Poesie francouzská nové doby/Mlýn Millský
Nízký střechy trám
zelený mech kryje,
holub vrká tam,
vlašťovka tam pije.
Kol se vine tmavá
zeleň břečťanu,
chýžce chládek dává
haluz platánu.

Co krás tu kolkolem
zda sestro duch tvůj snil,
jen slzy v oku tvém? —
— Ach kdyby on zde byl!

Vidíš v dál se pnout
zelený svah svěží,
vlnivý kde proud
pod ořeším běží.
Jak se níží v luka,
stavidlem je spjat,
z okna může ruka
chytit vody spád.

Co krás tu kolkolem
zda sestro duch tvůj snil,
jen slzy v oku tvém? —
— Ach kdyby on zde byl!

Večer juž se zdvih’,
s výše juž se sklání,
jako po stupních
svislou spěje strání,
v tmavší zeleň trávy
každý strom svůj stín,
veliký a tmavý
klade noci v klín.

Co krás tu kolkolem
zda sestro duch tvůj snil,
jen slzy v oku tvém? —
— Ach kdyby on zde byl!

V němém strnutí
v azur topol bílý
trčí bez hnutí
a se nenachýlí,
v hnědém vzduchu houpá
hrot svůj nádherný,
jak sen božský vstoupá
v obzor nesměrný.

Co krás tu kolkolem
zda sestro duch tvůj snil,
jen slzy v oku tvém? —
— Ach kdyby on zde byl!

Keř se prohýbá
jasné rosy kmitem,
kterou zulíbá
slunce zlatým svitem,
větry houpajíce
každou vonnou snět,
sypou na mé líce
samý jara květ.

Co krás tu kolkolem
zda sestro duch tvůj snil,
jen slzy v oku tvém? —
— Ach kdyby on zde byl!

Blíže u dvéří
slavík hnízdo skrývá,
nízkém na keři
v suchém listí zpívá,
dítě, hrajíc v stínu,
jeho vejce hned
uzří ve jasmínu,
stáhne ruku zpět.

Co krás tu kolkolem
zda sestro duch tvůj snil,
jen slzy v oku tvém? —
— Ach kdyby on zde byl!

Stálým prouděním
voda k předu spěje,
stejným rhytmem tím
mlýnu most se chvěje,
skorem duch tvůj tuší
každým taktem tím,
že zde srdce buší
tlukem tajemným.

Co krás tu kolkolem
zda sestro duch tvůj snil,
jen slzy v oku tvém? —
— Ach kdyby on zde byl!

Poezie

fr:Le Moulin de Milly