Moderní básníci francouzští/Odpověď
Ne plamenné tvé sny, ne myšlenka tvá hrdá,
když zhrdáš osudem a vzlétáš k výši hvězd,
nic srovnáno je s tím, ohromná hmota tvrdá
čím září, plá a jest!

Čím to jest vesmíru, kde vše jest přechod stálý,
jak vločků sněhových na čistém nebi lesk,
že v tento vír a shon náš bídný mozek malý
vrh’ jakýs’ zářný blesk?

A jakou cenu má, co zmítá se a vlní
pod lebky přístřeším, neb tvá co svírá pěst?
Čím času, prostoru, jenž bez konce se plní,
čím celé lidstvo jest?

Do prachu, myšlenko, s tou zářnou aureolou!
Ó trpaslíku, v nic tě zhroutí strašný pád,
v prach, bludná jepice, jež smyšlenkou chceš holou
se Nekonečnu vyrovnat!

Poezie