Ottův slovník naučný/Poliński
Poliński , vynikající stenograf pol. (* 1827 — † 17. ún. 1901 ve Lvově). Opustiv záhy dráhu vojenskou vstoupil do služby finanční; vyučoval tou dobou již na tehdejší německé reálce ve Lvově jazyku polskému a později (1861) podrobiv se státní zkoušce ve Vídni též těsnopisu německému dle soustavy Gabelsbergrovy, kterou převedl pečlivě na jazyk polský a vydal převod svůj r. 1861: Stenografija polska według zasad Gabelsbergera. Převod P-kého byl utvořen ve srozumění s českou stenografií, s jejímžto hlavním repraesentantem prof. Edurdem Novotným P. trval ve stálém styku, a ač Olewiński, Jackowski a Suchecki se pokoušeli o nové převody, práce P-kého přetrvala všechny a jest dnes všeobecně uznána a přijata. R. 1865 P. stal se členem stát. zkušeb. kommisse pro těsnopis polský, mimo to vyučoval na gymnasiích, na technice a po smrti Olewińského i na universitě lvovské i vychoval dosti značný počet polských stenografů, s nimiž založil spolek těsnopisný a zapisovával též jednání sněmu haličského. Vedle svrchu uvedené knihy učebné vydával od r. 1864 periodický spis »Biblioteka stenograficzna«, která s některým přerušením vycházela až do počátku let 80tých. V l. 1863, 1865 a 1866 vyšla obšírná jeho Nauka praktycznej stenografii (v sešitech), r. 1868 Nauka stenografii polskiej do użytku szkolnego, r. 1871 Kompletna nauka stenografii polskiej, r. 1874 objemná Szkoła praktyczna stenografii polskiej, obsahující krácení větní. Svou »Nauku« znova vydal ještě několikráte. R. 1892 pokusil se o vzkříšení časopisu, jejž tenkráte nazval »Stenograf Polskorusky« a jenž asi 2 roky vycházel. R. 1891 konečně vyšla jeho Stenografija russka, ruský to převod jeho polské stenografie. Prvního sjezdu stenografů slovanských konaného r. 1891 zúčastnil se P. písemným návrhem na vydávání slovanského stenografického listu v jazyku německém. Pž.

Poláci v Ottově slovníku naučném