Písně mužů/Šoférova smrt
Zvolna jeďte do garáže, než se s vozem rozloučím.
Mně už není žádný rekord přán.
Ten levý válec — doktoři jej srdcem zovou mým —
jak všechen stroj, je opotřebován.
Už nikdo nikdy nesmíchá mou látku pohonnou.
A silnici už čas mi neměří.
Můj finish vede do dílny, kde montováni jsou
všeho, co montuje se, montéři.

Poezie

en:The Dying Chauffeur