Prosté motivy/Zimní IX
Jesenní kraj jsem, znavený
po bujném, úrodném létu,
šerá se po nebi chmúra pne
a písně mé mají se k letu.

Uprostřed kraje je bílý chrám
- tužby mé posud jej staví -
kol jeho věží se písně mé
teď slétají v šveholné davy.

Zmatený švehol! Víc žádný zpěv,
žádné v tom popěvy tklivé,
slyším jen pípnutí tázavé
a vzkřiknutí netrpělivé.

Odleťte tedy, již odleťte
do krajin mladistvě stinných -
sbohem si leťte, já oněmím,
vy leťte si do srdcí jiných.