Ladění/Hrejme dále
To co k básni ladívalo
a po struníku smyslů hmatalo
dnes-li neladí
to co na vážkách se lehkým stalo
a milované v kletbu dalo
nic nevadí

Hrejme dále

Ty verši zbytečně se neohni
ať řeknou hudba v prázdném sále
ať řeknou mračno kouře po ohni

Hrejme dále

V nocích za dveřmi se cosi plouží stále
Pradávné verše jsou to jsou
a trou se bludnou ozvěnou

Dílo sluneční je věčné ale
a cesta básně ta je bez konce
až ráno otočí si růže rozespalé
začněme znova zhurta i lehounce

Ozve se Dále

A zabloudíš-li v slyšení
osnovu rozpleť viděného
a uklouzneš-li v cítění
za křídlo chyť se tušeného

Nenadále

báseň sama tvrdě křísne
do troudu slova Tam je ztajena
prastará moudrost jejíž čelo přísné
přilbicí blesků kryje Athena

Hrejme dále