Jiskry a plamínky/Zajíc a pes
Jede zajíc na kočáře
přes pole a meze,
králíka prý za troníček
až do Prahy veze.

Pejsek čeká na silnici,
dukáty má v sáčku:
„Svezte vy mě, kamarádi,
dám vám po zlaťáčku.

Koupím já si v Praze šaty,
sto zlatých dám za ně,
a vám přidám na vánoce
malované saně.“

Králíček se krčí strachy,
zajíček se směje:
„Vím já, pejsku, mlsný hejsku,
odkud vítr věje:

Můj kožíšek se ti líbí,
po tom se ti stýská:
nesvezu tě za dukátek,
ať se jak chce blýská.“