Zimní cesta/23. Tři slunce.
Tři slunce zřel jsem, jak vzduchem žhou,
k nim dlouho zíral oblohu.
A kruh jich stál zde nehybně,
jak nechtěl jít by ode mně.

Ach, mými slunci nejste dnes,
ó, jinde laďte tváře v ples.
Mně kdysi plál též úsměv tří,
teď zapadla dvě nejlepší.

A poslední až půjde k nim,
pak v temnotách snad ozdravím.