Ottův slovník naučný/Vladyka
Vladyka, v čes. právě název nižšího (prostého) šlechtice čili  naproti , šlechtici vyššímu. Zdá se, že název tento pochází od držby statků šlechtických, kdežto slovo rytíř (něm. Ritter, a toto z Reiter), podobně jako franc. chevalier a it. cavaliere ukazují na vojenský původ šlechty. Také u Poláků byla zvláštní třída obyvatelstva, zv.  (viz čl. ). Více o stavu vladyckém viz ve čl. Čechy, str. 484b a 485, 518 a 537. — U pravoslavných Jihoslovanů sluje v-kou (vladika) ; u starých Srbů (jako posud i v Dubrovníku) nazývají vladikou ženu a odrostlou dceru šlechticovu.