Čechové v Prusích/VI
Panenská věštkyně přichýlila ucho a srdce blahodárným pravdám křesťanského náboženství. Také Rinval se odřekl bludu svého. A čeho by se byl bohatýr tento pouze k vůli své panně neodřekl? — Jich příklad účinkoval mocně na Prusy pohanské, takže jich mnoho set jedním dnem bylo pokřtěno u jezera královského.

Rinval a Irta byvše pokřtěni, v užší vstoupili sňatek. Tichá Lidmila dostala se za odměnu hrdinnému Milotovi, jejž sledovala do české vlasti, jedinou slasť v lásce jeho nalézajíc. — Opět se vracelo vojsko české, ozdobené bobkem i obohacené kořistí, do rodných krajin svých. V čele panstva vybraného jel vítězný král na oři supajícím, s hrdou radostí přehlídaje pluky věrné, ztenčené sice za nehodou války, posud ale nepřekonané odporem nižádným. Ve středu kráčeli kněži v rouchách mešních. Mezi zadními pluky skrovný sbor synů Valdštýnových, obklopoval otce šedivého. Rozkošný byl pohled na oděnce tyto zrůstem i silou sobě rovné; nejraději však oko dlelo na mladistvém Milotovi a jeho sličné, cizokrajné choti Lidmile.