Čítanka jaro/Z temného kouta
Vějířky kolem úst již nejste k ovívání
Dřív ale když byl ještě mech
na velikánské stráni
a nenosili jsme svou starost na zádech
tehdy jste byly k tancování
a dobrý chládek chodil s vámi
Vějířky kolem úst již nejste k ovívání
jen malou zbraní žalu jste
nejpokornější zbraní
jež zcela tiše pláčem naroste

Z temného kouta myši vylézají
ne pro změnu ne náhodou
pro kousek života jímž v děrách umírají
z temného kouta myši vylézají
a za svobodou jdou

Ach nesmějte se jim vy kteří vídáváte
své umírání jenom v zrcadlech
vždyť jako myši tajně k světlu pospícháte
až k jedné holé stráni  Na té
naroste jednou velmi měkký mech

20. V. 1939.