Poesie francouzská nové doby/Příteli Eduardu B.
Ty v čelo biješ se při čtení Lamartina,
a jak prokletý hráč ty bledneš, v nadšení
děs tebe uchvátí, blesk tryskne a v tvá líná
           se v ňádra náhle vtíná
a letě nocí tvou tě leká v zděšení.

Ó bij v srdce jen, neb tam se velduch kryje,
žal, soucit, nenávist i láska bydlí tam,
toť ona skála jest, zkad proudy harmonie,
           když Mojžíš do ní bije
ve žití pustině hned trysknou k výšinám.

Bez tvého vědomí snad vrou tam jejich vřídla,
ty lávy vulkánu ve slzách očí tvých,
a s vlaštovkami snad odlétneš v jiná sídla,
           ty, který cítíš křídla,
když nebem před tebou se letící pták mih.

Ó pak co lenost jest, zvíš v chvíli příliš krátké,
na větev sousední se vrátíš znavený,
tvé čelo, příteli, bez smutku ještě hladké,
           hruď plna lásky sladké,
ó nebij, nebij v ně, ať jsou jen zavřeny!

Poezie

fr:Premières Poésies (Musset)/À mon ami Édouard B.