Básně z roku 1865, svazek I./Zamyšlená
Z paláce se z okna kloní
dolů mladá signorina,
o ruku se podepírá
hlavinka ta mdlá a líná.

Ale oheň černých očí
po lagunách krouží v letu, —
a plnýma rtoma svýma
lehce kouří cigarettu.

Signorino sličná, mladá,
proč hledíte na laguny?
rozzvučely srdce vaše
mandoliny zlaté struny?

Signorino, signorino,
pohlédněte s okna dolů,
strun těch hlas a srdce vaše
utíkají k moři spolu.

Utíkají za lodníkem…
škoda! v krátce po něm veta,
zapomeňte — kuřte, prosím,
uhasne vám cigaretta!