Patery knihy plodů básnických/Prostý motiv
»Pojď — pojď!« to na výši volá kdos,
a zní to jako ptačí skřek;
já rozhlédl se: černá vrátka
a malý veský hřbitůvek.

A zase slyším: »Pojď — nu pojď již!
víc nehleď světa na mumraj:
vždyť přelítl jsi světa koncem
a dosud neznáš blahých kraj!«

Já naslouchám a srdce buší,
a hlava klesá níž a níž,
a pojednou tak luzně hledí
ty hnědé hroby, rudý kříž.

Je pravda. Nač se plavit mořem,
nač slézat strmých horstev lem?
Zde zcela nízký pahrbeček
a za ním zcela nová zem !
(Z Prostých motivů. — Ve Zlaté Praze, 1884.)