Ottův slovník naučný/Contrarius consensus
Contrarius consensus [kon- kon-], lat., slulo v římském právu neformální dohodnutí stran, že nemá býti právem, na čem dříve se byly smlouvou usnesly. C-io c-su (mutuo dissensu) zrušovaly se přímo jen consensuální smlouvy v případě, že posud žádná strana předešlé smlouvy nesplnila. Jinak měla plnivší strana pouze nárok na vrácení plnění (condictio causa finita). Oproti jiným obligacím působil c. c. pouze nepřímo, jako pactum de non petendo. V obecném právu pandektovém i dle práva rakouského zrušuje se c-io c-su každá smlouva. Čk.

Římské právo v Ottově slovníku naučném