Ottův slovník naučný/Polyainos
Polyainos: 1) P.,  z poklassické doby řecké literatury, od něhož se nám zachovalo jen několik epigrammů dosti vtipných (Jacobs, Anthologia Graeca, sv. II., str. 262 sl.).

2) P., , pocházel z Makedonie, žil v Římě za císaře M. Aurelia a L. Vera, jimž věnoval svůj spis  na počátku tažení jejich proti Parthům (r. 162—165 po Kr.). Ve spise tom, obsahujícím 8 knih, vypráví o 900 válečných lstích u rozličných národů, veda si více jako vtipný rhétór, než jako kritický historik a zkušený válečník. Uspořádání díla jeví mnoho spěchu; bez výběru bral ze starších spisovatelův, co právě bylo po ruce, tak že spis jeho je smíšeninou poučného i nechutného, často touž událost dvakrát vypravuje (když ji totiž ve dvou různých pramenech našel) a mísí stejnojmené muže a pod. Také plán díla nebyl určitý, jen jednotlivé knihy mají jakési pojítko. Jeho dílo obsahuje důležité zprávy, ale třeba opatrně vybírati. Sloh je plynný a živý. — Zachovalo se nám všech 8 knih, až na mezeru v knize 6. a ke konci 7. — Vydání s pozn. od Casaubona r. 1589; v bibliotéce Teubnerově text vydán od Wölftlina, nově zpracov. od Melbera (Lips., 1887). VVa.