Ottův slovník naučný/Excise
Excise (z lat.), .

E. . Zasaženo-li exekucí ve vlastnictví, držbu nebo jiná práva osoby třetí, může tato dle dv. dekr. z 29. kv. 1845 č. 889 sb. z. s. žalobou zvanou excisní proti exekventu, po případě i proti exekutu, podanou uznání svých práv resp. své držby se domáhati a přiměřeného zrušení exekuce již provedené vydobyti. Žaloba excisní, o které projednávali sluší ve formách onoho řízení, jež vzhledem k ceně sporných předmětů nebo dle podstaty žalobcova nároku zavedeno býti má, může býti podána buď u soudu, jenž exekuci povolil, nebo u soudu, který povolenou exekuci provedl. Žaloba tato výkon exekuce nestaví. Žalobce však může, kdyby z provedení exekuce jemu nenahraditelná škoda hrozila, u soudu, u něhož žalobu podal, žádati, aby až do pravoplatného rozhodnutí o jeho nároku všecky další kroky exekuční ohledně sporných objektů byly zastaveny. Žádosti této může soudce, je-li nárok žalobcův dostatečně prokázán, vyhověti bezvýminečně, jinak toliko na kauci. Zvítězí-li žalobce, jemuž ve sporu tomto náleží dokázati právo nebo držbu, na jejíž porušení si stěžuje, zruší se v příčině věcí, ohledně nichž bylo žalováno, provedené již úkony exekuční, a věci ty uvedou se v předešlý stav. Byly-li tyto předměty mezi tím exekučně scizeny, může exscindent žádati příslušnou náhradu. Žalobou exscisní u soudu podanou lze vystoupiti i proti politické exekuci, která práv třetí osoby dotýká se nebo její držby. Pčk.

Právo v Ottově slovníku naučném