Bhagavadgíta/Vyjevení vnějších projevů
Kršna vysvětluje: vyslechni opět moje nejvznešenější slova, ó silnoruký, neboť přeji blaho tobě, který v nich nacházíš zalíbení.

 10.2 – 10.7 Neprojevený zdroj
Ani andělé, bohové nebo maharšis neznají můj původ a moje vlastnosti, neboť já jsem zdroj z něhož jsou andělé, bohové a maharšis zrozeni. Ten, kdo mě poznal jako nezrozeného neomezeného, svrchovaného světovládce, ten smrtelník je vysvobozen od všech hříchů. Intelekt, vědění, vymamění z klamu, trpělivost, pravdivost, sebeovládání, duševní klid ale i štěstí a neštěstí, zrození a zánik, bojácnost a nebojácnost, nenásilnost, vyrovnanost ducha, spokojenost, askeze, dobročinnost, milost a nemilost – všechny tyto stavy a vlastnosti živých bytostí vycházejí jen ze mě. Sedm velkých maharšis a také čtyři manavas mají tutéž podstatu jako já, neboť se zrodili z mé mysli a z nich pocházejí i všichni tvorové světa. Ten, kdo zná slávu a velkolepost mého jednání je se mnou pevně sjednocen v józe, o tom není pochyby.

 10.8 – 10.11 Vrcholné uspokojení
Jsem zdroj všeho a všechno se ke mně vrací. Moudří, kteří to ví, jsou mi oddáni celým svým srdcem. Mysl zaměřenou na mě, prána zajedno se mnou, osvíceně o mně mezi sebou mluví a nalézají vrcholné uspokojení ve mně. Ti, kteří mi jsou oddáni a milují mě neochvějnou láskou, těm dám jógu poznání, jíž splynou se mnou. Ze soucitu k těmto (oddaným) rozptýlím temnotu nevědomosti zářícím světlem moudrosti a zjevím sama sebe.

 10.12 – 10.18 Nejvyšší pro všechny
Ardžuna říká: jsi nejvyšší brahma, věčný příbytek nejvyššího věčného puruša, první z bohů, nezrozený, všudypřítomný, nejčistší. Všichni svatí věštci to o tobě říkají; Nárada, Asita, Dévala a také Vjása. Dokonce i ty sám to říkáš o sobě. Vím, ó Kršno, že všechno, co jsi řekl, je pravda. Vskutku, ó vznešený pane, ale ani bozi, ani démoni si tě nedokáží představit. Jen ty sám znáš svoji podstatu, ó vznešený Purušo, zdroji všeho bytí, svrchovaná bytosti, bože bohů, ó Zeměvládče. Vyjev mi tedy celou svou božskou podstatu, jíž jsi naplnil tento svět, ve kterém přebýváš. Jak tě mohu poznat, ó Jógíne a meditovat o tobě. Podle čeho a jak tě mohu poznat, ó nejsvětější pane? Vysvětli mi ještě jednou podrobně tvou vznešenou jógu, tvou moc a tvé projevy. Nemohu se nasytit lahodnosti tvých slov, ó Džanárdano.

 10.19 – 10.40 Vnější velkolepost
Kršna pravil: ano, povím ti o svých božských projevech, ó nejlepší z kuruů, ale jen o těch nejpodstatnějších, neboť jsou bez konce. Jsem věčné átma, ó Gudákéšo, sídlím v srdcích všech bytostí. Jsem začátek, prosředek a konec všech bytostí. Mezi áditjámi jsem Višnu, mezi nebeskými tělesy jsem Ravi, mezi větry jsem Mariči, mezi hvězdami jsem zářící Šaší. Mezi védami jsem Sámavédou, mezi bohy jsem Indrou, mezi smysly jsem mysl a u živých bytostí jsem jejich vědomím. Mezi rudry jsem Šiva, mezi jakši a rákšasy jsem Vittéša, mezi vasy jsem Pávaka a mezi horami jsem Méru. Věz, ó Pártho, že mezi světci jsem Brhaspati, mezi vojevůdci jsem Skanda a mezi vodami jsem Ságara. Mezi moudrými zřeci jsem Bhrgu, mezi zvuky jsem jedinečné Aum, mezi obětmi jsem Džapa a mezi nehybnou hmotou jsem Himálaja. Mezi stromy jsem Asvatha, mezi světci jsem Nárada, mezi nebeskými sbory jsem Čitraratha a mezi siddhy jsem Kapila. Věz, že mezi koňmi jsem Uččaihšrava zrozená z elixíru nesmrtelnosti, mezi mocnými slony jsem Airávata a mezi lidmi jsem Dhipa. Mezi zbraněmi jsem Vadžrama, mezi posvátnými kravami jsem Kámadhéna, mezi ploditeli jsem Kandarpa a mezi hady jsem Vásuki. Mezi draky jsem Ananta, mezi obyvateli vod jsem Varuna, mezi duchy jsem Arjáman a mezi hubiteli jsem Jama. Mezi démony jsem Prahláda, ve výpočtech jsem čas, mezi zvířaty jsem lev a mezi ptáky jsem Garuda. V očistě jsme Pavana, mezi válečníky jsem Ráma, mezi rybami jsem Makara a mezi řekami jsem Gangá. Ve stvoření jsem počátek, střed i konec všech jevů a také ó Ardžuno, ve vědění jsem poznání sama sebe a v debatě jsem logika. Mezi písmeny jsem samohláskou ‚a‘ a ve složeninách jsem dvouhláska (‘au’). Jsem také nevyčerpatelným časem a stvořitelem, jenž hledí do všech dob. Jsem vše pohlcující smrtí a jsem také zdrojem blahobytu v přítomnosti i budoucnosti; u žen jsem jejich slávou, krásou, řečí, pamětí, inteligencí, vytrvalostí i trpělivostí. Zrovna tak jsem mezi chvalozpěvy Brhatsáma a mezi časomírami Gájatrí. Mezi měsíci roku jsem červenec a mezi ročními obdobími jsem rozkvetlé jaro. Jsem štěstím šťastného a mocí mocného. Jsem vítězstvím, úsilím a ctností dobra. Mezi višnuovci jsem Vásudéva, mezi Pánduovci jsem blahodárce Dhanandžaja, mezi zřeci jsem Vjása a mezi básníky jsem Ušana. Jsem mocí vládce a lstí dobyvatele. Jsem věděním vědoucích a tichem tajemných. Jsem také zárodkem všech bytostí; nic živého ani neživého neexistuje beze mě, ó Ardžuno. Nekonečné jsou moje projevy, ó hubiteli zla. Tímto jsem ti odhalil jen část své božské velkoleposti.

 10.41 – 10.42 Vnitřní velkolepost
Věz ale, že tato sláva, blaho a moc jsou jen zlomkem celé mé velkoleposti. K čemu ti ale bude porozumění tohoto všeho, ó Ardžuno. Věz, že udržuji celý tento projevený svět jediným zlomkem své bytosti.

Zde končí desátý zpěv nazvaný: Vyjevení vnějších projevů

Védská literatura