Pána Bohuslava Hasištejnského z Lobkovic věk a spisy vybrané/Zaneprázdněný básník. Sturnovi
Dávno že již veršů nijakých jsem tobě neposlal,
    Básníkem líným, Sturne, mě rychle zoveš.
Patř jen, jak mi šafář oznámiti právě přichází,
    K senoseči mnoho ruk louka že potřebuje;
Patř, jak žíto dozrávajecí k srpu zakřivenému
    Všeckny zanímá mé smysly a péči celou.
A k tomu ještě na blízku divá zbraň Marsova chrastí,
    Lyru tichou chraplavá polnice přehlukuje.
Jakže, prosím, můj Sturne milý, zatopen těmi proudy
    Foebovi obětovať, a pěti písně mohu?
V nesnázích takovýchto oněměla Musa Marona,
    Maeončan zletilý, Naso podobně mlčel.
Odsuzovať nechtěj a viniť z lenivosti starého
    Soudruha; zasloužíť, bys jemu to prominul.
Jak mile však tito přívalové poněkud poutichnou,
    Pošle ti básně: ale dříve ty pošli mu svých.

Poezie