Rýmovaná kronika česká tak řečeného Dalimila/XVI
Přěmysła na stolec vsadichu,
hrad Děvín ihned zkazichu.
Potom snide kněz Přěmysł,
po tom by knězem syn jeho Nezamysł.
Po něm Mnata knězem bieše,
po tom syn jeho, ten Vojen słovieše.
Ten synoma zemiu rozděli,
za života je otděli:
Łučsko da Vłastisłavovi,
české kněžstvo Unisłavovi.
Jenž dřieve słovieše Łučsko,
to nynie słove Žatečsko.
Unisłav po otciu knězem był,
ten jesť v krátcě života zbył.
Po něm był knězem Křěsomysł, syn jeho.
Ti všickni neostavili sú jmene dobrého;
nebo biechu jich hłúpí nravi,
proto o nich písmo nic nepraví.