Omyly a přeludy/Opožděný květ
V mé roli dávno zaoraný květ
v pozdním létě vypučel,
když pšeničné již zhnědly lány
a žnec již s kosou od vsi šel.

Mhy přijdou hned a noci chladné,
větry se zdvihnou sychravé,
dřív než se rozvil, květ můj zvadne,
kol půjdou pohřby zdlouhavé.

Co klíčilo až v době zrání,
bez plodu musí zakrnět.
Tvé slzy, dítě, nezachrání
můj smutný, podjesenní květ.

Poezie