Poesie francouzská nové doby/Rybník Mâlo
Je rybník pošmurný a voda jeho tmavá,
jíž klidnou hladinu zář slunce neprotkává
a které zdaleka se ptáci vyhýbají.
Dub jeden mohutný na jeho vyrost kraji,
až k vlnám prostírá, jsa časem nakloněn,
nad povrch peřejí svůj vodorovný kmen.
Kol sítí nehne se, nechť bouří vichr divý,
nymfea, kosatec i leknín pohyblivý,
i modrá pomněnka tu s prvosenkou stinnou
se kloní v rozkvětu a vlhkým šerem hynou.
Tak rovněž na srdce, s kterým se mladost snoubí,
ty lásko necháváš své husté padnout loubí,
a větve obrovské, jež nésti musí v klínu;
vše bují a vše mře v tvém neúprosném stínu.

Poezie

fr:L’Étang Mâlo