Ottův slovník naučný/Bézout
Bézout [bezú] , mathem. franc. (* 1730 v Nemoursu — † 1783 v Gatinois). Roku 1758 stal se členem akademie věd, r. 1763 examinátorem při dělostřelectvu a námořnictvu. B. nejprve sledoval křivky, jež lze zakončeným tvarem rektifikovati (1758), ale hlavním výsledkem vědecké činnosti jeho jest methoda k řešení soustavy lineárních rovnic a k vyloučení n neznámých z n+1 rovnice, již Cauchy ustálil. Důležitým  sluje tu věta, dle níž stupeň resultanty jest nejvýše součinem stupňů daných rovnic. B. byl prvý, jenž (1764) chopil se Leibnizovy, Gramerem znova vyslovené myšlénky o algorithmu, z něhož vyvinuly se determinanty. Celá řada pojednání předcházela B-ovo hlavní vědecké dílo  (Paříž, r. 1779), o němž 17 let pracoval. B. účastnil se vynikajícím způsobem tehdejší reformy vyučování mathematického ve Francii svými  (t., pro námořnictvo 6 sv., 1764—69; pro dělostřelectvo 4 sv., 1770—72), znamenitým i jasným výkladem, pro nějž dlouho oblíbeny byly nejen doma, než i v Polsku, kde výborný překlad J. Jakubowského vydán z rozkazu a nákladem krále Stanislava Augusta. Po smrti B-ově ještě r. 1825 nová franc. vydání jednotlivých svazků jeho  s dodatky a poznámkami vydával baron A. Reynaud. Sd. Bnš.