Poesie (nová řada)/Proč vichr vyje
Proč vichr vyje a kvílí,
hřmí k nebi s pláčem a hněvem?
Zdaž stesky nese v té chvíli,
zdaž stená pohřebním zpěvem?

Jsou různé na světě žaly:
z nich jedny lítost vždy budí,
jsou, kdož by nad nimi lkali
a skryli cizí stesk v hrudi.

Jsou jiné, kletba jež moří
všech lidí, boha i světa —
ty samy hynou v svém hoři,
je poušť jen otáčí kletá.

Těch slzou neskropí žádný,
jim každá útěcha cizí —
bez slzy, samy v mrak chladný
bez echa zajdou a zmizí.

Jen vichr k nebi je bleskem
zoufalé nese v té chvíli,
i vyje pohřebním steskem,
v temnostech pláče a kvílí.

Poezie