Ottův slovník naučný/Alašehr
Alašehr (tur., ), starý , pozdější , město maloasijské na sev. úpatí Boz-dagu (Tmolos), ve vilájetu aidínském, v úrodné krajině na Kusučaji a karavanní cestě ze Smyrny do Konije a Isbarty vedoucí, od Smyrny, s níž jest spojeno železnicí, 120 km na východ vzdálené, s 15.000 obyv. (mezi nimi 3000 Řeků), 8 mešitami, 5 chrámy řeckými, zbytky starých hradeb a četnými památkami řeckými. A. jest sídlem arcibiskupa řeckého a provozuje značný obchod s obilím, bavlnou a tabákem, ale jinak jest město chudobné a nečisté. Bylo častokráte zpustošeno zemětřeseními, zejména za cís. Tiberia bylo nadobro rozbořeno. Ve Zjev. sv. Jana děje se o něm zmínka jakožto o sídle jedné ze sedmi prvotních církví křesťanských. Za výprav křižáckých a válek byzantinských vynikalo značnou měrou. Zde také Theodóros Laskaris na hlavu porazil sultána ikonského Keichosreva r. 1211. K říši turecké A. přivtělen poslední mezi městy maloasijskými, když po osmileté hrdinné obraně r. 1390 ho dobyto od Bajazida I.

Alašehr