Marnosti/VIII
Zavřeny nyní všechny cesty vyšší,
    a barrikádou k nim jsou skeletty.
V takových chvílích prý se pěkně píší
    vášnivé, vzteklé pamflety.

Na poety, již prolhaní jsou místy
    a lehcí jako jarní sníh,
na úsměvné a hladké novellisty
    aventur galantních,

Na šedé dny, jež nesou rukou štědrou
    lži, nízkost, duší porobu,
na kalamáře, snící nad katedrou
    recepty pro dobu. —

Smát bych se chtěl: to tuším dobře činí,
    to vznese duši nad nebe.
Pamflet psát na ty, kteří než já jiní,
    psát pamflet na sebe.

Tak je to dobře: hladoví psi venku.
    A ve mně toho mnoho tlí.
Tak je to dobře: Hladoví psi venku!
    Je třeba, by se nažrali. —