Ottův slovník naučný/Aequitas
Aequitas, , u Římanů vyskytuje se též jako personifikace, tedy bohyně slušnosti. (Arnobius: adversus gentes 4, 1.) Nejstarší forma tohoto jména zní Aecetia a nalézá se na jedné misce z Vulci (AECETIAI POCOLOM, Corp. inscr. Latin. 1, 13). Ae. jako bohyně často bývá zobrazována na mincích doby císařské, a to buď jako jediná bohyně, anebo jako trojice bohyň (Daremberg-Saglio: Dictionnaire d. antiq. grec. et romain., str. 108); představena bývá Ae. na mincích těch jako žena s otevřenou levicí, rohem hojnosti a váhou, na př. na minci z města Marcianopole (Moesia inferior) drží Ae. váhu v pravici, v levé ruce má roh, dole jest kolo (mince pochází z dob císaře Macrina nebo Diadumeniana; Beschreibung der antiken Münzen, Berl. 1888, I.; str. 62). Srov. Preller: Röm. Myth., 3. vyd., II., str. 266 nn. Vý.

Římské dějiny v Ottově slovníku naučném