Ottův slovník naučný/Pourbus
Pourbus [purfbý]: 1) , malíř nizoz. (* 1540 v Bruggách — † 1580 v Antverpách). Vzdělání malířské získal u otce Peetera, po r. 1562 u Franse Florise a r. 1569 přijat do Lukášského cechu v Antverpách. Silným a jasným koloritem podával hlavně podobizny, jež se chovají v galeriích brusselské, berlínské, drážďanské a vídeňské (Podobizna muže z r. 1568). Méně hojné jsou jeho obrazy historické, Kristus mezi zákoníky (St. Bavon v Gentu), Andělské vnuknutí sv. Matouše (1573, mus. brusselské), Kázání sv. Aloysia (akademie antverpská). 

2) P. , syn a žák před. (* 1570 v Antverpách — † 1622 v Paříži), v Lukášský cech přijat r. 1591, odebral se do Itálie, kdež se stal dvorním malířem vévody mantovského (1600), a r. 1610 do Paříže, kdež zakázek se mu dostávalo od Jindřicha IV. i od Ludvíka XIII. Koloristicky stál pod vlivem italským. V Louvru chová se jeho Večeře Páně, František z Assisi a dvé podobizen Jindřicha IV.