Vlastenský slovník historický/Lípa Česká
Lípa Česká, dříve  a , něm. , město v někdejším Litoměřicku, založena jest od Hronoviců, kteří si zde za dob Přemysla Otakara II. vystavěli hrad, od něhož psali se potom  neb . U hradu povstalo město, které od pánů těch rozličnými svobodami jest nadáno, jmenovitě roku 1423 dovoleno měšťanům, aby užívali práva Žitavského, odnoží to práva Magdeburského. Roku 1384 město vyhořelo, opět pak r. 1421 vypáleno jest od Táborů. Z potomků prvních držitelů zboží Lipského přešlo toto v druhé polovici XIV. století na příbuzný rod pánů , kteří se pak též  psali. Během XVI. století dostala se část, a ku konci téhož století celé panství Lipské v držení , kteří přáli nové víře luteránské tou měrou, že v krátce téměř všecko obyvatelstvo městské stalo se protestantským a na faře katolické žádný kněz dlouho vytrvati nechtěl. Po bitvě Bělohorské skonfiskovány pánům z Vartemberka statky jejich, a panství Lipské koupil roku 1623 . Nastalá na to protireformace podporována byla vydatně od mnichů augustinianů, jimž tu Valdštein r. 1626 klášter založil. Provdáním se jediné dcery Albrechta z Valdšteina, , za , dostalo se panství Lipské rodu Kounickému, až dosavad zde vládnoucímu. Války 30leté i L. Č. mnohými svízely zakusila, napotom však přičinlivostí průmyslného obyvatelstva k znamenitému rozkvětu jest přivedena.