Kytice, uvitá ke cti ss. apoštolů na úpatí moravské „Květnice“/8.
Kam to v tlupách ubírá se, spěchá
    Mládež po Byzantě vědochtivá?
    Snad ji okouzlila mysl snivá,
Že ji láká křesťanských věd lícha?

Sedne, stojí, takže sotvy dýchá,
    Vnímá tiše vědce slova živá:
    Nyní vznešená jsou, již zas tklivá,
Že se v pojmy často slza vmíchá.

Kdož jest muž ten vzácný v mnišské kápi,
    Jehož slyšet celý Byzanc chodí?
Císařský to mudřec ze Soluně!

Konstantine! věk náš v mozku stůně:
    Mudrc — všeboženství — mládež svodí,
Tvrdě, že jsou v Církvi staré skřápy!