Ottův slovník naučný/Neposlušnost
Neposlušnost . Starší řízení inkvisiční, uznávajíc povinnost obviněného přiznati se a pokládajíc toto přiznání za hlavní účel všeho řízení, vymáhalo na obviněném splnění této povinnosti i prostředky donucovacími, zejména torturou. Když tortura byla zrušena, zastupovaly její místo tak zv.  n. Takovými tresty stíhají na př. §§ 109. a 110. obecného řádu soud. kriminálního Josefa II. z r. 1788 obviněného, který dělá se na mysli pomateným, nebo zdráhá se odpovídati, nebo dopouští se patrných lží. Podobná ustanovení obsahují také ještě §§ 363.–365. I. d. rak. zák. tr. z r. 1803. V reformovaném říz. tr. zásada obžalovací nedopouští, aby obviněný, který jest tu především stranou processní, k výpovědi vůbec anebo ku přiznání zvláště mohl býti donucován; tresty pro n. ve smysle těchto zákonů starších nemají tu místa. Avšak i v nynějším řízení obviněný má rozličné povinnosti processní, jejichžto splnění může na něm býti vymáháno prostředky donucovacími, jež mohou zároveň míti povahu trestu pro n. Sem náleží , jenž vydává se na obviněného, jestliže byv obeslán k soudu nepřišel, aniž oznámil dostatečných příčin omluvných (§ 174. ř. tr. z r. 1873), a v některých případech vazba (§§ 182. a 191.). Mimo to náš tr. ř. obsahuje zvl. mimořádné  pro n. (neboli říz. , , §§ 422.–426.), jež k žádosti žalobcově má býti zavedeno proti obviněnému – předpokládajíc, že jest zdejším státním příslušníkem: 1. když mu po pravoplatném již vydání v obžalovanost nebylo lze pro jeho nepřítomnost dodati obsílku k hlavnímu přelíčení; nebo 2. když byla sice dotčená obsílka obviněnému ještě řádně dodána, avšak hlavní přelíčení nebylo lze zavésti nebo dále konati v jeho nepřítomnosti. K této žádosti soud vydá veřejnou vyhlášku (edikt), jíž obžalovaného vyzývá, aby v určité lhůtě k soudu se dostavil. Uposlechne-li obviněný vyzvání, koná se proti němu další řízení způsobem pravidelným, t. j. nařídí se proti němu hlavní přelíčení. Prošla-li však ustanovená lhůta marně, jest na radní komoře, aby k návrhu žalobcovu se usnesla, že se obviněnému po dobu nepřítomnosti zapovídá vykonávati práva státního občana. Tento výrok má rovněž povahu jednak prostředku donucovacího, jednak trestu pro n. – Processní n-i mohou dopustiti se i jiné osoby než obviněný, a lze potom proti nim užiti prostředků, jež rovněž mají zároveň povahu trestu pro n. Tak má se věc při prostředcích, jimiž na někom vymáhá se splnění  (v. ) nebo  nebo  (v. t). -rch.

Právo v Ottově slovníku naučném