Anebo/Pohádka z roku 1912
Mrak, který z dálky zákeřně se plazil,
zakrýval skvělost ranních snů.
Toť zřejmo: rytíř draka neporazil,
neosvobodil princeznu.

Po jeho boku meč, hle, zkrvavělý — —
Krev rezaví jej dračí šarvátky.
Půl království král jemu neudělí.
Nebude žíti život z pohádky.

A rytíř, který neporazil draka,
nedbá, že noc jde, že se valem smráká,
a chce se bít, oh, chce se bít!

A kolem něho ticho podivné.
Neusměje se nikdo, nekývne.
Vyčítající, mrtvý klid.