Ottův slovník naučný/Waldis
Waldis , něm. básník a spis. (*ok. r. 1490 v Allendorfu nad Verrou, †1556 n. 1557 v Abterode v Hessích). R. 1522 stal se františkánem v Rize, odtud vydal se r. 1523 na cesty k císaři a papeži za pomoc proti vzmáhající se reformaci. Navrátiv se r. 1524, byl od lutheránských konšelů v Rize vsazen do vězení, kde přestoupil na novou víru a stal se v Rize cínařem. Pro účastenství ve spiknutí proti Německému řádu byl r. 1536 znovu vězněn v Bausku, ale r. 1540 osvobozen, načež studoval ve Vitemberce a stal se farářem v Abterode u Allendorfu. První jeho báseň je duchovní drama  (provedeno v Rize 1527) s reformátorskou tendencí (vydáno v »Neudrucke deutscher Litteraturwerke des 16. und 17. Jahrh.« č. 30, Halle, 1881). Ve vězení v Bausku přepracoval žaltář v písně (Frankf., 1553) a proti vévodě Jindřichovi z Wolfenbüttelu napsal r. 1542 prudké polemické básně (vydal Koldewey, »Neudrucke« č. 48, Halle, 1883). Nejznámější stal se svou knihou  (Frankf., 1548, 6 vyd. 1584, nověji Kurz, Lip., 1682; Tittmann t., 1882), sbírkou 400 rýmovaných bájek ze tří čtvrtin čerpaných z bajek Dorpiových, ostatek z podání lidového i z vlastního života básníkova. I v nich je mnoho polemiky protikatolické. Mimo to napsal  (1543), modernisoval Theuerdanka (Frankf., 1553) a vydal  (1555), obsáhlou satiru z lat. podle Naogeorga. Srv. Goedeke, Burkard W. (Hannover, 1852); Berkholz, Burkard W. im Jahr 1527 in Riga (Riga, 1855); Milchsack, Burkard W. (Halle, 1881).