Vlastenský slovník historický/z Landšteina
z Landšteina, pánové, starožitný rod český, větev , jichž původním sídlem byl hrad  v kraji Táborském, vystavěný nejspíše v XIII. století, od r. 1771 v zříceninách ležící. První listinně známý majitel jeho byl , syn Pelhřima Vítkovice, po jehož bezdětné smrti připadl , synu Ojíře z Lomnice, který se již psal z L., a jsa s jinými pány zemskými odpovědným odpůrcem Jindřicha Korutanského, v bojích r. 1309 a 1310 v Praze a před hradem Pražským s lidem královským svedenými hrdinsky sobě počínal a r. 1312 zemřel. Syn jeho  z L. byl s počátku odpůrcem, pak horlivým podporovatelem krále Jana a syna jeho Karla IV., připomíná se v letech 1320—45 co soudce zemský, potom 1345 co hejtman markrabství Moravského a konečně až do r. 1355 co purkrabí Pražský. Synové jeho  z L. postoupili r. 1370 rodinného hradu svého Landšteina Konradovi Krajíři z Krajku směnou za jiné statky. Tento  jest snad týž  z L., jenž připomíná se r. 1382 co zemský soudce, v letech 1395—92 byl členem jednoty panské proti králi Václavu IV., a 1396—97 nejvyšším komorníkem zemským. Jiný  z L. připomíná se 1356 co probošt Vyšehradský a kancléř království Českého, jsa ještě v mladém věku, který však zemřel již r. 1361.  z L. uvádí se r. 1379 co nejvyšší komorník zemský, jemuž král Václav, ubíraje se do Němec, spolu s Jindřichem Škopkem z Dubé svěřil správu země za své nepřítomnosti. V letech 1408—10 jmenuje se  z L. mezi pěti studenty Pražskými, kteří rozkazu arcibiskupova, aby mu odvedli knihy Viklefovy, neuposlechše k papeži proti němu se odvolali. V první polovici XV. století jmenují se  z L., odjinud z Borotína, co spojenci Táborů, účastníce se činně v tehdejších bězích válečných i politických. Jiný  z L. byl za králů Jiřího a Vladislava nejvyšším písařem desk zemských. Poslední rodu toho byl  z L., který neženat zemřel na začátku XVII. století.