Zvony a zvonky/Na posběrku
Co se těch klasů na poli vlní,
všecky jsou naše do jednoho!
Stodola už se do vrchu plní,
ještě jich zbývá mandel mnoho.

Je hojnost všeho na našem statku,
ale ty z chaloupky děti chudé
nemají otce, nemají matku,
přejte jim klasu, co v poli zbude.

Bůh naší roli dal požehnání,
co dáte dětem, splatí v příští.
Nekřičte na ně; — vždyť do krve zraní
ty bosé nohy si na strništi!