Ottův slovník naučný/Rodozměna
Rodozměna (, , ), ., jev životní vyskytující se u některých živočichů, již mají pokolení (generaci) nepohlavní a jinak ustrojené pokolení pohlavní, která v případě typickém v životním cyklu tak se střídají, že pokolení nepohlavní dává vznik pokolení pohlavnímu a toto opět nepohlavnímu. O výzkum tohoto jevu mají zásluhy něm. přírodovědec a básník  (De animalibus quibusdam e classe vermium Linnaeana in circumnavigatione terrae auspicante comite N. Romanzoff duce Ottone de Kotzebue annis 1815, 1816, 1817, 1818 peracta. Fasc. I. De salpa. Berolini 1819), norský zoolog , švédský zoolog , zvláště pak dánský přírodozpytec . , jenž případy známé srovnal s jevem od něho pozorovaným u motolic a nazval je jménem  (Ueber den Generationswechsel etc., do němč. přeložil C. H. Lorenzen, Kodaň, 1842). Název  jest pozdější a pochází od R. Owena. R-nu vykládávají s R. Leuckartem podle H. Milne Edwardsova principu dělení práce, jest pak nejvýznačněji vyvinuta u některých  (, ) a některých  (), u nichž, dokud jev nebyl vysvětlen, pokládána byla jednotlivá pokolení za samostatné tvary, jež jako takové popsány a pojmenovány. Od r-ny odlišují jako zvláštní způsob  případy vyskytující se u některých hlístů plochých () a některých členovců (příkladem ), jež záležejí v tom, že v životním cyklu jejich střídá se jedno až několik pokolení množících se parthenogeneticky s pokolením množícím se pohlavně. Pokud se týče , vykládají někteří, že v životním cyklu jejich děje se r., kdežto jiní výklad ten potírají. Srovnej též vzhledem k podrobnostem hesla jednající o skupinách živočišných tuto dotčených. Šc.

R. u  záleží ve střídání jednoho neb několika rozdílných pokolení (generací) nepohlavních navzájem neb mimo to ještě s pokolením pohlavním. U nižších rostlin buněčných (řas a hub s lišejníky) pokolení pohlavní vyvinulo se jednoduchou celkem obměnou z pokolení nepohlavního; obojí pokolení pak jsou ve smysle tvarozpytném rovnocenná čili homologická. Pročež také r-nu takovou nazýváme podle . U valné většiny řas a hub střídání generací jest závislé na střídání podmínek vnějších (Klebs) i lze je uměle vyvolati nebo potlačiti. U hub vřeckatých (Ascomycetes), které mají ascogon nebo karpogon (Laboulbeniaceae), pak u řas ruduchovitých (Florideae) jest však střídání obou generací homologických nepohlavní A a pohlavní B tak ustáleno, že životní cyklus vždy jediným pokolením B se počíná a potom jediným pokolením A se končí, načež druhý cyklus zase u B se počíná a u A se končí atd. Při tom pokolení nepohlavní na pohlavním se vyvinující od něho se neodděluje, nýbrž s ním ve spojení zůstává. To jest případ přísné r-ny homologické. U rzí (Uredineae) jest něco podobného, jen že tu střídají se v přísném pořádku dvě nebo tři rozličná pokolení nepohlavní navzájem homologická (pohlavní vymizelo). — U vyšších rostlin, počínajíc mechy, nalézáme r-nu jiné podstaty a povahy, t. zv. r-nu  (protichůdnou). K oběma homologickým generacím A a B přistupuje od nich naprosto rozdílné a nové pokolení třetí C (antifyt), pohlavně zplozené, ač samo nepohlavní. Pokolení to u mechů jest tobolka mechová (sporogon), u kapradinovitých rostlin listnatá lodyha s kořeny, s výtrusnicemi na listech. Zároveň co pokročilejším vývojem fylogenetickým pokolení C (od tobolky ke kapradině) víc a více přibývá mohutnosti a složitosti, obě pokolení A a B touže měrou zakrňují. Prvostélka (odpovídající pokolení B u mechů), u kapradin nižších ještě nějaké jatrovce podobná, u vyšších kapradin redukuje se víc a více, až konečně na přechodu k jevnosnubným generace B již ani z makrospóry ven nevystupuje, tato konečně u jevnosnubných ani z výtrusnice nevypadává a s mateřskou rostlinou (pokolením C) ve spojení dále se vyvíjí. R. antithetická má velikou důležitost, neboť jí se umožnil teprve další vývoj rostlinstva, od mechů počínajíc až k rostlinám jevnosnubným. Viz o tom předmětě Čelakovského spis: Ueber den dreifachen Generationswechsel im Pflanzenreiche (»Věstník Král. české společnosti nauk«, 1877). lč. 

Rodozměna