Ottův slovník naučný/Bábar
Bábar, mughalský císař (1526—1530), zakladatel mughalské dynastie v Indii. Narodil se r. 1482 ve Fergháně a sotva 12letý následoval otce svého Umara Šaicha Mirzu. Po různých dobrodružstvích dobyl Samarkandu r. 1497, avšak byl opět přemožen a z údolí Oxu vypuzen, načež se zmocnil Kábulu (r. 1504). R. 1526 vtrhl prosmyky afgánskými do Pandžábu, porazil panovníka delhijského Ibráhíma Lodiho, zmocnil se Delhi, roku 1527 porazil rádžputská knížata Čitoru, Adžmiru, Meváru a Málvy, která se spolčila proti němu u Fatehpur-Síkri blíže Agry, a tím utvrzena moc B-ova (tedy mughalská) v Indii. Zbytku života použil k rozšíření moci své, a sice až k Multánu v jihozáp. Pandžábu a do Beháru na východě. Zemřel v Agře r. 1530 zanechav čtyři syny, z nichž Humayún jej následoval na trůně. Byl to muž velmi vzdělaný, mající značné nadání básnické, linguistické a hudební. Zanechal memoiry s podrobným vylíčením svého života. Fl.

Hesla v Ottově slovníku naučném