Ottův slovník naučný/Aktuár
Aktuár (lat. actuarius), . Úřad tento vznikl, když ustálil se v řízení soudním obyčej, výpovědi stran aneb rozsudky, třeba původně jen v stručném výtahu, sepisovati. V říšském zákonodárství německém úřad soudního písaře takového již ve XIII. stol. se vyskytuje (1235). A. měl zároveň právo ověřovati opisy. V pozdějších dobách nazýván a-em podřízený úředník soudní, zejména i v Rakousku, kdež a-y byli písaři při soudech patrimoniálních, a později, když nastaly smíšené úřady okresní, nazýváni tak úředníci konceptní v XI. třídě hodnostní, kteří se dělili na a-y  a . Hodnost soudního a-a byla o stupeň vyšší než auskultanta. Pří posledním upravení organisace soudní na jejich místo nastoupili soudní . –l. Kr.

Dějiny Rakouska v Ottově slovníku naučném