Vlastenský slovník historický/Křinecký
Křinecký  (Hronova), starožitná, v dějinách českých často připomínaná rodina panská z kmene , jsouc stejného původu s pány Berky, z Lipého, z Náchoda, z Klinšteina a j., a majíc v erbu dvě ostrve černé o pěti sucích křížem přeložené. Praotcem této větve Hronovců byl  (1255—69), a prvotním sídlem jejím hradové  a  v Boleslavsku. V XIV.—XVII. století nabyli K-čtí ještě jiných četných statků zemských, spravovali veřejné úřady a mívali platné účastenství ve veřejných jednáních politických i náboženských až do bitvy Bělohorské, stojíce po celý ten čas pevně jednak k víře podobojí, jednak k Jednotě bratrské. Nad jiné členy toho rodu pověstným se stel  K.  na Rožďalovicích, který za Ferdinanda I. stál v čele stavů odpořilých, háje na sněme 24. kv. 1547 v Praze držaném velmi rázně práva zemských stavů, začež po bitvě Mühlberské pohnán k soudu, a když k němu se nedostavil,  cti, statku a hrdla na tak zvaném krvavém sněmě odsouzen jest. Vilém odebrav se do Prus ke dvoru vévody Albrechta Braniborského působil tam ve prospěch Jednoty bratrské z Čech a Moravy tehdáž vypovězené, i objevuje se ještě r. 1555 na synodě v Kozminku. Po bitvě Bělohorské ztratil  starší K.  všecky své statky, příbuzný jeho  K. polovici statků, i vystěhovali se se všemi členy svého rodu ze země, z kterýchžto  K., bratr Jana Albrechta staršího, z němčiny přeložil a r. 1632 v Drážďanech vydal Historii království Kristova,  mladší pak, syn Jana Albrechta staršího, přeložil rovněž z němčiny Věrné a upřímné napomenutí, abychom se náboženství papeženského vystříhali atd. a téhož roku v Drážďanech tiskem vydal. Potomci těchto vystěhovaných K-ch květou dosud v Německu pod jmenem hrabat z Ronova a Biberšteina.