Ottův slovník naučný/Parůžky
Parůžky (vyobr. č. 3060.), parohy srnčí zvěře, vyvinující se podobně jako jelení, liší se od nich hlavně svým tvarem; v celku jsou mnohem menší, ale bývají hojně zdobeny . Jen srnec nasazuje p., u srn to bývá neobyčejnou vzácností. Když je srnečkovi 6 měsíců, počnou mu vyrůstati p., mající podobu tupých paliček.  otlouká s nich zaschlé lýčí v březnu a vytlučené p. zašpičatělé, vzhůru trčící to lodyhy bez výsad, shazuje  v prosinci. Brzy pak nasasuje nové, někdy opět jen lodyhy bez výsad, ale značně silnější, anebo vidličnatě (se dvěma ) rozvětvené tak, že výsada zahýbá se ku předu a špička směrem opačným. Ze špičáka stal se . V násl. roce srnec zdoben jest buď opět vidličnatými, ale silnějšími p., nebo přibude jeden výhon, tak že stane se  čili . Na těchto p-kách vyčnívá první výsada ku předu, druhá na zad a špička vzhůru. Vidlák i křižák shazují p. své v listopadu. Obyčejně nemívají srnci na svých p-kách více výsad než šest. Jen výjimečně vyskytují se některé p. s osmi až desíti i více výhony. Stářím srnce přibývá tloušťky p-ků. Stanovení let podle výhonku není u srnce tak přesné jako u jelenův a roztřiďují se často pouze v srnce slabé a silné. U málokteré zvěře vyskytuje se tolik znetvořených p-ků jako u této. Nejsilnější p. srnčí málokdy jsou delší 40 cm a váží sotva přes 30 dkg. Čím starší srnec, tím tlustší má p. s více a krásnějšími  a se širší . črn.

Parůžky