Čítanka jaro/Čekání
Čechy za oknem smutných duší
obzore můj já vidím vás
ze svého žalu nejčistěji
až v hloubí jezer jež se chvějí
Čechy za oknem smutných duší
čekání dané na pospas

k minulosti se usmívati
s tím co jsou slzy v úsměvu
vědět že láska ráda mučí
nežli ti padne do náručí
vědět že hlas se tehdy vrátí
až vyučí se ve zpěvu

A jenom nepatrná zmínka
dříve než zmlknu na chvíli:
kdo ještě žije nemoc přečká
a musíš myslit na Palečka
na bludičky a na Ječmínka
že také bloudili

15. VIII. 1939.