Nové překlady Victora Huga/Píseň (3)
Vy stezky plné svěží trávy,
ó břehy, lesy bujných kštic,
proč ticho na všem, smutek tmavý?
— Jenž chodil k nám, nechodí víc!

Proč nikdo v oknech večer, z rána?
Proč bez kvítí je pustý sad?
Ó dome, kde máš svého pána?
— Já nevím, jinde mešká snad.

Pse, hlídej dohře! — Marný svízel,
dům prázdný stojí dlouho juž.
Proč pláčeš dítě? — Táta zmizel;
a ženo ty? — Mně chybí muž.

Kam odešli? — V stín, jenž hrob všeho.
Z vás, vlny, jaký kvil se zdvih’,
zkad jdete? — Z bagna pochmurného.
Co přinášíte? — Rakve jich!

Poezie

fr:« Sentiers où l’herbe se balance »