Ottův slovník naučný/Paskevič
Paskevič Ivan , slavný vojevůdce ruský (* 1782 – † 1856). Původem z rodiny maloruské, dostal se záhy ke dvoru jako páže a vstoupil r. 1800 do vojska. Bojovav poprvé u Slavkova (1805), účastnil se války turecké a měl slavný podíl při odražení útoku francouzského na Rus i v bojích za svobodu; po bitvě u Lipska povýšen byl za general-lieutenanta (1813). Roku 1825 byl postaven v čelo kavkázské armády proti Peršanům, jež vítězně pokořil (vzetí Erivanu r. 1827), začež byl jmenován  (1828). Roku 1828–29 velel kavkázské armádě proti Turkům, na nichž dobyl Karsu a Erzerumu; tento úspěch získal mu hodnost polního maršálka. Od výprav proti národům kavkázským byl r. 1831 povolán v čelo ruského vojska proti Polákům, jejichž odboj potlačil vzetím Varšavy (v září). Za to stal se  a guvernérem království Polského, v němž prováděl Organický statut (1832). Roku 1849 P. velel vojsku ruskému v Uhrách. Roku 1854 byl opět postaven v čelo armády na Dunaji, začal operovati šťastně, ale byv těžce raněn, vrátil se od obléhání Silistrie do Varšavy, kdež zemřel v zádumčivosti. Srv. Ščerbatov, Gen. feljdmaršal kňaz P. (v l. 1888–99, vyšlo v 6 sv.).

Paskevič