Ottův slovník naučný/Pokoutnictví
Pokoutnictví jest sestavování spisův a podání k veřejným úřadům, provozované po živnostensku neoprávněně a za úplatu. Podle nař. min. spravedlnosti z 8. čna 1857 č. 114 ř. z. jest, pokud jde o obor soudnictví, tedy záležitosti soukromoprávního rázu, za pokoutníka pokládati toho, kdo nejsa oprávněným zástupcem ve věcech sporných, v nichž strany podle předpisů soudního řádu použiti musí právního zástupce, neoprávněně jménem strany zakročí nebo podání za ni zhotoví, pak toho, kdo nejsa příslušným úřadem k tomu oprávněn, zaměstnává se tím, že právní listiny neb soudní podání ve věcech sporných a nesporných, i když zakročení právního zástupce při tom předepsáno není, spisuje neb jako plnomocník jejich při soudu zakročuje, ať již příjem úplaty při tom lze mu dokázati nebo na ziskuchtivý úmysl s důvodem souditi z množství zhotovených právních listin nebo podání, z četných zakročení jako plnomocníka, z předkládání nepravých cessí nebo z jiných okolností. Trestání p. přísluší soudům z moci disciplinární a z vlastního podnětu. Trest stanoven na 10 K 50 h až 420 K, po případě vězení od 24 hodin do šesti neděl. Podle platného soudního řádu pokoutníci nejsou připuštěni za zástupce stran při žádném úkonu processním. Pokud pak by šlo o p. v jiných oborech správy veřejné, jest co do příslušnosti ke stíhání p. a co do výměry trestů říditi se předpisy o trestání policejních přestupků. kh.

Pokoutnictví