Ottův slovník naučný/Ronov
Ronov, pojmenování několika hradů a míst založených od rodu erbu ostrvy (něm. rhon) a po svém erbu pojmenovaných (jména ta nijak nesouvisí s osobním jménem Hron): 1) R., neveliký hrad na návrší u Hyršfelda (v Saské Lužici nedaleko Žitavy) založený od předkův pp. z, dokud drželi Žitavu s okolim jako purkrabství, tedy buď od Častolova v l. 1238—53 neb syna jeho1253—63. R. 1283 zastaven se Žitavou Otíkovi, markrabí braniborskému, ale brzo zase vybaven. Jindřich, syn Chvalův, nabyl ho (1310) s městem Žitavou dědičně darováním císaře Jindřicha, ale postoupil toho všeho zboží králi Janovi za jiné statky v Čechách a na Moravě. Později byl snad v zástavním držení pp.(viz). Protože držitelé proti králi se bouřili, král Václav poručil Šestiměstům (11. list. 1396), aby svému fojtu při dobývání jeho pomáhali. Dobyto ho teprve ke konci r. 1398 přičiněním markraběte Prokopa a od Žitavských zbořen přes vůli královu, což jim r. 1399 odpuštěno. — 2) R. (něm. Ronburg), zbořený hrad na vysoké hoře nad Stolinkami, založený teprve v XV. stol. Snad založen od Hynka Hlaváče z Dubé aneb od Předbora, Viléma a Jana br. z Ronova (1416), jisté jest, že náležel r. 1429a tomuto ještě r. 1437. Po něm jej měl Vilém z Ilburka, jemuž Lužičané r. 1444 tvrz Stolinky pro škody zbořili († 1489). Syn jeho Vilém († 1538) odkázal R. (1531) manž. Anežce z Helfenšteina do života a dceři Anně, které již nebydlívaly na vysokém R-ě, nýbrž ve Stolinkách. Po Anné († 1554) ujal R. syn její(† 1589) a po tom dědila manž.a vnučka Eva z Lobkovic, manž.. Tento jej ujal r. 1590 a prodal pro dluhy r. 1603 Alžbětě, manželce. Když Jan,bratr Sigmundův, prodával Stolinky, R. byl již nadobro opuštěn a nazývá se potom stále pustým zámkem. Zboží jeho náleželo po Adamovi († 1619) synu(† 1642), po němž zůstalo drahně dluhův; prodáno tedy r. 1647 arcibiskupovi k nadání biskupství litoměřického. Sčk. — 3) R., ves v Čechách, hejtm. Chotěboř, okr., fara a pš. Přibyslav; 15 d., 178 obyv. č. (1890), popl. dvůr a škrobárna. red. — Hrad, jehož trosky posud se tu zachovaly, byl založen snad ok. 1261, avšak nejpozději před r. 1329. Držitelé jeho byli pp. (v. t.) a to r. 1261 Čeněk a synové jeho Haiman a Čeněk, r. 1322 Smil, r. 1355 tohoto synové Zdeněk, Čeněk, Hynek a Smil, později jen první dva, jeden po druhém. Čeněk zemřel brzo po r. 1389 a po něm následovali synové Sigmund, Smil, Jodok, Hynek a Čeněk a naposled tento sám. Týž popudil na sebe stranu podobojí tak, že r. 1424 dobývali Přibyslavě. Při tom bezpochyby R. dobyt. Po válkách připojen k Polné. R. 1515 ještě stál, ale r. 1540 byl již opuštěn. Sčk. — 4) R., starobylé město nad Doubravkou v Čechách, v hejtm. a okr. čáslavském, na žel. tr. Čáslav–Závratce–Třemošnice, má 247 d., 1766 obyv. č., 8 n. (1890), far. kostel sv. Vavřince (ve XIV. stol. far.), na hřbitově kostel sv. Kříže a P. Marie s náhrobky ryt. Robenhápů ze Suché, 6tř. šk. s parall., špitál, četn. stanici, pš., telegraf, obč. záložnu; par. a vod. mlýn s pilou a 3 výr. trhy. Nadač. panství zaujímá 4213 ha půdy; náleží k němu dvůr, pivovar, lihovar v R-ě, majetek fondu hr. Millesima.městský (vyobr. č. 3542.): v červ. štítě stříbrný český lev s korunou. red.— R. r. 1307 založen a vysazen skrzena zboží hradu Lichtemburka, k němuž do r. 1590 příslušíval. Záhy tu založen kostel a faráři z Protivenic (sv. Kříže u R-a) přestěhovali se sem ve XIV.stol. Od krále Václava Ronovští (1397) dostali potvrzení svobod a r. 1504 od vrchnosti rybníčky. Ok. r. 1590 R. dostal se za díl, jenž tu přebýval na nové tvrzi. Po jeho smrti spadl na krále a prodán (1628). Od ní jej koupil. Po vymřeni jeho rodiny R. dostal se špitálu u sv. Jana v Oboře (Praze), od něhož jej koupil r. 1664, získav i podíly jiných dědicův. Po něm následovali r. 1669, r. 1671, jenž vyjednal Ronovským majestát na trhy (1674), pak r. 1678 Arnošt, pak r. 1687 hr. Gallas, r. 1691 Sig. Leop. Schmidl, r. 1711—27 kl. žďárský, později(† 1740), po němž jej koupil r. 1744. Tohoto syn Jan Josef († 1800) odkázal R. strýci Janovi Jindřichovi, ale že ten r. 1801 bezdětek zemřel, R. dostal se podle posledního pořízení Jana Josefa (1785) nadací pro chudé šlechtice. — V R-ě narodil se malíř Ant. Chittussi. Sčk. — 5) R., víska t. u Oskořínka, hejtm. Poděbrady, okr. Nymburk, fara Hrubý Jeseník; 6 d., 103 obyv. č. (1890); pš., telegraf a žel. stanice R.–Oskořínek Čes. obch. dr. (Nymburk–Jičín). Alod. statek (370 ha) se dvorem, cukrovarem (z býv. zámku), pivovarem a lihovarem drží Mořic svob. p. Bethmann a Olga Grunelinsová. red. R. N. bývala prvotně tvrz založená v l. 1587 až 1593 na zboží jesenickém od. Týž jej zapsal r. 1595strýci, jenž se v něj r. 1600 uvázal, avšak r. 1622 propadl. Prodán r. 1623, který jej t. r. pustil strýci. Po tom následoval (1638) syn. Pak byl v držení, od r. 1652 náležela v l. 1658—89. R. 1689 koupil jejhraběa připojil ke Křinci. Sčk.

6) R., ves na Moravě, hejtm. a okr. Vel. Meziříčí, fara a pš. Osová Bytiška; 35 d., 173 obyv. č. (1890), myslivna a hájovna.

7) R., někdy dva hrady v okresu brněnském, totižaR. Onen založil před r. 1365a zapsal na něm a 10 vesnicích věno manželce své Dorotě. Později slove. Držel jej ještě r. 1381. Pozdější jeho osudy nejsou ještě prozkoumány. Jak se zdá, stával u vsi Útěchova nad řekou Svitavou. Zadní hrad R. byl stavěn r. 1369 od markraběte a jest, tuším, totožný s Novým Hradem sev. od Adamova, jenž býval korunním zbožím a později zápisným statkem pp. z Boskovic. Sčk.

Ronov
Ronov
Ronov
Ronov
Ronov
Ronov
Ronov