Poesie (nová řada)/Přání
Minulo léto s vesnou již zlatou,
    i jeseň míjí, kam vzhlédnu —
den každý novou žehná mne ztrátou,
    a slz mých dopíjí ke dnu.

V ráz jeseň prchne, zima tu zbude,
    pavučí přerve pak přízi —
chvil jasných srdce nezdrží chudé,
    zůstane smutek — máj zmizí.

I zima přejde — bez žalu, vrásky,
    svět v jaro změní se znovu,
mne nezbudí však slovo již lásky,
    vždyť mrtví nevstanou z rovů!

Zas k hodům žití duchem i tělem
    přisednou jiní, v sny klamné…
Leč ta, již v srdci choval jsem vřelém,
    ať žije vzpomínkou na mne!

Poezie

pl:Poezye T. 1 (Adam Asnyk)/Życzenie