Výbor z písní a ballad/Kdys bylo děvče
Kdys bylo děvče, zvané Meg,
   a na přástvy šla přes močál;
kdys junák byl a za ní šel
   a Dunkan Davison se zval.
Cos Dunkan řek', — je pyšná Meg
   a košík dostal údělem;
když mluvil víc, neřekla nic
   a dostal ránu kuželem.

Tak spolu dál šli přes močál,
   až u potoka sedla v chlad,
však mezi sebe, mezi něj
   svůj postavila kolovrat
Tu Dunkan svatě přísahal,
   že vezme si ji s provody,
a kolovrat i kuželík
   Meg zahodila do vody.

Já vystavím ti chaloupku;
   svým štěstím král tak není jist,
jak ty a já, můj holoubku,
   když večer u mne budeš příst.
Muž může pít a střízliv být
   a bojovat a zůstat živ,
muž zlíbat může děvčátko
   a zas být vítán jako dřív!