Kniha lesů, vod a strání/Oběť poděkovací
Těch ohňů podzimních a jejích namodralých kouřů,
jež rozptylují se tak příliš pomalu!
Jsou jako modlitby či oběť poděkovací
za všecky rozkoše letního zápalu.

Za mladá těla žen a jejich šupějící vášeň,
za slunce skvěly dar od června do září,
za lesů vonný stín a louky rozezpívané,
za květy, ptáky, vody, hudbu komáří…

A mráčky kouře děkují… A nevědouce komu
do lesů tiše plynou, kde již usíná
pod rzí a krví stromů skála znovu tvrdnoucí,
jež slední vzdech svých ňader pevně upíná…

Poutníče, zvěstuj v nížinách a v sazovitých městech,
my že tu šťastni byli s lesy po horách,
že také děkujeme slunci… zemi chladnoucí…
za život pohanský, sen v barvách, lesklý prach…