Ottův slovník naučný/Útulky pro školní mládež
Útulky  jsou vychovací ústavy, do kterých přijímají se školou povinné děti chudých rodičů, kteří po 
celý den mimo domov zaměstnáni jsouce nebo pro chorobu a z jiných příčin o ně náležitě pečovati nemohou. Na potřebu takové instituce zvláště ve velikých městech a osadách průmyslných upozornil Fr. Schmid-Schwarzenberg, univ. professor v Erlankách, zřídiv tam r. 1871 spolek pro národní výchovu, jimžto založen ú-lek pro chlapce. Podobné ú. založeny v Augšpurce (1878), v Mnichově (1881), v Brodě n. Lesy (1883), v Berlíně (1883), v Basileji, v Berně a j. Když bavorské a pruské ministerstvo tuto instituci r. 1884 doporučilo, ú. rozšířily se téměř po všech čelnějších městech říše Německé i v zemích jiných. Kromě ú-ků pro chlapce zřizovány byly též ú. pro dívky, jejichž potřeba rovněž uznávána. V Praze založeny byly ú. přičiněním Josefa Šauera z Augenburgu, k jehož návrhu r. 1885 okresní školní rada doporučila radě městské v Praze, aby zde také tuto instituci zavedla, což brzo stalo se skutkem. Dne 18. kv. 1886 otevřen byl prvý ú-lek pro chlapce a pro dívky na Vyšehradě. Brzy zřizovány též v jiných částech města. Rychlý jejich vývoj naznačen jest připojeným přehledem po každém uplynulém pětiletí, kde také roční výdeje na ně se uvádějí. 

Všecky výdeje na ú. zapravují se z důchodův obecních a činily za prvých dvacet let úhrnem 782.790 K 81 h. Některé ú. mají zvláštní místnosti (3 chlapecké o 4 odděleních a 5 dívčích o 10 odděleních), ostatní umístěny jsou ve školních učebnách. Každému ú-ku vykázáno jest hřiště; při dvou jsou též zahrádky na pěstování květin a zelin. Péče o mládež v ú-lcích svěřena jest vychovatelkám, které jsou obyčejně zkoušenými industriálnimi učitelkami pro obecné i měšťanské školy a vykonaly ještě zkoušku z vychovatelství, ze zpěvu a z českého jazyka. Koncem škol. roku 1905—06 působilo při pražských ú-lcich 60 vychovatelek a dva odborní učitelé, kteří zaměstnávají chovance prací ve dřevě (v 7 ú-lcích). Pro každý ú-lek ustanoven jest paedagogický dozorce a hospodářská dozorkyně; tato místní dozorstva tvoří pak dozorčí radu, jejížto předsedou jest městskou radou zvolený vrchní dozorce neb jeho náměstek. — Děti chodí do ú-ku hned po školním vyučování a prodlévají v něm v zimě do 6., v létě do 7. hod. večer. Po oddechu a svačině (v některých ú-lcích dostávají též oběd) konají své školní úkoly nebo zaměstnávají se prací věku, schopnostem a povaze jejich přiměřenou (hoši lepenkářstvím, robením věcí ze dřeva, pletením koberců, polštářův a j. z odstřižků, kreslením, malbou a p.; dívky pletou, háčkují, síťují, šijí, vyšívají, známkuji prádlo, látají, dělají umělé květiny, stříkanou malbu, pracují v zahradě a p.). S prací střídá se ušlechtilá zábava: zpěv, četba, vypravování, přednášení básní, řešení hádanek, rébusů, rozličné hry, vycházky, výlety (v létě bývají voděni chovanci a chovanky též do koupelen, v zimě na kluziště). Kázeň v ú-ku jest prosta pedanterie a všeliké odporné dressury. Mimo Prahu zřízeny byly ú.: v Karlině, na Král. Vinohradech, v Plzni, v Párníku u České Třebové, v Ústí n. L. a j. — Srv. Knabenhort (Mnichov, 1883—85); O ú-lcích pro chudou mládež školní (Karlín, 1891); Zpráva o ú-lcích chudé školní mládeže v Praze za škol. r. 1889-90, 1890-91, 1891-92, 1898 až 1899 a 1900—01.
Zn.

Školství v Ottově slovníku naučném