Ottův slovník naučný/Pencik
Pencik , příjmení vladycké rodiny původu bezpochyby slovanského, ale poněmčené, která mívala statky v Míšeňsku, Lužici a Čechách. Erb (jako Kaplířův): na modrém štítě orličí křídlo s červ. a bílou šachovnicí. Předek jejich  připomíná se již r. 1261 a r. 1321 bratří Heralt, Kunrát a Zdislav, jsouce osedlí v okolí Zhořelce. Statek Pencik teprve r. 1491 prodán obci zhořelecké od  a bratří , ,  a . Lajter odešel pak do Čech, kde získal před r. 1502 statek Stružnici. , seděv napřed ve Stružnici, koupil r. 1539 Žandov a r. 1543 Bukovinku. Snad byl synem jeho , jenž držel Žandov a r. 1564 získal Stružnici. Týž rozšiřoval lutheránství na svém statku. Statek Stružnici daroval r. 1574 manž. Kuně z Miliny. Žandov měl pak  a bratr jeho  Bukovinku. Tento zemřel před r. 1577, zůstaviv syny nezletilé  a , kterým nebylo možno statek zadlužený zdržeti. Avšak zůstal jim díl Stružnice, který držel r. 1600 Jindřich, přečkav bratra. Při konfiskaci odsouzen Jindřich statku Horní Libchavy, který r. 1614 koupil.  zůstal v držení statku Betlsdorfu a  Žandova, avšak tento vystěhoval se r. 1628 ze země a protože r. 1631 s nepřítelem se vrátil, týž statek zabrán. Od té doby žádný z této rodiny v Čechách nebydlil, ač potomci snad ještě žijí v Sasích nebo Slezsku. Sčk.

Šlechtické rody v Ottově slovníku naučném