Omladina a pokrokové hnutí/Pokrokový výbor ve „Slavii“ odstupuje
Rozmrzena neudržitelnými poměry, vzdala se v pátek dne 9. června 1893 strana pokroková výboru »Slavie«. Ustoupila silné menšině, která jí prosazení každého zásadního stanoviska v záležitosti staročeského »Akademického čtenářského spolku« překážela. Odstupujícímu výboru uspořádán dne 28. června »U Helmů« velkolepý přátelský večírek, jeden z těch, který navždy zanechá krásné vzpomínky v duši účastníka. Místnost byla do posledního koutečka nabyta. Všude bylo lze zříti panické tváře, veselé a smělé, nadšené i upřímné, jimž pokrokové hnutí bylo první čistou láskou... Zábava byla proto tak nenucená, jak jen nejvíce býti mohla. Hoši seděli bez kabátů, podle chuti, odloživše jakoukoliv protivnou škrobenost. Tamhuraši hráli, hoši jedním sborem zpívali.

Rozjařen vyskočil JUC. Ant. Čížek na stůl, a chvějícím se, procítěným hlasem za hrobového ticha velebil pokrokové idee a vybízel v setrvání v boj i za ně. Slova jeho přímo elektrisovala. Mluvil jako poctivý demokrat a republikán. Tvář jeho hořela a hlas vroucností uchvacoval. Když sestoupil, neměl potlesk konce. Tamburaši spustili »Rudý prapor«, celé shromáždění vstalo a doprovázelo je. V krásné této chvíli nad křišťál čistšího idealismu a nezištného nadšení, jedna nálada všemi provívala: »odvrhnouti dusno života,« — jak kdosi napsal — »a dýchati plnou hrudí.« Poesie mládí, vtip a duchaplnost slavily dlouho do noci své vznešené triumfy!