Ohnice/Prudká
Snad někde v zázemí zakopnou o ratolest
a řeknou: voní to! Budou se procházet
podél svých barevných a pomíjivých let.
Nikdo jim nedal bolest.

Snad někde v zázemí… jsou také jiná místa,
vodotrysk šumí tam, je rudý, tryská v zem.
Žebřiňák plný ran. Kampak je povezem?
Žebřiňák plný ran pro pana Antikrista.

Za zemí, slyšíte?, někdo se vzepjal v třmenech
a jede, uhání a dojíždí až k nám.
Široký následník divokým bystřinám,
bystřinám po pramenech!

Ty také, lásko má, ty také budeš jeho,
ty také, příteli, svou snivou vlčí mhu
zaměníš za blízkost, za mír a za tíhu
proudění tekutého.

Snad jednou po hudbě hořícím kruhem prolézt,
leč dříve, dříve ne!
Za všechno viděné, za všechno ztracené
hluboká, jediná, nepřerývaná bolest.

19. VII. 1940.