Historie o těžkých protivenstvích církve české/Soudové Boží proti Caherovi a tovaryšstvu jeho
Duchoslav, měštěnín pražský a Caherův pochlebník statečný, tak nenáviděl dobře smýšlejících, že vinšovávati měl obyčej, aby svou vlastní rukou všecky napořád Pikharty zvešeti, stínati, spáliti mohl. Ale spravedlivým Božím soudem všecko to na něho samého připadlo. Nebo mnohými dluhy obtížen byv, léta 1525. na den sv. Ondřeje sám se v domě svém oběsil, jehož přátelé tajně vyšikovavše, blízko jedné vsi pohřbiti dali. A sedláci to vyzkoumavše, vykopané to tělo zase vyvrhli, kteréž z poručení vrchnosti kati vzali, aby spálili, ale když velmi mnoho dřev shořelo a tělo se spáliti nemohlo odťata mu tak opálenému hlava a teprv zasypán.
 Cahera pak, když pod titulem vyhledávání Pikhartů i městské vzbuzoval bouřky, mandátem krále Ferdinanda (léta 1526. 9. dne srpna) vypovědín; a hned toho dne (místo processí, kterouž pozejtří na den sv. Vavřince slavně držeti strojil), z Prahy vyhnán a do Míšně se obrátil. Odtud zase když kurfirst co to za člověka jest, zvěděl, vypověděn, ve Frankenlandu život bídně dokonal.
 Tož vlastně přihodilo se ukrutnému tomu pražskému primasovi Paškovi léta 1530. že daremně k nohám královským padal a za milost žádal, nebo nic nevyprosil.