Ohnice/Koš s jahodami
Košatá zahrado, ty druhá, pod strání,
kam zmizel koš, jenž plný jahod byl?
Zrcadlem vysypán, zrcadlem, jeho chvěním,
odešel pozpátku až k dětem utopeným
a dal jim ochutnat z velkého chutnání
hluboko v rybníce, který je zahubil.

Jak asi plakaly holčičky pod řasami,
jen půlky holčiček a půlky opilých,
když mladá jahoda jim připomněla lesy,
kde volně běhá se, kde, ještě pod nebesy,
hladina jiskří se a rozvlní se s námi
a vypadá jak sníh…

6. III. 1940.