Ottův slovník naučný/Patočka
Patočka , klassický filolog čes. (*27. říj. 1836 ve Vysokém n. J.). Studoval gymnasium v Jičíně, v Litoměřicích a v Praze, filosof. fakultu v Praze; r. 1861 stal se suppl. učitelem ve Slaném, r. 1862 až 1872 prof. při reáln. gymnasiu v Táboře, r. 1873–98 při c. k. reáln. a vyšš. gymnasiu v Praze, r. 1870–72 byl c. k. okr. školním inspektorem hejtmanství pelhřimovského. Roku 1883–88 byl jednatelem širšího sboru Matice české a r. 1884–97 zasedal jako člen výboru Ústřední Matice školské. Vydal několik školních knih z oboru jazyka latinského, uváděje do nich novou vyučovací methodu, která se byla osvědčila při jazycích moderních a jest v užívání při nynějším vyučování jazyků klassických. Jeho knihy školní doznaly mnoha vydání a jeho Corn. Nepos uveden byl na gymnasia polská, jihoslovanská a ruská. Zejména napsal: Stručná mluvnice jazyka latinského (2. vyd. 1872); Orbis pictus dle Komenského (3. vyd. 1873); Chrestomathia latina (1873); školní vydání Corn Nepota (8. vyd. 1901); Titi Livi partes selectae (1881; s latinsko-českým slovníkem 1883). Přepracoval Novotného Latinskou cvičebnou knihu pro 2. tř. gymn. (6. vyd. 1900) a byl členem kommisse Brusu Matičního. Mimo to uveřejnil různá pojednání obsahu paedagogického a aesthetického a jednotlivé epické básně v listech denních neb odborných. – Choť jeho  byla pro svou činnost v dobročinných spolcích, zvláště ve Výrobním spolku českém, vyznamenána od Jeho Veličenstva názvem dámy a řádem Alžbětiným 2. třídy.

Patočka