Ottův slovník naučný/Regály
Regály čili ,  (jura regalia, t. j. práva královská), původně výsostní práva panovníkova, jež byla pramenem jeho příjmu. Pojem r-lů vznikl v dobách, kdy za nevyvinutosti státu hlavní pozornost k sobě obracel panovník, král (rex), od čehož název práva královská. Na panovníkovi ležely jisté povinnosti, jež nyní lpějí na státu. Aby je mohl plniti, panovník potřeboval značných hmotných prostředků. Poněvadž nestačily královské statky (domény, domania) a pojem daní byl ještě neznámý, prohlášeno právo okkupovati jisté věci jakož i právo těžiti z jistých předmětův a podniků za výhradné právo panovníkovo. Tak vznikl nejdříve t. zv. r- (Bodenregal), na jehož základě mohl jen panovník půdu nikomu nenáležející samojediný zabrati nebo jinému ji uděliti. R-ál tento, známý již v říši Francké, jevil se ve výsadách týkajících se mýcení lesů, kolonisovaní půdy atd. Z povinnosti panovníkovy stavěti a udržovati silnice a cesty vyvinulo se právo panovníkovo vybírati cla a mýta ( r-), a podobných r-álů byla celá řada, jako  r- (v. t.), ,  (viz ),  (právo vybírati od židů poplatky za poskytovanou jim ochranu),  (viz ) a j. V říši Římskoněmecké práva reg. náležela původně jen císaři, později však skoro všechna ta práva přešla do rukou pánů territoriálních. I ve státech, které nebyly ve svazku říše Římskoněmecké, pozoruje se podobný přechod mnohých reg. práv z rukou panovníkových do rukou cizích, a to do rukou šlechty, resp. vrchností. Od XVII. a zvláště XVIII. stol. rozeznávají se  (regalia majora sive essentialia, reg. minora sive accidentalia). Většími reg. právy rozumějí se výsostní práva spojená nerozlučně se státní mocí, jako jest výsost justiční, policejní, finanční atd. R. tyto nejsou zdrojem příjmů, jako menší práva reg., která se dostala do rukou vrchností, pročež nazývána též  (jura dominalia, beneficia curialia). Náleželo k nim na př.  (jus molae),  (jus educilli); srv. čl. ),  (jus macelli),  (jus venatunis) a j. Práva ta v nové době všude byla zrušena. Jen několik málo r-lů udrželo se v rukou státu až podnes, jako na př. mincovní a poštovní, ba některé v nové době teprve vznikly, jako r-ál železniční a telegrafní. Někdy nazývány bývají  r. t. zv. , jako tabákový, solní, kořalkový, sirkový a j. Nejsou to však r. ve smysle shora naznačeném, nýbrž zvláštní druh spotřebních daní, kde způsob vybírání daně se zjednodušuje a kontrola usnadňuje. -dlc.

Právo v Ottově slovníku naučném