Ottův slovník naučný/Acta martyrum
Acta martyrum (skutky mučenníků) jsou v užším smyslu soudní protokoly sepsané o výslechu, odsouzení a utrpení křesťanských mučenníků; v širším smyslu jsou to popsání života i smrti křesť. mučenníků. A. m. psána byla buď od úředních písařů (acta prokonsulární), nebo od mučenníků samých, aneb od ctitelů jejich a svědků při jich výslechu, neb od církevních notářů k tomu schválně ustanovených. Nejstarší A. m. jsou sv. Ignacia, bisk. antiošského († 107 po Kr.), sv. Polykarpa, bisk. smyrenského († 168), sv. Perpetuy a Felicity, sv. Montana i Flaviana a sv. Symforosy a synů. Sbírku těchto akt zůstavil nám Eusebius ve své historii. církevní (v kn. 4–8) a pak jako doplněk k tomu vydal: De martyribus Palaestinae. Kritické dílo: Acta martyrum sincera vydal v Paříži Theodorich Ruinart, kteréžto dílo r. 1802 od brixenského biskupa Gahwy znova bylo vydáno v Brixenu a opětně v Řezně r. 1859 Též O. Ilbachius vydal v Římě 1723: Acta Martyrum vindicata a Štěp. Assemanni: Actas. Martyr. orient. etoccid. (v Římě 1748). Jrk.

Křesťanství v Ottově slovníku naučném