Ottův slovník naučný/Bítovany
Bítovany, ves v Čechách, hejtm. Chrudim, okres, býv. dom. a pošta Nasarky (8 km sev.-vých.), fara Žumberk; 65 d., 558 ob. čes. (1880). Poplužní dvůr, cihelna, ovčín, 2 mlýny, pila a myslivna. Filiální chrám sv. Bartoloměje z r. 1350 byl původně farním, ale ve válkách husitských fara zanikla, načež na krátký čas přivtělen ku faře skutečské a od r. 1682 jako filiální trvá při faře žumberské. B. původně byly dvě obce s poplužními dvory a teprve později v jeden statek spojeny. Ve starých listinách jmenuje se dvůr »Popov dol«, kteréžto jméno po spojení obou v XVI. stol. brzo zaniklo. Jako nejstarší držitel statku bítovanského udává se roku 1361 rod vladyků , kteří užívali v erbu psí hlavy s rybím ocasem, a z toho možno souditi, že pocházeli z rodu vladyk Lukavických z Lukavice. Nejstarší nám známý z toho rodu jmenuje se Mstislav Rakušan z Bítovan, jehož jméno vyskytuje se na postupovací listině opata kláštera vilemovského. R. 1449 připomíná se Blch z Bítovan, poslední to mužský držitel statku bítovanského a věrný přívrženec Jiřího z Poděbrad. Na začátku XVI. století drželi B. vladykové z Osenic, kteří v posledním čase drželi jen polovici statku, a roku 1608 Hynek Bernard Záviš z Osenic prodal jej Václavovi Ostromířskému z Rokytníka. Okolo r. 1640 držel jeden díl zboží bítovanského Hynek Talacko z Ještětic, hejtman kraje chrudimského. R. 1708 prodali dědicové Maximiliána Rudolfa Talacka z Ještětic zboží za 10.300 zl. rýnských Josefu hraběti ze Schönfeldu na Seči a Nasavrcích, který i druhou část zboží bítovanského koupil a tak celý původní statek spojen s panstvím nasavrckým.

Bítovany