Ottův slovník naučný/Ploskovice
Ploskovice, Ploškovice (Ploschkowitz), ves v Čechách, v krajině půvabně položené, v hejtm. a okrese litoměřickém, fara Býčkovice; 48 d., 243 ob. č., 157 n., 7 j. (1900), pš., telegraf, mlýn, chmelařství a znamenité sadařství. Alod. panství P. se Soběnicemi, Trnovany a Svadovem má 2008,85 ha půdy; náleží k němu residenční zámek s nádhernou kaplí a parkem, dvůr, cihelna, pila a mlýn, majetek cís. soukr. statků. Připomínají se poprvé r. 1057 v zakládací listině kostela litoměřického, o století později náležely vladykovi Hroznatovi, jenž je daroval i se Svadovem křižovníkům sv. Jana u Matky Boží konec mostu na Menším městě Pražském. Při řádu tom zůstaly do konce válek husitských. Cís. Sigmund zastavil je (r. 1437) Jakubovi z Vřesovic, jehož potomci odtud psali se . R. 1496 seděl zde rytíř Adam Ploskovský z Drahenic, známý utiskovatel svých poddaných. Tito se proti němu zdvihli, dobyli tvrze a dali se dobrovolně pod moc  (v. t.). R. 1592 koupil P. Petr starší Kostomlatský z Vřesovic. Z nástupců jeho Jan Habart účastnil se bouří stavů českých, pročež statek jeho od král. komory ujat a postoupen ke správě Jindřichovi Šlikovi hr. z Posaunu. Dcera jeho Marie Sidonie, provd. za Ottu hr. z Waldburka, prodala (1663) P. Juliovi Jindřichovi vévodovi Sasko-Lauenburskému. Z pozdějších majetníků, kteří se tu rychle střídali, Maximilián Josef vévoda Zweibrückenský odkázal P. ještě s ostatními statky v Čechách Ferdinandovi arciknížeti Rakouskému, po něm následoval (1824) Leopold velkovévoda Toskánský, jenž odevzdal (1847) všechny statky v Čechách cís. Ferdinandu Dobrotivému. (O zámku a jeho majetnících viz »Pam. Arch.« I. str. 140.)

Ploskovice