Věrný hlas/Japonský dřevoryt
Nechoď za mnou,
příliš mnoho je tě v bílém dopise.

Nemohl bych jej v ruce zmuchlati.
Měl bych pocit, že pod křídly
tisknu holubici, jež bez dechu umírá.

Pod jasným nebem bez mráčků
jen tys byla podobna
bílému obláčku.
Nemohl jsem tušit, že taková bouře
vpadne mi tebou do srdce.
A proto nechoď za mnou,
příliš mnoho je tě v tvém dopise.

Možná, že uměl bych hedvábím
vyšívat růže. —