Dějiny hudby v Čechách a na Moravě/Připomenutí
Ve všech oborech písemnictví českého nastal utěšený ruch v druhé polovici věku tohoto, mezery z dob dřívějších zůstalé byly vyplůovány a literatura česká, stále se rozšiřující a zdokonalující, počala se rozvíjeti měrou dříve netušenou.

Avšak obor dějin hudebních, ačkoliv národ český nazýván i doma i za hranicemi národem nejhudebnějším, nebyl pěstován tou měrou, jak by toho byla vyžadovala důležitost jeho. Pracováno arci tu a tam od jednotlivcův, ale nedostává se nám dosud ani všeobecných dějin hudebních, ani dějin hudby domácí, ani hudebního slovníku.

Přihlížeje k této stránce, pokusit jsem se sebrati veškerou látku přístupnou, týkající se předmětu toho, a podávám výsledek veřejnosti, doufaje, že pokusem tím poslouženo bude mnohým, kteří dosud nuceni byli shledávati materiál jim potřebný po časopisech a různých pomůckách cizojazyčných.

Nesprávná udání při životopisech starších skladatelův českých postavena jsou na jisto, pokud to bylo možno, dle matrik křestných i úmrtných, a konaje v příčině té svou povinnost, vyslovuji vřelé díky všem důstojným p. t. správcům úřadův duchovních, kteří ochotně poskytli výpiskův z matrik děkanských a farních.

Při skladatelích z doby novější a nejnovější shodují se pomůcky, z nichž čerpáno v udáních, a při mnohých skladatelích uvedena dáta dle vlastního jejich udání.

Vyslovují tudíž vřelé diky všem, kteří po stránce té byli mi pomocni, mimo to pak pp prof. Dru. J. Novákovi, Ferd. Tadrovi a J. Truhlářovi, úředníkům při c. k. univ. knihovně za laskavou radu a přispění, prof. E. Steckrovi za podporu věci věnovanou.

Látka sama rozdělena dle rozdílův přirozených na čtvero dob.

V době prvé, trvající od věku devátého do počátku věku sedmnáctého, pěstována výhradně hudba vokální směrem náboženským a vytvořena v ní duchovní píseň česká, jež stále se rozvíjejíc, v kancionalech bratrských dosáhla značné dokonalosti. Další rozvoj a postup přerušen byl událostmi politickými.

Doba druhá, zavírající v sobě věk sedmnáctý a osmnáctý, liší se úplně od doby prvé, neboť počala se pěstovati hudba instrumentální dle příkladu v zemích sousedních a převahu měla hra na různé nástroje. Skladatelové čeští osvědčili doma i v cizině větší plodnost nežli důkladnost v oboru církevním, dramatickém a instrumentálním.

Doba třetí, sáhající od počátku věku devatenáctého do let šedesátých, jest tytýž pokračováním doby předešlé s částečným přílnutím k hudbě vokální, jež koncem doby té opět nabyla převahy; zároveň počala se větší péče věnovati zpěvu českému a připravoval se také obrat k činnosti prohloubenější.

Doba čtvrtá, počínajíci vznikem ruchu národního v letech šedesátych, liší se od dob předcházejících samostatným rozvojem hudby s rázem národním. V umění hudebním nastal rozhodný pokrok, vytvořena česká hudba dramatická na základech uměleckých a pracováno s úspěchem v oboru theoretickém.
Ze skladatelův a umělcův uvedeni arci pouze nejpřednější, zejména v době starší, životopisy pak tu obšírnější nebo stručnější a vytknuta, díla jejich aspoň nejdůležitější.

Kdoby opravy nalezených omylův neobtěžoval si sděliti sběrateli nižepsanému, zavděčil by se tím věci samé. Budiž snáška tato přípravou k pravým a důkladným dějinám hudby české i všeobecné.

V PRAZE, na den sv. Jiří l. 1891.

J. S. D.