Nové překlady Victora Huga/Stáří
Kmet denně v hlubším probouzí se stínu.
On zorou každou bližší svému zhynu,
        neb uzel, lidské žití,
se volní hlodán okřídlenou duší,
ta, spoutaný pták, svobodu jenž tuší,
        rve denně na své niti.

Ó bílé čelo, kam noc velká padá!
Mři, tvůj hlas hasne, slábne údů vláda,
        zrak v menší obzor zírá
a hasne — to můj osud i všech věru…
Tak v ulici se řadou v podvečeru
        za oknem okno uzavírá.

Poezie

fr:Toute la lyre - V#LI Le vieillard