Poesie (Asnyk)/Dnes čeho třeba ti…
Dnes čeho třeba ti, ty chmurný dave,
by hruď tvou naděje svit plnil nový?
V tvou zasmušilosť čeho třeba, žhavé
by slzy tryskly v suchý zrak tvůj slovy?

Andělské chóry, o nichž ret snad poví,
jimž naslouchal jsi v šumu písně smavé,
již dozněly dnes mrtvě, zašly v rovy…
Tvé srdce nechápe jich zvuky pravé.

Ty slzy zatratil’s, mně, že líp v kalu
tě chrání rozvaha a klid tvůj, zmámen
svět do naha když svlékneš z idealů,

když mysl v prach jak červ se vkuklí chladná.
A hle — přec dál tě sžehá bídy plamen,
leč neosvěží tě již — slza žádná!

Poezie