Vlastenský slovník historický/z Mečkova
z Mečkova, starožitná rodina šlechtická, z níž obzvláště prosluli dva válečníci ve válkách husitských a pozdějších, otec a syn.  z M., jenž byl v držení rozličných statků v Klatovsku, připomíná se ponejprv r. 1404, byl 1421 hejtmanem táborským v Prachaticích, r. 1425 při dobývání Litomyšle od Sirotkův zlezl první zdi hradské a hlavní bránu vyvrátil, načež mu svěřeno město i panství k držení, kdež on potom málem devět let vládl. Mezi tím účastnil se r. 1429 a 1430 pověstné jízdy do Míšně, pak r. 1431 obležení Plzně, r. 1433 jmenuje se pánem na Valdeku, a 1436 obdržel od císaře Sigmunda některá zboží arcibiskupství Pražského. Syn jeho  z M. byl pánem na Uhersku v Chrudimsku a proslavil se také činy válečnými (1437—68) jako otec jeho, jmenovitě co zkušený správce vozních hradeb; r. 1437 byl s Pardusem při oblehání Litovle na Moravě, kdež upadl v zajetí; r. 1443 byl rotmistrem při vozech v slavném tažení tureckém krále Vladislava Uherského; r. 1449 stoje při jednotě Poděbradské měl rozepři s knězem Bedřichem Strážnickým, a ještě r. 1468 vynikl statečností v tažení válečném proti Matiáši Uherskému na Moravě.