Moderní básníci francouzští/Skleník
Ó skleníku v středu lesa!
Ó brány provždy zavřené,
a všecko co sní vaší pod klenbou
a pod mou duší vám tak podobno!

Myšlénky princezny, která má hlad
i nuda námořníka na poušti
a hudba plechových nástrojů pod okny nezhojitelných.

Jděte do koutů nejteplejších!
Toť jak by žena omdlela v den žní;
jsou postilloni v dvoře špitálním
a v dálce jede lovec vznětů, strážce nemocnic.

Jen zkoumejte to v svitu měsíce!
(Óh na svém místě není tady nic!)
Toť jakby šílená stála před soudci,
Loď válečná s plnými plachtami jela průplavem,
jak ptáci na nočních liliích,
v poledne umíráček,
(tam dole pod zvony!)
jak stopa nemocných na louce,
a vůně etheru v slunečním dnu.

Můj Bože, můj Bože! kdy mít budem déšť
a sníh a vítr ve skleníku!