Ottův slovník naučný/Štěpanice
Štépanice: 1) Š.,, ves v Čechách, hejtm., okr. a pš. Nová Paka, fara Úbislavice, 20 d., 108 obyv. č. (1900). — 2) Š. (Stěpanitz), ves t., hejtm. Sušice, okr. a pš. Hartmanice, fara Mouřenec; 54 d., 16 obyv. č., 366 n. (1900), 1tř. šk., dvůr, mlýn. — 3) Š., ves t., hejtm., okr. a pš. Jilemnice, fara Hor. Štěpanice; 95 d., 815 obyv. č. (1900), 2třídní škola, mlýn a tkalcovství. — 4) Š.n., far. ves t.; 41 d., 319 obyv. č. (1900), kostel Nejsvět. Trojice (ve XIV. stol. far.), 2tř. šk., 3 mlýny, pila, výroba šindele, třísla a beden, bělidlo vápenice, tkalcovství. Poblíž kaplička, pod níž prýští se minerální voda. Nedaleko zříceniny hradu t. jm., kterého nabyl ve XIII. stol. Zdeněk z Valdšteina, jehož potomci vykonávali podací kostelní ke zdejšírmu kostelu. R. 1492 dědil Š. Hynek z Valdšteina se svým synovcem Heníkem a tak povstalo dvojí zboží štěpanické a jilemnické. Jan z Valdšteina držel statek jilemnický a syn Vilém hrad štěpanický opustil. Sídlem panství stala se potom Branná. V XVI. stol. byl Š. H. městečkem a Š. D. sluly.

Štěpanice
Štěpanice
Štěpanice