Československo-rumunská spojenecká smlouva
Pevně rozhodnutí udržeti mír, získaný takovými oběťmi a zamýšlený paktem o Společnosti národů, jakož i stav utvořený smlouvou, uzavřenou v Trianonu 4. června 1920 mezi spojenými a přidruženými mocnostmi s jedné a Maďarskem s druhé strany, dohodli se president Československé republiky a Jeho Veličenstvo král rumunský o uzavření defensivní konvence.

Za tím účelem jmenovali svými zplnomocněnými zástupci:

President Československé republiky p. Ferdinanda Veverku, mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra Československé republiky v Bukurešti,

Jeho Veličenstvo král rumunský p. Take Ionescu, svého státního ministra zahraničních věcí, kteří předloživše navzájem své plné moci, jež byly shledány správnými, dohodli se o následujících článcích:

Čl. 1

V případě, že Maďarsko učiní, aniž bylo k tomu provokováno, útok na jednu z vysokých smluvních stran, zavazuje se druhá strana přispěti straně napadené k obraně opatřením, stanoveným čl. 2 této konvence.

Čl. 2

Příslušné odborné úřady Československé republiky a Království rumunského určí ve vzájemné dohodě vojenskou konvenci, jež bude později uzavřena, opatření, nezbytná k provedení přítomné konvence.

Čl. 3

Žádná z vysokých smluvních stran nebude moci uzavřít spolek s třetí mocností, aniž by zpravila o tom dříve stranu druhou.

Čl. 4

Aby souhlasně postupovaly ve svých mírových snahách, zavazují se obě vlády, že se dohodnou o otázkách zahraniční politiky, vztahující se k jejich stykům s Maďarskem.

Čl. 5

Tato konvence bude platnou dva roky ode dne, kdy budou vyměneny ratifikace. Po uplynutí této lhůty bude moci každá ze smluvních stran vypověděti tuto konvenci. Tato zůstane však v platnosti po šest měsíců ode dne vypovězení.

Čl. 6

Tato konvence bude sdělena Společnosti národů (pakt o Společnosti národů).

Čl. 7

Na důkaz toho ji jmenovaní zmocněnci podepsali a opatřili svými pečeťmi.

Vyhotoveno dvojmo v Bukurešti, dne 23. dubna 1921.

L. S. Dr. Ferdinand Veverka, v.r.

L. S. Take Ionescu, v.r.

Mezinárodní smlouvy