Ottův slovník naučný/Náhlý soud
Náhlý soud (nebo ) znamená v nynějším právu soud mimořádný, který při některých zločinech obecný pokoj měrou zvláště vážnou ohrožujících konati má řízení trestní dle práva náhlého neboli stanného. Toto řízení, jímž má býti dosaženo účinku odstrašujícího, koná se způsobem svrchovaně úsečným, a zvláště trest, byl-li obžalovaný odsouzen, bývá téměř okamžitě a neodvolatelně vykonán. Řád tr. rakouský z r. 1873 obsahuje příslušná ustanovení v §§ 429. až 446. Jako n. s. činným jest tu sborový soud první instance složený ze 4 soudcův, působnost jeho vztahuje se jen ke zločinům, pro něž právo náhlé bylo prohlášeno (obyčejně jen vzbouření, toliko za zvláštních podmínek také vražda, loupež, žhářství a veřejné násilí spáchané zlomyslným uškozením na cizí majetnosti), rozšiřuje se však i na osoby náležející jinak ku příslušnosti soudů tr. vojenských. Prohlásiti (a rovněž zase zrušiti) právo náhlé přísluší při zločinu vzbouření náčelníku správy zemské (při nebezpečenství v prodlení okresní) v dohodnutí s předsedou sborového soudu druhé instance a vrchním státním zástupcem; při ostatních zmíněných zločinech ministru vnitra ve srozumění s ministrem spravedlnosti. Řízení před n-m s-em zavírá v sobě mimo některé nezbytné přípravy jen hlavní přelíčení a výkon; opravných prostředků není. Doba celého řízení, počínajíc od okamžiku, kdy byl obviněný postaven před n. s., nesmí trvati déle tří dnů. Hájení obžalovaného jest závazně přikázáno. K rozsudku odsuzujícímu jest třeba jednomyslnosti. Odsouzení děje se obyčejně k trestu smrti, výjimkou k těžkému žaláři od 5–20 let. Poprava vykonává se za dvě hodiny po vyhlášení rozsudku; jen k výslovné prosbě odsouzeného může se mu ještě hodina přidati, aby se připravil na smrt. -rch.

Právo v Ottově slovníku naučném