Ottův slovník naučný/Auctor vetus de beneficiis
Auctor vetus de beneficiis nazývá se sepsání soukromé osoby o právu lenním se zvláštním zřetelem k Sasku, pocházející asi z prvních desítiletí XIII. stol. A. v. d. b. sepsán jest jazykem latinským v rýmech, snad od spisovatele »Saského zrcadla«, Eikeho z Repgowa, i položen od něho pak za základ oné části této právní knihy jeho, která jedná o právu lenním. A. v. d. b., jehož rukopis žádný se nezachoval, rozdělen jest ve vydáních ve tři odstavce, rozložené aforismy, v nichž bez přesné soustavy pojednává se o poměrech lenních. Nejlepší vydání pořídil Homeyer: Des Sachsenspiegels II. Th. (Berlín, 1844, 2 sv.). -l.

Hesla v Ottově slovníku naučném