Ottův slovník naučný/Pacca
Pacca [paka] , kardinál římský (* 1756 – † 1844). Byl r. 1785 arcibiskupem in partibus a nunciem v Kolíně n. R., r. 1794 nunciem v Lisaboně, r. 1801 kardinálem, načež vrátil se do Říma, kdež stal se r. 1806 stát. sekretářem a v neshodách papeže s Francií energicky hájil zájmů církevního státu, takže r. 1808 papež Pius VII. jmenoval jej prodatarem. Ježto napsal r. 1809 klatební list proti Napoleonu I., byl zároveň s papežem od Francouzů jat a vězněn na pevnosti Fenestrelle v Piemontsku. Po konkordátě s Napoleonem byl sice propuštěn, ale ježto s Consalvim přemluvil Pia VII., aby konkordát zrušil, byl od Napoleona vypověděn. Po pádu císařově však zase nastoupil svoje úřady a vší silou zasazoval se o zavedení dřívějších poměrův a odstraňoval i dobré novoty Francouzův. R. 1815 účastnil se útěku papežova před Muratem do Janova zřídiv v Římě t. zv. Giunta di Stato, která vládla místo papeže. Za Lva XII. jmenován r. 1830 biskupem ostijským a velletrijským. Jeho práce literární jsou důležity jako historické doklady pro doby souvěké. Jsou to zejména: Memorie istoriche del ministero di due viaggi in Francia e della cattivita nel castro di San Carlo (Řím, 1830, 3 sv.); Memorie istoriche sul soggiorno del Cardinal B. Pacca in Germania 1785–94 (t., 1832); Notizie sul Portogallo con una breve relazione della nunziatura di Lisbona 1795–1802 (t., 1835, 3. vyd. 1845); Relazione del viaggio di papa Pio VII a Genova (Orvieto, 1833; spisy tyto vydány také po německu v Augšp., 1831–36 v 6 sv.). Srv. Notizie istoriche intorno alla vita ed agli scritti di F. P., arcivescovo di Benevento, pubblicate dal Cardinale B. P., suo pronipote (Modena, 1838, Orvieto, 1879), kterýžto spis vydal synovec jeho  P. (* 1817 v Beneventě – † 1881), od r. 1875 rovněž kardinál.