Vlastenský slovník historický/Mojmír
Mojmír 1) první slovanský kníže Moravanů, jenž v dějinách se připomíná, a dle něhož panující rod nazván . On zvítězil nad Pribinou, knížetem Nitranským, a spojil jeho zem s Moravou, která pak měla za hranice na západ Čechy, na jih krajiště bavorsko-francké, na východ veliké Bulharsko za Hronem a na sever Slovanstvo na Odře a Visle. Roku 846 válčil M. s Německým králem Ludvíkem, který jej poraziv ustanovil synovce jeho Rastislava za knížete Moravského, buď že M. byl již mrtev anebo uvězněn. Za M-a, jak se zdá, bylo již křesťanství uvedeno na Moravu, ale od kněží německých, pročež neprospívalo valně. — 2) M. II., syn velikého Svatopluka, král říše Velikomoravské, následoval po svém otci r. 894, musil bojovati s mladším bratrem Svatoplukem, který proti němu ze ctižádosti povstal a jejž pokořil. Za jeho panování odtrhli se Čechové od jeho říše, čímž tato ještě více seslabena jest. Osudný boj však bylo mu podstoupiti proti divokým Maďarům, jež Němci byli přivolali na pomoc již proti otci jeho Svatoplukovi. Od nich byli Moravané r. 906 u Prešpurka na hlavu poraženi, v kteréž bitvě nejspíš i M. a bratří jeho zahynuli. Tím vzala konec říše Velkomoravská.