Okno/Za krásné jarní noci…
Za krásné jarní noci
se spáti nechtělo,
protože mnoho žilo
a mnoho bolelo,

protože vábila mne
blouznivé Luny moc.
Cest tisíc slibovalo. –
A přišla zimní noc.

Za krásné lednové noci
jsem zase neusnul,
do okna vítr třásl,
do okna vítr dul.

A hleděl jsem v bouři a vichr
jasnýma očima,
protože vábila cesta
prostá a jediná.