Slezské pohádky a pověsti/O Jablunkově
Slezské městečko Jablunkov leží blíže hranic uherských a jest hlavním městem, totiž střediskem těšínských goralů. Obyvatelstvo tohoto města živí se hlavně tkalcovstvím. Bývalo tam přes 600 mistrů tkalcovských. Se svým výrobkem, plátnem, chodí Jablunkované po světě a vrací se, když byli dobře prodali, s plným váčkem peněz domů. Proto říká se, že Jablunkov je střed světa (jako na Moravě Brušperk). Měšťané jablunkovští mají svůj zvláštní kroj, podobný uherskému a na svých cestách naučí se mnohým řečem, pročež o nich pěje stará píseň:

V Jablunkově jsou Jackové,
rozumějí každé mluvě,
vandrovali s Rusem, Turkem,
konečně i s Brandeburkem.

O Jablunkově vypravuje pověsť, že až andělé na čtyřech úhlech světa zatroubí, až země strašně bude se třásti a budovami hýbati, až tok řeky Lomny, která u Jablunkova teče, se zastaví, a až blízké hory Saláš, Kozubová a Rovina, které obkličují město Jablunkov, k samému městu hrozivě počnou se skláněti, aby je zasypaly na věky — potom bude soudný den. Ten den strašného soudu přijde prý však teprv tehdy, až všichni Jablunkované budou doma.