Vlastenský slovník historický/Mezeříč
Mezeříč,  1) , město moravské v někdejším Jihlavsku, velmi starožitné, které se již roku 1197 v listinách uvádí. Měšťané zdejší byli velmi horliví Husité a ve válce s Matiášem Korvinem zachovali věrnost králi Jiřímu, pročež město r. 1468 od Uhrů vydrancováno a spáleno jest. Tentýž osud zastihl je po bitvě Bělohorské od Poláků, pak 1643 a 1645 od Švédů. — 2)  M., též moravské město v bývalém kraji Novojičínském, jenž přidržovalo se horlivě učení Husova. Ponejprv se připomíná M. Val. co město roku 1275. Roku 1607 lehla větší část města popelem, 1620 drancováno jest od Poláků, 1621 od povstalých sedláků, 1643 od Švédů, 1663 od Turků.