Cesta do Itálie/Chvíle ku dřímání
V měsících letních nejnepříjemnější hodina za den přichází po obědě, kdež člověk dřímotou tak přepaden bývá, že není možno spání se ubrániti. Tento oučinek vedra všeobecně spatřujeme a stíží obyvatel se najde, který by tady po stole dřímotě nehověl. V ulici Toledo v hodinách poledních patrně jakási prázdnost nás o tom přesvědčí. Po schodech kostelních a v průjezdích paláců lazaronové a chlapci, jenž od místa k místu nosením na hlavě se živí, ve svých opálkách spějí. Jakýsi lichotivý větřík, jenž sé tím časem z moře vytáčí, tu ospalost působí a parno, zvlášť zrána obtížné, chladí.

Večery naproti tomu jsou chladné a povětří noční jest nebezpečno lidskému zdraví, protož otvírání oken v léhárně lékařové zdejší přísně zapovídají.