Ottův slovník naučný/Palladion
Palladion (řec., lat. palladium) slula starobylá socha bohyně   (v. t). Nejznamenitější bylo p. trójské, jež s nebe spadlo, byvši Ilovi neb Dardanovi od Zeva dáno jako záruka bezpečnosti města, pročež od Odyssea a Dioméda uloupeno. Odtud několik měst honosilo se majetkem pravého p-ia, a to Argos, odkudž Sparta prý převzala p., Delfi a obzvláště Athény, jimž   (v. t.) prý zjednal p.; avšak též Řím, kdež prý v chrámě Vestině chováno pravé p., jež Aeneas přivezl do Italie. P-ia představovala Athénu stojící v plné zbroji s napřaženým kopím, jak souditi lze z antických vyobrazení mythův o Kassandře a o únosu p-ia. klk.