Doma/České knize
Kniho česká, svatá druže
Libušiných dětí,
moje péro řádky chudé
Tobě, drahá, světí.

V době trudu mému lidu
Tvoje svaté řádky
přinášely chvíle blaha
v omešené chatky.

Celé vísky sbíhaly se
k Tobě na dychánky,
šedá leb kdy hroužila se
ve Tvé milé stránky.

Hned se spánků ustaraných
spadla tíže bolů,
sotva tiši uslyšeli
jednu kapitolu.

Ty’s jim v zimách dlouhých, trudných
přikouzlila Vesnu,
a co večer uslyšeli,
dále předli ve snu.

A v těch hlavách bouřilo to
až ta zima zašla,
naše srdce v lásce nové
po letech se našla.

Ó buď věrnou, dobrou druží
Libušiných dětí!
Zůstaň s námi, kniho česká,
Zůstaň po staletí!