Doma/Fialka
Já první modrou fialku
si nesu na dlani,
tak něžna je, tak líbezna,
tak ztepla zavání;
a když jen na ni pohlednu,
srdce mi poskočí,
neb zdá se mi, že hledím zas
sestřince do očí.

Ach! víte, kde jsem utrhl
tu něžnou květinu?
Tam na hlíně, již vházeli
na rakev sestřinu.
Ó z jejích očí vyrostl
ten modrý lupínek,
jenž vábí v hlavu ztrápenou
roj sladkých vzpomínek!