Ottův slovník naučný/Alkaličnost
Alkaličnost neb , v cukrovarství podíl žíravin (alkalií) ve stu dílech šťávy řepové; hlavně bývá žíravé vápno příčinou a-i a po jeho odstranění kyselinou uhličitou propůjčují čpavek a draslo šťávám reakce žíravé (alkalické). Varem lze vypuditi velikou čásť ammoniaku vzniklého rozkladem sloučenin dusíkatých, ale draslo provází zplodiny cukrovarské až k melasse, ve které dle Gunninga slučuje se s cukrem na saccharát draselnatý, který jest příčinou, že značný podíl cukru z melassy vyhraniti nemůže. Ačkoliv tedy jistý podíl a-i chrání cukerné šťávy, bílé kléry a siroby před zvrhnutím (invertováním), přece nadbytek alkalií má v zápětí mnohé svízele při těžení cukru. Mimo vzpomenuté již vlastnosti melassotvorné jsou alkalie příčinou  na zrno a slabé krystallisace zadních produktů. Proto v cukrovaru zkoušejí se pravidelně každý den veškeré šťávy na jejich a. Pro dělníky sestavil G. Hodek jednoduchý přístroj k rychlému stanovení a-i; podobný účel má též , jejž sestrojili Kappus a Šimek v Praze. Stanovení a-i má svůj základ v  pomocí normálné kyseliny, při čemž  lakmusu, fenolftaleinu nebo jiného indikikátoru naznačuje konečnou reakci. D. Č.

Alkaličnost