Encyklopedie Britannica 1911/Desfontaines, René Louiche
(1750–1833), francouzský botanik, narozen v Tremblay (Île-et-Vilaine) 14. února 1750. Po absolvování medicíny v Paříži byl v roce 1783 zvolen členem Akademie věd. Ve stejném roce se vydal do severní Afriky na vědeckou průzkumnou expedici a po svém návratu o dva roky později s sebou přivezl velkou sbírku rostlin, zvířat atd., obsahující, jak se říkalo, 1600 druhů rostlin, z nichž asi 300 bylo poprvé popsáno. V roce 1786 byl jmenován na místo profesora v Jardin des Plantes, uvolněné v jeho prospěch jeho přítelem L. G. Lemonnierem. Jeho velké dílo, Flora Atlantica sive historia plantarum quae in Atlante, agro Tunetano el Algeriensi crescunt, vyšlo v roce 1798 ve 2 svazcích a v roce 1804 napsal Tableau de l’école botanique du muséum d’histoire naturelle de Paris, jehož třetí vydání vyšlo v roce 1831 pod novým názvem Catalogus plantarum horti regii Parisiensis. Byl také autorem mnoha pojednání o anatomii a fyziologii rostlin, popisů nových rodů a druhů atd., z nichž jedno z nejdůležitějších je „Memoir on the Organization of the Monocotyledons“. Zemřel v Paříži 16. listopadu 1833. Jeho sbírka ze severní Afriky byla odkázána Muséum d’Histoire Naturelle a jeho obecná sbírka přešla do rukou anglického botanika Philipa Barkera Webba.

Desfontaines, René Louiche