Nové básně/Z jara
Drozd zpívá už v háji,
ó zlatý zvuk,
pln touhy a něhy,
pln sladkých muk!

Jak smavá je niva,
zelený lán,
co šeptá jim tajů
ten větrů van!

A skřivan teď v bouři
svou píseň vznes’
jak pějící hvězda
nad temný les.

Je slunce, je jaro,
je zlatý máj,
zas vrátila dávná
se snivá báj.

Ó jaro, ó máji,
jaký to ruch,
jak zmlazena země,
jak siný vzduch!

Jak všude je světlo,
jak blaze kol —
jen v srdci mém smutek
a stesk a bol.

Má láska bez lásky
tam krvácí,
a v hrob ten se máj můj
už nevrací!

(Lumír 1891.)