Růže stolistá/XX
„Sám jsi svědčil, jak zaclání
Slovo lásce, pěvce můj!
Již budoucně o vyznání
Mých citů nenastupuj.

Mezi blahem, bázní, touhou
V střídání neskončeném
Přej své dívce lhůtu dlouhou
Na tom místě zvýšeném.

Znej věrnosti známky jisté,
A mé stihnuv ohně čisté
Srdcem, duchem, pamětí,
Tou je měj pod pečetí.“