Ottův slovník naučný/Flavius
Flavius, jméno rodů sabinských, tuscijských a jiných staroitalských: 1) F. , syn propuštěncův a písař Appia Claudia Coeca, kolem 450 a. u. c. vyvěsil na foru římském kalendář soudní (fasti v. t.) a uveřejnil sbírku soudních formulí (legis actiones). Nebo až potud dovedlo patricijské kollegium pontifiků obecenstvu zatajiti znalost i kalendáře i formulí. Vděčné občanstvo odměnilo za to F-ia volbou za kurulského aedila. Sbírka formulí F-iem uveřejněná slula pak ius civile Flavianum. Skladatelem jejím byl však prý , který, jak se pravdě podobá, nastrojil též uveřejnění její i kalendáře. Hý. 2) F., rodem z Lukanie, zradil r. 213 prokonsula Sempronia Graccha Karthagincům i způsobil tak záhubu jeho. – 3) F. , senátor, prozradil Tiberiu Gracchovi, že ho chtějí zavražditi. – 4) C. F. , přítel Mariův a Cinnův, táhl r. 86 s konsulem L. Valeriem Flakkem do Asie proti Mithridatovi. Získav vojsko, podnítil proti konsulovi vzpouru a zabil ho. Po té porazil Mithridata v několika bitvách a krutě pronásledoval přívržence Sullovy. Avšak r. 84 byl od Sully poražen u Thyatiry v Lydii, načež prchnuv do Pergamu, dal se tam zabiti od otroka. – 5) F. , bratr před., sloužil ve válce proti Sullovi ve vojště Norbanově (r. 82) i byl úkladně sprovoděn ze světa. – 6) L. F., rytíř římský, svědek proti Verresovi. – 7) L. F., tribunus plebis r. 60, navrhl zákon ku prospěchu veteránů Pompejových. – 8) C. F., přítel Brutův, padl v bitvě u Filippi. – 9) F. , senátor za panování Nerónova, súčastnil se spiknutí Pisónova. A totéž učinil i 10) F. . Ostatní v článku . Šra.

Římské dějiny v Ottově slovníku naučném