Ottův slovník naučný/Pander
Pander , přírodovědec něm. ve službách ruských (* 1794 v Rize – † 1865 v Petrohradě), vystudoval lékařství v Derptě, Berlíně a Vircpurku, kdež mu byl učitelem Döllinger. R. 1822 stal se členem petrohradské akademie pro obor zoologie a působil v této hodnosti až do r. 1828, byl pak při horním departementu, kdež svěřeno mu uspořádání a vědecké zpracování sbírek palaeontologických. P. byl přírodovědec znamenitý. Spolu s v. Baerem jest zakladatelem moderního vývojezpytu obratlovců. V latinské práci své dissertační, jež později vyšla též něm. a k níž připojil v časopise »Isis« poznámky vysvětlující, vzniklé kritikou Okenovou, vylíčil vývoj kuřete a ukázal poprvé na vznik ústrojnosti jeho ze tří blan zárodečných. S d'Altonem vydal veliké dílo o srovnávací osteologii, později věnoval se palaeontologii i vydal výborné práce hlavně o rybách ruských prvohor a stal se s Eichwaldem prvním zakladatelem ruské palaeontologie. Ze spisů sluší jmenovati: Beiträge zur Entwickelungsgeschichte des Hühnchens im Ei (Vircp., 1817); Vergleichende Osteologie (s d'Altonem, Bonn, 1821–28, se 103 tab.); Beiträge zur Geognosie des russischen Reichs (Petr., 1830); Otčet o geognostičeskich izslědovanijach po liniji SPb-.Mosk. žel. dor. (»Gornyj Žurnal«, 1846); Monographie der fossilen Fische des silurischen Systems des russisch-baltischen Gouvernements (Petr., 1856); Ueber die Plakodermen des devonischen Systems (t., 1857); Ueber die Ctenopteridien des devonischen Systems (t., 1858); Ueber die Saurodipterien, Dendrodonten und Cheirolepiden des devonischen. Systems (t.,1860).

Pander