Moderní básníci francouzští/Stezka
Mech s kvítků zlatem vroubil vlhkou stezku,
jež ztrácela se v hluboký stín tmavý,
rej brouků, ještěrek a vážek hravý,
pod křoví lupením jen mih se v blesku.

Na stromech hrály pruhy v zlatém lesku,
a mezi nimi ne jeden klas plavý
a v trávě hovily si silné krávy,
pták zobal dřín aneb si zapěl v stesku.

Ó třeba, děl jsem k sobě, dále jíti
a uzříš villu, v zeleni jak svítí
na konci, alej v údol kde se spouští,

Tam jistě hnízdo lásky, štěstí eden!
Nuž rychle v před! a chvátám touhou veden
a zblednu… hřbitov kýval na mne v houští.

Poezie