Růže stolistá/XXX
Včera ještě — ó jak míle!
 V pokojíku přehezkém
Trávili jsme blahé chvíle
 S lehkým bázně příměskem.

Dnes ty tam ta místa jasná
 Vidíš aspoň před sebou,
An zde tma a touha strastná
 Obklopuje mysl mou.

Let jenž sedel tři tisíce
V holých pouštích, a snad více,
 Slov nejzbavenější běs
 Vhostil se mi v duši dnes.