Národní listy/1867/149/V Praze dne 29. srpna
V Praze, dne 29. srpna.

V diplomatických kruzích pařížských mají za to, že schůze solnohradská vedla k dohodnutí se Francie a Rakouska v záležitosti východní a že lze spolehati se v této záležitosti i na pomoc Anglie.

Francouzské listy a v čele jejich „La France“ vystupují pořáde příkřeji proti Prusku. „La France“ horlí nejnověji takto: „Pakliže v Prusku jsou odhodláni sestřediti a zříditi to, co tak rychle a tak zázračně byli vydobyli, pak-liže netají se , pak je mír zabezpečen a ani Francii, ani Rakousku nepřipadne na mysl, aby jej porušili. Pak-liže ale Prusko chtělo by učiniti nový krok na dráze násilných anexí, jimiž již tak hluboce znepokojilo poklid Evropy, či někdo by hodlal uvalovati odpovědnost za příští udalosti na Francii? Žádáme toliko jedno, ať totiž má se úcta k smlouvě pražské. Bude-li tato pošlapána a budou-li nové útoky příčinou zápletek, kdo bude tím vinen? Či ten, kdo dovolává se úcty k smlouvám, aneb ten, kdo činí na ně útoky, aneb ten, kdo jich hájí?“

Jak málo pruské úřadní listy věří v mír, tohoť dokladem je pruská „Prov. Corresp.“ Nejsme přesvědčeni, že by bylo třeba pomýšleti na válečné příhody, ale proto nevěříme také v prostomyslné ujišťování listu vídenských, že v Solnohradě položen byl pevný základ k trvalému míru evropskému.

Berlínská „Kreuzzeitung“, přístupná kruhům rozhodným, dokonce tvrdí, že Solnohrad je vinen, pakliže zmahá se nedůvěra v Evropě a .

Dle „Tempsu“ nabývá povstání španělské neustále větší rozsáhlosti. Počet povstalcův obnáší již 18.000 mužů a město Bejia připojilo se k povstání.