Ottův slovník naučný/Vyšín
Vyšín: 1) V. , odb. lékař čes. (*1843 ve Voticích v Čechách). Studia gymnasijní absolvoval v Jindř. Hradci, lékařská pak v Praze, kdež r. 1379 promovoval. Assistovav u prof. Strenga i Webra, stal se primářem zemských ústavů lék. v Olomouci a prof. na tamní škole babické; nyní žije ve výslužbě v Plzni jako odborný lékař pro nemoci ženské. Z literární jeho činnosti sluší uvésti: Babictví (Olomouc, 1838); Božec těhotných (eclampsia gravidarum et parturientium — »Čas. lékařů čes.«, 1373); Prolapsus cervicis uteri gravidi (t., 1873); Pánev osteomalatická (t., 1880); Hernia inguinalis congenita incarcerata (1881); Neobyčejná velikost plodu (t., 1881); Atonia uteri (t., 1882); Jak předejíti zánětu víček očních novorozenců (t., 1883); Příspěvek k příčinosloví horečky omladnic (t., 1884); Conglutinatio, stenosis et rigiditas ostii (t., 1885).

2) V. , právník čes. (*1849 ve Voticích). Vstoupil r. 1872 do státní služby soudní a r. 1900 jmenován vrch. zem. soudním radou v Praze. Jest prvním náměstkem starosty »Právnické Jednoty« a byl místopředsedou výkonného výboru pro uspořádání prvního sjezdu právnického v Praze r. 1904. Přispíval do »Právníka«. S Trakalem, Preisslerem, Trümmlem přeložil Srndtsovy Pandekty.
Dr. N.

3) V. , lékař čes. (*1370 v Chýni u Kladna). Studoval na české universitě v Praze, kde promovoval v r. 1894; byl sekundárním lékařem všeobecné nemocnice v Praze, pak assistentem I. české lékařské kliniky, od r. 1900 je městským okr. lékařem v Praze. Sepsal: O leukaemii (»Sborník klinický«, 1899); O vztahu zánětu ledvin k hydraemii a hydropsu »Rozpravy« České akademie, 1899); Léčení tuberkulosy na volném vzduchu (Thomayerova sbírka přednášek a rozprav); Pouštění žilou (t.); Poruchy innervace jazyka (»Poliklinický Sborník«, 1898); Nakažlivé nemoci školní mládeže (Praha,1907).