Olomoucké povídky/Tuto sě píše o jednom pohanu, ješto sě byl pokřtil, co sě jemu divného přihodilo jednu chvíli.
Čte sě v kněhách jedné staré historí, když sě jeden pohan obrátil na vieru křesťanskú, to sě jemu zdáše velmi za nepodobné, že sě křesťané kříži klanějí, na němžto jest pán Kristus tak ukrutně umřel.

A když sě bieše roznemohl až k smrti tak, že jako na sotvách ležieše a od nižádného lékaře nemožieše uzdraven býti, a když ten velmi trudně ležieše, tehdy v té nemoci viděl, ano světí andělé i jiní světí v nebeském království klanějí sě kříži božiemu na oltáři a praviece jemu, že jinak nikoli nemóž uzdraven býti, jediné leč sě bude tomu pánu, kterýž ukřižován jest pro hřiešné lidi, klaněti.

A když jako procítiv z toho viděnie poče sě tomu kříži božiemu klaněti, a inhed jest uzdraven od své nemoci. Etc.