Trianonská mírová smlouva/Část XIII - Práce


ODDÍL I.ORGANISACE PRÁCE. 

Ježto Společnost národů má za účel založiti obecný mír a takovýto mír
může spočívati jen na podkladě sociální spravedlnosti;

ježto platné podmínky pracovní znamenají pro velký počet osob
nespravedlnost, bídu a strádání, což působí takovou nespokojenost, že
obecný mír a soulad jsou ohroženy a je naléhavé tyto podmínky zlepšiti:
například, pokud jde o uspořádání pracovních hodin, ustálení
maximálního trvání pracovního dne a týdne, o najímání pracovních sil,
boj proti nezaměstnanosti, o záruku mzdy zabezpečující slušné životní
podmínky, o ochranu dělníků proti všeobecným chorobám a chorobám z
povolání i úrazům přivoděným prací, o ochranu dětí, nedospělých a žen,
o důchody starobní a invalidní, o ochranu zájmů pracovníků zaměstnaných
v cizině, zajištění zásady svobody odborového sdružování, organisaci
odborného a technického vyučování a o jiná obdobná opatření;

ježto tím, že některý stát nepřijme řád práce vskutku lidský, překáží
se úsilí ostatních států přejících si zlepšiti osudy pracovníků ve
svých vlastních zemích;

Vysoké smluvní strany, vedeny jsouce city spravedlnosti a lidskosti,
právě tak jako touhou zabezpečiti trvalý světový mír, dohodly se na
tomto:

HLAVA I.ORGANISACE.

Článek 315. 

Zakládá se stálá organisace mající za úlohu pracovati o uskutečnění
programu vyloženého v úvodě.

Zakládající členové Společnosti národů budou zakládajícími členy této
organisace a napříště členství ve Společnosti národů zakládá i členství
v řečené organisaci.

Článek 316. 

Stálá organisace bude se skládati:

1. z Valného shromáždění zástupců členů;

2. z Mezinárodního úřadu práce pod řízením Správní rady stanovené v
článku 321.

Článek 317. 

Schůze Valného shromáždění zástupců členů budou se konati, kdykoli toho
bude třeba, a nejméně jednou ročně. Složeno bude ze čtyř zástupců
každého člena, z nichž dva budou delegáty vlády a dva ostatní budou
zastupovati jednak zaměstnavatele, jednak pracovníky příslušné k onomu
členskému státu.

Každý delegát bude moci býti provázen odbornými poradci, jichž bude
moci býti nejvýše dvé pro každou z jednotlivých věcí, které jsou dány
na denní pořad zasedání. Budou-li předmětem jednání otázky týkající se
zvláště zájmů žen, nejméně jedna z osob označených za odborné poradce
musí býti žena.

Členové se zavazují, že určí delegáty a odborné poradce mimovládní ve
shodě a nejvýznačnějšími odborovými organisami jednak zaměstnavatelů,
jednak pracovníků své země, pokud takové organisace tam působí.

Odborní poradcové mohou se ujmouti slova jen na žádost delegáta,
kterému jsou přiděleni, a se zvláštním svolením předsedy Shromáždění;
hlasování se nebudou moci účastniti.

Delegát může písemným oznámením předsedovi označiti jednoho ze svých
odborných poradců za svého náměstka, který se v této své vlastnosti
bude moci účastniti rozprav a hlasování.

Jména delegátů a jejich odborných poradců budou oznámena vládou každého
člena Mezinárodnímu úřadu práce.

Pověřovací listy delegátů a jejich odborných poradců budou verifikovány
Shromážděním, jež může dvoutřetinovou většinou přítomných delegátů
odmítnouti přijetí kteréhokoli delegáta neb odborného poradce, o kterém
soudí, že nebyl určen v souhlase s ustanoveními tohoto článku.

Článek 318. 

Každý delegát bude míti právo, aby hlasoval individuelně o všech
otázkách předložených k úvaze Shromáždění.

Nebyl-li by jeden z členů určil jednoho z delegátů mimovládních, na
kterého má právo, bude míti druhý mimovládní delegát právo, aby se
účastnil rozprav Shromáždění, ale nebude míti právo hlasovati.

Odmítlo-liby Shromáždění na základě moci dané mu článkem 317
připustiti delegáta některého člena, použije se ustanovení tohoto
článku, jako by onen delegát nebyl býval jmenován.

Článek 319. 

Zasedání Shromáždění budou se konati v sídle Společnosti národů anebo v
kterémkoli jiném místě, které by bylo určeno Shromážděním v předešlém
zasedání dvoutřetinovou většinou hlasů přítomných delegátů.

Článek 320. 

Mezinárodní úřad práce zřídí se v sídle Společnosti národů a bude
součástí souboru zařízení Společnosti.

Článek 321. 

Mezinárodní úřad práce bude podřízen Správní radě složené ze
čtyřiadvacíti osob ustanovených podle těchto předpisů:

Správní rada Mezinárodního úřadu práce bude složena takto:

dvanáct osob zastupujících vlády;

šest osob zvolenýchdelegátyzastupujícímiveShromáždění
zaměstnavatele;

šest osob zvolených delegáty zastupujícími ve Shromáždění zřízence a
dělníky.

Ze dvanácti osob zastupujícími vlády bude osm jmenováno od členů,
jejichž průmyslový význam je nejznačnější, a čtyři budou jmenovány od
členů zvolených k tomu cíli od vládních delegátů ve Shromáždění,
vyjímajíc delegáty osmi členů vzpomenutých výše.

Případné spory o otázce, kteří členové mají nejznačnější průmyslový
význam, budou rozhodovány Radou Společnosti národů.

Mandát členů Správní rady bude trvati tři léta. Způsob obsazování
uprázdněných míst a ostatní otázky stejného druhu budou řešeny Správní
radou s výhradou schválení Shromáždění.

Správní rada zvolí jednoho ze svých členů předsedou a ustanoví si svůj
jednací řád. Bude zasedati v obdobích, která si sama určí. Mimořádné
zasedání musí býti konáno, kdykoli nejméně deset členů Rady o to
písemně požádá.

Článek 322. 

V čelo Mezinárodního úřadu práce bude postaven ředitel; bude určen
Správní radou, od níž dostane své instrukce a jíž bude odpověden za
správnou činnost Úřadu, jakož i za provedení všech ostatních úkolů,
které mu budou snad svěřeny.

Ředitel neb jeho náměstek účastní se všech zasedání Správní rady.

Článek 323. 

Personál Mezinárodního úřadu práce bude jmenován ředitelem. Volba jeho
musí padnouti na osoby různých národností, pokud se to srovnává se
snahou dosíci nejlepší výkonnosti Úřadu. Jistý počet těchto osob musí
býti ženy.

Článek 324. 

Mezinárodní úřad práce bude soustřeďovati a oznamovati veškeré údaje
vztahujícísenamezinárodní úpravu poměrů pracovníků a řádů
pracovních, jakož i zvláště zkoumati otázky, které jsou navrženy za
předmět porad Shromáždění za účelem uzavření mezinárodních úmluv, a
prováděti veškerá zvláštní šetření předepsaná Shromážděním.

Bude pověřen přípravou denního pořadu pro zasedání Shromáždění.

Ve shodě s ustanoveními této Části této smlouvy bude plniti úkoly,
které mu připadají v příčině všech mezinárodních sporů.

Bude redigovati a vydávati francouzsky a anglicky a v kterékoli jiné
řeči, kterou Správní rada uzná za vhodnou, periodický věstník věnovaný
studiuotázektýkající se průmyslu a práce a majících význam
mezinárodní.

Vůbec bude míti, mimo činnost označenou v tomto článku, všechny ostatní
pravomoci a úkoly, jež Shromáždění uzná za vhodno mu přiděliti.

Článek 325. 

Ministerstva členů zabývající se otázkami dělnickými budou se moci
přímo stýkati s ředitelem skrze zástupce své vlády ve Správní radě
Mezinárodního úřadu práce aneb, není-li takovéhoto zástupce, skrze
jakéhokoli jiného funkcionáře řádně kvalifikovaného a příslušnou vládou
k tomu určeného.

Článek 326. 

Mezinárodní úřad práce bude moci žádati o součinnost generálního úřadu
tajemnického Společnosti národů ve všech otázkách, v kterých tato
součinnost může býti poskytnuta.

Článek 327. 

Každý člen bude hraditi náklady cesty a pobytu svých delegátů a jejich
odborných poradců, jakož i svých zástupců účastnících se zasedání
Shromáždění a Správní rady, podle povahy případu.

Všechny ostatní náklady Mezinárodního úřadu práce, zasedání Shromáždění
neb zasedání Správní rady budou ředitelovi hrazeny generálním
tajemníkem Společnosti národů ze všeobecného rozpočtu Společnosti.

Ředitel bude odpověden generálnímu tajemníkovi Společnosti národů z
použití všech částek, které mu budou vyplaceny ve shodě s ustanoveními
tohoto článku.

HLAVA II.JEDNACÍ ŘÁD.

Článek 328. 

Správní rada ustanoví jednací pořad pro zasedání Shromáždění,
prozkoumajíc všechny návrhy podané vládou kteréhokoli člena aneb
kteroukoli jinou organisací jmenovanou v článku 317 o věcech, jež mají
býti dány na tento denní pořad.

Článek 329. 

Ředitel bude obstarávati funkce tajemníka Shromáždění a má dodati denní
pořad každého zasedání čtyři měsíce před zahájením tohoto zasedání
každému členu a skrze něho delegátům mimovládním, jakmile tito delegáti
budou určeni.

Článek 330. 

Každá vláda členů bude míti právo odporovati tomu, aby ta neb ona
navrhovaná věc byla dána na denní pořad zasedání. Důvody
ospravedlňující tento odpor budou musit býti vyloženy ve vysvětlujícím
rozkladě zaslaném řediteli, který jej oznámí členům Stálé organisace.

Předměty, proti nimž bude vznesen odpor, zůstanou nicméně na denním
pořadu, rozhodne-li tak Shromáždění dvoutřetinovou většinou hlasů
přítomných delegátů.

Každá otázka, o níž stejnou dvoutřetinovou většinou Shromáždění
rozhodne, že má býti zkoumána (mimo případ uvedený v odstavci
předchozím), bude dána na denní pořad následujícího zasedání.

Článek 331. 

Shromáždění si určí svůj jednací řád; zvolí si svého předsedu; může
jmenovati komise, jež pověří předložením zpráv o všech otázkách, které
uzná za nutno podrobiti zkoumání.

Prostá většina hlasů přítomných členů Shromáždění bude rozhodovati ve
všechpřípadech,v kterých kvalifikovaná většina není výslovně
ustanovena jinými články této Části této smlouvy.

Hlasování jest neplatné, je-li počet odevzdaných hlasů menší než
polovice počtu delegátů přítomných při zasedání.

Článek 332. 

Shromáždění může přiděliti komisím, které zřídí, odborné poradce, již
budou míti hlas poradní, nikoli však rozhodující.

Článek 333. 

Vysloví-li se Shromáždění pro přijetí návrhů vztahujících se na věc
danou na denní pořad, bude mu rozhodnouti o tom, zda návrh má nabýti
formy: a) „doporučení“, které má býti předloženo zkoumání členů k tomu
cíli, aby se mu dodalo účinnosti formou státního zákona neb jinak; b)
či návrhu mezinárodní úmluvy, která má býti členy ratifikována.

V obou případech je třeba dvoutřetinové většiny hlasů přítomných
delegátů, aby doporučení neb návrh úmluvy byl přijat při konečném
hlasování Shromáždění.

Při vydávání doporučení neb návrhu úmluvy obecně platných má
Shromáždění míti zřetel na země, v nichž podnebí, nedokonalý vývoj
průmyslové organisace neb jiné zvláštní okolnosti utvářejí podstatně
odchylné podmínky průmyslu, a má navrhnouti takové modifikace, jež
pokládá za potřebné, aby se vyhovělo zvláštním podmínkám oněch zemí.

Jeden exemplář doporučení neb návrhu úmluvy bude podepsán předsedou
Shromáždění a ředitelem a odevzdán k rukám generálního tajemníka
Společnosti národů. Ten dodá ověřený opis doporučení neb návrhu úmluvy
každému členovi.

Každý člen se zavazuje předložiti do roka od konce zasedání Shromáždění
(anebo bylo-li následkem mimořádných okolností nemožno učiniti tak
během roku, ihned, jakmile to bude možno, ale nikdy později než osmnáct
měsíců po konci zasedání Shromáždění) doporučení neb návrh úmluvy
činiteli neb činitelům, do jejichž příslušnosti věc patří, aby byla
uzákoněna aneb jinak uvedena v platnost.

Jde-li o doporučení, členové uvědomí generálního tajemníka o vydaných
opatřeních.

Jde-li o návrh úmluvy, oznámí člen, který obdržel souhlas příslušného
činitele neb činitelů, svou formální ratifikaci úmluvy generálnímu
tajemníkovi a učiní taková opatření, jaká budou nutná, aby ustanovení
řečené úmluvy byla uvedena v skutek.

Nevyhoví-li se některému doporučení zákonodárným nebo jiným opatřením
způsobilým k tomu, aby toto doporučení bylo uvedeno v skutek, aneb
nesetká- li se návrh úmluvy se souhlasem příslušného činitele neb
činitelů, nebude člen míti na sobě žádného jiného závazku.

Jde-li o stát federativní, jehož pravomoc stran přistoupení k úmluvě ve
věcech vztahujících se na práci podléhá určitým omezením, bude vláda
míti právo pokládati návrh úmluvy, na který se tato omezení vztahují,
za pouhé doporučení a použije se na tento případ oněch ustanovení
tohoto článku, která se vztahují na doporučení.

Hořejší článek bude vykládán ve shodě s touto zásadou:

V žádném případě nebude žádáno na žádném členu, aby následkem toho, že
Shromáždění přijalo nějaké doporučení neb nějaký návrh úmluvy, umenšil
ochranu už poskytnutou vlastním zákonodárstvím pracovníkům, o něž jde.

Článek 334. 

Každá takto ratifikovaná úmluva bude zapsána generálním sekretářem
Společnosti národů,alebudezavazovati jen členy, kteří ji
ratifikovali.

Článek 335. 

Každý návrh, který nedosáhl v celkovém konečném hlasování dvoutřetinové
většiny hlasů odevzdaných přítomných členy, může býti předmětem
zvláštní úmluvy mezi těmi členy Stálé organisace, kteří si tak přejí.

Každá takováto zvláštní úmluva musí býti oznámena příslušnými vládami
generálnímu tajemníkovi Společnosti národů, který ji dá zapsati.

Článek 336. 

Každý člen se zavazuje, že předloží Mezinárodnímu úřadu práce výroční
zprávu o opatřeních, jež učinil za účelem provedení úmluv, ke kterým
přistoupil. Tyto zprávy budou upraveny ve formě předepsané Správní
radou a musí obsahovati podrobnosti, jež Správní rada bude požadovati.
Ředitel předloží přehled těchto zpráv nejbližšímu zasedání Shromáždění.

Článek 337. 

Každá stížnost podaná Mezinárodnímu úřadu práce některou odborovou
organisací dělnickou nebo zaměstnavatelskou, že některý z členů
nezabezpečil uspokojivým způsobem provedení úmluvy, k níž přistoupil,
může býti odevzdána Správní radou příslušné vládě a tato vláda může
býti vyzvána, aby v této věci učinila prohlášení, jež uzná za vhodné.

Článek 338. 

Nepodá-li dotčená vláda žádného prohlášení v přiměřené lhůtě, aneb
nezdá-li se učiněné prohlášení Správní radě uspokojujícím, bude míti
Správní rada právo, aby uveřejnila reklamaci a po případě i odpověď,
které se jí dostalo.

Článek 339. 

Každý člen může podati stížnost u Mezinárodního úřadu práce proti
jinému členu, který podle jeho mínění nezabezpečuje uspokojujícím
způsobem provedení úmluvy, kterou oba na základě předchozích článků
ratifikovali.

Správní rada, uzná-li to za vhodno, může dříve, nežli by věc vznesla na
vyšetřovací komisi podle řízení níže uvedeného, vejíti ve styk s
dotčenou vládou způsobem udaným v článku 337.

Neuznává-li Správní rada za nutno oznámiti stížnost příslušné vládě,
aneb jestliže se přes takovéto oznámení nedostalo Správní radě v
přiměřené lhůtě uspokojující odpovědi, může Rada dáti popud k ustavení
vyšetřující komise, jejímž úkolem bude, aby zkoumala nadhozenou otázku
a podala o věci zprávu.

Totéž řízení může býti Radou zahájeno buď z povinnosti úřední nebo ke
stížnosti některého delegáta ve Shromáždění.

Přijde-li před Správní radu otázka nadhozená podle článku 338 nebo 339,
má příslušná vláda právo, nemá-li doposud zástupce v lůně Správní rady,
aby určila delegáta, který by se zúčastnil jednání rady v této věci.
Rok k tomuto projednávání bude oznámen včas dotčené vládě.

Článek 340. 

Vyšetřující komise bude složena takto:

Každý člen se zavazuje, že do šesti měsíců od doby, kdy tato smlouva
nabude působnosti, označí tři odborníky v otázkách průmyslových, z
nichž první zastupuje zaměstnavatele, druhý pracovníky a třetí jest
nezávislý na jedněch i druhých. Soubor těchto osob bude tvořiti seznam,
z něhož budou vybíráni členové vyšetřující komise.

Správní rada bude míti právo, aby verifikovala ověřovací listiny těchto
osob a aby odmítla dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů přítomných
zástupců přijmouti ty, jejichž ověřovací listiny neodpovídají předpisům
tohoto článku.

Na žádost Správní rady určí generální tajemník Společnosti národů tři
osoby, po jedné z každého ze tří oddělení tohoto seznamu, aby se
sestoupily ve vyšetřující komisi, a určí mimo to jednu z těchto tří
osob, aby řečené komisi předsedala. Žádná z těchto tří osob nesmí
přináležeti členovi, který má přímý zájem na sporné věci.

Článek 341. 

Byla-li by stížnost vznesena podle článku 339 na vyšetřující komisi,
zavazuje se každý člen, ať má či nemá přímý zájem na sporné věci, že dá
komisi k disposici všechny údaje vztahující se na spornou věc, které by
byly v jeho rukou.

Článek 342. 

Vyšetřující komise sestaví po zevrubném prozkoumání stížnosti zprávu, v
které vyloží, co zjistila o všech skutečnostech, jež umožňují přesně
stanoviti dosah sporu, jakož i to, co uzná za dobré doporučiti stran
opatření, která se mají učiniti, aby se vyhovělo stěžující si vládě, a
stran lhůt, v kterých tato opatření mají býti provedena.

Tatozprávaoznačí rovněž, bylo-li by třeba, trestní opatření
hospodářského rázu proti příslušné vládě, jež by komise uznávala za
vhodná a jichž použití ostatními vládami uzná za spravedlivé.

Článek 343. 

Generální tajemník Společnosti národů dodá zprávu vyšetřující komise
každé vládě interesované ve sporu a zařídí její uveřejnění.

Každázainteresovanávláda musí do měsíce oznámiti generálnímu
tajemníku Společnosti národů, zda přijímá či nepřijímá doporučení,
obsažená ve zprávě komise, a když by jich nepřijímala, zda žádá, aby
byl spor vznesen na Stálý mezinárodní soudní dvůr Společnosti národů.

Článek 344. 

Neprovedl-li by některý člen vhledem na doporučení neb návrh úmluvy
opatření předepsaná v článku 333, může každý jiný člen vznésti tuto
otázku na Stálý mezinárodní soudní dvůr.

Článek 345. 

Rozhodnutí Stálého mezinárodního soudního dvora o stížnosti nebo otázce
naň vznesené po rozumu článku 343 nebo 344 jest konečné.

Článek 346. 

Případná usnesení neb doporučení komise vyšetřující budou moci býti
potvrzena, doplněna nebo zrušena Stálým mezinárodním soudním dvorem,
který může, bylo-li by třeba, označiti trestní opatření hospodářského
rázu, jež by pokládal za vhodná proti provinivší se vládě a jichž
použití ostatními vládami uzná za spravedlivé.

Článek 347. 

Nepřizpůsobí-li se některý člen v předepsané lhůtě případným
doporučením, obsaženým buď ve zprávě vyšetřující komise nebo v
rozhodnutí Stálého mezinárodního soudního dvora, může každý z ostatních
členů provésti proti řečenému členovi trestní opatření hospodářského
rázu, jež v tomto případě zpráva komise nebo rozhodnutí soudy
prohlásily za přípustná.

Článek 348. 

Provinivší se vláda může v každé chvíli uvědomiti Správní radu, že
učinila nutná opatření, aby se přizpůsobila doporučením buď vyšetřující
komise nebo doporučením obsaženým v rozhodnutí Stálého mezinárodního
soudního dvora, a může žádati Radu, aby dala generálním tajemníkem
Společnosti národů sestaviti vyšetřující komisi, pověřenou úkolem
zjistiti pravdivost jejích údajů. V tomto případě budou platiti
ustanovení článků 340, 341, 342, 343, 345 a 346, a budou-li zprávy
vyšetřující komise neb rozhodnutí Stálého mezinárodního soudního dvora
příznivy provinivší se vládě, musí ostatní vlády ihned odvolati
opatření rázu hospodářského, která učinily proti řečenému státu.

HLAVA III.PŘEDPISY OBECNÉ.

Článek 349. 

Členové se zavazují, že budou používati úmluv, k nimž přistoupí v
souhlases ustanoveními této Části této smlouvy, v těch svých
koloniích, državách a protektorátech, které nemají úplné samovlády, s
těmito výhradami:

1. že úmluva nebude neproveditelná následkem místních poměrů;

2. že změny, jichž by bylo třeba k tomu, aby se úmluva přizpůsobila
místním poměrům, budou moci býti do ní pojaty.

Každý člen musí Mezinárodnímu úřadu práce oznámiti rozhodnutí, které má
v úmyslu učiniti stran každé ze svých kolonií neb držav neb stran
každého z těch svých protektorátů, které nemají úplné samovlády.

Článek 350. 

ZměnytétoČásti této smlouvy, jež budou přijaty Shromážděním
dvoutřetinovou většinou hlasů odevzdaných od přítomných delegátů,
nabudou působnosti, jakmile budou ratifikovány od států, jejichž
zástupcové tvoří Radu Společnosti národů, a třemi čtvrtinami členů.

Článek 351. 

Všecky otázky nebo pochybnosti vztahující se na výklad této Části této
smlouvy a úmluv, které budou později uzavřeny členy podle této Části,
budou podléhati rozhodování Stálého mezinárodního soudního dvora.

==== HLAVA IV. PŘECHODNÁ OPATŘENÍ uvedená v mírové smlouvě s Německem ze dne 28.
června 1919. ====

Článek 352. 

První zasedání Shromáždění bude se konati v měsíci říjnu 1919. Místo a
denní pořad tohoto zasedání jsou stanoveny v příloze.

Svolání a organisaci tohoto prvního zasedání obstará vláda k tomu cíli
v řečené příloze určená. Vládě bude k ruce, pokud jde o přípravu
listinných dokladů, Mezinárodní komise, jejíž členové jsou rovněž
určeni v téže příloze.

Náklady tohoto prvého zasedání a každého následujícího zasedání až do
doby, kdy potřebný úvěr bude moci býti pojat do rozpočtu Společnosti
národů,budou, vyjímajíc cestovné delegátů a odborných poradců,
rozděleny mezi členy v poměru stanoveném pro Mezinárodní úřad Světového
spolu poštovního.

Článek 353. 

Dokud se Společnost národů neustaví, budou oznámení, která by podle
předcházejících článků měla býti adresována generálnímu tajemníkovi
Společnosti, brána v uschování ředitelem Mezinárodního úřadu práce,
který o nich uvědomí generálního tajemníka.

Článek 354. 

Dokud nebude zřízen Stálý mezinárodní soudní dvůr, budou všechny spory,
které naň mají býti vzneseny podle této Části této smlouvy, odkázány
soudu utvořenému ze tří osob, které určí Rada Společnosti národů.

PŘÍLOHA.PRVÉ ZASEDÁNÍ SHROMÁŽDĚNÍ PRÁCE V ROCE 1919. 

Místem Shromáždění bude Washington.

Vláda Spojených států amerických bude požádána, aby Shromáždění
svolala.

Mezinárodní organisační komité bude se skládati ze sedmi osob, z nichž
po jedné určí vláda Spojených států, Velké Britanie, Francie, Italie,
Japonska, Belgie a Švýcarska. Komité může, uzná-li to za nutno, pozvati
další členy, aby se dali v jeho lůně zastupovati.

Denní pořádek bude tento:

1. Provedení zásady osmihodinného pracovního dne aneb
osmačtyřicetihodinného pracovního týdne.

2. Otázky, vztahující se na prostředky, jak předcházeti nezaměstnanost
a čeliti jejím následkům.

3. Zaměstnávání žen:

a) před porodem nebo po porodu (počítajíc v to otázku o úhradě výdajů
při mateřství);

b) při pracích nočních;

c) při pracích škodlivých zdraví.

4. Zaměstnávání dětí:

a) věk připuštění k práci;

b) práce noční;

c) práce škodlivé zdraví.

5. Rozšíření a provedení mezinárodních úmluv přijatých v Bernu roku
1906 o zákazu noční práce žen zaměstnaných v průmyslu a o zákazu
používati bílého (žlutého) kostíku v zápalkovém průmyslu.

ODDÍL II.OBECNÉ ZÁSADY.

Článek 355. 

Vysoké smluvní strany uznávajíce, že tělesné, mravní a intelektuální
blaho pracovníků za mzdu má podstatný význam s hlediska mezinárodního,
založily,aby tohoto vznešeného cíle dosáhly, stálou organisaci
vymezenou v oddílu I a přičleněnou k organisaci Společnosti národů.

Uznávají, že rozdíly podnebí, mravů, zvyklostí, hospodářské vhodnosti a
tradice průmyslové činí úlohu, dosíci přímo naprosté jednotnosti v
pracovních podmínkách, obtížnou. Jsouce však přesvědčeny, že práce
nesmí býti pokládány prostě za předmět obchodu, mají za to, že jsou
cesty a zásady směřující k úpravě podmínek pracovních, jež by se každý
průmyslový celek měl snažiti uvésti v život do té míry, do které by to
jeho zvláštní poměry připouštěly.

Mezi těmito cestami a zásadami jeví se Vysokým smluvním stranám zvlášť
důležitými a naléhavými tyto:

1. Vedoucí zásada shora vzpomenutá prohlašuje, že práce nesmí býti
pokládána prostě za zboží nebo za předmět obchodu.

2. Právo spolčovací ke každému cíli nepříčícímu se zákonům, stejně pro
zaměstnané, jako pro zaměstnavatele.

3. Placení mzdy pracovníkům, jež by jim zajišťovala slušnou životní
úroveň, přiměřenou době i zemi.

4. Přijetí osmihodinného dne neb osmačtyřicetihodinného týdne za cíl,
jehož jest dosíci všude, kde ho ještě nebylo dosaženo.

5. Přijetí týdenního odpočinku nejméně čtyřiadvacetihodinného, který by
měl pokud možná padnouti na neděli.

6. Odstranění práce dětské a závazek omeziti práci mladých lidí obojího
pohlaví do té míry, jak jest nutno, aby měli možnost pokračovati ve
svém vzdělávání a k tomu aby se zajistil jejich tělesný vývoj.

7. Zásada rovné mzdy bez rozdílu pohlaví za práci rovné hodnoty.

8.Pravidla vydaná v každé mezi o podmínkách pracovních musí
zabezpečovati slušné hospodářské nakládání všem pracovníkům, kteří se
po zákonu v zemi zdržují.

9. Každý stát musí organisovati dozorčí službu, v níž budou zúčastněny
i ženy, aby se zajistilo provádění zákonů a předpisů o ochraně
pracovníků.

Vysoké smluvní strany, neprohlašujíce, že by tyto zásady a cesty byly
úplné neb definitivní, projevují mínění, že jsou vhodné k tomu, aby
řídily politiku Společnosti národů; a že, budou-li přijaty průmyslovými
celky, které jsou členy Společnosti národů, a budou-li v praxi nerušeně
udržovány vhodným sborem dozorců, budou pro zaměstnance celého světa
pramenem trvalého dobra.

Trianonská mírová smlouva

en:Treaty of Trianon/Part XIII