Ruch (almanach 1873)/Zdálo se mi
Zdálo se mi o tom vašem
malém kostelíčku:
vešel jsem tam za tě dívko,
říkat modlitbičku.

Byla svatba u oltáře,
mnoho vzácných hostí:
drůžiček a květů vonných
všude do hojnosti.

Ženicha mi ukázali —
tvář to zasmušilá —
hledím, ptám se po nevěstě —
tys to Minko byla!

V chrámě zase bylo ticho,
svatba pryč se brala —
dlouho zřel jsem na to místo,
kde jsi přísahala.

Na kamenech svadlé květy
růže sedmikrásky,
byl to obraz pochované
krásné druhdy lásky.

Odešel jsem z kostelíčka
s tváří uplakanou —
na památku vzav si jednu
růži pošlapanou.