Ottův slovník naučný/Abíhú
Abíhú (hebr. můj otec jest on t. Bůh) a  (štědrý, šlechetný), dva ze čtyř synů Aaronových, kněží (Mojž. II. 24), již vzavše jedenkaždý kaditelnici svou, dali do nich oheň a položili na něj kadidlo a obětovali před Hosp. oheň , čehož jim byl nepřikázal. Protož sestoupiv oheň od Hosp. spálil je a zemřeli. (Mojž. III. 10.) Proto velekněžství A. dědili druzí dva synové Éleázár a Ítámár.

Abíhú