Ottův slovník naučný/Balaam
Balaam neboli Bileam byl syn Beorův a věštec z Mesopotamie, jejž k sobě povolal moabský král Balak spojiv se s Madianity proti Isráélitům do území jeho táhnoucím, aby těmto zlořečil a je proklel, neboť takovým zlořečením a kletbám proneseným ústy svatých mužů a proroků staří připisovali velikou moc. Hospodin chtěje B-a k Balakovi jdoucího varovati, poslal mu v cestu anděla, jejž nejprve spatřila oslice, na níž B. seděl. Oslice vyhýbajíc se andělovi a jsouc od B-a bita promluvila zvuky lidskými kárajíc pána svého z necitelnosti. V tom i B. spatřil anděla, který jej napomenul, aby v zemi moabské nemluvil nic jiného, než co mu Bůh přikáže. Přišed pak k Balakovi a uveden jsa na horu, odkud měl zlořečiti Isáélitům, řízením Božím B. místo kletby i proti vůli své pronesl požehnání a proroctví o budoucím Vykupiteli. Později týž B. radou svou svedl Isráélity, že na počest bůžku Beelfegoru smilnili se ženami moabskými a madianskými, takže jich za trest z rozkazu Božího 24.000 bylo zabito, při čem i B. zahynul. Náhledy o věšteckém daru B-ovu jsou různé, ale nejlepší jest ten, dle něhož byl B. věštcem pohanským, jenž za peníze věštil, ale uslyšev o divech Hospodinových v Egyptě a na poušti, snažil se Boha isráélského poznati a jemu sloužiti; sveden však přislíbenými dary Balakovými přece se mu protivil. - Jeho mluvící oslice velké nesnáze působí vykladatelům Písma sv., proto někteří z nich tvrdí, že se to vše B-ovi pouze ve snu anebo u vidění nebo jen v myšlénkových přeludech zdálo; než katoličtí exegeti přidržujíce se zřejmého výroku Písma sv., že »otevřel Hospodin ústa oslice a promluvila«, a svědectví sv. Petra mají tento příběh o mluvící oslici za skutečnou, ač zázračnou událost. Jrk.

Hesla v Ottově slovníku naučném