Vlastenský slovník historický/Jeníšek
Jeníšek , jmeno staročeské rytířské rodiny, jejímž původním sídlem byl Újezd v nynějším Bílinském okresu (až podnes Újezd Jeníšův zvaný), a jejíž praotec  čili J.  žil na začátku XV. století, mívaje účastenství v tehdejších bězích politických. Jmeno J. oblíbili si potomci jeho v té míře, že je přijali za rodinné.  J.  byl r. 1530 hejtmanem kraje Plzeňského, stál 1547 pevně při Ferdinandu I., byl 1549 přidán osobám ku přehlédnutí zřízení zemského na sněmě zvoleným, a 1550 stal se podkomořím království Českého. Vnuk jeho  J.  vstoupil záhy do služby veřejné a stal se písařem menších desk zemských. Jsa jako jeho předkové horlivý katolík zůstal v bouřích roku 1618 vzniklých věren Ferdinandovi II., byl od stavů odpořilých vypovězen ze země a odebral se do Vídně, kde od císaře potřebován byl k rozličným jednáním a poselstvím. Po bitvě Bělohorské jmenován r. 1621 král. prokuratorem vedl pověstný proces proti povstalcům a koupil sobě rozličné statky po nich ke komoře připadlé, jmenovitě Březnici, kde r. 1640 vystavěl jesuitům kolej. Roku 1623 stal se hejtmanem Karlšteinským, 1640 nejvyšším písařem zemským a místodržícím. Roku 1642 potvrdil mu Ferdinand III. jeho starožitný stav rytířský a rozhojnil erb jeho.  J. zemřel 25. bř. 1651, obmysliv hojně rozličné ústavy duchovní a jmenovitě jesuity. Jsa bezdětek učinil dědicem bratrovce svého  mladšího, jehož syn  J.  byl roku 1728 povýšen do stavu svob. pánů. Ten, jsa poslední mužský potomek svého rodu, vyžádal sobě r. 1725 na císaři Karlu VI., aby směl jmeno i erb svůj přenésti na příbuzného svého hraběte Viléma Albrechta Krakovského z Kolovrat, jemuž posledním pořízením dne 13. dub. 1738 odkázal rozsáhlé statky své. Od té doby užívají hrabata Kolovratové také titule .