Zvony a zvonky/Osel a vůl
Napsal osel kdys
přeučený spis,
bez práce jak možno žíti
všem u plných mis.

Vůl to zvěděl hned,
do křesla si sed'
a tu knihu přeučenou
jenom čet' a čet'.

A když přestal číst,
chtělo se mu jíst,
byl by dal za otep sena
knihy každý list.

Osel, chytrý druh,
kde byl ted, ví bůh!
vůl jej nechal oslem býti
a táh' dál svůj pluh.