Patery knihy plodů básnických/Velká kniha
Ach jak velká, božské věštby plná kniha
tiše, divosvatě srdci se otvírá,
oko tam když v nezkoumané říše zírá,
kde se hvězda za hvězdou bez konce míhá!

Nikdy jsem ti nerozuměl, kniho svatá!
Ale teď, když na svém lůžku trudně sedím,
v oku slzu, v srdci bol, a vzhůru hledím —
ach teď vím, co mluvíš, kniho hvězdozlatá!

(Květy, 1839.)

Poezie