Ottův slovník naučný/Belrupt-Tissac
Belrupt-Tissac, hraběcí rod na Moravě, ve Slezsku a ve Vorarlberku, původu ital.; od vév. parmského Františka Farnese obdržel 24. prosince 1700 titul hraběcí; 21. květ. 1825 udělen hraběti Josefovi, c. k. komořímu a rytmistru mimo službu († 1863), inkolát český. Z rodiny vyniká: 1) B.  (* 1818 v Opavě), dr. theol., světící biskup olomoucký – a 2) B.  (* 1826), c. k. komoří, doživotní člen panské sněmovny (člen strany ústavácké), zemský hejtman ve Vorarlberku a předseda hospodářské společnosti od něho tamtéž založené. Zavedl švédský způsob mlékařství do okolí bregenzského a povznesl toto důležité odvětví hospodářské na značný stupeň dokonalosti. R. 1882 vyznamenán komturským křížem řádu Františka Josefa a r. 1884 řádem železné koruny druhé třídy. –  (viz vyobr. č. 515.) má rod zlatého, v pravo hledícího lva v poli modrém. Štít ozdoben korunou hraběcí.

Belrupt-Tissac