Ottův slovník naučný/Parkosz
Parkosz , první oprávce pravopisu polského († 1455), pocházel z Źurawice a vzdělal se v krakovské akademii, kde dosáhl doktorátu kanonického práva, načež přijal svěcení a stal se kanovníkem krakovské kathedrály. V l. 1439–40 byl rektorem krakovské university. Jeho orthografické zásady vyd. z rukop. J. S. Bandtkie s názvem Jacobi Parcossii de Zorawice antiquissimus de Orthographia polonica Libellus (Pozn., 1830). P. poprvé snaží se zde uvésti systém do pol. pravopisu, označuje důsledně nosovky a na označenou délku samohlásek zaváděje značky dvojité. Podobně označuje již rozdíl souhlásek. Systém jeho nedošel všeobecného přijetí, nicméně dal popud k dalším pracím v tomto směru.