Ottův slovník naučný/Černín (obec)
Černín: 1) Č., ves v Čechách, hejtm. Hořovice, okr. Beroun (8 km jz.), býv. panství Kr. Dvůr, fara a pošta Zdice; 51 d., 419 ob. č. (1890), 1tř. šk. — Č. darován r. 1302 od Václava II. městu Berounu; král Sigmund jej zapsal pánům z Kolovrat ke statku točnickérnu a kralodvorskému, při němž zůstal. — 2) Č., ves tam., hejtm. Hradec Král., okr. Hořice (3 km sz.), býv. pan., fara a pošta Bělohrad; 13 d., 100 ob. č. (1890), all. dvůr hr. z Asseburku. Samota. — Za starší doby byla zde tvrz, snad rodné sídlo vladycké rodiny Černínů z Černína. Známi jsou její držitelé Petr (1402), Věnek (1437) a Jan Lučinec (1447); o dalších držitelích se neví, aniž jakým způsobem Jan Sádovský ze Sloupna se dostal v držení statku a tvrze Č-a. R. 1557 koupil je Václav Král z Dobré Vody, pak Jiří Kopidlanský z Kopidlna, jehož synové statek prodali Vilému Ostrovskému z Rokytníka, a r. 1594 seděl zde Václav Kapoun ze Svojkova, od r. 1603 Kateřina Logová z Pilníková, pak Anna Rozina Zylvarová z Pilníkova. Za války třicítileté propadl Č. konfiskaci a po několika změnách v majetnících připojen Č. k panství bělohradskému.

3) Č., ves na Mor., hejtm. a okr. Znojmo, býv. pan. a fara Jevišovice, pošta Višňová; 70 d., 388 ob. č. (1890), fil. kostel sv. Jakuba, opak. 1tř. škola. — Samota.

Černín (obec)
Černín (obec)
Černín (obec)