Goetheho vybrané básně/Milému na blízku
Na tebe myslím, když mi slunka září
             moře se stkví,
na tebe myslím, když se luna tváří
             ve zdrojích zří.

Spatřuji tebe, když se vichru mocí
             přehání prach;
na úzké stezce poutníka když v noci
             pojímá strach.

Slyším tě, když se nosí nad potokem
             šplounáhí vod.
Tichým ubírám se krokem,
             jak je mi vhod.

Při tobě dlím; když dálnou chodíš stranou,
             blízek jsi nám!
Zapadá slunce, brzy hvězdy vzplanou.
             Kéž tě tu mám!

de:Nähe des Geliebten (1827)
fi:Armaan luona
ru:Близость любовников (Гёте/Дельвиг)