Slovo (Orten 1)
Kolem nás bude pak jen černý závoj noci
poznáš jej i v té tmě po vrávoravých krocích
až rozbolí se zas co dávno přebolelo

Můj šťastný druhu pojď a zpívej v starých notách
až z dálky zamávám až pláč mne rozdrkotá
Dali jsme slovu meč a ono zabíjelo

Až unavený smích v mých očích políbíš mi
zalomím se jak kříž a v moudrosti své hříšný
přehraješ v srdci mém co velmi jasně znělo

Řekli jsme slovu jdi a ono odcházelo
tam kde se končí vše jak v starodávných hrách
poznáš je i v té tmě hleď krásně vrávorá

27. II. 1938, doma.

Poezie