Kytice, uvitá ke cti ss. apoštolů na úpatí moravské „Květnice“/5.
Rád já vidím mladou kutit chásku,
    Libuje si ve hrách nevinných,
    Nastaví si loutek dětinných,
Při tom slyšet hlomoz měkkých hlásků.

Mláď vše věří, stejnou jeví lásku
    K druhům vzácným vděků Ladiných,
    Či ať nosí oděv z látek laciných —
Andílci jsou kadeřavých vlásků. —

Takové jsou dítky! Ne tak Cyrill,
    Nechce zábav, zbíhá kratochvíle,
Vyššího co dítko tuše cíle.

Po moudrosti srdce jeho plane,
    Ona na mysli mu ve snách tane,
Vzor si o ní v Řehořovi vyryl.