Ottův slovník naučný/Výtok
Výtok. Ve dně nádoby budiž otvor, který lze uzavříti a jehož velikost mizí proti průřezu nádoby. Nádoba budiž naplněna až do výšky v nad otvorem nějakou kapalinou (na př. vodou) a otvor ve dně budiž otevřen. Voda počne prouditi otvorem ven v prvních chvílích volněji, pak rychleji, a postaráme-li se o to, aby vody v nádobě neubývalo, aby hladina kapaliny udržována byla v téže stálé výši nade dnem, ustálí se celý úkaz a otvorem bude prouditi kapalina stálou rychlostí V. Úkaz tento nazývá se v-em. Obmezíme-li pozorování na jedinou částici vodní při v-u, opisuje tato částice určitou . V popisovaném příkladě v-u nejsou proudové čáry shodné, jsou to křivky, které se v široké nádobě od hladiny sbíhají k otvoru a blízko otvoru se nejvíce koncentrují. Je-li otvor ve stěně tenké, ukáže se největší koncentrace proudových křivek až venku za otvorem, průřez vodního toku jest na místě za otvorem nejužší (contractio venae). Rychlost v tomto průřezu výtokovém V lze určiti ze zákona zachování energie takto: Kapalina dokonalá, při níž není vnitřního tření (, v. t.), nabývá vev-u kinetické energie, jež povstala z její energie potenciálné. Vytéká-li za sec.  cm³ kapaliny, jest tato potenciálná energie kapaliny určena výrazem 

při čemž  značí specif. hmotu kapaliny a  urychlení tíže. Energie vytékající vody jest pak 

Z rovnosti obou výrazů plyne 

 

čímž vyjádřen jest  (viz ). Pro fysikální kapalinu, která není dokonalá, hořejší vzorec může se udržeti v platnosti, pozměníme-li jej na rovnici 

  

Člen    jest stálou veličinou pro určitou kapalinu (pro vodu na př. 0,97) a nazývá se . 

Pro praxi důležito jest znáti množství, resp. objem kapaliny, která vytéká otvorem za jednotku času (intensita proudu). Je-li průřez otvoru  a nenastává-li zúžení výtokové, jest patrně 

Zúží-li se vytékající průřez na , jest 

Při výtoku otvorem v tenké stěně jest pro vodu . Bayer (1848) ukázal theoreticky, že 

V. nemusí býti způsobován pouhou tíží kapaliny, stačí k tomu jakkoliv způsobený rozdíl tlakový. Lze pak všeobecně kolem každé proudové křivky sestrojiti z okolních proudokřivek plášť, v němž všechny částice proudí tak, že současně probíhají příčným průřezem jako kapalina, jež teče trubicí. Tyto myšlené tělesné útvary slují . Ve vyobr. č. 4738. naznačen jest průřez proudové trubice, která v hladině  má průřez  (AC), v hladině II průřez  (BD). 

Kapalina jdoucí průřezem  projde za čas  z AC do A'C a v témž čase posune se kapalina z průřezu do průřezu. Poněvadž množství kapaliny je v objemech totéž, jest 

 přičemž  a 

Zákon zachování energie jest pak vyjádřen vztahem 

při čemž  a  jsou tlaky v průřezích  a , v vzdálenost hladin I a II a  a  rychlosti v průřezích , resp. . Spojením této rovnice s předešlou vychází 

 aneb ,

kde  a  jsou výšky určené z rovnice dříve odvozené

 resp. .

Z hořejší rovnice plyne pro rychlost výtokovou, vytéká-li kapalina malým otvorem 

 a poněvadž 

  jest 

Z tohoto výrazu plynou zvláštní případy, na př. pro v. kapaliny z jedné nádoby do druhé malým otvorem při značném tlaku   proti tlaku , tak že lze působení tíže zanedbati 

a pro případ v-u malým otvorem pouhou váhou kapaliny 

Problém v-u kapalin i plynů jest velmi důležitou částí hydrodynamiky; v technickém zpracování tvoří t. zv. . Hlavní kapitoly hydrauliky jsou: základní jevy výtokové, vnitřní tření kapalin a v. potrubím, proud vodní v otevřených kanálech, stroje hydraulické (lisy, brzdy atd.), ráz proudící vody a jeho technické užití (vodní kola, turbiny, centrifugální čerpadla atd.). 

Srv. dr. F. Koláček, Hydrodynamika (ve »Sborníku Jednoty česk. math.« č. II., 1399); A. B. Basset, A treatise on hydrodynamics (1888); H. Lamb, Einleitung in die Hydrodynamik (přel. od R. Reiffa, 1884); W. Wien, Lehrbuch der Hydrodynamik (Lip., 1900); H. T. Bovey, A treatise on hydraulics (2. vyd. New York, 1906). nvk.V. v lékařství jmenuje se každé hojnější vylučování výměšků zánětlivé povahy z ústrojů s rozsáhlejším povlakem slizničným, na př. z roury močově mužů, zevních rodidel ženských a pod. (srv. ). Jindy jmenuje se tak i hojnější odměšování hlubších píštělových ran, jmenovitě jestliže byly znečištěny neb infikovány. V.' z  srv. , choroby.