Anemonky/Slzenky


1. 
Jak sladce, mile v hájku zní
slavíka klokotání!
A zpěvy jeho provází
větérku šepotání.

Jen zde mi kyne blahý mír
v tom tichém, luzném snění;
tam v světě — tam je zhoubný vír,
tam klidu pro mne není.

2. 
Co poutník mdlý a neznaný
v tom šírém světě stojím;
na rumy ráje zašlého
zpět patřiti se bojím.

Ten pustý život srdce mé
jak břímě vezdy tíží,
jen láska, lyra, zpěvy mé
mne ještě k němu víží.

3. 
Jen tobě chci já věnovať
tu pozemskou svou pouť,
bych mohl, dívko milená,
tvým pěvcem povždy slouť.

Ať vavřín, duchů slavných znak,
jest lepším pěvcům dán;
já dosti budu odměněn,
jsa Tebou milován.

Poezie