Vlastenský slovník historický/Pavlovský
Pavlovský , Stanislav, biskup Olomoucký, rodem Polák, narozen na zámku Pavlovicích u Pštiny v Slezsku, studoval v Římě pod jesuity a r. 1574 dosáhl hodnosti doktorské v právích; toho roku asi také vysvěcen na kněžství. Jsa již od r. 1569 kanovníkem Olomouckým stal se 1575 proboštem v Brně, 1576 apoštolským notářem, 1577 scholastikem v Olomouci a konečně 1579 biskupem Olomouckým. V úřadě tom pečoval horlivě o rozšíření víry katolické a obnovení kázně církevní své diécese, a všemožně prohlížel k tomu, aby prebendy duchovní udělovány byly jen zasloužilým a jazyka národního znalým duchovním. P. dával se zhusta potřebovati k poselstvím diplomatickým, i byl jmenovitě r. 1578 poslem k volebnímu sněmu do Varšavy, na kterémž arcikníže Maximilian ucházel se o korunu Polskou. V lednu 1589 po bitvě Býčinské odebral se nanovo v čele poselství do Polska k vybavení arciknížete ze zajetí. V odměnu za takové služby potvrdil Rudolf II. biskupům Olomouckým důstojnost knížecí. Též ve věcech zemských býval P. často potřebován, jako v komisi o vyměření hranic moravsko-uherských a ve sporných věcech stavů slezských. Roku 1592 provázel arcikněžnu Annu co nevěstu krále Polského do Krakova, a r. 1596 s Václavem Berkou opět se odebral ke sněmu polskému o sjednání spolku proti Turkům. P. zemřel 2. led. 1598. Bylť on muž vysoce vzdělaný, přítel lidi učených, jež v pracích jejich všemožně podporoval, a jmenovitě krajanu svému Paprockému byl štědrým mecenášem. Pokusil se sám také na poli spisovatelském, přeloživ do latiny Šaškův popis cesty páně Lva z Rožmitála zachoval aspoň obsah díla toho, jehož český prvopis zahynul. Mimo to sepsal mnoho důležitých  v jazyku českém a latinském, z nichž i několik tiskem vyšlo.