Ottův slovník naučný/Chroustov
Chroustov: 1) Ch., ves v Čechách na svahu Zvičínského kopce, hejt. Král. Hradec, okr. Hořice, fara a pš. Miletín; 32 d., 193 ob. č. (1890), 2tř. šk., vápencové lomy a vápenice. Ves připomíná se r. 1267 při faře miletínské. — 2) Ch., ves t., hejt. Poděbrady, okr. Kr. Městec, fara Žlunice, pš. Kněžice; 92 d., 611 ob. č. (1890), fil. kostel Nanebevz. P. Marie (z r. 1780—85), ve XIV. a XV. stol. farní, jehož podací náleželo klášteru strahovskému, 2tř. šk., obč. záložna. Po válce 30leté pozbyl zdejší kostel duchovního správce, r. 1788 zřízena tu lokalie, ale r. 1807 opět zrušena. — 3) Ch., někdy ves t. u Borkovic za Veselím n. L.; náležela pánům z Rožmberka.

4) Ch., osada na Moravě u Střebnic, hejt. Mor. Krumlov, okr. a pš. Hrotovice, fara Valč; 14 d., 63 ob. č., 2 n. (1890). Ch. ve století XVI. zpustl a teprve r. 1710 osazen. — 5) Ch., ves t., hejt. Nové Město, okr. Žďár, fara a pš. Bohdalov; 48 d., 282 ob. č. (1890), kaple sv. Cyrilla a Meth., 1tř. šk. Ves bývala zvláštním statkem a ve XIV. stol. stávala zde tvrz se svob. dvorem, jež zanikla r. 1450.

Chroustov
Chroustov
Chroustov
Chroustov