Ottův slovník naučný/Plánek
Plánek , měšťan strakonický (* 15. kv. 1789 ve Vlachově Březí – † 18. čna 1865 v Strakonicích). Vyšel z chudé rodiny, vyučiv se truhlářství pobyl dvě léta ve světě na zkušené a převzal pak od rodičů malé hospodářství. Oženiv se, přestěhoval se r. 1808 do Strakonic, kdež pilně zabýval se truhlářstvím do vysokého věku. P. byl horlivý milovník probouzející se literatury české, nahromadil si bohatou sbírku spisů básnických i poučných a čítal v nich s dobrým porozuměním. Také divadlo miloval. Účinkuje též při provozování Štěpánkovy činohry »Korytané v Čechách«, již hráli studenti strakoničtí roku 1817, P. seznámil se s F. L. Čelakovským, jenž také hrál, a mezi oběma vzniklo upřímné a trvalé přátelství, z něhož Čelakovský těžil prvé své podněty vlastenecké (viz  1), str. 579 a). P-nkovi věnoval Čelakovský r. 1817 básně české, jaké, nevíme; z prvých básní českých uvádí se óda, již mu podal o vánocích r. 1817 na důkaz vděčnosti. P. v mladých letech také sám spisoval a plody jeho otištěny byly v »Čechoslovanu«. Samostatně vyšla jeho elegie V paměti pozůstavená cnost, aneb smutnozpěv nad smrti P. Skály, školního direktora v Strakonicích. Na sklonku života P. obíral se dějepisem Strakonic. Byl znám s mnohými předními vlastenci českými, kteří jej rádi navštěvovali v Strakonicích. Mezi občany byl u veliké vážnosti a slavně byl jimi doprovozen k věčnému odpočinku. Srv. Sebrané listy F. L. Čelakovského (Praha, 1865) a j. Máchal, O básnické činnosti F. L. Čelakovského v »Čes. revui« II. 514 sl.

Češi v Ottově slovníku naučném