Ottův slovník naučný/Abaza
Abaza, šlechtická rodina ruská (původně multanská), z níž kromě bývalého ministra financí A-y, který nyní jest členem státní rady, pochodí několik souvěkých spisov. ruských: 1) Viktor Afansjevič A., generál-major dělostřelectva a spisovatel Istorije Rossiji dlja učaščichsja (1885) a populární Istorije Rossiji dlja naroda (1886). – 2) K. K. A., spis. činný ve vojenské paedagogice. Napsal r. 1880 Knigu dlja čtenija v vojennych školach i kazarmach a spolu s N. P. Stolpjanským sestavil Knigu dlja načalnago čtenija v vojskach (S.-Pb. 1871); mimo to vydal Rukovodstvo po obučeniju v načalnych vojennych školach. (t. 1873). – 3) Nikolaj Savič A. (* 1837), ruský lékař a senátor, autor cenného díla z oboru vojenského zdravotnictví Krasnyj Krest (červený kříž) v tylu dějstvnjuščěj armiji v 1877–78 g. (2 sv. 1880 a 82 v Petrohr.) Studoval na univ. charkovské a nabyl diplomu doktorského na moskevské univ. Účastnil se jako vojenský lékař výpravy kavkázské r. 1863; navrátiv se do Petrohradu vystoupil r. 1867 ze služby vojenské a byl přidělen gubernátorovi petrohr., rok na to stal se vice-gubernátorem tambovským, r. 1870 chersonským a r. 1874 gubernátorem rjazanským. Stav se r. 1876 vrchním inspektorem Červeného Kříže, řídil v ruskotur. válce (1877–78) zdravotnický odbor při armádě dunajské a výsledkem pozorování, a zkušeností nabytých na bojišti byl uvedený spis, v němž kárá četné vady a křiklavé nedostatky ruského zdravotnictví, jež se mu ve válce naskytly, a podává hojně návrhů a myšlének, jak by bylo lze jich se vystříhati. Po válce vrátil se do Rjazaně, ale již r. 1880 byl jmenován senátorem a náčelníkem tiskového oddělení, v kterémžto úřadě setrval do r. 1881, kdy odešel do výslužby.

Rusové v Ottově slovníku naučném