Výbor z písní a ballad/U Allanu
U Allanu jsem bloudil v dál,
   když za Benledi slunce spělo,
kol v háji vítr šepotal
   a žluté žito v něm se chvělo.
Kdos v dálce zpíval, milenou
   zní písní ohlas na vše strany,
i v srdce mé pad’ ozvěnou,
   ó jak tě rád mám ty, má Annie!

Ó žehnáno to loubí buď,
   a noční zjev tu nechoď v lese,
a vzpomínka nás nezarmuť
   na čas, kdy tady sešli jsme se!
K mým prsoum hlavu sklonila,
   »Tvá na vždy!«  řekla v uzardění
a slib ten věrný světila
   tak mnohá vroucí políbení.

Máj petrklíčem ověnčen
   a za stády jde léto v zlatě,
a vesel, jak se krátí den,
   je podzimek v svém žlutém šatě;
však zdali srdce roztaví,
   neb duši víží v slasti němé,
jak okamžik ten jásavý,
   kdy srdce k srdci přivineme?

de:Am Allan-Strom
fi:Allan-virralla