Ottův slovník naučný/Deville, Sainte-Claire D.
Deville, Sainte-Claire D. [sént klér dvil]: 1) S. C. D. , geolog a meteorolog franc. (* 1814 na ostrově sv. Tomáše v Antillách — † 1876 v Paříži), studoval na škole hornické v Paříži, cestoval za účelem vědeckým na Antillských a Kapverdských ostrovech i v Italii, zastupoval nějaký čas geologa Eliea de Beaumont na , byl členem akademie věd, organisátorem a gener. inspektorem meteorologických stanic francouzských. Vydal cenné práce geologické, meteorologické a chemické, z nichž sluší uvésti:  (1846);  (1847);  (1852);  (1866);  (1878).

2) S. C. D. , chemik franc., bratr před. (* 1818 na ostrově sv. Tomáše — † 1881 v Paříži). Byl krátkou dobu professorem chemie na , jinak soukromým učencem. Zabýval se chemií minerální a fysikální. Uveřejnil s Wöhlerem klassickou práci o sloučeninách bóru a různých modifikacích tohoto prvku, dále o siliciu. Veliké slávy získal si v létech padesátých nalezením nové methody ku přípravě aluminia ve velkém. Sestrojil apparáty k tavení platiny a kovů platinových i jejich slitin ve kvantech netušené velikých i studoval chemii kovů těch. Tím umožněno zhotovování bezvadných bloků slitiny platinové s iridiem k normálním metrům a kilogramům. Nejdůležitější ze všech jsou klassické práce D-ovy o dissociaci: rozkladu chemických sloučenin horkem, při čemž se mu důmyslnými methodami podařilo odděliti jednotlivé produkty rozkladu, na př. kyslík a vodík z vody dříve, nežli se mohly opět sloučiti. Též sestavil D. důmyslné methody i přístroje k určování hutnoty par za teplot velmi vysokých. Mnohé z prací jeho provedli s ním společně Debray, Troost a Hautefeuille. D. vystupoval až do konce života svého proti theoriím moderní chemie. Bnr.