Poesie francouzská nové doby/Útěcha
My drzí nevěrci, barbaři pobloudilí,
jsme včera, paní má, rty, jež se rouhají,
z dna srdce vašeho hrdličky vyplašili,
jež lásku, důvěru vám pěly potají.

Ó jak jste plakala, ta spurná slyšíc slova.
Ó zapomeňte jen jich žluče plnou zvěst!
Ó buďte děckem zas, ó věřte prostě znova,
neb peklem pochybnost a víra nebem jest.

Poezie