Ottův slovník naučný/Medlešice
Medlešice, pův., ves v Čechách, hejtm. a okr. Chrudim, fara Mikulovice; 52 d., 533 ob. č., 5 n. (1890), pš., telegraf a stanice Rak. sev.-záp. dráhy (Něm. Brod–Pardubice). Alod. statek (261 ha) se zámkem, dvorem, parostr. pivovarem, sladovnou a cihelnou drží Hugo svob. p. Widersperg. samota Holičko a Kozojedy. M. připomínají se r. 1228 mezi statky klášt. opatovického. Potom tu seděla vladyčí rodina, z níž pošli. Ve 2. čtvrti XV. stol. náležely M. několika majetníkům. V XVI. stol. opanoval větší část zboží medlešického Jan Absolon z Ledské, ale prodal (1538) je Divišovi Bošínskému z Božejova, jehož potomci připomínají se na zdejší tvrzi celé století. Vedle toho bylo zde ještě několik dvorů s rozličnými majetníky. R. 1630 seděl na tvrzi a popluž. dvoře Petr Hubrík z Hendersdorfu, r. 1660 Kustošové ze Zubřího, kteří ke tvrzi přikoupili několik zdejších statkův a připomínají se tu do roku 1716, kdy své zboží v M-cích prodali Oktaviánu Ladislavovi z Valdšteina na Hlušících. Jeho dcera Barbora, provd. Bathyanová, prodala M. Terezii Rašínové z Risenburka. Sňatkem její dcery Marie Terezie dostaly se M. svob. p. z Vernierův. Po r. 1802 držel M. Ferdinand z Aratorů a Kateřina Vokounová a po r. 1810 hr. Trauttmansdorffové.

Medlešice