Ottův slovník naučný/Ahmed-šáh
Ahmed-šáh (nebo chán), také  (později ), první afgánský král v Afgánistáně. Po zavraždění Nádira Šáha (Irání), vladaře perského (roku 1747), který opanoval Afgánistán od r. 1737 do 1747, prohlásil se generál jeho A-š. v Kandaháru za panovníka pod titulem  (»perla perel«), při čemž i zaměnil jméno svého kmene  na . Z Kandaháru táhl na Gaznu a Kábul, jichž dobyl; později zabral Herát. Podnikl také šestero výprav do Indie, jež měly za následek dočasné opanování některých částí severní Indie a odvezení značného množství kořisti. Při třetí výpravě pojal za manželku dceru dřívějšího sultána Muhammeda Šáha (a (v Indii) a obdržel dceru tehdy panujícího sultána Alamgíra II. pro svého syna Timura. Zemřel v Kandaháru r. 1773; v tu dobu rozkládala se říše jeho na sever k řece Oxu a k horám Káfiristánu, na jihu k moři Ománskému, na východ k Satledži a Indu a na západ k Persii a Chorásánu. (Viz Muhamad Hyat Khán: Hayat-i-Afghan, přelož. Henry Priestley: Afghanistan etc. 1874; Elphinstone: Hist. of India 1874; T. Wheeler: History of India 1880; J. Mill and H. H. Wilson: History of India Vol. II, 1853.) Srv.  str. 338b–9a. Fl.

Ahmed-šáh