Drobné verše/Píseň o nedbalém žáku
Ivánku náš, co pak děláš?
tys pořád ospalý, k učení nedbalý
        co z toho máš?

Vstaň a se mej, vlasy česej,
honem oblekni se, poklekni, modli se,
        do školy spěj!

Ivánek vstal, dlouho hledal,
nevěděl, kam šátek, punčochy, kabátek
        včera si dal.

Ivánku, již se opozdíš;
z kostela děti jdou, do školy se hrnou,
        ty tu stojíš!

Ivánek, hle, do školy jde,
práznou má taštičku, zapomněl na knížečku
        v komůrce své.

Domu běžel, kde by ji měl;
dlouho hledal kolem, až ji pak pod stolem
        pozdě našel.

Ivánku náš, co pak děláš?
děti jdou ze školy, ty teprv do školy
        se kolébáš?

Styděl se pak loudavý žák, —
potom byl pilnější, k učení hbitější,
        hodný školák.