Písně krátké lidu obecného českého/93
(Dle uherské melodie, kteráž pěkná jest)
Hejbalíček přes špalíček, vítr s kundou klátí,
každá holka, která přijde, musí nám to dáti.
Nešť je mladá nebo stará,
každá ráda picat dává
až jí kunda od prdele na tři pídě stává.

Bašama lelky Terentete!
Proč ty holky neďebete?
Já bych děbal, nemám pičky,
musím děbat do čepičky.
Polib nás v prdel, zesral bych tě!
To je píseň o Markytě,
to je píseň rozmilá,
polib nás v prdel Barko má!

(Jakož se již zprvu řeklo, jsouť arciť, jako tahle píseň, mnohé jiné, nemálo pohoršlivy. Však ale že se jim podivné, a směšné nápady nemohou do cela odepříti, tak se zde bez nejmenší proměny — od slova k slovu vepsaly. Z kteréžto všech písní veselá mysl a láska k zpěvu našich milých předkův notně se poznává.)