Ottův slovník naučný/Bašibozukové
Bašibozukové (tur. bašy-bozuk, ten, jehož hlava jest rozrušena, potrhlý; tak zváni b. pro svou nezkrotitelnou, až zběsilou divokost), nepravidelné vojsko turecké, jež v čas potřeby na vyzvání sultánovo povinně ze všech provincií se sbírá. Některé pašalyky staví pěšáky, jiné jízdu. Zastoupeni jsou tím způsobem mezi b-ky nejrůznější národové říše osmánské: Kurdové, Čerkesové, Egypťané, Tripolci, Túnisané, Kabílové, Arabové alžírští; nejhlavnější kontingent skýtají však Albanci a Turci maloasijští. Turci evropští jen výjimečně jsou zastoupeni. Většinou jsou to dobrodruzi a lidé štítící se práce, jimž válka poskytuje příležitosti ku plenu a ničení. Dostávajíť dobrovolníci takto sebraní od sultána zbraň, náboj i chléb, ostatní potřeby své opatřují si plenem. Při tom neomezují se toliko na kraje nepřátelské, nýbrž táhnouce z území do území nešetří ani obyvatelů tureckých, již trpí jimi mnohdy více než vojskem nepřátelským (na př. r. 1854). Z té příčiny již opětovně musili býti odzbrojeni řadovým vojskem tureckým. Jinak vynikají svojí statečností, nejsou však schopni kázně, jak opětovné marné pokusy tomu svědčí. Ve všech válkách tureckých s Řeky, Rusy, Srby, Bulhary prosluli nad to svojí ukrutností, jako na př. r. 1876, kdy při krveprolití batackém pobili pod vůdcem svým Ahmetem agou 1000 Bulharů, již do kostela se byli utekli. R. 1855 vyžádala si vláda anglická pomoci tureckého vojska b-ků pro Indii, postavivši je pod vůdce indického. Ale i zde, právě tak jako jinde, osvědčili se pro úplnou nekázeň svoji materiálem nezpůsobilým. Zbraní b-ka jest kopí 3 m dlouhé, z bambusu nebo jiného lehkého dřeva, šavle, jíž zvlášť obratně vládnou, 2 (i více) pistolí a dýka. Dk.

Bašibozukové