Základní otázky druhé republiky
President republiky Dr. Emil Hácha přijal v sobotu pražského zástupce říšskoněmecké zpravodajské kanceláře DNB na pražském Hradě a zodpověděl mu řadu otázek o poměru česko-Slovenské republiky k jiným státům, k menšinám, o vzájemném poměru spojených národů státu a o židovské otázce.

O příští zahraniční politice pravil, že bude důsledně sledovat ten směr, který v posledních týdnech zahájila. „Jsme si své nové situace dokonale vědomi,“ prohlásil president, „a musíme se tudíž snažit co možno nejdříve zjednat přátelské vztahy ke všem sousedům. Jsme rozhodnuti přispěti ve své oblasti podle nejlepších sil k usmíření. Učiníme vše, abychom dosáhli zlepšení hospodářských a sociálních poměrů. Zejména záleží nám na tom, abychom sjednali

dobrý poměr k říši německé.

Vedeni touto snahou, . Jsem přesvědčen, že s obou stran bude se vážně pracovat na odstranění překážek, které tu snad ještě jsou.“

President pak pokračoval: „O vztazích Italie k Česko-Slovensku možno již dnes říci, že se vyvíjejí tak, jak to odpovídá upřímnému přání vlády a veškerého obyvatelstva. Naše , náš obdiv a naše úcta k jeho slavné kultuře jsou odedávna u nás hluboce zakořeněny. Domnívám se, že v tom spočívá spolehlivá základna příznivého vývoje vzájemných vztahů.

Naše obyvatelstvo je mírumilovné, touží po přátelském řešení všech otázek velké světové politiky. Toto přání vede nás k tomu, abychom se snažili udržovati také . Vedeni přáním pracovati konstruktivně v prostoru kolem nás, věříme, že takto posloužíme míru.“

Přecházeje na vnitropolitické otázky, poukázal president na to, že ve vnitřní politice je nejdůležitější úlohou zachovati . „Široké vrstvy očekávají  Jen tenkráte, nebudou-li v tomto směru zklamány, bude možno opět získati plnou důvěru lidu. Nejbližším cílem hospodářské politiky musí být uvést znovu všechna kola hospodářského života do pohybu. Proto musí býti co nejúčinněji podporováno . Blížící se zima je nám výstrahou. Známe nebezpečí, jež může vyrůsti z oslabení soukromohospodářských činitelů a chceme mu včas čeliti.“

 v Česko-Slovensku zdůraznil dr. Hácha: „Poměr státu k naší německé menšině dostává svou zásadní směrnici od zahraniční politiky. Tato oblast vnitřní politiky musí se zcela přizpůsobit politice zahraniční.  a nepůsobily nepříznivě na poměry německé menšiny v nové republice.

Pokud jde o , pokládám za přirozené, že úprava jejích poměrů bude . Jsem však naplněn nadějí, že také tato otázka bude vyřešena způsobem, který přispěje ke klidnému vývoji vzájemného poměru.

Malý národ musí v kulturním ohledu 

především svou vlastní národní bytost.

Je však pochopitelné, že politická orientace státu má svůj vliv také na jeho kulturní vztahy. Duchovní vývoj, zejména u Čechů, má, byť se pohyboval na vlastních cestách, nesporně také mnoho co děkovat  podnětům. Není pochyby, že také v budoucnosti možno spoléhati na kulturní spolupráci.“

O vzájemném poměru  řekl president: „Život autonomních dílů, českého, slovenského a rusínského ve společném státě je určen nedávno vytvořenými ústavními zákony.  musí býti pro všechny nositele státní moci určující. Jen tak možno zabrániti nedorozumění. Jen tak vytvoří se ovzduší dokonalé vzájemné důvěry. Dnešní nová úprava má své nesporné přednosti, neboť , že jeden národ, který obývá jeden díl státu, bude hledět nabýt nepřiměřený vliv na jiný díl, a  všech při výstavbě státního celku.

Pokud jde zvláště o , je to díl ostatním ve státě . Jeho zařazení do Česko-Slovenska je plně odůvodněno, uvážíme-li, že Rusíni žili po staletí v bezprostředním sousedství Slováků. To nejdůležitější pro Podkarpatskou Rus je, aby jí bylo popřáno . Pak bude s to pokračovati ve své výstavbě k prospěchu svého národního vývoje.“

Zvláštní zájem vykazují tyto vývody presidentovy

o otázce židovské:

„V Čechách a na Moravě — na rozdíl od Slovenska a Podk. Rusi — je počet židů v poměru k celkovému obyvatelstvu malý. Už před válkou byl téměř uzavřen onen proces, který znamenal osvobození české vesnice od hospodářské nadvlády židů. Jak v bankách, tak v průmyslu byla účast židovského živlu poměrně menší, nežli tomu bylo u sudetských Němců. Proto židovský problém v českých zemích byl jinak umístěn nežli jinde. Při řešení židovské otázky bude se nyní jednati o to, 

Politické projevy
Emil Hácha