Zcestí/Mrtvá
Počkejte chvíli, složte svoje barvy,
tady už nepomůže malování,
a ženě, štědře obtěžkané smrtí,
na zemi rozestřete prostěradlo,
je to též postel, ale pod postelí
otevřený hrob.

A ještě nápis: hle, jak nabýt klidu;
zastav se, štěkej, nebude ti přáno
vyhrabat myšku, ani kůstku urvat,
ani cár masa červi nenechali,
táhni svou cestou, klopýtej a zajdi,
zbloudilý pse.

Ty dosud hladovíš. Já zapomněla,
co je to hlad. Mám plné břicho hlíny
a na mém klíně sladká tíha leží.
Zachce-li se snad tobě jednou stravy,
která by byla trochu trvalejší,
sněz život svůj.

11. V. 1941.