Selské písně a české znělky/Je sečten dnů mých řad
Je sečten dnů mých řad
    a čas je odsud jít;
    v mé chalupi je chlad,
    v mých polích cizí lid.

Již chodím jako v snách,
    já neznám už svou zem;
    z mé ženy už je prach
    a já tu ještě jsem.

Můj syn šel za ní tam,
    vše prázdno v domě tom,
    já zůstal v světě sám
    jak opuštěný strom.

A tam, kde ona spí,
    mi vykopejte hrob,
    však hloub než někdy jí,
    hloub o několik stop.

Ať po letech spím tich,
    když hrobník přijde naň,
    ať nikdy kostí mých
    se netkne cizí dlaň.

Ten v statku kdos je dál
    už nebude chtít znát
    a nikdo nesvázal
    by pak je v bílý šat.