Ottův slovník naučný/Piazzi
Piazzi [pjaci] , hvězdář vlašský (* 16. čce 1746 v Ponte ve Veltlinu – † 22. čce 1826 v Neapoli), vstoupil r. 1764 v Miláně do řádu theatinského, studoval filosofii a theologii v Turině a v Římě, byl v l. 1769–79 učitelem filosofie v klášteře janovském, mathematiky na nově zřízené univ. v Maltě, lektorem filosofie a mathem. na kolleji v Ravenně, kazatelem v Cremoně a učitelem dogmatiky v Římě na kolleji Andrea della Valle. Pak stal se prof. vyšší mathem. na akademii v Palermu r. 1780, konečně pak byl v l. 1780–1817 ředitelem hvězdárny, kterou založil za pomoci prince z Caramanica a v l. 1790–91 vystavěl a na níž pilně pozoroval stálice. R. 1817 stal se hlavním ředitelem hvězdáren v Palermu a v Neapoli, kdež se trvale usadil. Výsledkem pozorování stálic byl katalog 7500 hvězd (Praecip. stellarum inerrantium positiones mediae etc. ex observ. 1792–1813, vydaný v Palermu 1803 a 2. vyd. 1814), jenž vyniká velikou přesností hvězdných míst. Roku 1801 dne 1. ledna objevil v Palermu první planetoidu (Ceres). Vydal: Corso di astronomia (Palermo, 1790); Della specola astronomica di Palermo (t., 1792 a 1794, 2 sv.); Lezioni elementari di astronomia etc. (t., 1817, 2 sv.). Ostatní práce a pojednání uveřejněna jsou ve zprávách hvězdárny palermské, ve »Phil. Trans.« (1789), v »Mem. Soc. Ital.« IX., 1802 až XIII, 1807, v »Mem. Istit. nat. Ital.« I, 1806, v »Effemeridi di Milano«, 1804, v »Mem. Ist. Lomb. Venet.« II, 1821, v »Atti Accad. Napoli« I, 1819, v »Giornale di Scienze par la Sicilia«, 1824 a j. VRý.

Astronomové v Ottově slovníku naučném