Vlastenský slovník historický/Opatovice
Opatovice, slavný někdy benediktinský klášter v někdejším Chrudimsku blíž Pardubic, založený okolo r. 1086 od jakéhosi pana Mikulce odjinud neznámého, jehož prvním opatem stal se  čili Ondřej († 1107), dříve kaplan krále Vratislava, jenž klášter hojnými statky a důchody nadal. Roku 1152 položen základ k novému klášteru a spolu i ke skvostnému kostelu, jejž r. 1163 biskup Daniel u přítomnosti Vladislava II. slavně vysvětil. I později ještě dostala se klášteru bohatá darování od nábožných šlechticů, tak že zámožnost jeho byla pověstná. Co však se týče domnělého pokladu Opatovického, uloženého na tajném místě v klášteře, jejž dle Hájka sám Karel IV. spatřiti toužil, náleží mezi báchorky. Nicméně pověst o pokladu klášterním vzbudila lakotu okolních zemanů, z nichž r. 1415 na Vše svaté Jan Městecký a pan Ota z Bergova zlezli nočního času O. a opata Lacura zmučili až do smrti, pokladu však nenalezli. Roku 1420 a 1421 pokusili se Hradečané marně o dobytí kláštera, teprvé v dubnu 1421 padly O. v moc Pražanů a jsou vypáleny. Mniši utekli odtud do Středy, kdežto proboštové tamního kláštera nazývali se až do r. 1537 opaty Opatovickými. Klášter sám byl tak zpustošen, že se po něm hrubě ani stopy nezachovalo, statky pak jeho připadly k panství Kunětickému a Pardubickému. Mezi opaty klášterními vynikl  co dějepisec.