O pouti
Dne 28. června odbývána v lese u sv. Jana v okresu kladenském pouť. Josef Šiška, vozka v Buštěhradě, dostal od šafáře v cís. dvoře Ant. Knotka k večeru rozkaz, aby odklidil prkna, z nichž byly v lese zřízeny lavice. Prkna byla již odtrhána a na hromadu složena. Když se Šiška pro prkna shýbal, udeřil jej někdo obuškem do hlavy, že klesl bez vědomí. Šiškovi naskočila veliká boule a cítil ve hlavě takové bolesti, že si musil až do 1. července přikládati ledové obklady. Lékaři prohlásili poranění za lehké. Četnický závodčí Heřman Bittermann pátral po vinníku a dověděl se, že ránu zasadil Šiškovi , 29letý ženatý dělník v Kapicích a sice nohou lavice. I prohlásil Bittermann Hájka za zatčena, avšak Hájek zprotivil se zatčení a popadnuv ručnici Bittermannovu, vytrhl ji četníku z ruky. Četník pokoušel se, aby ručnici Hájkovi vyrval, ale Hájek nepustil ji; teprve když četnický strážmistr Jan Janeček přispěl Bittermannovi ku pomoci, pustil Hájek pušku. Potom zatkl Jan Janeček Hájka a také , kterýž poranil Antonína Knotka. Když pak strážmistr Janeček Jana Hájka a Prokopa Jílka pomocí četníků Josefa Křemena a Františka Slavička spoutati chtěl, počal se bratr Jílkův, , 341etý horník z Dubí na Janečka sápati, volaje: „Ti se nesmějí zatknout, ti jsou nevinni.“ — „Já ho nedám, to je můj bratr!“ Při tom postavil se mezi četníky a zatčené a počal Janečka od zatčených odstrkovati, následkem čehož byl také zatčen.

Pro tuto příhodu octli se včera Josef  a Mikuláš  před čtyřčlenným soudem, žalováni jsouce pro zločin veřejného násilí dle §. 81. Žalobu zastupoval subst. st. z. p. Krčmář, obhájcem žalovaných byl p. dr. .

Mikuláš Jílek popírá, že by byl Jana Janečka od zatčených odstrkoval. On prý toliko prohodil ku svému bratru: „Ty dostáváš železa nevinně!“ Než svědci Křemen, Janeček, Fiala stvrzují, že Mikuláš Jílek skutečně chtěl odstrkováním překaziti výkon četníků a dokazuje tedy žaloba, že se dopustil skutku, jenž mu za vinu kladen.

Četníci Josef Křemen a František Slavíček dopravovali zatčené do Kladna a když přišli k Dubí, počal Hájek četníkúm nadávati , a že on zákonu lépe rozumí, než oni. To stvrzují Josef Linhart a Adolf Blažek.

Svědků předvolána celá řada, nejprvnější vyslýchán byl závodčí Bittermann.

Svědek líčil velice živě a dopodrobna výstup, jenž se v lese udál, a jak se Josef Hájek zatčení vzpíral.

Když předseda — vrchní zemský rada pan Roztočil — výslech tohoto svědka ukončil, otázal se

: Pane svědku, řekněte mi, kolik tam v lese bylo vás četníků a kolik jiných osob?

 neodpovídá, i opětuje otázku tu k němu sám předseda.

: Z počátku byl jsem tam já sám, pak se shromáždilo mnoho lidí.

: A nebylo více lidí při tom, když vás Hájek tahal za ručnici?

 (neobrativ se k obhájci, hledí ke stolu soudu a odpovídá): Já budu odpovídat soudu!

: Vy jste tu svědkem a musíte odpovídati na všecky připuštěné otázky i mně, obhájci žalovaných, musíte se i ke mně chovat slušně. Byl jsem také císařským, královským nadporučíkem a vím, jak předepsáno vojínům i četníkům před soudem se chovati. Nyní tu však stojím jako obhájce, i nepřipustím, aby stav obhájců byl urážen kterýmkoliv četníkem! Prosím pana předsedu, aby poučil svědka toho, že i mně musí odpovídati.

 uděluje četníku Bittermannovi poučení, jak se má chovati, načež svědek odpovídá na otázky obhájcovy.

Přelíčení dokončeno nebylo. Odvolávaliť se obžalovaní i na jiné ještě svědky, kteří nebyli obesláni, i navrhoval obhájce, aby soud líčení odročil a nové ty svědky předvolal.

Po delší poradě rozhodl soud, že mají býti obesláni tři noví svědci a líčení aby bylo odročeno.

Soudničky