Ottův slovník naučný/Karusel
Karusel (ital. carosello, franc. carrousel), vojenská hra italského původu, jež za Jindřicha IV. a Ludvíka XIII. dostala se do Francie a odtud hlavně v XVII. a XVIII. st. stala se po celé Evropě obvyklou dvorskou zábavou; nastoupila na místo středověkých turnajů rytířských. Podstatou k-u italského byla jízda na vozech nádherně dekorovaných, allegorickými figurami obsazených. V k-u francouzském nabyly největšího významu brzy t. zv.  (ital. squadra), t. j. jízdné oddíly, z nichž každý měl určitý kostym a určitou barvu a hrál obyčejně nějakou úlohu symbolickou nebo allegorickou podle vkusu renaissanční doby, tak na př. jeden ze čtyř živlů, národ nějaký atd. Oddíly tyto manévrovaly určitým pořádkem, načež rytíři prováděli vlastní hru karuselovou: metali kopí do dřevěných hlav Turky nebo jiné nevěrce představujících, bodali do určitého kruhu jezdíce při tom do kola nebo jinou drahou předepsanou atd. Dámy, které často samy účastnily se hry ve vozech, odměňovaly jako někdy při turnajích vítěze věncem. K. znám byl již ve středověku, ale zatlačen později turnajem; r. 842 pořádány byly na př. hry karuselové na dvoře franckém k oslavě smíru Karla Lysého s Ludvíkem Němcem. Nejskvělejší k. slaven byl za Ludvíka XIV. r. 1662; jiný proslulý k. pořádán byl Bedřichem II. v Berlíně r. 1750 a hraběnkou Orlovou v Moskvě 1811. Srv. Stiller, Das Karrouselreiten (Štuttgart, 1889). — Dnes nazývá se k-em také  složený z dřevěných koní, vozů, lodí atd., spojený leckdy ještě s bodáním do kruhu nebo jiného terče.

Hesla v Ottově slovníku naučném