Ottův slovník naučný/Homole
Homole: 1) H., osada v Čechách, viza. — 2) H., osada t. u Černčic, hejt. a okr. Nové Město n. M., fara a pš. Bohuslavice; 6 d., 32 ob. č. (1890) — 3) H., ves t. u Drhova, hejt. Příbram, okr. Dobříš, fara a pš. Borotice; 15 d., 95 ob. č. (1890). — 4) H., samota u Vel. Lhoty, hejt. Rychnov n. K., okr. a pš. Kostelec n. O., fara Sudislav; 48., 19 ob. č. (1890), poutnický kostel Sedmibol. P. Marie s kaplemi sv. Jana Nep. a Nanebevzetí P. Marie z r. 1692. Kostel jakož i škola vystavěna vdovou Terezií Eleonorou, roz. ze Žďáru. Kostel r. 1864 vyhořel.

5) H., pahorek v Kladsku se zříceninami někdejšího hradu. R. 1590—93 patřilo zboží homolské Rudolfovi ze Štubenberku a na Novém Městě Hradišti n. Metují a úředníci jeho téže doby: Jeronim Rogl, sídlem v Dušníkách r. 1590, a Václav Taubic, sídlem v Levíně r 1593, úřadovali česky, jak svědčí zhostní listy do města Náchoda zaslané. Hše.

Homole
Homole