Ottův slovník naučný/Utricularia
Utricularia [-kula-], , rostl. rod čeledi bublinatkovitých (Lentibulariaceae), obsahuje byliny vodní s mnohodílnými listy. Květy vyznačují se kalichem hluboce 2dílným, hořením pyskem koruny neděleným a nevykrojeným, dolním pyskem delším, neděleným n. mělce 3laločným s vypouklým patrem. Tobolka puká nepravidelně. U. vulgaris L., b. , je vytrvalá, vodní bylina. Lodyha bezkořená vzplývá ve vodě a na četných větvičkách jest posázena listy střídavými, 2—3kráte zpeřenými, v nitkovité úkrojky rozdělenými, pokrytými brvkami štětinatými. Na některých úkrojcích listových vyrůstají krátce stopkaté měchýřky, jež z počátku vyplněny jsou vodou, později, kdy květy rozkvétají, vzduchem, tak že květy vyčnívají nad vodu. Do těchto měchýřků chytá rostlina také drobné vodní korýše, kteří snadno vlezou dovnitř, ale ven nemohou pro zvláštní zařízení otvoru do měchýřku. Když živočichové zajati zhynou, rostlina je ztravuje a odtud zove se  (necrophaga). Květonosné stvoly bývají vynořené z vody a mají na konci v chudém hroznu 4—8 souměrných květů, jejichž koruny jsou žloutkové s patry pomerančově pruhovanými. Vyskytuje se ve stojatých vodách hlavně s bahnitým dnem (Polabí, Morava, Slezsko). U. neglecta Lehm., b. , podobá se předešlé a jest útlejší. Roste na podobných stanoviskách jako první a snadno se s ní zaměňuje. U. minor L., b. , jest nejútlejší z našich druhů a má listy vícekrát vidličnatě dělené s nitkovitými úkrojky, menší bledožluté květy s rezavě hnědě pruhovaným patrem. Vyskytuje se jen roztroušeně v bažinatých příkopech, rašelinách a na pokraji rybníků. U. intermedia Hayne, b. , vyznačuje se postavením listů na větvích ve 2 řadách a jest nejvzácnějším druhem u nás (Fr. Lázně, již. Morava a Slezsko). U. ochroleuca Hartm. (U. brevicornis Čel.), b. , s malými, žlutými květy roste v tůňkách na Třeboňsku. Vm.

Botanika v Ottově slovníku naučném