Nechce býti ženskou
Před 12 lety docházel k jistému policejnímu úřadníku sličný mladík do bytu a vyučoval dvě malé dítky úřadníkovy. Sousedstvo šeptalo sobě tehdy, že s mladíkem není vše v pořádku, následkem čehož zakročil soud. Vyšlo na jevo, že sličný učitel jest vlastně sl. Helena Fühmannova. Po několik roků nebylo o slečně nic slyšeti. Studovalať pilně v rozličných knihovnách co přestrojený mladík, vyučovala dítky a zamilovala se posléze náruživě do krásné dívky v konviktské ulici. Dokud v přestrojení hleděla si řádné výživy, nebyla pronásledována; šat mužský však se jí tak zalíbil, že zaopatřivši si padělané listiny, vydávala se za prince Bathyanyiho. Byla proto odsouzena na šest týdnů do vězení. Roku 1870 dostavil se do hostince páně Noelova švarný mladý poručík a po delší dobu bavil se tam s třemi poručíky. Představil se jim co baron Riedburg. Setník, jenž přibyl později do hostince, nedůvěřoval poručíku Riedburgovi, začal jej zkoušeti a podvod byl opětně odhalen a dívka poznovu zatčena. Od této doby živila se Helena Fühmannova buď co písař v advokátních kancelářích, nebo vyučovala dítky literním věcem. Vyzná se totiž dobře v řeči latinské, řecké, francouzské a ruské. Do šatů ženských nemohl ji nikdo dostati; nechceť se v šaty ty oblékat a tvrdí, že je nositi nebude, poněvadž co ženská nemůže se obživiti, kdežto co mužský může býti dobře živa. Žila u své matky na Smíchově a v poslední době zamilovala se náruživě do 16leté dívky z jedné vážené rodiny na Smíchově. Přislíbila dívce té, že ji pojme za manželku, a vydávala se za aspiranta státní dráhy. V sobotu byla zamilovaná pletka ta prozrazena a „pan aspirant“ zatčen. Na otázku komisaře, proč alespoň podobných zamilovaných pletek nenechá, pokrčila F. ramenoma a pravila, že co „mužský musí míti dívku“.

Soudničky