Ottův slovník naučný/Alea
Alea (), příjmení bohyně Athény, rozšířené zvl. po Arkadii, jakož i Lakónice. Tegejský chrám její, jejž zbudoval prý  (v. t.) a obnovil slavný Skopas, byl nejvelkolepějším v Peloponnésu a od starodávna bezpečným útočištěm. Kněžkou Athéninou bývala tam panna, která, stavši se dospělou, úřadu svého zříci se musila. (O podarech v chrámě tom věnovaných, jakož i jiných památnostech jeho obšírnou podává zprávu zvl. Pausanias.) Athéné příjmím A. měla zvláštní slavnost svou (Aleaia); arkadské město Alea mělo prý po ní své jméno. – Preller (Griech. Mythol.) stotožňuje Athénino epitheton A. s řec. subst.  (»teplo slunečné«) i shledává pak v něm doklad přikládaného Athéně významu bohyně jasného nebe. Dnl.

Alea