Poesie (nová řada)/Poslední když růže
Poslední když růže zbledla,
hochu pravím: „Jdiž!“
Hle, nit zlatá pukla již,
kterou láska předla.

Přiskočím pak záhy v snění
nové outko vzít,
chtějíc přísti zlatou nit —
však dost příze není.

Rozpučely růže znova,
nit však nechce dál —
volám: „Hochu, vrať se!“ — Žal,
nevěří v má slova.

Poezie