Vita Caroli (překlad Karel Hrdina)/Kapitola XII.
Podobno jest království nebeské člověku kupci, hledajícímu pěkných perel, který když nalezl jednu drahou perlu, odešel a prodal všecko, co měl a koupil ji.

Při tomto podobenství nejprve jest připomenouti, že perla jest kámen úplně čistý, jasné, barvy a beze vší poskvrny a proto v tomto podobenství může býti právem obrazně k ní přirovnán zákon boží, v němž jest mnoho dobrých, čistých, světlých a neposkvrněných skutků obsaženo. Tím člověkem kupcem, o němž mluví evangelista, míněn jest případně člověk vůbec, jenž bloudí na pouti po tomto světě, jenž bývá různými obtížemi, mnohými neustále bědami a pracemi vezdejšími stíhán, a jak se čte v knize Jobově, „nikdy nezůstává v témž stavu“. A proto se jmenuje zcela vhodně kupcem a přirovnává se k člověku kupci, který vždy má hledaje choditi a chodě hledati, aby nalezl tu drahocennou perlu, t. j. zákon boží, který, bude-li tak hledati a choditi, jistě nalezne, jakož praví Lukáš v evangeliu svém: Hledejte a naleznete. Když pak člověk nalezne, takto hledaje, na tomto světě zákon boží, v němž, jak výše řečeno, jest mnoho dobrých, čistých, jasných a neposkvrněných skutků a čestných, tu právem může jej srovnati s onou drahocennou perlou, kterou onen člověk nalezl a odešel, prodal všecko, co měl, a koupil perlu, která se právem nazývá drahocennou, protože nic není dražšího a většího na tomto světě než podle ustanovení božího bedlivě zachovávati přikázání jeho, která jsou obsažena v tom zákoně. A to se nám podle vůle boží přikazuje v evangeliu Janově, když se praví: Milujete-li mě, přikázání má zachovávejte. Zachovávaje přikázání ta bude Bohu sloužiti a tak potom s ním kralovati. Tak možno rozuměti tomu, co praví Augustin : Bohu sloužiti jest kralovati a dále : Kdo zachovává zákon boží a přikázání boží, která jsou v zákoně božím obsažena, Bohu slouží a s ním společně bude kralovati.

Co se dále praví v podobenství, že člověk onen „odešel a prodal všecko, co měl, a koupil onu perlu“, znamená dále pomíjející život, v němž nyní žijeme a přebýváme. V něm člověk žije den po dni, přechází a odchází a denně se více blíží smrti. A proto má v tomto životě všecko, co má, prodati: hříchy a všecky pozemské touhy a tělesné žádosti, zdrželivostí a jinými dobrými skutky se krotě, a za ně si má koupiti zákon boží, který jest onou drahocennou perlou, a bude-li jej dobře opatrovati, ubíraje se takto po cestě pravé, jistě bude blažen. Neboť se praví v žalmu : Blahoslavení bezúhonní na cestě, kteří chodí v zákonu Páně. A tak blahoslaven, neposkvrněn a čist vejde do brány království nebeského. A tato brána, která jest z jednoho drahého kamene, se ihned mocí té perly, to jest zákona božího, otevře a tehdy uzří moc té perly, až skrze ni vejde do toho svatého města Jerusalema, o němž a o jehož branách Jan praví ve Zjevení řka: Dvanácte bran města jest dvanácte perel a každá z těch bran byla z jedné perly.