Nové verše/Pokoj s nábytkem
Šli světem v mladém horování
zprvu — a pak již bez zájmu.
U starých vdov a mladých paní
své žití tráví v podnájmu.

Na stěně z oprýskaných rámů
lhostejné hledí obrazy.
Na skříni plno knih a krámů,
jak je tam ruka nahází.

Zvědavě po pokoji dívá
se řada zaprášených bot
z pod lože, k lásky hrám jež zpívá
svůj rozladěný doprovod.

Vzdychati pohovka si zvykla.
A okno špatně zavírá.
Na chabých nohách stůl se viklá,
když ruka hlavu podpírá.

A duše pod okolí vlivem,
ztrácejíc radost z požitku
usíná v stesku zádumčivém
chátrajícího nábytku.