Moderní básníci francouzští/Přání
Ó kdybych lítati moh’ do nezměrna
nad proudy zelené, nad vlny lad,
jak bílý orel, vlaštovice černá,
vím, kam bych rád!

Ó kdybych ručej bezúzdný byl bílý,
vím, kam by tek’ můj vodopád
a lavina, jež s ledovců se chýlí —
vím, kam bych rád!

A kdybych lvem byl, králem líté zvěře
a žluté pouště, vím v skal jakých chlad,
jež odleskem svým barví západ v šeře,
by zaměřil svůj chvat.

Pták, já bych mlhou lítal ncprostupnou,
kde hvězdu nikdo neuviděl plát
nad mořem tam, kde vlnou jeho zpupnou
dech větrů nezavlád’.

Proud, k břehům tek’ bych, které neslyšely
pod stínem svěžím dívku láskou lkát,
ve stínech cypřišů na močál ztmělý
bych ztrnulý chtěl stát.

Lev, v propasti bych zmizel tam, kde třepí
se sosna skácená, tlí mnohý hnát,
tam zřídil bych si brloh velkolepý
a žil v něm napořád.

Ta sluj, ten divý proud, ta propast srázná,
kam lovce, boha, šíp by nedopad’,
to nic je, zapomnění, skrýše prázdna,
kde chtěl bych spát!

Poezie