Portréty chirurgů/Avicenna
Jak něžný, jenž nás líbal po celou noc sen,
jak útlý zvuk, jenž nerozvlní dusný vzduch,
dnes z  věku jméno zírá jen,
jež zcela cize v umdlený náš vane sluch.

Přec před duší mou jdeš jak z Věčna probuzen,
a  Tvůj, jenž vzbudil v celém světě vzruch,
buď dnes mým veršem na památku oslaven,
jímž v pravdě evangelia se nesl duch.

A citu mého vlna měkká, snivá,
se s úctou k Tobě v neznámý kraj dívá,
jenž věčně němým jest jak stínů splihlý ret.

Ač nevrátíš se nikdy, nikdy na zem zpět,
přec při jméně Tvém zazní sladká hudba,
neb dopřála Ti  sudba.