Ottův slovník naučný/Noh
Noh (γρύφ, gryphus) slulo báječné zvíře starověku velikosti lva, se čtyřmi nohami drápy opatřenými, dvěma křídloma a ohnutým zobákem dravce. Vznik jeho sluší hledati v Orientě, odkudž přenesen na západ zejména vlivem výrobkův uměleckých, k jejichž výzdobě se jeho ornamentální podoba zvláště hodila; nalézámeť jeho podobu na vasách, reliéfech, terrakottách, mincích a gemmách. Dle Hérodota n-ové ostříhají na severu zlato před Arimaspy. Jiní je odkazují do Aethiópie a Indie, přirovnávajíce je aethiópským mravencům. V křesťanství n. stal se symbolem vzkříšení. klk.

 n. znázorňuje se jako lev s otevřeným ptačím zobákem, špičatýma ušima, vyplazeným jazykem a polorozpjatými křídly. Upravuje se obyčejně na zadku sedící se vzpeřenými předními tlapami. N. znázorňuje ostražitost a moudrost. Chybějí-li n-ovi křídla, nazývá se . Fka.