Sepsání války peloponnesské/128.
Naproti tomu pak i Atheňané napomínali
Lakedaimoňany, aby též oni vyhostili účastníky události
rouhavé u Tainaru. Lakedaimoňané totiž jednou
vylákali několik Heilotů, jižto se byli jakožto prosebníci
do chrámu Poseidonova na Tainaru utekli, a odvedouce
je odpravili; pročež i sami věří, že se jim
událo hrozné ono zemětřesení v Spartě. Napomínali
pak je též, aby usmířili porouhání proti chrámu Athény
v Chalkioiku. Stalo pak se to takto.

Když byl Pausanias, Lakedaimoňan, poprvé od
Spartiatův odvolán od vůdcovství a na soudu sice za
nevinna uznán, že by byl nepravě jednal, ale od obce
nikdy více k polnímu tažení vyslán nebyl vzal si
na svůj náklad hermionskou trieru a připlul bez
vůle Lakedaimoňanů do Hellespontu pod záminou jako
k válce hellenské, v skutku pak aby pro krále perského
pracoval, jakož se byl již z počátku prokázal,
snaže se po panství nad Hellenskem. Nejprve tedy
za tím úmyslem si krále dobrodiním zavázal a tím
si celou věc započal. Když byl totiž při prvním svém
vůdcovství po svém odtažení od Kypru Byzantia dobyl
(to město však drželi Medové) a někteří přátelé a
příbuzní královi tu byli zajati, ty on vzal a tajně,
aby druzí spojenci nevěděli, králi odeslal, řka, že mu
utekli. To pak vyvedl pomocí Gongyla, Eretrického,
jemuž i odevzdal Byzantion i zajatce. Téhož tedy
Gongyla poslal k králi s listem, jak se později nalezlo,
psaným v tomto smyslu: „Pausanias, vojevůdce
spartanský, chtěje ti službu prokázati, posýlá ti tyto
muže, jež byl v boji jal; a mám úmysl dceru tvou
za manželku pojmouti a tobě i Spartu i celé Hellensko
podrobiti. Důvěřím pak se dosti mocným býti,
abych to vyvedl ve srozumění s tebou. Líbí-li se ti
tedy něco z toho návrhu, pošli k moři důvěrného
muže, jehož prostřednictvím budoucně dále vyjednávati
budeme.“