Básně z roku 1865, svazek I./II.
Ó jak jsi krásna, budiž požehnána!
Tvůj úsměv rtů, toť srdci sladká mana;
jsi jarním krajem za teplého rána,
jsi rosa v kalich květu sesypána,
jsi kapka krve do prstenu dána,
jímž s nebem snouben svět. — Ó budiž požehnána!