Ottův slovník naučný/Samúm
Samúm čili  (arab.), též , jest palčivý vítr v pouštích severoafrických, arabských a syrských, kde náleží k nejstrašlivějším úkazům přírodním. Horký vzduch nad těmito pouštěmi bývá uváděn v pohyb, když tlak vzduchu v jejich okolí se sníží; někdy s. vane tak divoce, že zdvíhá obrovské mraky prachu a písku, kterými se nebe kalí, slunce bledne nevrhajíc stínu a vzduch zbarvuje se do ruda. Rozvířený písek třením stává se silně elektrickým a teplota vystupuje až na 50°. Dříve byl pokládán s. za vítr jedovatý, avšak jsou to hlavně velké vedro a sucho, jimiž je životu lidskému nebezpečný. Tělo stálým potem zemdlí, ústa vyschnou, dýchání je obtížné a spaní nemožné. Mnohdy hromadí též hráze písku, kterými byly celé karavany zasypány. V Bagdádě vyskytují se horké větry po delších přestávkách v době od května do konce září. Suchý a horký vítr v Egyptě nazývá se , který se dostavuje nejčastěji v době po jarní rovnodennosti (viz ); na záp. pobřeží Afriky vane . Srv. J. Niemeyer, Die heissen Winde der Wüstengebiete (Meldorf, 1891). Ag.