Apostrofa (Opolský)
Ne, hluchou parolou mé „sursum corda“ nezní,
leč k sluchu hořkému, jež malomocnost vězní,
  si přístup vymáhá,
ve mrazné lidské sny svou horoucností dýchá
a staví kahan do hrobního ticha,
  v němž hoří odvaha.

Chce sejmout tíhu pout, jíž uvadly tvé svaly,
a krví ovlhčit chléb trudu okoralý,
  jejž musíš lámati
a zbavit srdce poplašného trysku,
na nejstrmějším žití stanovisku
  je zbavit závrati.

Cit přečistit od hysterických křečí
a zpevnit ruku sahající k meči.
  Ty, jenž se chvíš,
ač „sursum corda“ stoupá v čase těžkém,
tu tvrdou smlouvu s neurvalým dneškem
  svou krví podepiš!

Poezie