Soumračnem věku/Do sebe vnořen…
Do sebe vnořen, naslouchám v bolestné chvíli
ten horečný pokřik vzbuzených ve mně hlasů.
V nich zlozvuky vlekých zklamání zhluboka kvílí
dnů ozvěnou, v dlouhém zmírání časů.

Ze skleslých generac nevane radost ke mně,
vše pozdních kultur velikost únavou plní.
Hledejme sebe, sebe… Tam nových lidí země.
A ohně rozžaté tam v obzorech se vlní.