Ottův slovník naučný/Bzenský z Prorubě
Bzenský z Prorubě, jméno starožitné rodiny vladycké, která se snad z Moravy do Čech přistěhovala, když páni z Cimburka nabyli velkých statků v Boleslavsku.  jejich (na štítě modrém bílé péro pštrosí a okolo něho dvě udice železné barvy, také vzhůru postavené. a jako klenot též bílé péro) shoduje se s erbem Čiloudův z Palovic. P. nabyl před r. 1460 Bezna (v Boleslavsku), odkudž si potomci jeho přijmení vzali. Žil ještě r. 1479, kdež měl syna zrostlého Zdeňka, který tu seděl do r. 1527. Synové jeho , ,  a  rozdělili se o Bezno, kteréž jim ani celé nenáleželo.  spravuje statek otcovský jakožto nejstarší bratr měl několik let při o podací v Bezně. Roku 1533 dělil se s bratřími, r. 1542 vložil si ve dsky zboží své Vel. Všelisy. , který držel dvůr v Bezně, zemř. před rokem 1556 zůstaviv z manž. Apolony ze Vchynic dceru Annu.  (1533, † 1560) držel čásť Bezna, koupil roku 1546 Hlavno Vel. a roku 1551 Niměřice (manželka Anna z Lukonos).  držel za díl tvrz bzenskou, na níž manželce své Marjáně z Očedělic věnoval. Doživ se velkého věku odevzdal statek bzenský (1584) dcerám svým Anně (1597 vd. za Jana ml. Dobranovského) a Johance (vd. Blektové), které se oň rozdělily. Anna prodala díl svuj dvůr v Bezně (1600) Adamovi B-skému z P., a s dílem Johančiným se asi také tak stalo.  měl kromě dcery Mandalény (vd. Kapounové) syny  a . Onen seděl r. 1567 na Niměřicích a koupil mlýn pod Cetní, ale, jak se zdá, záhy zemřel. Bratr jeho Adam držel potom celý statek otcovský, k němuž přikoupil r. 1586 dvůr ve Velkých Všelisích, r. 1600 dvůr v Bezně, konečně se i stal držitelem tvrze bzenské a skorem celé vesnice. Zemřel r. 1605 zůstaviv z manž. Johanky ze Sloupna kromě dcer (Markéty a j.) syny , ,  a . Věnek dostal r. 1606 za díl Niměřice a čásť Bezna, na čemž věnoval manželce své Mandaléně z Duban. Žil ještě r. 1615. O Pavlovi po r. 1613 není nic známo. Jan dostal za díl tvrz v Bezně a Vel. Všelisy, na čemž manž. své Anně Marii z Gerštorfu věnoval, r. 1615 koupil Boreč a čásť Bezna, ostatně se hádal s bratrem svým Albrechtem. Zemřel r. 1620 zůstaviv dceru a tři syny. Albrecht dostal za díl dvůr v Bezně, na němž věnoval manž. Dorotě Vančurovně z Řehnic, koupil r. 1611 Dobravičku a v létech 1611—14 držel také statek barchovský. Zemřel před r. 1618. Statek niměřický dostal se po smrti   a  B-m z P., jejichž souvislost s ostatními členy rodu tohoto není patrna. Roku 1630 dělen ten statek mezi ně, ale díl Adamův spadl po jeho smrti (1646) zase na Jana Albrechta. Tento se vystěhoval r. 1628 ze země a byl v Žitavě, ale, jak se podobá, vrátil se zase. R. 1646 prodal díl někdy Adamův Aleně Gerštorfové a r. 1668 díl druhý niměřický a dvůr popl. v Bezně Adamovi Jiříkovi B-skému z P. Ze synů Janových dosáhl plných let nejstarší Václav až r. 1633 a teprve r. 1652 se s bratřími rozdělil přijav za svůj díl Všelisy a Boreč, ale r. 1657 prodal Všelisy a r. 1664 Popovice, statek po dědovi Vilémovi z Gerštorfu zděděný (m. Polyxena Beřkovská ze Šebířova). Bratr jeho  obdržel v Bezně druhý díl s tvrzí menší, skoupil v l. 1651—68 statek niměřický a držel v l. 1666—68 také statek Slatinu. Z manželky své Anny Marie Netvorské z Břízí († 1681) měl dva syny a několik dcer. Bratr jeho  seděl na větší tvrzi v Bezně, ale kdežto se týž statek potom nachází v držení synův Adamových, spatřuje se Jan Vilém v držení Niměřic. Byl cís. a soudu purkrabského radou a hejtmanem kraje boleslavského a s manželkou svou Kateřinou Dýmovnou ze Stříteže zplodil syna . Tento ujal r. 1680 po smrti otcově statek Niměřice a byl hejtmanem kraje boleslavského a radou soudu purkrabského (1703—24). Ženat byl s Annou Marií Strakovnou z Nedabylic. Niměřice ujala po smrti Františkově dcera jeho Františka, vdaná za svob. p. Lazari. Dcery Adama Jiříka byly Lidmila Františka (vd. r. 1676 za Václava Hynka Cukra z Tamfeldu), Maximiliána Rosalie. Polyxena (m. Jiří Bořivoj z Údrče) a Eliška Lidmila. Bratr jejich  došed r. 1688 let svých uvázal se ve správu Bzena, když pak druhý bratr  r. 1691 let svých došel, srovnali se mezi sebou tak, že bratr mladší statek mnoho zadlužený sám ujal, ale nemoha ho udržeti prodal jej ještě t. r. (1694) Janovi Rudolfovi Zárubovi z Hustířan. Ze zbytku peněz trhových koupil r. 1701 Modletice v Kouřimsku. Synové jeho  a  došli let svých ok. r. 1717; onen byl pak (1743—46) hejtmanem kraje kouřimského a při korunování roku 1743 pasován jest na rytíře svatováclavského. R. 1786 žili  a  B-nští z P., o jejichž potomcích nám nic známo není. Sčk.

Šlechtické rody v Ottově slovníku naučném