Ottův slovník naučný/Pouť
Pouť: 1) P. jest vůbec cesta neboli putování, obzvláště pak putování k nějakému místu posvátnému nebo památnému za zbožným účelem. Ode dávna, zvláště za středověku, bývaly podnikány p-ti ze všech zemí křesťanských do Svaté země a do Říma, a ještě za našich dob jest mnoho míst poutnických, kam putují věiící ku hrobům, ostatkům neb obrazům (domněle zázračným) svatých a světic. Muhammedáni konají veliké p-ti do Mekky ke hrobu prorokovu, Indové k posvátnému Gangu. 

2) P. (festum patrocinii) jest slavnost na památku svatého, podle kterého se kostel nazývá. Při tom jest obyčejem dávati si dárky, obzvláště mezi mládeží (dávati p-ti).

Náboženství v Ottově slovníku naučném