Cesta k mrazu/Báseň kamene


1. 
Kámen byl dán,
kámen byl dán!

Toť chvíle, která promlouvá
za všechno mlčící.

U hranic hřbitova
zapalte hranici!

Svět živých
neviděli jste ještě zpod svých čel?

Ať shoří jako dříví
na popel!

Pres ploty důvěřivých
ať prach je rozmetán!

2. 
Kámen byl dán,
kámen byl dán!

Toť chvíle, která odlétá…

Snad chtěla říci o mrtvých,
že jenom mrtví žijí…

Ó zdání hudby zasmušilé,

zakleté do rafií,
co chtěla říci chvíle?

3. 
Kámen byl dán,
kámen byl dán!

Ó střecho nebe, jaký je to dům,
že dusíme se v něm?

Ó střecho nebe, ukaž jazykům
na patře zbytečném,

kolik je dveří, které zbyly nám
v tomto zdánlivém jase.

Vždyť každá láska, kterou počínám,
již předem skončila se.

Vždyť nedozvíme se tu,
kde je zahrada.

4. 
Kámen byl dán,
kámen byl dán!

Ať nezastaví se v letu!
Ať dopadá!

30. VI. 1939.