Píseň vzdoruje noci/Podzim
Déšť a déšť. A nový liják po něm.
Zvadlé natě hnědnou u trati.
Prázdný vůz a unavené koně,
vozka vztekle škube opratí.

Těžké kapky crčí do kaluže
na zapadlém konci dědiny…
Jako bys zřel zkrvavené muže
s prsty zarytými do hlíny

návsí, kde se děti nebatolí,
které pásy tanků zoraly.
Padá déšť a podzim čiší z polí,
unavený, chladný, zoufalý.

14. IX. 41