Ottův slovník naučný/Percy
Percy [pèrsi]: 1) P., rod, viz .

2) P. , spis. angl. (* 1729 v Bridgeworthu, Shropshire – † 1811 v Dromoreu), studoval na universitě oxfordské, stal se r. 1753 vikářem v Easten-Mauditu, r. 1756 rektorem ve Wilby a oddal se horlivě literatuře. Z portugalského rukopisu přeložil čínskou novellu Han Kiou Choaun or the Pleasing History (1761, 4 sv.), po níž následovala sbírka pořekadel a ukázky veršů čínských. Dále vydal. Miscelleanous pieces relating to the Chinese (1762, 2 sv.) a Five pieces of Runic poetry (1763), složených pod vlivem Macphersonovým. R. 1765 vydal ve 3 sv. Reliques of ancient english Poetry, staré anglické ballady, z nichž některé nalezl nejprve v starém rukopise u přítele svého Humphreye Pitta ze Shifnallu a doplnil pak jinými nálezy; sbírka tato zaručuje P-mu čestné jméno v dějinách anglického písemnictví, na něž působila obrodně: probudila smysl pro lidovou poesii, obrátila mysl básníků k realistické barvitosti a malebnosti a připravovala, alespoň po jedné stránce, dráhu směru romantickému. Stopami P-ho dala se pak celá řada badatelů. P. sám nalezl tu životní úkol. Vydal ještě: The Household book hrab. Northumberlandského (1768), Northern antiquities (1770) a The Hermit of Warkworth (1771). R. 1782 byl jmenován biskupem v Dromoreu a napsal ještě několik děl menší důležitosti, většinou obsahu bohoslovného. R. 1840 byla založena »Percy Society«, která uveřejňovala staré ballady a rozešla se r. 1852, vydavši 96 svazkův. Srv. J. Pickford, Life of P. (1867 a 1868). Šld.

Angličané v Ottově slovníku naučném