Vlastenský slovník historický/Bydžovský
Bydžovský 1) , nar. v Novém Bydžově 24. ún. 1520, studoval v Praze, kde se stal 1543 bakalářem, rok na to mistrem svobodných umění, pak byl 1545—58 profesorem na tamější universitě, kteréhož úřadu se vzdav přijat jest za písaře a později za kancléře Starého města Pražského, jsa pro svou klasickou vzdělanost, důkladnou známost práv a řízení obecních i pro povahu svou vysoce vážen, pročež jej také král Ferdinand I. r. 1561 obdařil predikátem z Aventina. B. měl účastenství ve všech důležitějších jednáních obecních i sněmovních, jakož i ve všech podnicích literárních té doby, jsa přítelem všech současných učenců a mužů vynikajících, a Daniel Adam z Veleslavína jej nazývá vzorem muže nábožného, spravedlivého a přede vším vlasti milovného. — 2)  B. , nar. 1540 v Novém Bydžově, studoval v Praze, stal se tam 1559 bakalářem, 1565 mistrem svobodných umění, 1569 profesorem fysiky, a byl 1575 od císaře Maximiliana II. povýšen do stavu vládyckého s predikátem z Florentina. Roku 1604 pojal za manželku vdovu po sládkovi a provozoval živnost sladovnickou. V ty doby připomíná se co měšťan a konšel Novoměstský, a zemřel 15. září 1612. Mimo rozličné latinské traktáty a básně vydal dva spisy české: Život císaře Maximiliana II. (v Praze 1589) a Příběhy za císaře Rudolfa II. 1575—1596 v Čechách a v jiných zemích zběhlé (rkp. v cís. univ. bibliotéce v Praze).