Ottův slovník naučný/Osteomalacie
Osteomalacie (z řec.), , choroba vzácná, skorem výhradně u žen trvající a spočívající ve zvláštní výživné změně, které podléhají veškeré kosti, v prvé řadě končetinové a pánvičné. Porucha výživná spočívá v tom, že soli, zvlášť fosforečnan vápenatý, z tkaní kostní se vytřebají a tím kost nabývá měkkosti a podajnosti takové, že může býti krájena nožem. Tohoto chorobného processu účastní se jak kompaktní vnější vrstva, tak i tkaň houbovitá. Příčiny podmiňující změknutí kostí jsou jen málo objasněny: obviňují se v prvé řadě chlad a vlhko, dále těhotenství. Prvým jevem o. jsou prudké bolesti, sídlící v kostech, vyznamenávající se velkou setrvačností, dále kalná moč, chovající velké množství vápenatých fosforečnanů, prohýbání a deformace dlouhých kostí končetinových, zúžení pánve, klesání páteře do pánve a hlavy mezi ramena. Tím velkost těla se značně umenšuje. Nemocní nuceni jsou na lůžku setrvati v horizontální poloze. Zúžení pánve jest mocnou překážkou přirozeného porodu. Mx.