Lyrika lásky a života/Sláva
Ta sláva a ten triumf těžce zasloužený,
to mělké lichocení dosud v uších zní.
Nějaké kvítí v krok vám stlaly krásné ženy.
Táh' průvod kolem oken hlučný, groteskní.

Do výše byl jste vznesen. Hlasy davů řvaly,
svět příliš v ostrých světlech zdvižen zdál se plát.
Sny něčí odlehlé se o vás obávaly.
Druh zapomenutý to byl, jenž měl vás rád.

Vždy sám a ruku vrytou na šeď ostré brady,
zdá se, že kdysi stejným trpět musil zlem.
Ať pochlebné vás neopustí maškarády
na místě popraviště odlehlém.