Vlastenský slovník historický/Borbonius
Borbonius  Matiáš, doktor lékařství a zemský lékař za Rudolfa II., zanášel se také skládáním básní latinských, a Campanus klade jej mezi básníky svého času na druhém místě. V letech 1609—10 účastnil se porad o zvelebení university Pražské, a byl ochoten přijmouti profesuru lékařskou, s čehož však sešlo. Po bitvě Bělohorské byl hrdla, cti i statkův odsouzen, ale ku přímluvě knížete z Liechtenšteina, jenž lékařské pomoci B-iovy užíval, zmírněn mu trest na doživotní a později na dočasný žalář, avšak i z toho na rukojmě jest propuštěn, a konečně 3. čna 1622 docela uvolněn. R. 1627 vystěhoval se i B. z vlasti a obrátil se nejprvé do Žitavy, odtud pak do Toruně, kdež kníže Radivil vykázal exulantům pustou osadu. V nové vlasti dosáhl B. brzy skvělého postavení, neboť přijal jej za osobního lékaře kníže Vladislav, potomní král Vladislav IV. B. zemřel v Toruni 16. pros. 1629.