Kohout plaší smrt/Hřbitov námořníků
Námořník klesá jeho tvář dělí se s nocí
Kristus proměněný v rybu jej obeplouvá
spadlé hvězdy oživlé v hvězdicích
plouží se zelenou nocí dna
zavěšujíce podivné řády a vyznamenání
na hrudníky utopenců
z lodi kapitána Nemá která po všech mořích
vozila naše tklivé dětství

Z prasklého břicha vyplouvá duhované zvíře
s vousy tygra a maskou černošských tanečníků
bahno chrchlá barevné šlemy
dotýkáš se jich uhaduje v nich pleť žen budoucích

Rozpadlé kosti omílané proudy
přizpůsobují se moři že nerozeznáš je
od slepých ryb a medus
jen onen schoulený tvar zdá se býti okem blázna
plným záhrobí setřelých hvězd a nebes zborcených
Krabove podobní matematickým vzorcům
spí na krunýřích klínovým písmem zapsánu historii potopy

Duše utopených námořníků v chechtotu racků
živým se vysmívají
hravost delfínů umlká a létající ryby
otřevše se o měsíc jeho ornát smýkají po hladině

Ve snách slyšíš líbezný hlas lákající tě dolů
je to hlas tvých sester jsou undinami
jsou to jejich oči jež zříš nakloněn nad hloubkou
poznáváš ty oči nejsou jen tvé
jsou to oči rodu
za všech počasí oblohou sesbíranou zbarvené

Je den dušiček a ze všech hlubin připluvši
světélkující ryby stanou nad utopenci a svítí
svítí věčným světlem