Ottův slovník naučný/Osada
Osada: 1) O., nyní tolik jako vesnice a také farní okrsek. Ve starém právu českém nazývala se tak: 1. povinnost selských osadníkův účastniti se rozličných soudních úkonů, jmenovitě půhonů, ukazovati půhončímu sídlo pohnaného a býti při aktu půhonu svědky; 2. okrsek zvaný u Polákův  (v. t.) a u Srbů  (v. t.); 3. povinnost obyvatelstva řečeného okrsku ručiti solidárně (rukou společnou a nerozdílnou) v případech stanovených právním obyčejem.

2) O. v. .

Právo v Ottově slovníku naučném