Ottův slovník naučný/Varlamov
Varlamov: 1) V. , hud. skladatel rus. (* 1801 — † 1851), komponoval hlavně písně, z nichž mnohé těší se posud ohromnému úspěchu pro svůj upřímný cit, melodičnost a národní ráz. Pobyl nějakou dobu při rus. chrámech za hranicemi a r. 1832 stal se kapelníkem moskev. divadel, načež r. 1835 usadil se v Moskvě. Z písní jeho pokládají se za nejlepší: Pojmi meňa; Vot idut polki rodnyje; Ně šumitě; Och bolit; Molodaja molodka; Ach ty molodosť; Pěsň Ofeliji; Ispanskaja serenada; Razljubi meňa; Volšebnica; Bělejet parus odinskij a j. Sbírka jich počtem 223 vydána Stellovským (Petr., 1848, 12 seš.). Vedle toho vydal dílo Polnaja škola pěnija (Moskva, 1840), první rus. vokální rukojeť vážného rázu. R. 1886 v Moskvě podniknuto nové vydání jeho písní.

2) V. , herec rus., syn předešl. (* 1851), na petrohradské scéně vystoupil r. 1875 a záhy zaujal přední místo v rus. repertoiru, tak že náleží k nejoblíbenějším členům alexandrinského divadla v Petrohradě. Vyniká hlavně v úlohách komických, ale vystupuje rovněž v repertoiru klassickém.

Hesla v Ottově slovníku naučném