Zimní cesta/21. Nocleh.
Já k poli mrtvých sklíčen
a chůzí vratkou spěl:
„zde nocleh snad si najdu“
jsem si řek a k zídce šel.

Ty věnce zvadlé kolem
by výzvou mohly být,
že umdlenému chodci
zde hospodou lze dlít.

Což komory jsou všechny
v tom domě plny již?
Můj krok je k smrti schvácen,
mě mdloby zmáhá tíž.

Ty nehostinná krčmo
mně nechceš nocleh přát?
Nuž dále jen a dále pojď,
holi má se dát.