Sluncem a stínem/Letní večer
Teď ve mléčném soumraku
    měkce usnul den
a zpod tažných oblaků
    hvězdy září jen.

Skropen rosou, uzavřel
    na lukách se květ,
nad oulem hučících včel
    v sadu dřímá snět.

V srdci ztichly zápasy,
    zdřímnul bol i stesk,
v nebes dáli, na časy,
    svitne tichý blesk.

Poslední, tam v chatce kdes,
    zhasnul světla kmit;
od země až do nebes
    dýchá mír a klid.