Jan Nepomuk Škroup
— , hudební skladatel český, ředitel kůru při hlavním chrámu sv. Víta na Hradčanech, zemřel dnes ráno v 79. roce věku svého. Zvěčnělý narodil se ve Vosicích, učil se hudbě nejprvé u svého otce, studoval na gymnasiu i na technice v Praze ale po absolvování věnoval u hudbě zúplna. Roku 1836 stal se ředitelem sboru při pražském stavovském (nyní německém) divadle, kde jeho bratr František — skladatel písně »Kde domov můj?« — byl kapelníkem. Osvědčiv zde svou způsobilost zastával pak od r. 1840—46 místo druhého kapelníka. R. 1844 zvolen byl za ředitele Žofínské akademie a účinkoval tam až do r. 1849. Mimo to stal se r. 1838 ředitelem kůru v chrámě u křižovníků, r. 1845 u sv. Víta na hradě pražském a 1846 učitelem zpěvu v pražském semináři. Co skladatel pokusil se Š. takořka ve všech odvětvích hudby s dosti příznivým úspěchem, složil více než 10 mší, několik Te Deum, více gradualí a offertorií, velké rekviem a 4 Mariánské antifony. Když v Německu vypsána byla cena za nejlepší romantickou operu, pokusil se i Skraup v oboru operním, a jeho práce došla chvalné zmínky. Mimo to složil německou operu »Vineta« a českou operu »Švédové v Praze« (text od Pečírky a Züngla), která se 22. dubna 1867 poprvé provozovala
a příznivého úspěchu došla. Š. složil také několik ouvertur. Komponováním písní českých a jmenovitě vlasteneckých dobyl si zvláště za mladých svých let platných zásluh; některé trojzpěvy a sbory jeho (Bývali Čechové) došly v zemích českoslovanských vřelého ohlasu.