Písně mužů/Matčin syn
V mučivě dlouhém, strašném snu
přízračný vidím stín:
zřím kohos, kdo přišel o rozum;
ten kdosi — mé matky je syn.

Dům bláznů, ten je mrtvější
nad hrob a nad žalář;
tam zákaz je přespat nahoře,
tam zákaz je holit si tvář.

Ne pro chorobu, ne pro zločin
mé matky syn vržen tam jest:
však proto, že více naň vložili
břemen, než možno je snést.

Co bdění, co strachu ze smrti,
co zimy a hřmotu i zla
hodili synu mé matky v číš —
až číš ta přetekla!

Ducha i tělo mu zlámali
a zůstat musil přece živ:
víc chtěli na synu matky mé
než na kom živém kdy dřív.

A zrovna že nesměl mrtev být
a viník nebyl a chor,
byl trápen déle mé matky syn
než jiný smrtelný tvor.

A nikdo neví, zdali a čím
a kdy se zhojit to má.
A nechť i v zrcadle vidím vous —
já vím: ten kdosi jsem já!

V jiných jazycích 
English: The Mother's Son

Poezie