Dokořán/Žena
Žena s vyhrnutou krví
až k víčkům znehybnělým nadějí
z mramorové urny jejího dříku
propadá popel dohoření

Žena jímavě zhouslená vzlyky
temnotná kráska výhně
stooblý hrozen přezrálý
ssající kmitná sršení tmy

Žena okřídlená laskavcem
krajka vlny spějící v písek muže
nad divém tam té hry skončené
dech klokotný tají

Žena šarlatová kazajka dítěte
achát útrob s blánovím zářivým
jak svatební šat ryb závojnatek
žena prvně samodruhá

Žena tkající hedváb mléka
v zmámené tkáni prsů
jakoby Lotova zkameněle tu stojí
a čeká až hne se přicházející

Žena teď šlojíř marné pěknosti
jež se jí nezdá k ozdobení
bledne anať přistrojit se má
do nahoty nekřtěňátka

Žena úl snůšky vybraný
leží tu nahá svíce bez plamene
a sní se jí sní o temném medu
noci která minula