Moderní básníci francouzští/Slzy
Ó plačme v své tísni, neb každý má svou!
      Do moře padá slza za slzou.
Proč pláčeš ty? — Já pro domov sladký,
      já pro rodiče vzdálené,
      já pro své mládí ztracené,
                sen krátký!

Ó plačme v své tísni, neb každý má svou!
      Do moře padá slza za slzou.
Ó sijme jen do moře bledé to kvítí,
      snad vzdechům našim odpoví
      ten proudů rachot hromový,
                to výtí!

Ó plačme v své tísni, neb každý má svou!
      Do moře padá slza za slzou.
Juž moře sotva všem slzám stačí.
      Ba houstne více jeho sůl,
      neb lidé od věků v ten důl
                tak pláčí!

Ó plačme v své tísni, neb každý má svou!
      Do moře padá slza za slzou.
Snad v posled samo, pochmurné moře,
      ty slané, trpké, samý vzdech,
      jsi naší země bez útěch
                pláč, hoře!

Poezie