Ottův slovník naučný/Svjatopolk
Svjatopolk: 1) S. I. , syn Vladimíra Vel. a vdovv po bratru jeho Jaropolkovi (* ok. 980), obdržel ještě za živobytí otcova v úděl Turov. Oženil se s dcerou Boleslava Chrabrého, jež S-a chtěla přiměti, by se odtrhl od církve řecké a uznal primát papeže římského. Pro tyto pletichy byl S. i s manželkou uvězněn, ale ještě před smrtí Vladimírovou propuštěn, načež se odebral do nového svého údělu, Vyšehradu u Kijeva. Po smrti otcově (1015) S. zmocnil se stolce kijevského, nejsa však příliš oblíben, musil se obávati nástrah mladších bratří, zejména Borisa, Glěba a Svjatoslava, jež dal posléze zavražditi. Lid nazval jej proto „Proklatým“. Za tyto bratrovraždy vypověděl S-ovi Jaroslav Novgorodský válku a porazil jej u Ljubče i obsadil Kijev. Avšak Boleslav Chrabrý poskytl zeti svému pomoc a dobyl r. 1017 Kijeva, odkudž odtáhl s velikou kořistí teprve, když Rusové počali Poláky pobíjeti. Hned potom Jaroslav po druhé vypudil S-a z Kijeva. S. získal pomoc od Pečeněgů, byl však na řece Altě od Jaroslava opětně poražen, načež odešel do Polská, kde zemřel.

2) S. II. , syn Izjaslava Jaroslaviče Kijevského (* 1050 — † 1113), byl otcem svým usazen nejprve v údělu Polockém, později v Novgorodě. Po smrti Vsevoloda Kijevského (1093) zmocnil se podle posloupnosti starešinské stolce kijevského. Po celý čas své vlády válčil s Polovci, kteří k trvalému míru nebyli přinuceni ani tím, že S. pojal dceru chána Polovců za manželku. Ani pomoc od většiny údělných knížat poskytnutá nepomohla. Tato knížata dokonce hrozila S-ovi válkou, když z návodu Davida Volyňského dal oslepiti a údělu zbavil Vasilka Rostislaviče Haličského. Aby zachránil domáci mír, vypudil Davida a Volyň zabral pro sebe. Halič zůstala Rostislavičům. U poddaného lidu ani u knížat S. oblíben nebyl. Skč.