První rozkaz T. G. Masaryka vojsku
Vojáci!

Neochvějná vira ve svobodu, rovnost a spravedlnost, živená v nás nejušlechtilejšími tradicemi našich předků, přivedla náš československý národ k rozhodujícímu okamžiku v jeho dlouhém zápasu. Rakousko-Uhersko dávno Německem zotročené hroutí se nyní a patří už jen neslavné historii lidstva; imperialistické Německo založené na násilí, jde vstříc svému zaslouženému trestu. Společnému úsilí většiny národů podařilo se poraziti pangermanský výboj. Československý národ je hrd, že pochopil význam tohoto zápasu a postavil se okamžitě na stranu Spojenců. Podíl, který jsme přinesli vítězství demokracie, ačkoliv nebyl z největších, měl účinný vliv na rozhodnutí, jak Spojenci vděčně přiznávají. My jsme dali Rakousko-Uhersku smrtelnou ránu, bez nás Rakousko-Uhersko nemohlo existovati. My byli hotovi přinésti oběti a byli jsme přesvědčeni, že prorocká slova Komenského se vyplní.

Není času nyní k tomu, abychom soudili, komu přináleží největší zásluha: jest jasno každému, že jen společným úsilím celého národa mohli jsme dosáhnouti vítězství. Dobrovolník, přinášející svůj život, jeho matka, umírající hladem se svými dětmi, učinili svou povinnost.

Československý stát není více krásným snem, nýbrž skutečností. Tato skutečnost staví nás před nový a snad ještě těžší úkol; musíme zbudovati příkladnou demokratickou správu v našem novězrozeném státě. Svoboda ukládá velké zodpovědnosti, zodpovědnosti nezištné práce pro celý národ a lidstvo.

Vy, bratři dobrovolnici československé armády, podali jste důkaz, že náš národ dovede i za nejtěžších okolností pracovati soustavně a organicky. Vaše činy zaručují, že svoboda vykoupená tak těžkou cenou nezahyne, nýbrž, že bude ještě posílena a že v řadě svobodných, demokratických a pokrokových národů náš národ zaujme místo čestné. Vy, bratři, kteří jste bojovali na francouzské a italské frontě budete brzy čeliti novým úkolům doma. Vaši bratři dobrovolníci v Rusku mají ještě těžší úkol Vás, ježto se nebudou moci vrátiti tak brzo, jak by si přáli, avšak touto obětí posílíte posice našeho národa na mírové konferenci. Však Vy nejste zapomenuti, my myslíme na Vás a pracujeme pro Vás. Buďte ujištěni, že Spojenci Vám pomohou jako Rusku. Musíme vydržeti do konce.

„Nazdar!“

T. G. Masaryk.

(Po prvé otištěno v „Zpravodaji Čechoslováků za hranicemi“ č. 22. z 9. listopadu 1918.)

Armádní rozkazy