Nové překlady Victora Huga/Včely pláště císařského
Óh, vy, jimž jesti plesem práce
a kořistí jen dchnoucí sladce
van nebes, vůně, jež má květ,
před prosincem jež utíkáte
a z květů ambru vybíráte,
abyste lidem daly med.

Jak nevěsty na snuby skryté,
jež čistou rosu popíjíte
z liliového poupěte,
vy dcery světla, v let se dejte,
ó včely k pospěchu se mějte
a s toho pláště slétněte!

Ó vyřiťte se bojovnice,
vy ušlechtilé pracovnice,
jež povinnost jste, jež jste ctnost,
vy křídla zlatá, žhavé střely,
na bídáka se sleťte, včely
a rcete: Zač tvá ničemnost?

Ty kletý, máš nás? V révy loubí,
jež zdivo chatek lidských vroubí,
úl náš se tiskne v chatek vlys,
my jasným blankytem se nesem,
se v růžích otevřených třesem,
jak po rtech Platonových kdys.

Co z bahna jest, zpět v bahno splývá,
za Tiberem spěj, kde se skrývá,
za Karlem devátým se dej,
na purpur, jenž se s krví bratří,
havrani s Montfauconu patří,
nes Hymettu včel zlatý rej!

Tam všecky pospíchejte v plese,
ať stydí se lid, jenž se třese,
oslepte taškáře, ať v tmách
se octne, obkličte jej dravě,
ať mouchami je zahnán hravě,
když lidé mají před ním strach.

Poezie

fr:Le Manteau impérial