Ottův slovník naučný/Legis-Glückselig
Legis-Glückselig , vlastně , něm. spisovatel (* 1806 v Praze — † 1867), studoval ve svém rodišti na akademickém gymnasii a nedokončiv potom studií filosofických vstoupil do stavu vojenského. Neuspokojen tu způsobem života obral si dráhu spisovatelskou. Jeho literárně historické studie vztahovaly se nejprve na památky norských starožitností:  (1829 až 1830);  (1831);  (1830). Vrátiv se po červencové revoluci z Lipska, kde až dosud trvale přebýval, do Prahy, vydal:  (1835);  (1853);  (1853);  (1837). R. 1836 byv zvolen stavovským sněmem za korunovačního historiografa, vydal  (1836). V l. 1852—56 redigoval „“ a vydal v téže době nádherné dílo . R. 1862 uveřejnil archaeol. studii o Kristově obrazu edesském (), věnov. hr. Fr. Thun-Hohensteinovi (otci ministra kultu Lva Thuna). Na sklonku svého života žil na zámku děčínském, kde pořádal archiv a sepsal  (1866). L.-G. zabýval se též slavistikou; napsal životopis Dobrovského (1837),  (otisk ze Schmidtových „“),  (otisk z Kudlerova „“), životopis Hankův v Klarově almanachu „Libussa“ z r. 1852, a popuzen tiskovou pří, kterou si jako redaktor Medauova Litoměřického kalendáře z r. 1863 způsobil svým záštím proti Čechům, napsal  v „“ (1863; feuilletony v č. 276—279).