Ottův slovník naučný/Pithou
Pithou [pitù]  (lat. Pithoeus), právník a humanista franc. (* 1539 v Troyes – † 1596 v Nogent-sur-Seine). Pocházel z právnické rodiny proslulé v XVI. stol., vzdělal se v rodišti a v právích pod Cujasem v Paříži, kdež se dal zapsati r. 1560 mezi advokáty. Znal se k víře reformované a aby unikl pronásledování, prchl r. 1568 do Basileje; vrátiv se do Paříže unikl vraždění noci sv. – bartolomějské, žil rok v ústraní, zřekl se pak kalvinismu a získal si tak přístup k veřejným hodnostem. Byl také královským prokurátorem v parlamentě. Druže se k straně politiků (politiques) měl také podíl na vydání satiry menippejské, k níž přispěl řečí Aubrayovou (Harangue de D'Aubray, 1593) Jako horlivý zastance gallikanismu a práv králových uveřejnil Les libertés de l'Église gallicane (Pař., 1594, s kommentářem Dupuyovým, t., 1715, 2 sv.) a Mémoire aux évêques de France pour leur démontrer qu'ils pouvaient, sans le pape, relever le roi de l'excommunication. Z humanistické činnosti jeho vyniká prvé vydání bajek Phaedrových (Troyes, 1596), jež vydal dle rukopisu nalezeného jeho bratrem  (* 1543 – † 1621); pak vydal též báseň Pervigilium Veneris, Salviana, Juvenala, Persia, Petronia, l'aula Diakona a Ottona Frisinského a j. Z jeho studií starých zákonův a památek právních vznikly zvl. spisy: Annalium et historiae Francorum scriptores coaetanei XII (Frankfurt, 1594); Historiae Francorum scriptores veteres XI (t., 1596), pak vydání starých památek právních (kapitularií Karla Vel., Ludvíka Pobožn., Karla Holého [latinsky]; Li droict et lis costumes de Champaigne et Brie, que li roys Thiebaulx establi) a posléze i paměti o dědičných hrabatech champagneských v Le premier livre des comtes héréditaires de Champagne et Brie (Paříž, u Rob. Estiennea, 1572). Labbé (Carolus Labbe) vydal r. 1609 v Paříži soubor jeho spisů pod názvem Petri Pithoei opera sacra, juridica, historica, miscellanea.

Francouzi v Ottově slovníku naučném