Ottův slovník naučný/Paz y Mélia
Paz y Mélia , učenec španěl. (* 1842). Studoval na universitě madridské, pracoval ve veřejných i soukromých archivech madridských a jest nyní správcem oddělení rukopisného národní knihovny tamže. Za příspěvky do Raccolta di documenti e studii, sborníku vydaného na oslavu čtyřistaleté památky objevení Ameriky, dostalo se mu železného kříže s korunou. Práce P-ovy mají značný význam pro politické i literární dějiny Španělska. Jsou to: Obras de Juan Rodriguez de la Cámara (1884); Opúsculos literarios de los siglos XIV à XVI (1892); Nobiliario de los conquistadores de Indias (1892, sv. I.); El Cancionero de Gomez Manrique (1885, 2 sv.); Historia del nuevo reino de Granada (1886, 2 sv.);. Sales españolas ó Agudezas del ingenio nacional (1890, 1. řada); Rebelion de Pizarro en el Perú y Vida de D. Pedro Gasca, por Calvete de Estrella (1889); Conquista de Nápoles y Sicilia y Reiacion de Moscovia, por el Duque de Berwick (1890); Avisos de D. Jerónimo de Barrionuevo, años 1654–58 a Apendice anonimo de 1660–64 (1892 až 1893, 4 sv.). Mimo to vydal řadu svazků v »Colección de documentos inéditos para la historia de España«, spolupracoval o vydání Cancionero general de Hernando del Castillo, Memorias de D. José Pizarro (v »Colección de Autores Castellanos«) a pro sbírky »Colección de Bibliofilos«, »Documentos inéditos para la hist. de España« a sbírku stejného názvu pro dějiny americké. Psal také do »El Centenario«, »La Illustración Española y Americana«, »La Revista de Archivos, Bibliotecas y Museos« a jiných listů cizích. Ve sborníku Homenaje á Menéndez y Pelayo (1899) má studii La Biblia de la Casa de Alba, traducida por Rabí Mosé Arragei, 1420–33.

Španělé v Ottově slovníku naučném