Sepsání války peloponnesské/80.
„I sám jsem již mnohých válek zkušen, Lakedaimoňané,
i z vás mnohé v témž věku spatřuji, tak
že nikdo ani z nezkušenosti nebude si války žádati,
aniž ji kdo, jak by snad sprostý lid soudil, za cosi
dobrého a bezpečného uzná. Rozvážíte-li pak náležitě,
seznáte, že ta, o kterouž se nyní radíte, nebude nejmenší.
Neboť s Peloponnesskými a sousedními obcemi
máme skoro stejnou sílu a můžeme rychle proti jednotlivým
z nich postoupiti; ale proti mužům, kteří v zemi
daleké od nás obývají a k tomu ještě v námořnictví
jsou velezkušeni, i všemi jinými potřebami co nejlépe
opatřeni: bohatstvím, zvláštním i obecním, i loďstvem
i koňstvem i zbraní i lidstvem, jakéhož není
ani v jednom jiném kraji Hellenska; potom pak ještě
mají mnohé spojence a poplatníky; — proti takovým
mužům jak bychom měli válku lehkovážně pozdvihnouti?
i več lze se důvěřiti, abychom se proti nim
kvapně pustili, nepřipraveni jsouce? snad v loďstvo?
ale v tom jsme velmi slabí, chystati pak si je a připravovati,
k tomu nám nebude času; snad v peníze?
ale těch máme ještě mnohem méně, neníť jich ani
v obecné pokladnici, aniž pak lze od jednotlivců jich
ochotně sbírati.