Lehké a těžké kroky (1938)/Apostrofa (2)
Podzimní větry přišly, podzimní větry dují.
Málomluvný společníku, tak vás pamatuji.

Pokuřujete. Nemluvíte tuze.
Okolo šumí hovor, hlučí schůze.

Došumí hovor, uklízí se, mete.
Sedíte klidně. Pokuřujete.

Ne z apatie, zkoumati-li chceme,
jsou ústa němá. Oči nejsou němé.

Podzimní větry přišly, podzimní větry dují.
Málomluvný společníku, tak vás pamatuji.

Jste mrtev … vy, jenž kouřil němě,
hleděl. Vím to … A rád bych jedno k tomu věděl:

poslední pohled z očí vašich živých,
poslední slovo z úst těch mlčelivých,

poslední myšlenku. Zhas doutník. Čas je spáti.
Poslední myšlenku. Než tu bych mohl znáti.