Vlastenský slovník historický/Ostrov
Ostrov, jinak , lat. , slavný někdy klášter benediktinský na ostrově řeky Vltavy u Davel mezi strmícími skalami, založený 999 od knížete Boleslava II. a bohatě nadaný, kteréžto nadání král Přemysl Otakar I. roku 1205 zvláštní listinou potvrdil. Již tehdáž měl klášter tři filiálky, které brzy obdržely zvláštní probošty: u sv. Jana v Skalách, u sv. Jana Křtitele na Veliši a u sv. Jana Křtitele v Zátoně. Ještě pozdějším darováním obohacen klášter Ostrovský znamenitě se zmohl. Za řádění Oty Braniborského v Čechách vyhnáni jsou z něho mniši a klášter zpustošen, avšak brzy se zase zotavil. Konečně zkažen jest r. 1420 od Husitů, mniši se rozprchli, a statky klášterní od samého císaře Sigmunda v zástavu dány. Po utišení bouří husitských vrátili se někteří bratři zase do kláštera, hledíce jej znova pozdvihnouti, a r. 1517 zvolil opat Jan V. za sídlo své proboštství u sv. Jana v Skalách. O. sám přepouštěn od r. 1530 rozličným pánům v zástavu, až jej r. 1657 rázný opat Matouš Ferdinand Zoubek z Bilenberka nazpět získal. Konečně r. 1785 jest klášter ten zrušen.