Patery knihy plodů básnických/Pátý máj r. 1821
V široširém moři v dálce
zní jakýsi smutný tón;
nevolá to touha k válce,
hranu vyzvání to zvon.

Muž, jenž králův trůny bořil,
svého věku první rek —
muž, ach, jemuž svet se kořil,
zbaven moci končí věk.

Na svém loži leží bledě,
maje jít na boží soud;
Antommarchi vedle sedě
zkouší, jak jde krve proud.

Kolem stojí soudruhové,
žal v jich tváři má svůj stan,
stranou číhá Hudson Love,
nevlídný ten Angličan.

Už skonává — už se tají
toho srdce bujný tluk —
druzi slzy utírají,
kolem slyšen nářku hluk.

Lékaři hlas hořce svírá,
šepce: Císař mrtev jest!
»Dvakrát se zde neumírá«,
Hudson dí, »teď hodin šest.«

Proto zní to v širé dálce,
světem letí smutný tón:
nevolá, ach, trouba k válce, —
dokonalť Napoleon!

(V České Včele, 1843.)

Poezie