Ottův slovník naučný/Pinturicchio
Pinturicchio, vl. , malíř ital. (* kol. 1454 v Perugii – † 1513 v Sieně). Malířství učil se v rodišti u Fiorenza di Lorenzo a provázel mistra do Říma (1483), kdež mu pomáhal při vyzdobování stěn kaple Sixtinské; později pracoval samostatně v chrámě P. Marie del Popolo, v chrámě Araceli a ve Vatikáně. Ze šesti sálů, jež tuto vyzdobil (1496–98), dochovalo se jich pět v podobě původní. Z Říma P. odebral se do Umbrie a byl tu činný v Perugii, Orvietě, Spoletě a Spellu. Dalším působištěm jeho byla Siena, kdež pobýval mimo l. 1507–09 do smrti. Kardinál Francesco Piccolomini, jenž jej sem povolal, svěřil mu výzdobu knihovny chrámové. P. provedl tu nejlepší své dílo, deset obrazů nástěnných ze života papeže Pia II., a výzdobu stropu arabeskami a výjevy mythologickými. Těžisko prací P-vých jest v malbě al fresco. Menší práce jeho, provedené technikou temperovou, nejsou hojny; chovají se v museích italských a v Londýně. viz též  str. 912 b. Život P-ův vypsal Vermiglioli (Perug., 1837). Srv. Schmarsow, Raffael und P. in Siena (Štutg., 1880); týž, P. in Rom (t., 1882); Ehrle a Stevenson, Gli affreschi del P. nell' appartamento Borgia (Řím, 1897).

Italové v Ottově slovníku naučném