Ottův slovník naučný/Paladin
Paladin (franc., ital. paladino, ze středolat. palatinus), vznešená osoba (palatín) při knížeti, obývající s ním v paláci. Rytířské romány zovou p-y rytíře stolu Artušova a pak hrdiny Karla Vel. Obecně znamená p. posléz rytíře, ochránce.