Ottův slovník naučný/Hod
Hod, , původně čas, pak zvláště určitý čas; odtud h. vánoční, velikonoční, svatodušní, poslední též h. sv. Ducha zván, ale i každý jiný svátek, tak že h. = den památní, svátek. Poněvadž h-y s kvasy byly spojeny, přeneseno jméno h-y i na  sám. Na Slovensku a na Moravě h. = . V Čechách označuje se tak zvláště kvas kmotrův a přátel po úvodu ženy.

Křesťanství v Ottově slovníku naučném
Národopis v Ottově slovníku naučném