Ottův slovník naučný/Juda
Juda (hebr. Jehúdá), syn Jakuba z Lee. Potomstvu jeho připadla nejjižnější část Kanaanu od sev. cípu Mrtvého moře po pohoří Idumejské vyjmouc pobřežní území filištínské. Z území toho postoupen později jeden kraj na západě, sousedící s územím filištínským, kmenu Simeonovu. Kmen Judův vynikal vždy počtem nad ostatní kmeny isráélské, mezi nimiž požíval i privilegovaného postaveni. Po smrti Saulově odtrhl se od ostatních 11 kmenů a uznav Davida králem stal se kmenem vladařským. Kmenové ostatní spojili se s ním sice již po 7½ roce, ale po smrti Šalomounově odpadli návodem žárlivých Efraimovců na novo, ustavivše se ve zvláštní,říši isráélskou.  zůstala odtud malou, ale privilegovanou, vzhledem k dynastii Davidovců i vzhledem k národní svatyni, již měla ve svém území. O dějinách jejich, v celku daleko klidnějších, než byly děje říše Isráélské, již i o 130 let přetrvala, viz , říše Judská, str. 823.

Hesla v Ottově slovníku naučném