Prostopravda/Non omnia possumus omnes et morte aequamur
Kdybychom na světě pořád všickni
v bohatství, slávě rovni byli vždycky,
tak jse zasedli veřejně spolu,
medle, kdo by nám pak sloužil k stolu.
Ne všickni se všeckno být můžeme,
smrt nás srovná, nežli jse nadějeme.

Jmáš-li urozenost po rodu,
slávu v světě a svobodu,
hleď toho ctně užívati,
by moh v dobrém prospívati,
proti Bohu nepejchati.

Nebo: Dobré mravy, ctnost, šlechetnost,
ozdobují urozenost.
Kde jse to pak nenachází,
tu erbové nic neváží.