Ottův slovník naučný/Hyaloidea
Hyaloidea (z řec.): 1) H., , bezstrukturní blanka objímající sklivec v oku. U embrya obratlovců obsahuje h. četné cévy, které od papilly, z centrálních cev očního nervu,  sklivce vnikají, později mizejí. U ryb, žab, hadů zůstávají cévy ty po celý život.

2) H., , embryonální céva, která na počátku vývoje oka jde od papilly čivu zrakového ) sklivce, kde nalézá se blankou ohraničený kanál, až k čočce, na jejíž zadní ploše se rozvětvuje v síť cevnou (). Před narozením tyto cévy zmizejí; jen velmi zřídka zůstává hlavní kmen cévy vycházející od papilly a jdoucí dosti daleko do předu středem sklivce i ve věku pozdějším (). Někdy zbývají u člověka jen krátké zbytky cévy nebo vaziva ji doprovázejícího, jen před papillou; pravidelně po celý život zůstávají kuželovité zbytky u některých zvířat, zvlášť u skotu, křečků a syslů. D.