Ottův slovník naučný/Češka
Češka , kněz pod obojí, výtečný znatel literatury latinské i řecké († 1547). V l. 1490—1500 byl pěstounem synů Viléma z Pernšteina, Jana a Vojtěcha. Z rozkazu p. Viléma z Pernšteina učinil Č. výbor ze spisů „dávných mudrců pohanských“, přibrav k tomu výňatky z knih Petrarkových a vše do češtiny přeložil, kterýžto spis pod názvem Řeči hlubokých mudrců vytištěn r. 1529 v Plzni, později ještě vícekráte; r. 1844 vydán Fr. Bezděkou pod názvem Základové moudrosti s předmluvou Šafaříkovou. Č. r. 1531 stal se kazatelem kaple betlemské a přijat do konsistoře pod obojí. V r. 1534 zastával též faru u sv. Jiljí. Asi r. 1538—40 stal se děkanem v Pardubicích. V postě r. 1546 doprovázel p. Jana z Pernšteina na cestě z Moravy do Čech i byl účasten rozmluvy, kterou tento měl s Augustou v Litomyšli. Bvý.