Růže stolistá/LI
Srdcem chladným, umem suchým
 Za pravdou se sháněje,
Uslyšíš jen šumem hluchým
 Zníti vždy své kročeje.

Viz ty divné tvorstva svitky!
 I v tichém snu dokola
Vše do nejvnitřnější nitky
 Bdí a vře a plápolá.

Všude pravdy pramen stkvoucí
 Rozlitý jen láskou vroucí
A tvým žezlem, básnění!
 V podobu se promění.