Ottův slovník naučný/Alkoholy
Alkoholy jsou sloučeniny, v nichž skupiny držící uhlík a vodík spojeny jsou se zbytkem OH, hydroxylem. Podlé toho, kolik vodíku nalézá se ještě na uhlíku, rozeznáváme: a.  se skupinou CH2.OH,  CH(OH) a  C–OH. Nalézá-li se charakteristická skupina alkoholická ve sloučenině vícekráte, nazýváme a. ty vícemocnými. I rozeznáváme a. jednomocné, na př. CH3.CH2.OH (aethyl-alkohol), a. dvojmocné či glykoly, na př. CH2(OH).CH2(OH), a. trojmocné či glyceriny, na př. CH2(OH).CH(OH).CH2(OH) až i šestimocné. Odmyslíme-li si z chemické formule a-lu ony skupiny OH, zbývají shluky uhlík a vodík držící, které nazývají chemikové radikály a-lů. Alkoholická skupina C.OH vyznačuje se jistými vlastnostmi chemickými; vodík možno na př. nahraditi kovem, radikálem kyselým atd.; vlastnosti ty nazýváme funkcí alkoholickou. Tato funkce může se stupňovati až i v kyselou, má-li radikál alkoholický vlastnosti elektronegativné. Na př. alkohol C6H5.OH nazývá se též kyselinou karbolovou, trinitrofenol C6(NO2)3H2(OH) jest velmi silná kyselina pikrová. Rn.

Alkoholy