Ottův slovník naučný/Hall (osoby)
Hall [ho͡al]: 1) H. , spisov. angl. (* 1574 v Bristow-Parku — † 1656 v Highamu), vydal nejprve satiry Virgidemiarum sixe bookes (1597—98, 2 sv.), jež měly úspěch skoro skandální. Vstoupil pak do stavu kněžského a obrátil se ku genrům vážným; poslední veršové dílo jeho  (1603) slaví příchod Jakuba I. R. 1618 stal se biskupem exeterským, r. 1641 norwichským, když byl prve vyniknul v náboženských sporech soudobých jako zuřivý odpůrce katolicismu. Byl z třinácti biskupů, kteří protestovali proti usnesení parlamentnímu, jímž tito vyloučeni byli z komory lordů, i vězněn za to. Z děl jeho prosaických, většinou moralistních, jmenujeme:  (Londýn, 1612—15, 3 sv.);  (t., 1608);  (1607);  a j. Pro čistotu svého slohu nazván byl »angl. Senecou«. Sebraná díla jeho vyšla péčí J. Pratta (1808, 10 sv.) a P. Halla (Oxford, 1837 až 1839, 12 sv.).

2) H. , bohoslovec angl. (* 1764 v Arnsby u Leicestru — † 1831 v Bristolu), vynikající kazatel dissenterský v Bristolu (r. 1785), pak v Cambridgei (r. 1790), později v Leicestru a od r. 1826 opět v Bristolu. Napsal:  (1791);  (1793), jež měly úspěch sensační;  (1802);  (1803). Sebrané spisy jeho vydány r. 1831—33 v 6 sv. v Londýně Gregorym (11. vyd. 1846). Srv. Hood, Robert H. (Londýn, 1881).

3) H. , námořník a cestovatel angl. (* 1788 v Edinburghu — † 1844 šílený v Haslarhospitalu v Portsmouthu), syn Jamesa H., baroneta z Dunglassu. R. 1802 vstoupil do angl. námořních služeb, načež r. 1816 velel lodi Lyra, kteráž provázela zvláštního vyslance angl. lorda Ambersta do Pekingu. S lodí svojí navštívil potom H. pobřeží korejské a ostrovy Liukiu. R. 1820 – 22 plavil se v mořích jihoamerických, r. 1827—28 byl ve Spoj. Státech amer. Napsal:  (Londýn, 1818);  (t., 1824, 2 sv.);  (t., 1829, 3 sv.);  (t., 1831—40, 9 sv.); mimo to skizzy a povídky:  (1836) a  (Lond., 1840, 3 sv.).

4) H. , lékař angl. (* 1790 v Basfordu — † 1857 v Brightonu). Vystudovav v Edinburku, podnikl vědeckou cestu po stř. Evropě a praktikoval pak v různých městech angl., od r. 1826 v Londýně. Zabýval se horlivě fysiologickými pokusy a získal si veliké zásluhy hlavně o fysiologii a pathologii soustavy nervové. Sluší tu uvésti jeho pokusy o reflexních pohybech, jeho práce o epilepsii, o významu ztráty krve, o hlasu, mechanismu dávení a j.; mimo to dovedl s prospěchem užiti elektrických proudů pro stanovení diagnosy i prognosy různých ochrnutí. Z praktické stránky sluší ještě zmíniti se o jeho způsobu kříšení zdánlivě utopených, spočívajícím na střídavém překládání z polohy bočné až zádové na břišní a naopak. Z jeho četných prací uvádíme:  (1817);  (1818);  (1836);  (1837);  (1837);  (1841).

5) H. , románopisec angl.-americký (* 1793 ve Filadelfii — † 1868 v Cincinnati), sloužil za války r. 1812 pod Winfieldem Scottem, Brownem a j., účastnil se bitvy u Chippewy a j., r. 1818 obrátil se k právům, načež jako advokát odešel na západ do Illinois. Zde redigoval noviny a projížděl jako ministr a soudce divokou krajinu, již první kolonisté vzdělávali. Po 12 létech odešel do Cincinnati v Ohiu jako bankovní ředitel. H. psal v prvních létech pobytu svého v , veselé a lehké dojmy z cest, jež uveřejňoval v »Portfolio«. Po r. 1820 psal zvláště hojně těchto maleb společenských, dobrodružných příběhů, indiánských pověstí z divokého západu a nabyl jimi velké obliby. Jmenujeme:  (1832);  (1832);  (1835);  (1835);  (1835); , s plukovníkem Tom. M'Kenneyem (1838—1844, 3 sv.).

6) H. , spis. angl. (* 1800 v Topshamu — † 1889 v Londýně), vystoupil dramat. básní , stal se tajemníkem Uga Foscola a vstoupil r. 1823 jako redaktor do komory lordů. Přispíval odtud do množství časopisů a založil liter. almanach »« (r. 1825), redigoval pak od r. 1830 »« a založil r. 1839 »«, jejž po 40 let vedl a jenž mnoho přispěl k poznání uměleckých dějin a zušlechtění vkusu v Anglii. Kromě toho vydal — většinou pomocí ženy své  (viz Hall 7), jež byla mu věrnou družkou v životě i práci — řadu děl illustrovaných, jako:  atd. (1841—43, 3 sv.);  (1846—47, 2 sv.);  (1848);  (1854) a j. V posledních dílech obrátil se zase ku krásnému písemnictví:  (1876);  (1873), báseň didaktická;  (1881) a  (1883, 2 sv.).

7) H. , roz. , manželka před, spis. angl. (* 1800 ve Wexfordu v Irsku — † 1881 v Devon Lodge, East Moulsey). Vystoupila r. 1828 v písemnictví povahopisnými studiemi  a . Pak uveřejnila řadu knih pro děti, načež oddala se románu; vydala:  (1832), hist. román z dob Cromwellových;  (1834) a  (1835), také historického rázu; , malbu mravů kupeckých;  (1840), nejoblíbenější z jejích novel;  (1845);  (1848);  (1857);  (1862);  (1869) a  (1877). Kromě toho napsala několik divadelních her, jako: ; ;  a řadu velmi svěžích črt povahopisných a lidopisných, jako:  (1838, 3 sv.);  a  (1856), pak  (1850), řadu studií z uměleckých dějin angl., jimiž přispívala dlouhou dobu hojně do »Art Journalu« svého manžela. Nejlepší práce H-ové vynikají svěžestí popisů, jemným humorem i citem.

8) H. , geolog a palaeontolog americký (* 1811 v Hinghamu, Mass.), studoval v l. 1831—36 na polytechnickém ústavě v Troyi a stal se r. 1837 geologem při , jejíž výroční zprávy v l. 1838—43 vydával. Roku 1843 stal se ředitelem palaeontolog. departementu a uveřejnil  (1847—88, 7 sv., 760 tab.). Mimo to byl státním geologem v Iowě a Wisconsinu a vydal:  (Albany, 1858—59) a  (Madison, 1862). Od r. 1866 jest státním geologem v New Yorku a ředitelem přírodopisného musea v Albany. Seznam jeho prací (přes 200) otištěn v 36. roční zprávě »«. Uvádíme z nich ještě:  (Albany, 1843);  (t., 1847);  (Montreal, 1864—65);.  (t., 1865). Pě.

9) H. , polární cestovatel amer. (* 1821 v Cincinnati — † 1871). Opustiv nejprve ryjectví a později žurnalistiku, provázel r. 1860 velrybáře Buddingtona, a když loď jejich zamrzla, trávil mezi Eskimáky severně zál. Hudsonova 20 měsíců. V l. 1864 až 1869 žil u Eskimáků na poloostr. Melvillově a ostr. Igluliku, kdež úplně se přizpůsobil jejich způsobu života a sebral mnoho zpráv o okolních krajích a proniknuv na zemi krále Viléma, nalezl zde ještě stopy nešťastné výpravy Franklinovy. Otužen, jako málo který z polárních cestovatelů, převzal na se r. 1871 vedení výpravy lodi »Polaris«, jež byla vystrojena Spoj. Státy amer. a měla Smithovým Sundem proniknouti co nejdále na sever. Po neobyčejně šťastné plavbě dosáhl 82° 16’ s. š. (30. srp. 1871), načež se loď na chráněném místě grónského pobřeží v Polaris-Bayi uchystala k zimování. Zde H. navrátiv se z menší výpravy saňkové, zemřel 8. list. 1871. Následující angl. výprava Naresova zasadila mu zde pamětní desku. Druhové H-ovi nastoupili pod kapt. Buddingtonem v srp. 1872 zpáteční cestu. V říjnu t. r. 20 osob, mezi nimi dr. Bessels, nalézajících se na ledové kře, bylo odtrženo od lodi a hnáno úžinou Davisovou k jihu, kdež byli zachráněni. Loď »Polaris« sama po přezimování r. 1872—73 musila býti opuštěna. Mužstvo její vracející se na 2 člunech bylo rovněž zachráněno. O prvé výpravě napsal H.  (N. York, 1864, 2 sv.), o druhé jest dílo , vydal J. E. Nourse (Washington, 1879), o třetí jest  (t., 1876) a  od E. Besselsa (t., 1876).

10) H. , astronom americký (* 1829 v Goshenu), původně tesař, nyní prof. astronomie ve Washingtonu. R. 1877 objevil 26palcovým dalekohledem hvězdárny washingt. oba trabanty Martovy, a to Deima 11. srp. a Phoba 17. srp., pozoroval je pilně a vydal první theorii pohybu těchto malých tělisek v pojednání  (Wash., 1878). Studoval po řadu let Saturna s prstencem (, 1875—89, t., 1889), pozoroval satellity Saturnovy (, t., 1886), družice Uranovy a vypočetl dráhy družic Oberona a Titanie (, t., 1885). Konal pozorování měsíce Neptunova a vypočetl dráhu jeho (, t., 1885). Vysoké ceny jsou pozorování dvojhvězd (, t., 1881 a 1891) a pozorování k určení parallaxy hvězd , t., 1886; , t., 1882). Vyměřil též hvězdokupu Praesepe (, t., 1870) a vykonal celou řadu jiných důležitých pozorování a výzkumů astron. Gs.

11) H. Sydney, malíř angl. (* 1842 v Newmarketu, Cambr.), žák akademie londýnské a praeraffaelisty A. Hughesa. Obecně známým stal se jako skizzista scén z něm.-franc, války
pro »Graphic«. Prince Waleského provázel jako malíř do Indie. Olejem provedl: Královna Viktorie odevzdává prapor 79. pluku; Zasnoubení princezny Luisy s markýřem z Lorne;
aquarellem: Přehlídka vojska v parku windsorském r. 1877, Návštěva královny v ležení u Ascottu a j. J-k.

Hall
Hall
Hall
Hall
Hall
Hall
Hall
Hall
Hall
Hall
Hall
Hall