Tvář/Ve tmě
Do tmy zahleděn
světa nevnímaje
duch můj okouzlen
čerň jen polykaje

chví bázni se při šepotu
jímž tráva trávě odpovídá
a kdos vida mou slepotu
zlá slova tiše napovídá

již rozumím krev je opakuje
smysly jak třeslice se chví
do výhně těla věčnost duje
sám sobě jdu si za rakví