Výbor básní (Frič)/Slovenská elegie
S čiernyma očima keď sa zojdú sivé,
takové manželstva bývajú sčastlivé.

A já mal ženušku s čiernyma očima,
pozeral som na ňu svojima sivýma.

A keď ma to čierne očko jej postrietlo,
tu mňa na okolo všetko razom zkvetlo.

Zkvetlo prekvetalo, radosťou sa triaslo —
než tu znáhla, bože — všetko mi zahaslo.

Skoro mi zahasla má čierná hvezdička
a mé sivé zraky ztopila slzička,

a za tou slzičkou jako včelok roje,
a na sta ich zkapalo pre hvezdičky moje.

Škoda prekrásného v máju milovánia,
že na jeho kráse nenie požehnánia.

Jeden máj mi zchystal sňatok preveselý,
a než druhý nastal, bol som osirelý! —

Eště tuto sločku za moje dieťatko,
aby neplakalo — len si zdriemlo sladko.

(1857)