Ottův slovník naučný/Hrobice
Hrobice: 1) H., ves v Čechách na pr. bř. Labe, hejt., okr. a pš. Pardubice, fara Dříteč; 22 d., 193 ob. č. (1890), popl. dvůr a lihovar Rich. sv. p. Drascbeho z Wartenberka. Stával tu samostatný statek kláštera opatovského, jejž r. 1436 cís. Sigmund Divišovi Bořkovi z Miletínka zůstavil.

2) H., ves na Moravě, hejt. Holešov, okr. Vyzovice, fara a pš. Slušovice; 76 d., 423 ob. č. (1890), kaple, 1tř. šk., opodál samota Nové Dvory. R. 1480 připomínají se H. jako část zboží slušovického. V XVI. a XVII. stol. byl tu bratrský sbor a dům.

Hrobice
Hrobice