Ottův slovník naučný/Sifon
Sifon n. syfon je roura se dvěma záhyby za sebou jdoucími neb nádoba tvaru U nebo –|_|–, jíž se užívá za tím účelem, aby kapalina v dolením záhybě uzavírala otvor výtokový a zamezovala vnikání výparu z potrubí do místnosti. S-y záchodové při klosetech vkládají se mezi záchodovou mísu a potrubí odpadní. S-y dešťové umisťují se mezi troubou odkapní a potrubím odváděcím a mají ten účel, aby se jimi zachytily pevné látky, jež dešťová voda se střech splachuje. Odkapní roura může zároveň sloužiti k ventilaci potrubí odváděcího. S-y nazvány byly též láhve zařízené na výtok sodovky pod tlakem kyseliny uhličité na způsob Hérónovy baňky. JPok.

Sifon