V zemi, kde zítra již znamená včera/Nepředvídaný úvod


Nepředvídaný úvod 

Tato kniha dosáhla velmi rychle „druhého“ vydání. Druhého — po konfiskaci opraveného.

Psal jsem ji, maje stále před očima paragrafy zákoníků, probíral jsem se jejími větami, škrtaje opatrně všechna slova, na nichž by mohla ztroskotati její celistvost. Byl jsem si vědom nebezpečí, jež na ni čeká. Chtěl jsem ji chránit, neboť člověk miluje práci, jež slouží svobodě.

Neuchránil jsem ji.

Snad bys, čtenáři, mezi devátou a desátou stránkou této knihy četl ještě tři stránky, v nich poutník, vrátivší se ze Sovětského svazu, vypravuje o tom, co viděl v západní Evropě. Byl bys četl o některých věcech, jež těžce dolehly na tohoto poutníka a jež nemohl neviděti. Bylo to přece součástí té historie pozdního jara a léta roku 1930, již vypravuje tato kniha. Musel jsem říci i tuto část, musel jsem ji říct, neboť už je dvojí svět, ale v jednom celku, a elektrický proud, který jim prochází, nemůže být přerušen. Musel jsem ji říct — a říkal jsem ji .

Státní zastupitelství shledalo v ní překročení paragrafu 14, čl. 5 zákona na ochranu republiky a zanechalo stopu své bdělosti tam, kde stáli nezaměstnaní a jejich hlad a bída.

Pokusili jsme se — já i vydavatel této knihy — všemi prostředky, jež jsou k disposici občanu demokratické republiky, zabrániti tomuto projevu tiskové svobody. Byli jsme zbytečně důvěřiví. Rozhodnutí, které padlo, postavilo před nás problém celkem jednoduchý: Buď nevydati tuto knihu, nebo ji dáti do rukou tobě, čtenáři, roztrženou úřadem, který chrání ohrožený klid a pořádek.

Čas, v němž tato kniha vychází, je bohatý. Děj proudí rychle a bílá rána, zasazená do těchto stránek, je naplňována stále novými událostmi. I to bílé místo již mluví.

Proto jsme se rozhodli vydati ji tak, jak vychází. Je konfiskována. Je necelá.

Ale já, donucen psáti tento nepředvídaný úvod, vím, že ji budeš čísti celou.

Poznáš, co bylo konfiskováno v Československé republice roku 1931.

Praha 3. června 1931.