Ottův slovník naučný/Kyje
Kyje: 1) K., , far. ves v Čechách, hejtm. a okr. Karlín, pš. Dol. Počernice; 33 d., 368 ob. č. (1890), kostel sv. Bartoloměje, 4tř. šk., zastávka Rak.-uher. st. dráhy (Praha–Choceň), mlýn, popl. dvůr Bedř. ryt. Freye. K. náležely ode dávna ke statkům biskupství pražského. Jan, biskup pražský, vystavěl zde v r. 1134—39 kostel. Také tu bylo vladyčí sedění. Do r. 1547 drželi K. staroměstští měšťané pražští, jimž vzaty a prodány (1549) Janu Rašínovi z Ryzemburka. Potom se tu vystřídali Ad. Šťastný Hrzán z Harasova, Václav Robmhap ze Suché (od r. 1587), rodina Zapských (od r. 1588), za nichž připojeny k Dubči, a s ním dostaly se k panství uhříněveskému. V XVII. st. uvádějí se také jako samostatné zboží. Zaniklá fara obnovena r. 1754. — 2) K., ves t., hejtm. Semily, okr. Lomnice, fara a pš. Železnice; 48 d., 297 ob. č. (1890), 1tř. šk. R. 1539 prodány ještě s jiným zbožím obci města Jičína. — 3) K. (Keile, Keule), ves t., hejtm. a okr. Trutnov, fara a pš. Něm. Brusnice; 121 d., 3 ob. č., 703 něm. (1890).

Kyje
Kyje