A hrdý buď, žes nezradil…
Zase jaro se vším všudy,
a přece jiné nežli tehdy,
šedesát let jsou také dny,
vteřiny a v nich bolest
i vítězství,
společnou písní
zní to prvé vykročení:
Jsme komunisty.
Slib z roku dvacet jedna
jako štít zvednut nad žaláře,
hle, útržek dopisu: Věř
a vytrvej! v srdéčku z chleba
vyrytý vzkaz — před popravou,
zeschlý kvítek na paměť,
zapadlá jiskra v hlubině času
prolitou krví žhne ještě teď —
Ano, bylo jaro se vším všudy,
a přece jiné nežli dnes,
kdy potlesk XVI. sjezdu
slyšeli ve všech zemích světa —
My víme, válečný pochod
chce podminovat klid,
my víme, že hrozba robotů
nezná úsměv,
ale po šedesáti letech
ve jménu míru držíme stráž
a všem, kdo lidmi se cítí,
svůj pozdrav posíláme.