Z mého kraje/To u nás jsme
To u nás jsme … jsou všude kolem lesy,
ze skláren blízkých kouř se vzduchem valí,
zem černá je, ze škvárů šedé směsi
výdechem horko do tváře ti pálí,
pář umouněných košiláčků sedí
na bobku při hře, výrostek tu praská
a hvízdá do prstů, a časem hledí
po ovcích svých a s Tyrasem se laská,
ze sítí čáky, kolébky pak splítá
pro sestřičku svou ještě nerozumnou,
a řípu kdesi ukraď, nenasyta,
a písničku si při tom zpívá dumnou.