Ottův slovník naučný/Pluskal
Pluskal . (pseud. ), spisovatel čes. (* 1811 v Moravičanech na Moravě). Jako magister chirurgie působil v Lomnici na Moravě, od r. 1857 na Velehradě a konečně delší čas v Morav. Brumově, kde r. 1901 zemřel. Napsal rozličné práce z oboru historie moravské jazykem čes. a něm., z nichž jmenujeme: Velehrad, hlavní a sídelní město velikých knížat staroslovanských, že byl a kde byl (Brno 1860); Obšírný popis svatyně Velehradsk (Velehrad, 1863); Staroslovanský Velehrad a okolí jeho v IX. stol. (Olomouc, 1863); Staromoravské církevní děje od počátku až do zajití arcibiskupství velehradského léta Páně 1042 (t., 1881); Přirozený počátek a vývoj mluvy lidské vůbec a veneto-celtické zvláště (Uherské Hradiště, 1886); Polabsko (t., 1887); Starožitnosti poloostr. ilyrrotráckého (t., 1888); Starosvět rusko-škandický (Holešov, 1889); Nákres dějin starého Slezska (Brumov, 1890); Ohně Svatojanské (Holešov, 1890); Hrad Buchlov na Moravě (Uh. Hradiště, 1894); Pověsti o lípě nevinností na hradě Buchlově; Životopisné pomněnky a j. Ve spisech těchto jeví se přemrštěná snaha odvozovati jakákoliv historická jména ze slovanštiny. Mimo to napsal celou řadu prací a pojednání do časopisů z oboru botanického jazykem českým i německým; z nich uvádíme: O pěstování morušových stromů a bourců (Brno, 1856).

Češi v Ottově slovníku naučném