Ottův slovník naučný/Seyffert
Seyffert , klass. filolog a paedagog něm. (* 1809 ve Vitemberce — † 1872 v Postupimi). Byl prof. Joachimsthálského gymn. v Berlíně do r. 1871. Nejznámější a nejrozšířenější jeho publikací jest Latein. Schulgrammatik, původně vlastně Ellendtova lat. mluvnice, jejíž 4. vyd. opatřil, v pozdějších vydáních však ponenáhlu úplně ji přepracoval (46. vyd. 1903). Dále vydal: Caesarovy ; Cicer. Laelia (1844, 2. vyd. od C. J. W. Müllera, 1876); Sofokleovu Antigonu (1865), Aianta (1866) a Filoktéta (1867). Školským potřebám určeny jsou tyto spisy, vesměs praktické a dobré: , rukovět metriky (1. sv. 9. vyd. 1882; 2. sv. 1834—5);  (1841, 8. vyd. 1883);  (1854—57, 2 d., 4. vyd., 1878—87); Progymnasmata (1859, 5. vyd., 1886);  (1861, 22. vyd. od A. v. Bamberga, 1892) a cvič. knihy k překládání z němčiny do lat. a řečtiny. Konečně uvésti jest pojednání  (Lip., 1848). Srv. G. Kiessling, M. S. („“, 1872, str. 847 sl.);  (Berl.. 1873).