V přírodě/CXLVIII.
Stráň pukla v lilie bílé,
jak když napadne sníh,
mé duši tak to je milé,
snad vykvetla mně z nich.

Stráň bílá v lesku se mihá,
jak nevěsta v svůj den,
má duše v křídla se zdvihá
a chce k té stráni ven.

Kol stráně větérek vlaje,
jak když tam k tanci zvou,
v mé duši všechno už hraje —
snad našla družku svou.