Ottův slovník naučný/Castro y Belvis
Castro y Belvis [ka-] , slavný dramat. básník špan. (* 1567 ve Valencii — † 1631). Již v mládí osvědčil nadání spisovatelské a stal se záhy členem Akademie de los Nocturnos, založená právě dle vzoru podobných spolkův italských. Byl vyznamenán v několika zápasech básnických a dostalo se mu ochrany i peněžitého důchodu od vévodů Osuna a Olivares a od krále. Ale svou svárlivou povahou připravil se o jejich přízeň, tak že musil psáti pro výdělek a zemřel v bídě. Napsal asi 33 komédií a vydal ve 2 sbírkách Comedias r. 1621 a 1625 a mimo to porůznu. Látky čerpal z mythologie; Dido y Eneas, z Písma svátého: Las maravillas de Babilonia (o cudné Suzaně); z duchovních legend: El prodigio de las montes (látka i některé scény podobné s Calderonovým Magico prodigioso); ze Cervantesa: Don Quijote de la Mancha a El curioso impertinente; z obyčejného života: Los mal casados de Valencia (z vlastního života spisovatelova) a z historie, zejména z podání lidového: El conde Alarcos; El conde de Irlos a především Las mocedades del Cid (mládí Cidovo) a Las hazañas del Cid (hrdinné činy Cidovy) tvořící celek. Obě poslední, založené na starých romancích o Cidovi, poskytly Corneilleovi látku i některé scény k jeho Cidovi a zdá se, že C. pravdivosti a lokálním zabarvením nad svého napodobitele vyniká. C. zaujímá přední místo ve škole slavného Lope de Vega a vyniká nad samého Calderona, jemuž ovšem tvořivou obrazností a původností rovnati se nemůže, stavbou scén a kresbou charakterů. Jeho historické kusy dýší ohněm a vlasteneckým zápalem tradic lidových. Nejlepších 7 komédií v Biblioteca Rivadeneyra: Dramaticos contemporaneos á Lope de Vega (Madrid, 1858).