Moderní básníci francouzští/Chaldejská hymna k měsíci
O Šine, měsíci, ty obvyklá nám tváři
v své síle zářící na prahu mystickém
ve Chrámu oblohy, kde velké Světlo září,
Nannare, bohů pán, jenž v nebi hlubokém!

Ty Otče, žezlo jenž v dlaň silných dáváš, v jasnou
tůň stříbra ztápíš kraj, kde černý vládne stín,
ty dělíš velkou zem a ty ji děláš šťastnou
i Trůnů základy i Říše zářný klín.

Vous z alabastru máš a ze zlata máš oči;
ó Pane, rohy své v hrot ostříš jako býk,
tvůj paprsk kovový a bílý rázem skočí
a zaplá jako meč, když letí z pochvy v mžik.

Buď zdráv, jenž vytryskáš v své velkolepé kráse,
ty synu kochaný Oblohy zářící!
Ty živý, rostoucí, jak réva rozmáhá se,
jež sama vyklíčí v květ v slunci kypící!

Ty, který zúrodníš klín dlouhých, holých plání
a v pole zelená tříšť rosy rozházíš,
jímž vodní zrcadla se chvějí bez ustání,
vře v příliv, ve odliv nesmírná moří číš!

Tvá vůle nebeská, toť vítr, který letí,
tvé panství nebe jest, a jak se zjevíš jen,
tu nižší bohové v bezvládné blednou změti,
ti bozi stvoření jen z čarů, tajů, změn.

Ty nemáš soupeře ve národě svých bratů,
ty změňuje svou tvář se noříš jasný z chmur,
tvé čtvrti prchavé v střídavém hoří zlatu,
ó Šine, přízeň svou a milost vylej v Our!

Ať vzývá tebe choť, ať manžel volá tebe,
ó štěstí Vladaři v tvém domě nádherném,
ó Velký, Přečistý, náš Otče, každý v nebe
tě s úctou vidí růst v obzoru nesměrném!

Poezie

fr:Hymne à la Lune