Kytice, uvitá ke cti ss. apoštolů na úpatí moravské „Květnice“/4.
Letí krahuj, vznes’ se od pravice,
    Vypustil ho z ruky jinoch čilý,
    Když se na lov ptáků vypravili,
Letí — unášen jsa od vichřice.

Jinochovi slza vlaží líce;
    „S Bohem!“ zalká „společníku milý!
    Dobře jsme se veždy pobavili,
Neuzří tě oko moje více.“

Jinoch ten byl Cyrill, sluha Boží,
    Jenžto zkusil z dětinné své strasti,
Že to marnost v tvorech hledat slasti.

Na takovou nerozumnou havěť
    Nechtějž synu nikdy naděj’ stavěť —
Onať pravé blaho nezaloží.