Ottův slovník naučný/Piket
Piket (z fr. piquet): 1) P. malý  nebo , a) v zeměměřičství k naznačení bodu na zemi, do níž se zatkne, a k vytyčkování a ohraničení jisté plochy v území; b) v dělostřelectví na míření při střelbě z moždířů. Tyto stojí za předprsní, přes niž nelze viděti na předmět střelby, pročež třeba na vrchním svahu předprsně dvěma kolíky p-y vytyčiti směr střelby a dle nich mířiti.

2) P. v  malý oddíl vojska 3–10 mužů na důležitém a ku předu krytém místě před předstrážemi na pozorování nepřítele, podobný polní stráži a stálé patrole.

3) P., umělá  v karty o 32 listech pro 2 osoby, kdež esa platí nejvíce a sedmy nejméně a počítají se oka, figury a vzatky. Hraje se různými způsoby. FM.

Vojenství v Ottově slovníku naučném
Sport a hry v Ottově slovníku naučném