Ottův slovník naučný/Pachole
Pachole (, ) je lidový název rozmanitých pomůcek technologických a pomocných součástí strojních. V  označovaly se slovem tím valečky i s ručkami pro žejbrování při starém mlýnském složení, pomocí jichž a bidelce převáděl se pohyb na žejbro. Také se tak nazývá železný podkladek, jenž při tažení stavidla se dává pod sochor. U  je p. klín, na nějž tluče při utahování obručí,  zove tak stojánek, tvořící podložku při hoblování dlouhých prken na hoblici, krejčí zase prkénko tvaru oválního, přiměřeně přikrojené, na němž zahlazuje švy žehličkou a pod. J.Pok.

V  p. (poller, pieux d'amarrage) jest zařízení bud' na pobřeží neb na lodích, sloužící k upevňování plavidel vůbec; může býti dřevěné (dubové; vyobr. č. 2989., kde znározněno jest p. z přístavu pro vory na Královské louce na Smíchově), anebo ze železné litiny (vyobr. č. 2990. normální vzor pro stavby uprůplavňovací na Vltavě a Labi). – Mimo tato pevně osazená jsou ještě p-lata otočná (Spill), která poháněna jsou bud' vodním tlakem (na vodních cestách v Německu, Francii, Belgii atd.) anebo silou elektrickou (v novém přístavě vratislavském); slouží k vleku lodí tím, že otáčejíc se navinuje na sebe vlečné lano. – Jednoduchá p-lata ve způsobě silných kolů do břehů neb řečišť zaražená slují . KHs.

Pachole