Vlastenský slovník historický/Hradec
Hradec, menší hrad, majetek soukromý nějaké šlechtické rodiny aneb i zeměpána samého. Slovo to stalo se jmenem četných míst v koruně české, z nichž uvádíme: 1) H., něm. , malé město v rakouském Slezsku, v knížectví Opavském, se starobylým zámkem, který se již na začátku XIII. století připomíná co hrad královský pod zvláštním purkrabím. Královna Kunhuta, vdova po Přemyslu Otakaru II., byla zde dvorem po ten čas, co knížectvím Opavským vládla. Když knížectví to dostalo se Otakarovu levobočku Mikulášovi, připadl mu i H., jejž knížata Opavští od té doby drželi. — 2) H.  v. . — 3) H.  v. . — 3) H. Levý v. .