrní, nýbrž vodu; tahají ji ze stružek do kanálů, z kanálů do průplavů, z průplavů do řek, a z řek ta voda už vyteče sama, abych tak řekl, per vias naturales.

Ale dnes už většina těch mlýnů nemává rameny a nemele vodu, nýbrž slouží jen jako symbol Holandska; a voda se čerpá elektřinou.