Elektřina, vládkyně světa/Generátory elektráren
založeny jsou také na větě Faradeyově o indukci. Zprvu skutečně stavěly se tak, že k vytvoření magnetického pole užívalo se u nich velikých, ocelových magnetů. Ale protože ani veliké a drahé ocelové magnety nedávaly magnetického pole dostatečně silného, nebylo naděje, že by výroba elektrického proudu za tohoto stavu věcí zlevnila tak, aby bylo možno v praktickém životě všestranně elektřiny využíti. 

Výkonnější než magnety ocelové jsou elektromagnety. Železná jádra podoby tyče nebo podkovy ovinují se isolovaným drátem určité tloušťky. Zavedeme-li elektrický proud do vinutí cívky elektromagnetu, rázem se jeho železné jádro zmagnetisuje. Tím silněji, čím je vinuto drátem tlustším, čím mocnější je proud magnetisující, čím větší je železné jádro, a konečně — čím je otoček vinutí (ale jen do určité míry) více. 

Zaběhne-li do vinutí cívky provedeného tenkým drátem větší množství ampérů, než může snésti, drát vinutí se silně zahřeje, energie elektrická přemění se odporem vodiče v energii tepelnou, jež stoupne někdy tou měrou, že se isolace drátu spálí, někdy i drát roztaví. 

Elektromagnet je magnet dočasný. Jeho magnetická síla trvá jen potud, pokud jeho vinutím proud plyne.