Ottův slovník naučný/Černilov
Černilov: 1) Č., ves v Čechách, hejtm. a okr. Hradec Král. (9.5 km sv.), býv. panství Smiřice a Hoříněves; 268 d., 2049 ob. č., a to 1350 kat., 542 reform., 143 augšp. vyzn. a 14 židů (1890), kat. kostel sv. Štěpána s obrazem P. Brandlovým, obec. 4tř. šk., kostel a 2tř. šk. evang. ref. a kostel, sídlo seniora a 1tř. šk. augšp. vyzn., pošta, místní pojišťovna proti ohni, cís. dvůr. Obyv. zaměstnávají, se rolnictvím, zvl. pěstováním cukrovky. Č. býval do r. 1298 zbožím královským, až r. 1298 král Václav II. prodal jej bratřím Hynkovi a Čeňkovi z Lípy. Roku 1311 dostal se Č. v moc Raimda z Lichtenburka, později Hynka z Náchoda, jenž jej r. 1353 s nedalekou Jasenou prodal markrabí Karlu pro mansionáře u svatého Víta v Praze. Později vystřídalo se několik majetníků, z nichž zasluhuje zmínky pověstný Jan Kolda ze Žampachu a Náchoda, jenž na zdejší tvrzi r. 1449 od Pardusa z Horké a Bohuše Kostky z Postupic po delší dobu byl obléhán. Za Adama Trčky z Lípy přjpojen Č. ke Smiřicím. Dávno pověstným je Č. pro poměry náboženské. Za válek husitských stal se Č. husitským a učení utrakvistické zachováno zde i přese vše pronásledování v době protireformace, tak že po prohlášení tolerančního patentu mnoho osadníků přiznalo se zjevně k líčení evang. Také Koniáš r. 1723 přišel do Č-a a zde před kostelem spálil hromadu knih zvláště Jana Husi a M. Luthera. Přes to mnohé a vzácné knihy zde se uchovaly. S exulanty ve Slezsku a Lužici udržovány stále styky. Pověstným v té příčině stal se Jan Těmín, jenž tajně ze Žitavy do Č-a knihy nosil, avšak ještě s jinými chycen a na zámku smiřickém dlouho žalařován. V Č-ě vzala koncem XVIII. stol. počátek náboženská sekta Gryllovců. — 2) Č., ves t., obec Výrava, 10.5 km od Kr. Hradce, 13 d., 78 ob. č. (1890). — 3) Č., ves t., kat. obec Libnikovice, pošta Třebechovice, 12 d., 69 ob. č. (1890).

Černilov