Poesie francouzská nové doby/Jitro v říjnu
Je časně z rána, chvíle snivá,
již náhle zbarvil slunce nach,
mhou podjeseně, zřím, jak splývá
se stromů listí v zahradách.
Tak zvolna padá; za ním hledě
zrak rozeznává pátravý
list z dubu podle barvy mědě
a lístek jilmu krvavý.
Hle, poslední jak rudě planou
a s holých větví tiše kanou!
Leč není tady ještě zima.
Ve plavém světle všecko leží,
svět ve růžovém vzduchu dřímá,
jímž, myslil bys, že zlato sněží.

Poezie

fr:Matin d’octobre (Coppée)