Ottův slovník naučný/Civilisace
Civilisace (z lat. civis = občan), vlastně zobčanštění jako protiva stavu barbarství. Slovo samo jest dosti nové a ponětí s ním spojované značně kolísá u rozmanitých spisovatelů. Kdežto v nejlepším smyslu jest c. souznačná se vzdělaností, rozumívá se jí jindy jen prvý stupeň k utvoření společnosti občanské jakožto podkladu, na němž může kultura vlastní býti zbudována. V tomto smysle obyčejně se mluvívá o civilisování národů nevzdělaných, »divokých«. C. uvádí ve společnost jisté pevné normy a stanovíc práva a povinnosti jednotlivcům, vyrovnává fysické a nahodilé různosti mezi nimi i mezi ostatními národy civilisovanými. Že touto svou působností vedle blahých účinků také neblahé způsobuje, nelze upříti. – Viz rozpravu J. St. Milla v Dissertations and discussions (I. sv.). Ča.

Cizí slova v Ottově slovníku naučném
Věda v Ottově slovníku naučném