Něžný sníh
Hlaďte mne, vločky! Z okapů
jsou těžké boží vlasy.
Kdosi mne líbá. Nechápu.
To on se zmýlil asi.

Ó jako by se otáčel
déšť peří, měkký, světlý
a žertem hrozil na spáče
hebounkou srstí metly.

Ó jako bych se sněhem stal
a hladil vše, co nelze míti,
jako bych sladce roztával
na rtech, jež nesmím políbiti.

12. X. 1939.

Poezie