Okno/Pršelo celý den
Pršelo celý den, my nevyšli jsme z cely
a kapky dešťové o mnohém vyprávěly.
Mluvily tišivou a konejšivou řečí,
v níž smrt je spánkem jen a slůvkem nebezpečí.
Tím mírným ševelem hlazeni, konejšeni,
my sobě říkali, že viny vůbec není,
my sobě říkali, že bludem též se chápe,
že dojde posléze, kdo dlouho temnem tápe.
My sobě říkali, že slunce zítra zaplá.
A déšť se utišil. Poslední kapka kápla.
Už přicházela noc; a my v ní dlouho ještě
v snech řeč jsme slyšeli dobrého toho deště.