Ottův slovník naučný/Uranometrie
Uranometrie, řec. (), znamená měření rektascensí a deklinací (neb délek a šířek) stálic, aby pořízeny byly hvězdní katalogy (seznamy) a mapy, z nichž bylo by seznati jasnost, barvu a místa hvězd. V dějinách hvězdářství známa je »Uranometria« Jana  (v. t. 4). Z doby novější vyniká dílo  (v. t.) »Neue Uranometrie« (1843), dále  (v. t. 4) »Uranometria Argentina« (1879). Nejdůkladněji vyměřeno bylo nebe v době nejnovější fotograficky a pořízeny byly tak nejpodrobnější mapy hvězdní a seznamy. Viz též  a . VRý.

Astronomie v Ottově slovníku naučném