Immortelly/Na hřbitově
V teplé, tiché vůni na výsluní
po keřích a stezkách mezi rovy,
poletují motýlci tu luzně,
kropenatí, hnědí, purpuroví.

V stínu cypřiší zde ráda sedám,
pěkná duma hebce padá k víčku,
zřím, jak motýl, kolmo křídla složiv
kolébavě leze po měsíčku.

Zřím, jak moucha leskle zelenavá
po stébélku trávy lehce šplhá,
a kdy vzletí, jak to křídlo tenké
zasvitne jak zlatotkaná mlha.

Zřím těch drobných tvorů velkou radost,
jak tu skáčí, lezou, bzučí spolu,
zřím, jak málo stačí k tvorstva štěstí …
a mé oko vlhne slzou bolu.