Vlastenský slovník historický/z Dražova
z Dražova Samuel  (), narozen 1593 v Hořovicích, stal se na vysokém učení Pražském r. 1614 bakalářem a téhož roku také mistrem, načež po nějaký čas působil na škole Vodňanské, r. 1616 se stal farářem v Litni, r. 1618 povolán do Prahy na faru u sv. Haštala a sv. Kříže Velikého, a r. 1619 stal se přísedícím konsistoře podobojí. Po Bělohorské bitvě vypovězen odešel do Vitemberka, a po smrti manželky své převzal vychování čtyr mladých pánů Kaplířů ze Sulevic, jež provázeje na cestách po Evropě všude se s učenými muži seznamoval a takové vážnosti docházel, že v akademiích cizích rozličných hodností, v Anglii pak r. 1626 i povýšení na šlechtictví dosáhl. Vrátiv se z cest byl od české obce v Perně za faráře povolán. Když r. 1631 Praha od Sasův byla dobyta, navrátiv se tam s jinými protestantskými kněžími ustanoven jest za faráře Týnského, za ředitele protestantské konsistoře a představeného akademie Pražské. Při snětí a slavném pohřbení hlav dvanácti předních Čechů, které od popravy roku 1621 na Staroměstské mostecké věži vystrčeny byly, měl ozdobnou a dojímavou řeč k lidu. Po vypuzení Sasů z Prahy vrátil se do Perna ve svůj předešlý úřad. S českými bratřími měl ustavičné hádky, a zemřel 27. ledna 1639. Sepsal četné spisy latinské a české, z nichž onyno pojednávají nejvíce o rozličných poměrech časových, tyto pak obsahují větším dílem příležitostná kázaní a modlitební knížky, s části polemiku proti bratřím.