Výbor z písní a ballad/Mlha
Na hory závoj mlhový leh',
zakrývá potoka klikatý břeh, —
smutno je kolem, kde krásno tak dřív,
zima juž dýchá z holin a niv.

Traviny hnědé, bez listu les,
ten tam je léta veselý ples,
sám chci teď bloudit přes údol a sráz,
a myslit, jak osud letí a čas.

Jak jsem tak dlouho a nadarmo žil,
jak málo mi zbývá života chvil,
jak bylo druhdy, jak bude dál
co svazků osud již spřetrhal. —

Jak bláznů skokem jsme na vrchol šli,
a dolů ten krok náš je znaven a mdlý!
Ba, zač by ten život celý stál nám,
v cos kdyby člověk nedoufal — tam!