Ottův slovník naučný/Acquittement
Acquittement [akytma͡n], franc., vůbec osvobozující nález trestního soudu. V trestním řízení franc. sluje a. nález, jejž na základě výroku poroty vydává bezprostředně předseda sborového soudu porotního sám ve formě pouhého rozkazu (ordonnance), když porota, popřevši otázku hlavní, vyslovila, že obžalovaný jest nevinen, poněvadž činu trestného nespáchal, neb poněvadž sice činu za vinu jemu kladeného se dopustil, avšak za okolností vylučujících příčetnost pachatelovu neb trestnost skutku (358 c. i. c.). Tím liší se a. od , při které soud obžalovaného osvobozuje od obžaloby formálným rozsudkem (arrêt), poněvadž z výroku poroty plyne, že obžalovaný skutku za vinu mu kladeného se dopustil, avšak trestán býti nemůže, ježto skutek tento nespadá pod zákon trestní, neb protože nastaly okolnosti, pro které čin přestal býti trestným. (364 c. i. c.) J. T.

Francouzské výrazy v Ottově slovníku naučném
Právo v Ottově slovníku naučném