Dokořán/V dešti
Hnát větve z hrobu noci ční
déšť zní ta harfa Máchova
ó hořká slitovnice měsíční
a struno krví nachová

Tma v těžkých kusech padá teď
strom třese se v své bezlistnosti
pad snění hrad a trčí holá zeď
pokreslená od lítosti