Ottův slovník naučný/Odročení stání
Odročení stání (něm. Erstreckung) připouští se dle rak. soudního civil. řádu jen za podmínek zákonem stanovených soudcovským usnesením. Podmínkou o. jest v prvé řadě nepřekonatelná neb závažná překážka, pro kterou se strany neb jedna z nich ke stání nemohly dostaviti neb při stání projednávati, a když by neodročením stání způsobena byla straně, u niž se překážka ta vyskytla, nenapravitelná škoda. Dále nutno stání odročiti za účelem provedení důkazů neb opatření si listin neb předmětu, který má býti ohledán, pak když není možno spor při jednom stání skončiti pro obsáhlost látky a konečně když soud sám jinak neodkladně jest zaměstnán nebo pro jiné důležité příčiny nemůže stání konati. Překážky, které stranám brání pokračovati v jednání, mohou býti buď fysické, na př. choroba, neb jiného druhu. Z posledních překážek jmenuje zákon nezpůsobilost srozumitelně se vyjádřiti a spor projednati, vyskytnuvší se u strany neb jejího plnomocníka, vyloučení plnomocníka pro nepřístojné chování a opožděné doručení přípravného spisu, tak že se strana do stání ani připraviti, neb ve sporech advokátských ani právního zástupce opatřiti si nemůže. Konečně připouští se také o. z morálního důvodu, když totiž má strana býti slyšena přísežně, aby se jí poskytla lhůta k rozvaze. Bez příčin zákonem uznaných nesmí býti stání odročeno ani k souhlasné žádosti obou stran. O. děje se buď na návrh stran nebo z úřední povinnosti usnesením, jímž zároveň, je-li to možno, ustanoví se stání nové. Proti usnesení, jímž stání bylo poprvé odročeno na dobu ne delší 4 neděl, nepřipouští se stížnost. Útraty vzešlé o-m s. nese k návrhu strana, která zavdala k němu podnět, a to bez nároku na náhradu, i když ve sporu zvítězí. Když se nedostavily ke stání obě strany, nese každá z nich polovici útrat o-m vzniklých bez nároku na náhradu. Hlr.

Právo v Ottově slovníku naučném