Ottův slovník naučný/Spondeus
Spondeus (řec. ), stopa časoměrná čtyřdobá z druhu taktů rovných (). S. skládá se ze dvou slabik dlouhých, z nichž první má důraz (ictus) –́ –, čímž liší se od anapaestu, jehož arse stažena jest ve slabiku dlouhou (– –́). Nevyskýtá se obyčejně samostatně, nýbrž jen jako obměna jiných stop j. daktylu (–́ ⏑ ⏑) v řadách daktylských (libovolně) a trocheje (–́ ⏑) v řadách trochejských (jen ve stopách sudých 2., 4., 6., 8.). Kde s. jest hojnější, dodává skladbě dojmu vážnosti nebo zdlouhavosti. O  hexametrech viz . JČp.