Ottův slovník naučný/Aethusa
Aethusa Cynapium L., ,  neb , ; jediný druh svého rodu z řádu  (Umbelliferae). Bylina jednoletá, s lodyhou přímou, větevnatou a jako listy lysou. Kořen tence vřetenovitý, bělavý. Lodyha mělce proužkovaná, do modra ojíněná. Listy leskle zelené, v obrysu trojhranné, 2—3krát peřenodílné; lístky vejčité, peřenoklané, úkrojků čárkovitých, špičatých. Obaly pod okolíky květnými žádné (řídce 1—2listé), obalíčky obyčejně ze 3 dlouhých, stranou pod okolíčky odstávajících lístků složené. Okolíky dlouze stopkaté, ploché, 10—12paprsečné. Květy bílé. Zoubky kališní nepatrné. Plátky korunní podlouhlé, vykrojené, s lalůčkem dovnitř vehnutým, na okraji paprskující. Dvojnožka vejčitokulovitá, nejprv zelená, pak nahnědle rusá. Nažky o 5 šnorcích hladkých, vyvýšených, břitce kýlnatých. Brázdky toliko s 1 proužkem. Bílek semenný na vnitřní straně plochý. Kvete celé léto (od června). Roste v Evropě i v Asii severní co plevel všude v zahradách, na rumištích, podlé cest a v polích velmi hojně. Rostlina tato jest velmi prudce jedovata; způsobuje nadmutí života, dávení, závrati, blouznění, ba i smrť. Při otrávení nejlépe jest užiti kyselých tekutin (octa, kyselého mléka) a zvláště dávicích prostředků. Poněvadž kozí pysk skoro z pravidla roste v zahradách na záhonech co plevel zároveň s vysetou petrželí, jíž jmenovitě před květením velmi se podobá, nutno při trhání petržele býti opatrným, aby se i kozí pysk do ní nepřimísil. Od petržele se ihned kozí pysk pozná takto: petržel zvláště rozemnutá voní sladce aromaticky, kdežto kozí pysk páchne odporně; květy petržele jsou žluté, kozího pysku bílé; kořen kozího pysku jest jednoletý, tenký, petržele ale tlustý, silný. A zvláště charakteristické jsou pro kozí pysk tři dolů odstalé lístky pod okolíčky květnými.
Vský.

Aethusa