Poesie (nová řada)/Z jeviště světa/V
Toť prolog teprv byl — a na scéně již s chvatem
z milosti boží vítěz sune šik svůj k dáli,
lid zajímá a vraždí, vsi a města pálí
a zloupeným svůj sáček plní sobě zlatem.

Má vojska s dostatek — to poslušno se valí
a v cirku mlčky padá krvavém a klatém,
lze svědomí mu zbožné ztišit majestátem,
a ve jho z ocele lid spoutat k boji vstalý.

Jak vítězný to pochod jest, jak velké činy!
Triumfu hymnus za ním pějí všecky voje,
co krok zní výrok smrti — požár — zříceniny —

A roven kobylkám již vrah se rozprostírá
kol po zemi, jež syny utrativši svoje,
pod nohou nájezdce teď v krvi vlastní zmírá.