Jiskry a plamínky/Vlaštovka
Vlaštovka ráno zpívala,
do oken se mi dívala:
„Na nebi plno červánků,
probuď se, dítě, ze spánku.
Sluníčko běží na hory
prohlížet všecky komory;
najde-li tebe v peřince,
poví to v sadě jiřince.“

Vlaštovko na mém okýnku,
pozdravuj ty mně jiřinku.
Zalévám já ji za rosy,
slunko ať žalob nenosí;
﻿po ránu když se dívá k nám,
tu já se k Bohu modlívám,
celý den ať se obrací,
vždycky mě najde při práci.