Kalendář Zlaté Prahy/1895/Zlato a křemen
Ať zlato jásá, hýří, bujně zvoní
a z ruky v ruku přebíhá jak ženy
té kupné prs a bok, jenž obnažený,
ať před ním lidská leb se v prachu kloní!

Za ctností zločin ať se v patách honí,
za vírou prodejnost vší lidské ceny,
my stoikové chceme bez odměny
tou zemí jít a mlčky klesnout do ní.

My pohrdáme zlata dvorným kovem,
však ke slunci tu křemen pozvedáme,
nás baví jeho tichý třpyt ten skelný.

Neb víme, v žití pradávném i novém
v nás věčné světlo bez konce se láme.
Jeť tvrdý křemen také nesmrtelný.

Poezie