Kytice, uvitá ke cti ss. apoštolů na úpatí moravské „Květnice“/50.
Tam, kde schází nebes dcera — víra,
    Hřích své hnusné rejdy provodí,
    Tam se plémě ctnostné nerodí,
Obraz Boží jen se s duše stírá.

Svět se vyšší duchu uzavírá,
    Divě pochoť tělem vévodí,
    Až se stud i kázeň zahodí,
Člověk naskrz nebi odumírá! —

Proto Cyrill, Method, naše vzory,
    Vymodlili sobě víru s hory,
Aby věrou svatými se stali.

Toutéž věrou Slovany pak jali,
    A zdroj její štěpy ctnosti živil,
Řím pak ryzost uznal a se divil.