Rakouský orel padá/Národní stráž
Současně s akcí vojenskou k zabezpečení klidu a pořádku byla programově současně provedena také akce sokolská. Asi v 6 hodin večer svolal dr. Scheiner poradu předáků sokolských a zástupců Dělnických tělocvičných jednot, na které bylo usneseno sestaviti Národní stráž, jejímž prvním úkolem by bylo obsaditi a hlídati význačné body, úřady a budovy. Na Staroměstské radnici bylo zřízeno ústřední velení, v jehož čele byli: za Sokolstvo náčelník dr. Jindřich Vaníček a dr. Vilém Pospíšil, za Dělnické tělocvičné jednoty starosta Frant. Hummelhans. Večer pak byly dráhy, pošty, skladiště, důležité úřady touto Národní stráží obsazeny. Každý ujal se přiděleného mu úkolu s nevšedním nadšením, vzácnou ochotou a ohromujícím sebeobětováním. Ať ve dne ať v noci byl stále k disposici, nespal až do 31. října 1918. Mohu to dosvědčiti, dařilo se mi podobně.

V místech svých jednot postavila stráže Obec střelecká, která pak z rozkazu náčelníka České obce sokolské dra Jindry Vaníčka soustředila své členstvo na pražském hradě jako ozbrojená záloha. Byli to 102 puškami ozbrojení muži.

Sokolstvo a Dělnické tělocvičné jednoty prokázaly při převratu služby neocenitelné, a jim důstojně po bok řadí se národní střelci.