Moderní básníci francouzští/Modlitba za mrtvé
Ty velká bohyně, již hluk a světlo raní,
ty stínů vládkyně, ó vyslyš moje lkání,
ty přijmi cizince ve hrobu jeho klínu!

Buď sladká jemu smrt, buď zkouška jeho krátká,
ať dojde bez bázně mdlá noha jeho vratká
na břeh dál od slunce, kde noha mizí v stínu!

Po bědách, úzkostech, kdy sténá, pláče, kvílí,
ať Osud zkonejší se proň v té děsné chvíli,
kdy k mrtvým sestoupí mdlou nohou v ticho dusné.

Ó černé bohyně! mou prosbu slyšte, tmavé
ó Hadu strážkyně, sanice potvor žravé
až přijde, zavřete, ať bez výčitek usne!

Ty dcero Erebu, ty dcero staré Země,
před chmurným portikem se v cestu nestav temně
bledému poutníku, jenž po tobě juž touží.

Ó spánku bohyně, jíž každý trud se ztiší,
ty kmetu bludnému tmy otevř věčnou říši,
kamž, zpět by nevyšli, se všickni lidé hrouží.

Poezie