Ottův slovník naučný/Heyfelder
Heyfelder: 1) H. , lékař něm. (* 1798 v Kostříně — † 1869 ve Wiesbadenu). Lékařství vystudoval v Berlíně, Jeně, Vircpurku a v Tubinkách, působil pak jako lékař v Trevíru a zorganisoval zdravotnictví v Sigmarinkách. R. 1841 stal se prof. chirurgie a později též ředitelem nemocnice v Erlankách a r. 1855 byl povolán za vrchního chirurga ruských vojsk do Čuchonska, načež se stal prof. chirurgie v Petrohradě. Byl všestranným lékařem, jenž přispíval do všech lékařských časopisů a sborníků své doby. Nejznámějším se stal jako chirurg svými studiemi o resekcích. Napsal zejména:  (Bonn, 1832, 2 sv.);  (Štutg., 1834);  (t., 1838, 2 sv.);  (Erlanky, 1847);  (Vratislav. 1855) a j.

2) H. , lékař německý, syn před. (* 1828 v Trevíru — † 1890 v Čárdžúji). Lékařství vystudoval v Heidelberce, Erlankách, Praze, Vídni a Paříži, roku 1859 vstoupil do ruských služeb a súčastnil se jako vrchní chirurg různých válek i výprav, jmenovitě v Zakaspicku, Napsal:  (Vídeň, 1861);  (t., 1863);  (Berlín, 1S66);  (, 1872);  (Petrohrad, 1S72);  (t., 1874);  (Hannover, 1888) a jiné.