Původní bajky/Pozdní růže
„Již nikde ani jediné růže, a ty ještě kveteš,“ zvolal pln obdivu čížek, letící zahradou, „jak jsi šťastna, ó růže!“

„Myslíš?“ odtušila růže tesklivě, „jsem vzácnou, že nemám družky sobě rovné; ale smutně žije se mi bez bratrů, bez sester, bez přátel.“

A zarmouceně sklonila hlavu.

Více blaží láska, nežli sláva.