Sepsání války peloponnesské/103.
Když pak ti, kteří v Ithomě sevřeni byli již
deset let, nemohouce odolati, vzdali se Lakedaimoňanům
pod tou umluvenou výminkou, vystěhovati se
z Peloponnesu a nikdy více se naň nenavrátiti; kdyby
pak některý tam postížen byl, aby byl porobem toho,
kdoby ho postihl. Byli pak Lakedaimoňané před
dávným časem obdrželi věštní výrok od věštírny pythické,
aby propustili toho, kdoby byl prosebníkem Zeusa
Ithomského. Tak tedy oni se vystěhovali s dětmi i
ženami; Atheňané pak je přijali z hněvu proti Lakedaimoňanům
osadíce je v Naupaktu, kteréž místo
byli právě nedávno vzali od Lokrův Ozolských, kteří
je měli. Přidružili pak se k Atheňanům jako spojenci
též Megařané, odpadše od Lakedaimoňanů, poněvadž
byli válkou tísněni od Korinťanů pro svár
o pomezí. I zmocnili se Atheňané Megar i Peg,
a vystavěli Megařanům dlouhé hradby od města až
k Nisaji a stráží je osadili sami. U Korinťanů pak
právě z toho vzal počátek nemalý jich hněv proti
Atheňanům.