Moderní básníci francouzští/Jitro
Já revoluce čet’ jsem hrůzyplné děje:
já viděl, celý svět jak v zoufalý boj spěje,
  v boj, pole krvavé jejž rozhoduje,
kde otce, vladaře, své syny střílí každý,
kde národy a bratři, volnost bratrovraždy
  si s velkým křikem vyžadují.

A oči zvednul jsem — vše tiché, jasné bylo,
po nebes nesměrném azuru rozpustilo
  kol slunce svůj vlas zlataplný,
ni vánek z daleka se neodvážil váti
a jasnost oblohy se zdála tiše spáti
  ve průzračnosti vlny.

Poezie