Ottův slovník naučný/Bezzemek
Bezzemek značí v našich právních pramenech osobu, která nemá podílu na „zemi“, ať svobodné, ať poplatné či nesvobodné. Ve středověku všude i u nás držení půdy podmiňovalo právní postavení každého v zemi i příslušenství k určitému stavu. Kdo byl vlastníkem neb nedílným spoluvlastníkem svobodného zboží, dědiny neb „země“, byl pánem, zemanem, zeměnínem, dědinníkem atd.; i ten, kdo držel cizí pozemek a užíval ho, ať selský kmet, nápravník, služebník nebo man, měl právo k „zemi“ a byl za člena určitého stavu považován. Kdo však neměl žádného práva k půdě, kdo byl b-mkem, nepatřil ani k zemi, ani k obci, a postavení jeho ve společnosti státní bylo velmi nejisté a kolísavé. JČ.