Ottův slovník naučný/Počepický
Počepický , příjmení staročeského rodu vladyčího, který měl týž erb jako Dobřenští (čápa). Prvotní jejich sídlo byly Počepice u Sedlčan, avšak ti, kteří tu seděli v první polovici XV. stol., byli jiného erbu a rodu. K předkům jejich náležel  (1490–1520). Za Ferdinanda I. seděl v Počepicích  († j. 1544) s manž. Annou ze Šanova, z níž zůstavil syny , ,  a , kteří r. 1563 Počepice prodali. Petr, r. 1565–67 úředník na Bechyni, byl ženat s Kateřinou z Úšavy († 1589), která r. 1568 Počepice zase koupila a manželu svému odkázala. Jindřich byl jako šikovný myslivec i za hranicemi vážen, sice byl muž kratochvilný a veselý. S manž. Veronikou ze Vchynic koupil ok. r. 1575 statek Hřeben, jehož polovici syn , zdědiv ji po otci, vzdal své mateři. Máti a syn koupili od ostatních členů tohoto rodu r. 1589 statek Počepice, jež společně zdědili po Petrovi. Jan, nejstarší z bratří, byl v l. 1563–65 úředníkem na Kestřanech a zemřel před r. 1583. Synové jeho byli , ,  a . Václav držel Řeteč, byl r. 1583 hejtmanem na Orlíce a zdědil Počepice, jež r. 1597 prodal. Té doby držel Korkyni, kterou ok. r. 1600 prodal. Do r. 1606 držel manský statek Tetín. Býval také radou kom. soudu. Jeho synem byl, tuším,  (1594), jenž bydlíval v Miroticích do r. 1610, pak držel Stražovice a, tuším, bezdětek zemřel. Ok. r. 1620 již nikoho té rodiny nebylo. Sčk.

České šlechtické rody v Ottově slovníku naučném