Nemohu říci víc
Nemohu říci víc mé krásné zahrádky
než to že jste se ztratily
klíči který vás otvírával

A dveřmi kterými se do vás chodilo
létají jenom vlaštovky a vrabci
tamtudy vchází vše co se čistě dívá
a každá faleš vstoupit chce-li ihned se zapotácí
tamtudy chodí co se navracívá
do země své

Ubohý opuštěný klíči bez zahrádek
Ubohá opuštěná zemi má
Ubohý opuštěný hřbitove

Nemohu říci víc mé krásné zahrádky
než to že brzo kdosi najde vás
a klíčem jenž je k ničemu
klíčem jenž neotvírá
pozná že vaše krása nezrezivěla
v zámcích svých skřípavých
pozná že jeho víra
že jeho ubohá opuštěná víra
má ještě hlas

29. V. 1939, doma.

Poezie