Ottův slovník naučný/Chambrana
Chambrana [šam-] (franc. chambranle), , obložení dveří, oken a p., skládá se z jedné nebo více desek nad líc zdi mírně vyložených a převáděcími články po způsobu architrávů ovroubených. Nejvnitřnější plocha ch-ny buď splývá v jedno s lícem zdi, anebo zapadá za líc zdi. Podřízená okna (na př. okna staveb hospodářských nebo továrních) bývají orámována jen jednoduchým sejmutím hrany (vyobr. č. 1889.). Profily ch-an mohou býti buď jednodílné (profil a, b, c, d, e, vyobr. č. 1890.) nebo dvoudílné (profil f, g, h, i, j, k, tamtéž), nebo může kterýkoliv z nich míti ještě na venkovském svém líci převáděcí článek (profil l, m, tamtéž). Okna nebo výplně jsou buď na všech stranách lemovány ch-mi (vyobr. č. 1891. a), anebo se opírají svislé části ch-ny o podokenní římsu (vyobr. č. 1891. b), anebo konečně stojí ch-ny na celém postamentu (vyobr. č. 1891. c). Průřezy ch-an buď zabíhají prosté do vrchních šikmých ploch podokenních říms, nebo mají též svou zvláštní patku, na které se někdy ještě lomí, anebo konečně se obrací jejich profil při doběhnutí nad římsu podokenní. Shora bývá na ch-ně v nejjednodušším případu uložen článek, mající výraz ukončení — korunování, anebo se nad oknem uspořádá nadokenní římsa, která buď jest sloučena s vodorovnou částí ch-ny vroubící podvoj č. nadpražní okna co s architravem v nadokenní římsu architravovanou, anebo se pod ni klade ještě vlys, tak že pak vodorovná ch. podvoje s tímto vlysem a nadokenní římsou tvoří celé kládí. Fka.

Architektura v Ottově slovníku naučném