Ottův slovník naučný/Actinomycosis
Actinomycosis (řec.), onemocnění infekční, které hlavně vyskytuje se u zvířat, avšak i u člověka, a kteréž se charakterisuje tvořením nádorů pevných, fibrosních na místech, kde vnikne mikroparasit Actinomyces zvaný, který bezpochyby do řady Cladothrix dle. Boströma náleží. U zvířat (kráva, vůl, prase, kůň) pozorována jsou již dříve zvl. onemocnění a to dvojího druhu. Jednou shledána affekce jazyka i podčelistných žlaz mízních, kteréž značně se zvětšily (mal del rospo, langue de bois, Holzzunge, zdřevěnělý jazyk); jindy se vidělo, že affekce počíná od zubů, hlavně na čelisti horní, kde zvolna se utvořuje nádor pevný, bělavý, s okosticí čelisti pevně souvisící, jenž zvolna na svalstvo přesahuje, až konečně i s koží sroste. V tomto nádoru povstávají pak místa změklá, kteráž obyčejně na venek píštělovitě se provalí, a z nichž odtéká zvláštní hnisovitá tekutina, v níž obsažena jsou žlutavá těliska velikosti prosa, dosti tvrdá. Tato těliska jsou shluky z Actinomyces, o čemž se můžeme přesvědčiti, dáme-li takové zrnko pod drobnohled. Hospodáři nazývali 1 tuto affekci houbou; starší pak vědečtí badatelé pokládali nemoc tu za nádor (osteosarkom), ba i za tuberkulosu. Teprve Bollinger dokázal, že affekce ta jest zvláštní nemocí infekční, kteráž povstává vniknutím jistých, paprskovitě uspořádaných mikroparasitů zvaných Actinomyces do těla zvířecího, ač již před tím Langenbeck, Lebert, Peroncito podobné tvary byli viděli. Actinomyces bezpochyby s potravou se dostává do dutiny ústní, kdež nejspíše v zubu se usídlí; odtud dále se rozšiřuje, ba může i do vnitřních orgánů vniknouti. Přenesení na člověka jest konstatováno nejdříve Ponfickem a Israelem. Avšak u člověka nedochází k tvoření se tak velkých nádorů, nýbrž jen k utvoření nepříliš značného novotvaru, který s hnisavými processy se komplikuje a tak pyaemii se podobá. Tak pozorována u člověka Actinomycosis plic, dutiny břišní, střev a kostí. Léčení bude asi jen operativní. Hva.

Nemoci v Ottově slovníku naučném