Moderní básníci francouzští/Píseň, již jsem slyšel ve Vosgách
Kdys v zahradě jsem byl, kde kvet’
a voněl jasmín, jak mne shled’,
přes plot se ke mně sklonil hned,
       děl bílý květ,
děl v šeptu tajemném:
Pro milenku mne vem,
       mne vem!
       Ach! ach!
Já bez ní žiju ve slzách!

A veselý pták s písní slet’,
blíž jasmínu si na plot sed’,
v své pěkné latině řeč ved’;
       děl pták, jenž slet’:
Hlas můj ve zpěvu dojemném
pro milenku svou vem,
       jej vem!
       Ach, ach!
Já bez ní žiju ve slzách.

Ó ptáku, květe, děl můj ret,
pro lepší los než můj, jenž klet,
ty vonět začni a ty pět!
       Tak děl můj ret.
Což s vůní v zpěvu příjemném
bez milky v žalu zlém
       já jsem?
       Ach, ach!
Jest mrtva — žiju ve slzách.

Poezie