Moderní básníci francouzští/Almužna
Vždy kouře u okna já vídal pod večerem
na rohu chodníku tu ženu chodit šerem,
a všem se nabízet, jak v dražbě, kdo dá více.
A pouze trochu dál byl průjezd do ulice,
vrat jeho v ochraně, jež skřípala, tam stálo
vždy děvče, za dva sous kytičky prodávalo,
A ona, s hedbávím jež hanbu táhnula,
když dítě zdřímnuto, se vždycky nahnula
se svojí almužnou nad tvrdé jeho lože. —
Ó ty jí odpustíš, viď, dobrotivý Bože?!

Poezie