Moderní básníci francouzští/Sloky (Vigny)
Ty ptáš se, pro koho ve novém, lesklém peří
si vylít veršů mých, těch mladých ptačat, sněm?
Vždyť křídla roztáhly jen v ňader tvojich šeři,
zrak nikdy profaní je nestih pohledem.
Pro tebe, nevděčná, v tom vzlétly okamžení,
jsou děti vzdechů mých a tvojich políbení
a jako obraz tvůj, tak spaly v srdci mém.

A chceš-li, pro tebe jen v stínu osamělou
pět hudou po tichu; tvá ňadra zvlněná
jak hnízdo ukryjí druž jejich sladkou, ztmělou;
či není libo ti, hvězd dcero vznešená,
jich smělý stíhati let hvězdami a mrakem
a zvolat: Láska má, já zřím to snivým zrakem,
pod jejich křídly jest s mým jmenem stajena?

Poezie