Ottův slovník naučný/Tantalos
Tantalos, podle starořecké báje syn Zevův a bohyně hojnosti Plutó, měl svůj hrad v Malé Asii pod horou Sipylem nad řekou Hermem; příslovečné bohatství jeho tvořily úrodné nivy se stády, táhnoucí se dvanácte dní cesty až k Propontidě. Těše se neobvyklé přízni nebešťanů, přibírán k jejich hostinám a zasvěcován v jejich tajemství; ve své zpupné odvaze (T. od koř. ) zneužil důvěry této tím, že smrtelníkům udílel božského jídla a nápoje, nebo že prozradil tajemství svěřené. Tím krutější byl jeho pád: sám ohrožen jsa balvanem nad jeho hlavou čnícím, svírán jest v podsvětí neukojeným hladem a žízní, jež dráždí blízkost nedosažitelných jídel a nápojů (odtud příslovečná  T-ova). Náhlá pak zkáza říše jeho vykládána jako temná zvěst o převratech přírodních, podobných záhubě Sodomy. Dětmi T-ovými z Dióny byli hrdá  a  (v. t.). Báji o něm v tragédii zpracoval Sofoklés.
klk.

Tantalos