Vlastenský slovník historický/Kalanda
Kalanda (), náboženské bratrstvo, které si stanovilo za účel, zjednávati údům svým, kněžím i světským, příjemnosti a výhody života, srovnávající se s duchem katolického náboženství. Započavši v XIII. květlo zvláště ve XIV. století. Výbor scházíval se vždy prvního dne každého měsíce, odkud i jmeno pošlo; valné schůze bývaly však jen dvakráte do roka. Bratrstvo snažilo se zpříjemniti život zařizováním slušných zábav, přátelským vyrovnáváním svárů, poskytováním podpory a pomoci v nehodách, zaváděním šlechetných obyčejů a spůsobů; též zjednávalo svým členům slavný pohřeb a časté zádušní mše a přímluvy. V čele výboru stál probošt nebo děkan, a jim po boku pokladník a almužník. Čistě lidský účel ten přispěl, že nejen v krátké době bratrstvo to velice se rozšířilo, nýbrž i mnohého zboží darem a odkazem, též i mnohých privilegii nabylo. Než bohužel brzy nastaly politování hodné nešvary, že v mnohých městech vznikly dva takové spolky, pánů totiž a sprostého lidu, čímž ovšem obyvatelstvo nepojilo a nebratřilo se, alebrž dělilo a rozdvojovalo, a že přestalo se ve společnostech dbáti o zábavu duchovní a dbalo se pouze jídla a pití, z čehož pak i celé bratrstvo v potupu přišlo. V XVI. století bratrstva ta zašla, čemuž nebylo divu při úplném odchýlení se od původního chvalného účele.