Ottův slovník naučný/Orloj
Orloj (z řecko-lat. horologium) nazývaly se u nás za starých dob , obzvláště ty, které byly na věžích a radnicích. O hodinách na radnicích máme zprávy z konce XIV. stol. V Praze v r. 1405 měli zvláštního  ke službě městských hodin, v Olomouci pořídili si již r. 1419 znamenitý o. umělecký, jenž r. 1570 rozhojněn byl kalendářem a figurami. Nade všecky o-e umělecké však vyniká o.  (viz vyobr. č. 2972), jejž sestrojil r. 1490 mistr , Čech rodilý z Hradce Král., jenž byl učitelem mathematiky na universitě pražské. V oné době byla to znamenitost, která na celém světě neměla rovné. Podnes vidíme na něm  objatý římsou bohatě vyzdobenou listovím a pitvornými zvířaty, v něm pak zobrazeny jsou pohyby těles nebeských, země naše stojí uprostřed a zlaté pruty a čáry naznačují obratníky, rovník a jiné věci astronomické. Na okraji kruhu naznačeny po staročesku hodiny od prvé po slunce západu až do dvacáté čtvrté. Nad o-em jsou dvě okénka, která se při bití hodin otvírají a za nimi prochází 12 apoštolův. I po obou stranách o-e jsou pohyblivé figurky. Pod ciferníkem jest , veliká, okrouhlá deska s allegorickými obrazy měsícův a zvěrokruhem, která se jednou za rok otočí. Tento kalendář byl již za časů Hanušových podstatnou částí o-e a býval často opravován, až jej r. 1865 novými původními malbami ozdobil geniální ; jelikož pak Manesova práce jest velmi cenná, uchován jest originál v městském museu a pro o. pořízena věrná kopie malířem . - O. pražský spravoval až do své smrti mistr , jenž za to dostával kopu bílých grošů ročně; po něm spravoval jej žák jeho  (až do r. 1530), po jehož smrti o. se zastavil. Teprve r. 1552 spravil jej , jenž r. 1570 napsal pamětní spis o 14 listech pergamenových, v němž popisuje vznik o-e, jeho ústrojí atd. Po jeho smrti o. opět nešel, až r. 1787 opraven hodinářem  šel až do r. 1824. Pak zase stál. Teprve za purkmistra dra Václ. Bělského r. 1865 byl hodinářem  z Karlína za dozoru hodináře  z Prahy a za rady ředitele hvězdárny F. Böhma důkladně obnoven, zcela novým časoměrem, kterým se starý stroj pohybuje, opatřen a o půlnoci na 1. led. 1866 spuštěn. Od té doby byl o. ve správě Ludvíka Hainze, po jeho smrti r. 1873 převzal správu syn jeho hodinář Lud. Hainz a od r. 1901 spravuje o. vnuk hodinář Ludvík Hainz.

Historické stavby v Ottově slovníku naučném
Technika v Ottově slovníku naučném
Čas v Ottově slovníku naučném