Ottův slovník naučný/Akkrescence
Akkrescence (z lat.),  k hlavnímu předmětu práva zevně přistupující (na př. některé druhy akcesse a právo k náhradě škody pro nesplnění závazku v čas, kteréž přistupuje ku předmětu hlavnímu; srv. §. 919. všeob. obč. zák. a čl. 355. obch. zák.). Dále a-cí zoveme nárok na vnitřní rozšiřování práva, t. j. na vzrůst podílu  odpadnutím některé z osob spolu oprávněných (na př. při výminku bytu, zřízeném pro oba manžely společně a nerozdílně, když zemře jeden z nich, může druhý požadovati celek tak, jak příslušel oběma), konečně přirozeně nastávající zvětšení podílu dědice neb odkazatele spolu s jinými na jakousi věc neb právo poukázaného, odpadne-li některý ze spolukonkurrentů. – Srv. . Kr.

Právo v Ottově slovníku naučném