Ztracená věc
Ztracená věc malá a sirá
jen sama sebe hledající
ztracená věc jíž chybí víra

Někudy prošla nikudy se vrací
tak nablízku a nikým neviděna
v koutku všech srdcí malou variací

Ztracená věc osudem pohozená
na okraj lůžka v jehož středu
spí každá krásná žena

A prsteníkem něhy skrytá
pod peří snům
vodívá je a dlaně chytá

Ty smutné dlaně které hladí
namísto ňader džbánky vína
Ztracená věc je neodvádí

Ztracená věc jim připomíná

18. XII. 1938.

Poezie