Blahé zlaté mládí/1885/Zpomínky
Jak ráda zpomínám
    nizoučké chatky,
kde dvířka laťková
    jsou u zahrádky.

Jako bych viděla
    opět tu vísku,
drobné kde děti se
    batolí v písku.

Kostelík chudobný,
    střecha juž sešlá,
což přes ni mnohá as
    bouře zlá přešla.

Babičku zas vidím
    v nedělním šatu,
v ruce má „Nebeklíč“,
    zvolna jde v chatu.

Za ní pak dědeček
    s berličkou svojí;
kolem nich vnuků sbor
    u živém roji.

Aj, což tak pojednou
    úsměv můj mizí?
Dědeček v hrobě juž,
    v chatce lid cizí. —

Sladké jste zpomínky
    na dětství ladné,
ač při vás začasté
    slzička spadne.

Poezie