Kytice (almanach)/Démant-člověk
Viz ten démant, kámen drahocený,
Toto kníže vzácných kamenů,
Kterak světlem sedmi pramenů
Hrdě září, v slunci postavený;

Hladě brusič skvostů drsné stěny
Tvrdým tvrdší brousí v záměnu,
Jenom démant — mroucí v plamenu —
Vlastním prachem bývá zušlechtěný.

Člověče, ty tvorstva velké kníže,
Na ty skvosty hleď vždy preskvělé,
V sebe sám co v vlastní prach se hříže;

Bez pobůdky hlaď se uměle,
Pak se zaskvíš velké bez obtíže
Jako Phoenix vzlétna z popele.

Poezie