Obrazy z kulturních dějin českých/Předmluva
Pojednání ve spisu tomto složená byla za posledních let v našich odborných neb belletristických časopisech uveřejněna a jelikož dle svědectví vydavatelův časopisů těchto těšila se oblibě čtenářstva a poněvadž i spisovatel ze mnoha stran byl vyzýván, aby je souborné vydal a tím širším kruhům v celistvosti přístupnými učinil, jest tím vydání spisu tohoto odůvodněno. Předměty v nich pojednávané, ve vydání tomto nově spracované a hojně doplněné, váženy jsou z rozmanitých oborů naší kulturní historie, které se konečně též u nás vždy větší pozornosti a horlivých pěstitelů dostává, tak že snad již v nedaleké době budeme se moci plným dějinám kulturním těšiti jako dějiny politické a státní od nesmrtelného díla Palackého až po práce následníků jeho obor svůj důstojně vyplňují. K celkové práci o českých dějinách kulturních však jesti třeba prací přípravných, neboť zvláště v oboru tomto jest materiál dle povahy věci samé roztroušené v nesčíslných pramenech a praméncích, které dříve ve větší svody sháněny býti musí, aby později k sestavení soustavného díla o kulturních dějinách našich sloužily. Takovýmto příčinkem k tomuto dílu budoucnosti jsou i přítomna pojednání, ponejvíce na současných zprávách a datech, pak na pramenech archivních se zakládající; zvláště tyto poslední přispěly k tomu, aby tak mnohé nové věci byly na světlo vyneseny a tak mnohé dosavadní mylné zprávy a náhledy opraveny, jak to z obsahu samého vysvitá. Citování pramenů těchto jest obmezeno na míru nezbytnou, neboť pro širší kruhy jsou citáty přítěží, kdežto odborník spoléhá se vždy jen ve vlastní badání. Za nejvýš ochotnou podporu při shledávaní příslušného materiálu v archivech jest mi zde vzdáti nejvřelejší díky bývalému archiváři c. k. místodržitelství panu cís. radovi , panu Karlu , nynějšímu správci archivu c. k. místodržitelství českého, panu Antonínu , bibliotékaři českého museum, panu Adolfu , archiváří musejnímu, panu dru. Josefu , univ. professoru a archiváři města Prahy, panu dru. Jaromíru , unív. professoru a adjunktovi městského archivu, a všem jiným, kdož mne v práci této podporovali. Podotýkaje jen ještě, že mne k téže vedla touha, abych dle sil svých přispěl k osvětlení tak mnohých dosud temných stránek kulturního života drahých našich předkův českých, zůstavuji soud o spisu a obsahu jeho blahovolné veřejností, jejíž uznání mi bude za práci více než třicetiletou bohatou odměnou.

V Praze, dne 4. prosince 1890

Spisovatel