Moderní básníci francouzští/Praetexta
Jeť v božském vzrůstu stálý pokrok žití,
včerejší tělo nemáme juž dnes,
jak oděv, nošením jenž v cáry kles,
vliv cizích těl též tělo naše cítí.

Na každém trnu kus jeho se chytí,
to bludů, vin, křivd, hříchů pestrá směs,
čas hlodá je i červ i bouře běs,
až Harlekinův šat pln děr v dál svítí.

S ním rovněž duše bere formy různé,
však vedle těla, jež se kazí, hyne,
plá v síle větší, v kráse roste lůzné.

Až rozrazí v sled úzké pouto stinné,
kdes v koutě hnusný cár svůj ležet nechá,
pro vhodnější šat do hvězd sobě spěchá.

Poezie