Prostonárodní české písně a říkadla/Dědkovi a bábě
Hoši, hoši!
dědek sedí v koši,
bába sedí v věrteli:
poďte, hoši, melte ji!

V tom černým lese
čert bábu nese:
vy kluci nezvední,
modlete se!

Špity špity, bábo,
já jdu pro to sádlo,
aby dědek nevěděl,
on by na mě pověděl.

Špity špity, dědku,
já jdu pro tu štětku,
aby bába nevěděla,
ona by to pověděla.

Byla jedna babka,
prodávala jabka,
trnky, šípky, hlohyně
prodávala hokyně.

Bába leze do bezu,
já tam za ní polezu;
kudy bába, tudy já,
budeme tam obádvá.

Hej, nik, nik, nik, nik, nik,
oženil se kominík,
vzal on sobě starou bábu,
přivázal ji k pivováru:
co s takovým Lucipárem,
lepší kožich i s rukávem.
Z Hradecka.
Hej! nik, nik, nik, nik, nik!
oženil se kožišník,
vzal je sobě starou bábu,
svatba byla na korábu,
a ta bába byla ráda,
měla čerta kamaráda;
kamarád byl dobrá liška,
sed na bábu, jel do Slízska!
jak se mele, tak se mele,
jede pryč na bábě směle:
a ze Slízska do Moravy,
bodejž bábu čerti vzali!
Z Bydžovska. — Tato písničku zpívá (nebo vlastně odříkává len jeden, a ostatní všickni při každém řádku zároveň přizvukují:

Hej! nik, nik, nik, nik, nik!

Konec také takto:
a ze Slízska do Milivska,
bodejž bábu čert roztříská!