Ottův slovník naučný/Fasces
Fasces (lat.), u Římanů svazek prutů jilmových nebo březových (virgae), svázaný červeným řemenem (vyobr. č. 1423.). Ze svazku vyčnívala sekera (securis). F. byly odznakem úředníků majících imperium (v.t.). Původ svůj měly dle podání starých z Etrurie. Nosili je před úředníky liktoři. Král (později úřadující konsul) měl 12 liktorů, kteří po jednom kráčeli před ním, nesouce na levém rameni f. cum securibus. Hned na počátku republiky zákonem P. Valeria Poplicoly de provocatione odstraněny byly sekery ze svazků v obvodu městském (domi) a f. před shromážděným národem na znamení jeho suverenity se skláněly (submittere). Podobně skláněl nižší úředník f. před vyšším. Diktátorovi příslušeli 24 liktoři, veliteli jízdy 6. Praetor měl mimo město, právě tak jako propraetor, 6 liktorů, v městě nejspíše dva. Prokonsulům příslušelo 12 liktorů, ovšem jen mimo město. Císařští legáti měli po pěti liktorech (quinquefascales). Censorové, jakož i pozdější procuratores, nemajíce impéria, neměli liktorů. Vítězný vojevůdce zdobil f. vavřínem (f. laureati). V době císařské byly vavřínem věnčené f. vyznamenáním císařským, kterého se dostávalo zasloužilým vojevůdcům. Císařové měli jen f. laureati, zdobené mimo to rozličnými zlatými okrasami. Také někteří kněží (flamen Dialis, Vestalky a j.) měli po jednom liktoru. Pk.

Fasces
Fasces