Prostopravda/Všemohúcí, věčný bože
Všemohúcí, věčný Bože,
pomoziž mi z mého hoře!
K tobět se utíkám,
neb jsi můj pán a svatý sám.
Sebeť hříšného poznávám, s
tvé milosti se poddávám,
za kterúž pokorně žádám.
V tobě samém svou naději vkládám
a víru mám,

že neráčíš v prchlivosti
odnímati své milosti
ode mne bídného,
ale rač jse smilovati
pro milého syna tvého,
v němž jsi ráčil zaslíbiti
přijíti na milost každého
v tebe doufajícího, stálého,
vše pro něho.

Nevstupujž, Pane, v soud se mnou,
neboť nižádný před tebou
práv zůstati nemůže.
Však milosrdenství tvého
každý věrný užít může,
kdo jse tebe silně drží
v té pravé křesťanské víře.
Odevřeš ty nám, Pane náš, dvíře,
přijmeš mile.

Ó Pane Ježíši Kriste,
naše outočiště jisté,
račiž býti s námi,
kterýž s svým otcem přebýváš,
s Duchem svatým jeden Bůh náš,
a nedostatky naše znáš,
opatruješ a spomáháš.
Ó dobrotivý Pane Bože náš,
neopouštějž nás!

Dejž nám nad ďáblem svítězit,
neboť bez tebe nemůžem nic
v naší nehodnosti.
Račiž nás ochraňovati,
Pane, svou všemohúcností,
po tomto bídném životě
přijí[ti] do své věčnosti,
k tvé svaté a přehojné milosti
do radosti. Amen.