Básně (Sládek)/V upomínku/VII
Mé štěstí se mi podělo
a já je hledám v pláči;
a lidé chodí s útěchou:
„To už se nezjinačí.“

Aj dobří lidé, zjinačí,
já přec je najdu, věřte mi,
vždyť ono není daleko,
vždyť na sáh jen jest pod zemí.