Výbor lyriky (Shelley)/Změna (2)
Jenž na keři se dnes skvěje,
již zítra umře květ,
co srdce stálým si přeje,
to láká, prchne hned.
Co světská rozkoš nám?
Blesk, jenž se směje tmám,
    vzplál — je ten tam!

Jak přátelství vzácné bývá
a jak jest křehká ctnost!
Jak málo nám z lásky zbývá
za divokou zoufalost!
Ač trvání jich jest dým,
slast jejich přežijeme s vším,
    co zveme svým.

Leč azur pokud plá jasem
a vesel je každý květ
a oči, jež mění se časem,
nám ozařují svět
a klidně pokud plyne čas,
sni, vzbuď se potom v denní jas,
    bys plakal zas!

Poezie

en:Mutability (Shelley, 1824)