Ottův slovník naučný/Hostouň
Hostouň: 1) H.,  (Hostau), město v Čechách na Šumavě, hejt. horšovotýnské, 163 d., 20 ob. č.,1232 n. (1890); okr. soud kommissařství finanční stráže, četn. stanice, pš., telegr., vikářství, děkanský kostel sv. Jakuba (ze XIV. stol.), hřbitov s kostelem Nanebevzetí P. Marie, 4tř. šk., špitál, lékárna, spořitel a zálož. spolek, pivovar, mlýn, kalounkářství, krajkářství po domácku. Zámek, dvůr, pivovar a cihelny náležejí Karlu kn. Trauttmansdorffu. — H. připomíná se r. 1238 jako sídlo panské , po němž zůstali čtyři synové. Na poč. XIV. stol. potomstvo jeho (r, 1238 Pavlík, Zdeslav, Lev, Dobrohost, r. 1291 Bořislav, Dobrohost, Zdeslav, Nevlas, r. 1333 Dobrohostové dva, Protivec, Pavlík, Borník) se rozvětvovalo. Ve XIV. stol. byl tu farní kostel.  z H-ně skoupil díly po strýcích; syn jeho Racek (1378—1413) držel celou H. Od r. 1423 držel H. , jenž udělil r. 1456 obyvatelům právo, aby o statcích svých řídili a svobodně se stěhovali. Z téhož rodu pak následovali r. 1462 Ctibor a r. 1482 Jiřík. Asi r. 1497 patřila H. , jenž t. r. svobody městečka potvrdil. Nástupce jeho  postoupil (asi 1508—10) H. . Tento potvrdil r. 1513 svobody městečka a r. 1539 osvobodil je ode všech robot a platů kromě povarného. Synové jeho  drželi H. po polovici (1544) a potvrdili svobody městečka. Po onom († 1552) dědil  († 1578), po tomto syn  (1571). Tento, zdědiv polovici Šlikovu, zemřel r. 1580. Skrze sestru jeho Anéžku dostala se H. v držení , manžela jejího. Tento vyprosil městečku (1587) k prvnímu trhu výročnímu ještě dva trhy takové a trh koňský, potvrdil (1598) svobody, ustanovil, aby úřadu konšelského jen Češi dosazováni byli, udělil právo ječná piva variti († 1598). Strýci a nástupci jeho Jindřichovi Lorencovi H a prodána (1622) . R. 1623 následovala , jejíž manžel  vymohl r. 1626 královské potvrzení svobod. T. r. stvrdil i svobody městečka posledním českým listem († 1634). Dědička jich Marie Anna Černínka prod. s manželem  H. k panství Týnskému (1656). Roku 1731 kostel znovu postaven, — Znak: štít modrý, v něm při zpodku zeď stříbrnou z kamene tesného o 5 stínkách a v ní brána otevřená a po každé straně vrata na polo se otvírající, panty okovaná, nad branou u vrchu mříže zl. se 3 špicemi železnými. Na zdi po obou stranách brány věže střib. z tesného kamene, na každé 5 oken (dvě, dvě a jedno), krancle a střecha červ. s makovicí. Mezi věžemi štítek na přič rozdělený, spodní polovice červ. (erb Dobrohostův), ve svrchní dvě pole, pravé zlaté s čern. rohy jeleními o 14 parozích (erb pp. z Gutšteina), levé na příč rozdělené, svrchní stř., zpodní zl., přes obě lev zl ve stříbrném a stř. ve zlatém (erb pp. z Rabšteina). Sčk.

2) H., městys t., hejt. Kladno, okr. Unhošt, pš. Středokluky, 204 d , 1437 ob. č. (1890); far. kostel sv. Bartoloměje (ve XIV. st. far.), 5tř. šk., pivovar, lihovar, mlýn, koželužství. Zámek, dvůr a nedaleký dvůr  jest majetkem kapitoly u sv. Víta v Praze. Původní ves rozdělena byla ve 2 díly, z nichž jeden byl vladyčí s tvrzí: na této připomíná se r. 1417 Habart z Nedvídkova. Později spojeny obě části (do r. 1483). Na novo dostala se vladyčí část v držení křižovníků s červ. hvězdou, druhá pánům z Kolovrat. R. 1548 prodala Dorota z Vel. Lipna vladyčí část kapitole pražské, jež nabyla r. 1621 i druhé části.

Hostouň
Hostouň