Z mého kraje/Při západu slunce v Želivě
Sníh, sníh…A silnice se dolů stáčí,
hned otvírá se tobě panorama!
Z hlubokých lesů nezazní let ptačí,
sníh, jenom sníh, a prorva, stěna samá…
Zříš v dolinu… Zdi klášterní a věže
pod sněhem v kotlině se nad vsí tyčí…
Mráz ostřeji v ret rozpukaný řeže,
a silněji vran zástup s polí křičí…
Sem silnicí jdou kněží premonstráti,
zrak cloní si, v dál hledí beze slova…
Před nimi v kouli slunce bodem tratí
se s novým pony bryčka prelátova…