Goetheho vybrané básně/Paria se modlí
Velký Bramo, mocí pane'
V tobě všecko vznik svůj vidí,
spravedlivý nebešťane!
Jsi to ty, jenž třídíš lidi
na ráju a na boháče?
Jsi to ty, jenž na své zemi
v život voláš s opicemi
i nás tvory běd a pláče?

K přednostem jsme nedospěli:
jsme jen jako špatné zboží,
z čeho jiní smrť by měli,
to náš počet nejvíc množí.
Lidé mohou tak se chovať,
mohou na nás shora zříti;
ty bys měl nás v úctě míti,
všechněm moha vypeskovať.

Nuže, po té prosbě, pane,
požehnej mně, synu svému;
neb dej, ať se něco stane,
co mne sblíží dechu tvému!
Bajaderu na bohyni
povýšil jsi nenadále;
i nám popřej ku své chvále
podobného divu nyní.