Vlastenský slovník historický/Kbel
Kbel Jan, doktor, připomíná se již r. 1384 co farář Kbelský blíž Prahy, odkud i jmeno podržel; r. 1393 stal se na místě Puchníkově oficialem arcibiskupa Pražského, v letech 1395—96 dlel v Římě, kamž poslán byl ke dvoru papežskému v záležitostech týkajících se krále a nového arcibiskupa Pražského Olbrama. Roku 1398 stal se K. kanovníkem Pražským a Olomouckým. Roku 1402 ručil K. spolu se scholastikem Janem z Malešic u dvora papežského za Mikuláše Puchníka, zvoleného arcibiskupa Pražského, a když tento ještě před svým vysvěcením zemřel, musili nicméně oba ručitelé zaplatiti papeži taxy za jeho potvrzení. Roku 1403 odevzdal K. spolu s Václavem Nosem, arcijahnem Bechyňským, rektorovi university ve schůzi mistrů jmenem kapitoly Pražské 45 závadných článků Viklefových, aby se o nich universita vyjádřila. Roku 1407 jmenován jest K. generálním vikářem arcibiskupským, a r. 1408 účastnil se výslechů mistra z Knina a kněze Mikuláše z Velenovic, obžalovaných z kacířství, přísně si proti nim počínaje. Po roce 1410 neděje se o K-ovi žádné zmínky více.