Poesie francouzská nové doby/Stance
Jak rád vidím v dolu ztmělém,
        osamělém
jak náhrobek s chmurným čelem
zdi opatství čněti výš!
a klášterních u portálů
        neb na valu
starých zámků, vryté v skálu
kropenku a bílý kříž!

Jimž na hřbetě Pyrenejí
        v živlů reji
jak bez masa věže tlejí
staré, truchlé památky.
Vy, jichž čas se netkne, ani
        blesků plání,
v prach rozmletých skalných strání
snad vy nejste ostatky?

Rád mám v blesku záři bledé
        věže šedé,
když kolem vás bouře jede
a v zdech starých zavíří,
schody též se stáčející
        v zdi se tmící,
jež hlas žalmů budí spící
od pilíře k pilíři!

Oj, když vichr v žalném vytí
        v kraj se řítí
a pohoří za vlas chytí
v rudých blesku zákmitu,
v lese, jež řve a se klátí,
        rád zřím pláti
a kláštera věže státi
jak dva stromy z granitu.

Jak rád zřím, když noc je blízká,
        jak se blýská
a v hru pestrých barev tryská,
vrat klášterních růžici.
Jak rád v klenbách černošatých
        v portál spjatých
tiše staré sochy svatých
za živé se modlící!

Poezie

fr:Premières Poésies (Musset)/Stances (« Que j’aime à voir dans la vallée »)