Ottův slovník naučný/Olešnice
Olešnice i: 1) O. (Giesshübel), městečko v Čechách, v Orlických horách, na řece t. jm., při pomezí slezském, 620 m n. m., v hejtm. a okr. novoměstském, má 119 d., 60 ob. č., 853 n. (1890), far. kostel P. Marie z r. 1763 (ve XIV. stol. far.), radnici, 6tř. šk., pš., četn. stanici, nižší celní úřad II. tř., spořitelní a zálož. spolek, pivovar, výrobu pil a dřevěných zátek, 2 mlýny, vápenice, týd. a výroční trhy. Obyvatelé provozují značně po domácku i po továrnicku tkalcovství (je zde několik faktorií) a obchod s dřívím. Tu a v okolí pěstuje se len. R. 1607 O. byla na přímluvu Jana Trčky z Lípy od cís. Rudolfa II. povýšena na městečko a nadána měst. erbem (vyobr. č. 2954.): rozpůlený štít, v levém modrém díle na zeleném trávníku stříbrný kostel s čtverhranou věží; v pravém červeném díle rak. znak zemský. — 2) O., ves t., hejtman. a okr. Něm. Brod, fara Lučice, pošta Okrouhlice u N. Brodu; 35 d., 261 ob. č. (1890), opodál popl. dvůr Valečov a mlýn Vrazkov. — 3) O. (Elexnitz), far. ves t., hejtm. Č. Budějovice, okr. a pš. Trhové Sviny; 114 d., 746 ob. č., 3 n. (1890), kostel sv. Václava, vystavěný r. 1787 nákladem nábož. fondu (od r. 1857 far.), 3tř. šk. a nedaleko ložiska rašeliny. O. připomíná se již r. 1186. V XVI. stol. zboží olešnické náleželo Pouzarům z Michnic. R. 1727 koupilaO-ci obec českobudějovická od Adama Jana Hungara a drží statek ten dosud. — 4) O., ves t., hejtm. Nový Bydžov, okr., fara a pš. Chlumec n. C.; 38 d., 246 ob. č. (1890). — 5) O.,,(Wolleschno), ves t., hejtm. a okr. Dubá, fara a pš. Mšeno; 19 d., 108 ob. n. (1890). — 6) O., ves t., hejtm. Náchod, okr. Čes. Skalice, fara a pš. Červený Kostelec; 198 d., 1286 ob. č. (1890), 3tř. šk., dva mlýny a tkalcovství po domácku. — 7) O., také O., ves t., hejtm. Rychnov n. Kn., okr. Kostelec n. O., fara a pš. Častolovice; 104 d., 622 ob. č. (1890), 2tř. šk.. mlýn, zelinářství. — 8) O., ves t., hejtm., okr. a pš. Turnov, fara Všeň; 51 d., 290 ob. č. (1890), válc. mlýn, samoty Bořek a Rozsypalov. — 9) O.(Unter-Giesshübel), ves t., hejtm. a okr. Nové Město n. M., fara a pš. Olešnice (městečko); 88 d., 22 ob. č., 479 n. (1890), tkalcovství. — 10) O.(Nieder-Oels), far. ves t., hejtm. Vrchlabí, okr. Hostinné, pš. Vestřev u Hostinného; 112 d., 739 ob. n. (1890), starobylý kostel sv. Jakuba Vět. v nynější podobě z r. 1794, 2tř. šk. R. 1778 cís. Josef II. měl zde po 6 neděl hlav. stan. — 11) O.(Ober-G.), ves t., hejtm. a okr. Nové Město n. M., fara a pš. Olešnice (městečko); 123 d., 8 ob. č., 811 n. (1890), panské vápenice, tkalcovství a samota Končiny (Schnappe). — 12) O.(Ober-Oels), ves t. na Olešnickém potoku, hejtm. Vrchlabí, okr. Hostinné, fara Dol. Olešnice, pš. Vestřev; 71 d., 6 ob. č., 442 n. (1890), 1tř. šk., mlýn. — 13) O.,, far. ves t., hejtm. Jičín, okr. Nová Paka, pš. Horky u Jičína; 156 d., 992 ob. č. (1890), kostel Všech Svatých (ve XIV. stol. far.), 2tř. šk., mlýn. Na úpatí Levínského vrchu zříceniny býv. hradu, kolébky to asi. — 14) O.(Mittel-Oels), ves t., hejtm. Vrchlabí, okr. Hostinné, fara Dolní Olešnice, pš. Vestřev; 31 d., 208 ob. n. (1890), mlýn. — 15) O., také jen O. (), far. ves t., hejtm. Jilemnice, okr. a pš. Vysoké n. J.; 115 d., 666 ob. č. (1890), kostel sv. Martina (z r. 1781), původ. ve XIV. stol. far., 3tř. šk., 2 mlýny, pěstování lnu a tkalcovství. — 16) O.(), ves t.; 106 d., 667 ob. č. (1890), tkalcovství. — 17) O. (nejnověji)nebo(Goldenöls), far. ves t., hejtm. a okr. Trutnov, pš. Bernartice; 130 d., 4 ob. č., 648 n. (1890), kostel sv. Kateřiny, 2tř. šk. Kdysi dolováno zde na zlato a stříbro.

18) O. (Öls, Oels), městečko při Olešničce na Moravě, v hejtm. boskovickém, okr. kunštátském, má 280 d., 2162 ob. č., 13 n. (1890), starý far. kostel, evang. kostel a faru, 6tř. šk., fin. stráž, četn. stanici, pš., telegraf, pivovar, lihovar, továrny na hedvábné zboží a umělé květiny, několik závodů na látky bavlněné a vlněné, výroční trhy, popl. dvůr Lamberg a asi 3/4 hod. na jih od městečka zříceniny hradu Louka r. 1590 zpustlého. V okolí dobývá se tuha a prahorní břidlice. O. připomíná se již r. 1361 městečkem. — 19) O., ves t., hejtm. a okr. Litovel, fara a pš. Buzov; 50 d., 317 ob. č. (1890).

20) O. (Öls), krajské a hlav. město býv. (v. t.) v prus. Slezsku, ve vlád. obv. vratislavském, na ř. t. jm. a křižovatce želez. tratí Vratislav–Varšava, Vratislav–Tarnovice a O.–Jaroczyn, má se 4 předměstími a vojen, posádkou 10.030 obyv. (1895); zemský soud pro 10 obv. soudů, hlav. ber. úřad, katol. a 3 evang. kostely, na zámecké hoře starý zámek Piastův (z r. 1550) s bibliotékou a parkem, později obnovovaný, do r. 1809 sídlo knížat olešnických, zbytky starých opevnění, gymnasium, učitel, seminář, vyš. dív. a obchod, škola, synagoga, měst. a krajská nemocnice, chorobinec, několik dobročin. ústavů, krajská spořitelna, továrny na hospodář, stroje, vozy, plsť, kůže, papír, par. mlýn, pivovar, cihelna, obuvnictví, důležité zelinářství, obchod s obilím, lnem a semenem. Jako městečko připomíná se již r. 1214, které obdrželo r. 1256 měst. práva.

Olešnice
Olešnice
Olešnice
Olešnice
Olešnice
Olešnice
Olešnice
Olešnice
Olešnice
Olešnice
Olešnice