Ottův slovník naučný/Abbás paša
Abbás paša, místokr. egyptský (* 1813 – † 1854), syn Túsuna paše a vnuk slavného Mehmeda Alího. Narozen v Džiddě v Hidžázu na pochodu otcově proti Vahhábitům, strávil tam svá mladá léta, načež byl vychováván v Kahiře u děda svého, jehož přízní dostalo se mu nejvyšších úřadů civilních i vojenských. Jsa 15letý stal se správcem Syrie, kterou řídil po 3 léta, při čemž byl ve válce s Tureckem r. 1831 velitelem oddělení jízdeckého; na to stal se vrchním insp. všech provincií a konečně prvním ministrem a presid. státní rady v Kahiře. Úřad ten zastával 8 let zalíbiv se jak domorodcům tak i konsulům evrop. R. 1848 stal se místokrálem. Hned po nastoupení změnil starý systém vládní, ne z lásky ku poddaným, nýbrž z nechuti k Evropanům; tak na př. odstranil některé daně, přestal prováděti nákladné stavby a jiné projekty, zjednodušil výdaje státní a ztenčil vojsko; ale jinak byl hrabivý a vyděračný. S Portou žil sice ve shodě, avšak když min. obchodu Artim bej, jenž pro zpronevěření utekl se do Cařihradu, a někteří příbuzní A-ovi intrikami svými jej očernili a Turecko chtělo opět Egypt samostatnosti zbaviti, počal zbrojiti. Zakročením Anglie a Ruska a vzhledem ku převaze tur. armády podvolil se a spor urovnán pak v jeho prospěch, protože Turecko r. 1853 k nastávající válce s Ruskem pomoci jeho potřebovalo. Od té doby byl věrným spojencem Turecka přispěv mu v krymské válce 15.000 m., loďstvem a zásobami. 13. čce. 1874 nalezen byl mrtev ve svém paláci; ranila ho prý mrtvice, ale spíše byl dle orient. zvyku od svých milců zavražděn.

Lidé v Ottově slovníku naučném