Ottův slovník naučný/Domovské právo
Domovské právo dle zákona u nás platného (ze dne 3. pros. 1863 č. 105 ř. z.) jest oprávnění státního občana naproti  obci, na základě kterého může se v obci té zdržovati nepřerušeně a žádati za opatření, kdyby zchudl. Práva toho může nabyti jedině státní občan jen v jedné obci a sice v , nikoli jen v části obce. Poměr na tomto právu se zakládající nazývá se též obecní příslušností. D. p. nabývá se narozením, vdáním, přijetím ve svazek domovský a nabytím veřejného úřadu. Děti v manželství zrozené nabývají d-ho p-va tam, kde měl otec v době jejich narození p. d.; děti prohlášené za manželské nabývají příslušnosti otcovy v době prohlášení, ač-li nejsou již v té době svéprávnými. Příslušnost dětí nemanželských určuje se příslušností matky v době porodu. Vdáním nabývají ženy d-ho p-va svého muže. Obec může též výslovně někoho přijmouti ve svazek domovský. Stále zřízení úředníci dvorní, státní, zemští, fondů veřejných a veřejní učitelé nabývají uvázáním se v úřad d-ho p-va v té obci, v níž jim bylo ustanoveno stálé sídlo úřední. Změny v příslušnosti mužově nastávají také při manželce, není-li soudně rozvedena. Vdova přísluší tam, kam příslušel muž v době úmrtí. Pro manželky rozvedené soudně nebo rozloučené zůstává v platnosti příslušnost v době rozvodu nebo rozloučení. Děti, pokud nejsou svéprávné, mění příslušnost s manželským otcem; nemanželské jdou za matkou, leda že by se vdala a dítě nebylo prohlášeno za manželské; v tomto případě podržují příslušnost dosavadní. Dětí svéprávných netýkají se změny v pří. slušnosti otce nebo matky. Ti, kteří na čas nemohou prokázati svého d-ského p-va, přikazují se k obci některé jako bezdomovci až do té doby, kde rozhodne se o jejich příslušnosti. Bližší předpisy o tom obsahují §§ 18—21. zák domov. — V záležitostech domovských příslušny jsou z pravidla úřady politické. Dle § 49. zák. domov. zůstává d. p., jehož kdo před platností zákona ze 3. pros. 1863 nabyl, v platnosti potud, pokud ho dle zákona tohoto nepozbude. V mnohých případech sluší tudíž d. p. posuzovati dle předpisů starších.hda.

Právo v Ottově slovníku naučném