Vlastenský slovník historický/Měčislav
Měčislav, polsky  1) první křesťanský , syn knížete Semomysla, manžel kněžny České Doubravky, dcery Boleslava I., která si získala velikou zásluhu o obrácení příbuzného národu Polského na víru Kristovu. — 2) M. II. příjmím  (1025—34), syn Boleslava Chrabrého, ztratil Moravu proti Uhrům, kterým ji pak Břetislav Český odňal, a musil r. 1031 hledati v Čechách útočiště proti bratru Bezpremu, odkud se teprv r. 1032 po zavraždění tohoto na svůj stolec navrátil.