Básně (Sládek)/V upomínku/V
Odešla’s v tu tmavou dáli,
z níž se nikdo nenavrátí,
přes tvou hlavu čas se valí,
z klidu už tě neuchvátí.

Ale nad mou hlavou chřastí:
živých svět už mrtvých není,
neboť tam té ve propasti
tam je všeho zapomnění.

A to nejvíc v srdce hryže
a to mi až rozum mizí,
že, co bylo všeho blíže,
teď je ti tak cizí — cizí.