Ottův slovník naučný/Walckenaer
Walckenaer [valknár]  baron, učenec a spis. franc. (* 25. pros. 1771 v Paříži — * 28. dub. 1852 t.). Za revoluce odebral se do Skotska, ale vrátil se později a po restauraci stal se r. 1816 jedním z mairů pařížských, r. 1817 gen. sekretářem prefektury seinské a r. 1826 prefektem v Nièvre. R. 1830 vystoupil ze služeb státních, žil v soukromí a r. 1840 jmenován tajemníkem akademie nápisů. V poslední době svého života zastával úřad konservátora-adjunkta velké bibliotéky v oddělení pro geogr. mapy. Psal především biografie, jako:  (Pař., 1820, 4. vyd. 1858, 2 sv.);  (t., 1840, 2 sv., 2. vyd. 1858) a  (t., 1842—52, 5 sv., sv. 6. vydal Aubenas 1865), pak práce přírodopisné:  („“, Pař., 1805, 2 sv.);  (seš. 1—5 t., 1805 sl.) a  (t., 1836, 3 sv.) a práce geografické:  (t., 1818, 4 sv.; 1819, 12 sv.);  (t., 1826—31, 21 sv.) a především  (t., 1839, 3 sv., 1862, 2 sv.). Mimo to W. vydal i několik románů. Přes tuto jeho mnohonásobnou činnost spisy jeho vynikají důkladností, znalostí odbornou i duchaplností. Srv. Naudet,  (Pař., 1852).