Ottův slovník naučný/Graevius
Graevius (vlastně ) , filolog holl. (* 1632 v Naumburku — † 1703 v Utrechtu). Studoval v Lipsku práva, pak v Deventru a Lejdě jazyky klassické, r. 1656 stal se prof. v Duisburku, 1658 v Deventru, 1662 prof. dějin v Utrechtě. Vilém III. angl. jmenoval jej svým historiografem. G. byl hlavně činným v oboru kritiky textové, zejména řím. prosaiků. Z vydání, jež G. opatřil, jest nejcennější nedokončené vyd. spisů Ciceronových (1684 nn.); méně váhy mají vydání Hésioda (1667, 1701), Kallimacha, Caesara, Catulla, Tibulla, Propertia, Suetonia, Flora a Justina. Dále vydal:  (Utrecht, 1694—99, 12 d., Benátky, 1732), sbírku to antiquárních spisů; , dílo dokončené Burmannem (Lejda, 1704—25, 45 d.);  (Lipsko, 1710);  (Amsterdam, 1707, 4 díly). Řeči, listy a předmluvy G-ovy psány jsou elegantním slohem latinským. Vý.