Ottův slovník naučný/Habitatio
Habitatio [-tácio] jest v římském právu zvláštní druh osobních služebností. Vzniká, když jest někomu odkazem zanechán byt zdarma. Od pravidelných osobních služebností (usufruktu a usu) liší se tím, že osoba oprávněná může výkon habitace převésti na jiného, avšak jen za plat. Také co do zániku liší se služebnost habitace od usufruktu i usu tím, že nezaniká ani nevykonáváním ani capitis deminutione oprávněného. Zvláštností těchto nemá – nehledě arci k nepraktické nyní cap. deminutio – služebnost bytu dle rak. obč. zák. (§§ 521 a 522), ani dle obč. zák. sas., ani dle franc. zák. Napol. (droit d´habitation).

Římské právo v Ottově slovníku naučném