Ottův slovník naučný/Aeoni
Aeoni (z řec. ), bytosti, které v rozmanitých, zvláště gnostických systémech hrály závažnou úlohu. »Aeon« značí původně , odvozeně také  čili neskončenou dobu; přeneseně pak znamená . Všem gnostickým školám společný je názor, že Bůh je bytost nekonečná, ale ukrytá, beze všeho spojení se světem, hmotou, které jsou druhou krajností; aby pak mezi nimi přece mohl nastati jakýsi styk, je třeba, aby Bůh ze své bytosti vyzařoval celou stupnici bytostí, jež jsou čím dále tím porušenější a nedokonalejší. Tyto bytosti, hypostasované to pojmy bytosti boží a poměru jejího k světu, jsou ae. Počet ae-nů, kteří jsou rodu mužského i ženského, různí se u jednotlivých škol dle toho, kolik stupňův emanace božské bytosti počítaly. Dle Basilida rozvinul se Bůh padesáti dvěma rozvoji svých attributů, z nichž každý rozvoj tvořil septátu; je tedy ae-nů celkem 364 a s Bohem 365, tedy tolik, co dní do roka: toto číslo vyjadřuje se řeckým  (v. t.). Ae. byli i jednotlivé hvězdy, pak i Adam, Kristus a j. Nad zbloudilým pokolením lidským bdí a dílo jeho spásy připravují a vykonávají ae. Tito zplozují se nadsmyslným způsobem z Boha, jsouce obojího pohlaví, vcházejí navzájem ve sňatky, čímž povstávají noví ae. Ostatek viz , . Sch.

Řecké výrazy v Ottově slovníku naučném