Portréty chirurgů/Maydl
Vždy spěchám k Tobě duše ve zápalu,
a obdiv svůj Ti v mladém srdci nesu,
když s druhy vcházím do hlučného sálu,
a zrak můj vítá Tě jak perlu z tesu.

Ret můj jen Tobě šeptá slavnou chválu,
a mysl má zas tone vědy v plesu,
a zpěv jak by zněl o svatém snad Grálu,
když naslouchá vše s úctou beze hlesu.

A jako chirurg z Albertovy školy
dnes v české vědě slavnou hraješ roli,
a velkým činům Tvým Ti žehná Bůh.

Jsa ve mistrovství těžkém velký duch
a vyvolencem posvěceným jeho,
tkví kořeny Tvé u dna bytí všeho.