Ottův slovník naučný/Pastor Ludwig
Pastor , dějepisec něm. (* 1854) Habilitoval se r. 1880 na universitě v Inšpruku pro dějiny a r. 1887 stal se tam řádným professorem; r. 1901 byl po Sickelovi jmenován ředitelem rak. histor. Institutu v Římě. Z četných jeho spisů jmenujeme: Die kirchlichen Reunionsbestrebungen während der Regierung Karls V. (1879); Die Korrespondenz des Kardinals Contarini während seiner deutschen Legation (1880); Johannes Janssen (1892); Zur Beurtheilung Savonarolas (1898); August Reichensperger (1899). Hlavní jeho dílo je: Geschichte der Päpste seit dem Ausgang des Mittelalters (1886–95, 3 sv.; čtvrté vydání od r. 1901). Kromě toho P. vydal pozůstalost Janssenovu a od r. 1898 řídí Erläuterungen und Ergänzungen zu Janssens Geschichte des deutschen Volkes a je spoluredaktorem časopisu »Historisches Jahrbuch der Görres-Gesellschaft«. P. svou důkladností a bohatstvím archiválních pramenů náleží k předním něm. dějepiscům přísně katolického směru v novější době.

Pastor