Věnec slávy žen slovanských/Zděnka (Sidonie) z Borku
Zděnka (Sidonie) z Borku, narozená r. 1540, pocházela ze staroslavné rodiny slovanské v Pomořsku a vynikala nad ženy věku svého krásou a vzdělaností. Byla milenkou vévody bolehošťského, a když tento od svých strýců donucen byl k sňatku stavu svému přiměřenému, vstoupila do kláštera. Tenkrát množství knížat z rodu vévod pomořanských umíralo a sňatek vévodův zůstal bezdětný. Příčina toho připočítána kouzlům i zavedeno vyšetřování, do něhož r. 1619 také Sidonie z Borku zapletena. Po nesčíslných mukách vynutili z ní vyznání, že z pomsty a z uražené ctižádostivosti kouzlo to nastrojila, načež r. 1620 ve Štětíně sťata a mrtvola její spálena jest. Byla to jedna z posledních oběti hrozných pověr; osudy její líčil Meinhold v románu:  (Sidonie z Borku, klášterní čarodějnice), kterýžto román Laube dramaticky spracoval.