Ottův slovník naučný/Allokuce
Allokuce (lat. allocutio),  pronesené jednotlivcem k většímu neb menšímu shromáždění. Zvláště však nazývají se tak: 1) Povzbuzující řeč římských vojevůdců k vojínům před bitvou. 2) V římském slohu kuriálním jmenuje se tak přednesení papeže ke sboru kardinálů a poslanců cizích, ve Vatikáně pověřených, týkající se některé důležité věci náboženské nebo politické. A. taková z pravidla ustanovena je k tomu, aby jí byla obhájena zásada nějaká nebo právo církve. A. přibijí se tištěna na brány chrámu sv. Petra a zastupuje v novější době manifest papežův ke křesťanstvu.

Allokuce