Ottův slovník naučný/Morfium
Morfium (lat. morphium) neb  jest nejhlavnější a nejdůležitější alkaloid opia, a poněvadž množství jeho značně převyšuje množství ostatních alkaloidů, jest též účinek opia a m-ia téměř stejný. Malé dávky m-ia, asi 0·003—0·010, zmenšují citlivost a dráždivost, zejména zmirňují bolesti a dráždění ke kašli. Dávky od 0·01—0·03 vyvolávají ospalost a spánek, který není hluboký. Po dávkách ještě větších mizí reflexní dráždivost, sen jest hluboký a přechází v coma; zorničky jsou zúženy, tep a dýchání obleňuje a stává se nepravidelným. Smrt jest následek zastavení pohybů dýchacích. Mimo to objevuje se často již po malých dávkách nevůle, ano i dávení a zácpa. U některých osob, zejména u dětí, předchází před stadiem narkotickým kratší neb delší stadium dráždění, jevící se nepokojem, rozčilením neb i křečmi. U chladnokrevných zvířat objevují se pravidelně na počátku tetanické křeče. M. působí obrnu kůry mozkové a centra dýchacího; periferní nervy zůstanou neporušeny. Mimo to rozmnožuje zvratnou dráždivost míchy, ale mnohem později, tak že teplokrevná zvířata obyčejně dříve zahynou udušením, než křeče nastanou. M. jest lék nadmíru hojně užívaný. Dává se všude, kde chceme zmírniti neb odstraniti bolesti, nespavost a kašel, křeče nebo při psychosách rozčilení. Mimo to jest oblíbený prostředek proti průjmu a dávení. Organismus m-iu snadno zvykne, a béře-li se dlouho, musí se dávka stupňovati, by se dostihlo téhož účinku. Děti jsou k němu velice citlivé, a i nejmenší dávka může účinkovati zhoubně.

Farmakopoea předpisuje  a ustanovuje jako jednotlivou největší dávku 0·03, na celý den 0·12.
Jš. 

Morfium