Nové překlady Victora Huga/Královna Victorie
Ó ženo pochmurná, až bez království, říše
ty staneš před Bohem, před bytostí, jež dýše
a stále živa jest, on potom řekne k tobě:
Kdo byla’s na světě?
                             — Ty, chvějící se v mdlobě,
jak větrem uschlá snět: Já královna jsem byla!
— Zda ženou byla jsi?
                             — Ó Bože, šťastna žila
a krásná, vítězná jsem v loktech svého muže,
já štěstí měla, moc, vše hvězdy a vše růže
a, dítě v ruce, jsem pradávné žezlo zvedla.

— Zde žezlo neplatí! Tys žena, co jsi předla,
co tobě v prachu lid se kořil s bledou lící,
co’s předla, odpověz?
                             — Ach, provaz k šibenici!

Poezie