Vlastenský slovník historický/Pětipeský
Pětipeský 1) , starožitný rod rytířský, někdy hlavně v severních a západních Čechách usedlý a nazvaný tak od hradu . Praotec rodu toho byl dle pověsti onen  syn Střizův, který jsa ve vojsku, jež král Vladislav císaři Fridrichovi I. na pomoc proti Milánským vedl, s Bernardem, synem Soběslavovým, první šťastně přes řeku Addu se přebrodil. Členové rodu toho často se připomínají v dějinách českých nejvíce co udatní válečnici.  P. na Byšicích a Bosyni, jenž držel panství Obřiství a roku 1619 od stavů panství Mělnické v zástavu vzal, byl po bitvě Bělohorské odsouzen k ztrátě veškerého jmění a k doživotnímu vězení. Obrátiv se však na víru katolickou došel milosti, ale statků svých nazpět neobdržel, i byl napotom místopísařem a 1629 —37 místokomořím zemským. Poslední muž toho rodu byl  P., jenž zemřel okolo r. 1662 co J. M. nařízený nejvyšší nad jedním plukem jezdců. — 2) P. , rod rytířský, jemuž statek Pětipsy též nějaký čas náležel. Z toho rodu byl  P., bratr český, jenž měl účastenství ve zpouře stavovské proti Ferdinandovi I. a byl jednou z těch osob, které si král k přísnému potrestání za oběti vyhlídl. Byl totiž ještě s třemi jinými spoluvinníky o tak zvaném krvavém sněmě r. 1547 na Hradčanech sťat.