Patery knihy plodů básnických/Tambor
Vojáci táhnou z města ven,
z nich málo kdo se vrátí;
jim tambor tluče na buben
a tak jim cestu krátí.

On v srdci bolest divokou —
od dívky své jde v dálku
a snad ji víc neuhlídá,
snad nepřežije válku.

Snad již se více nevrátí
a dvoje blaho zruší,
snad lůžko smrt již ustlala —
to prorývá mu duši.

Jak smutek v srdci dává takt,
tak na buben on mlátí —
vojáci za ním krok a krok,
a on jim cestu krátí.

(Z ballad a romancí. — V almanachu Máji na r. 1860.)

Poezie