Vlastenský slovník historický/Krčín
Krčín Jan, slavný lékař, narozen okolo r. 1430 v Čechách, studoval v Praze na učení Karlově, kdež se stal r. 1450 bakalářem, roku 1454 mistrem svob. umění a r. 1456 přijat jest do sboru mistrů Pražských. Brzy však na to odešel s mistrem Václavem Křižanovským do Vlach za příčinou vzdělání se ve vědomostech lékařských, a povýšen jest na universitě Bononské na doktora lékařství. Vrátiv se r. 1559 do vlasti žádal býti přijat za kolegiata na učení Pražském, že však s Václ. Křižanovským a jinými ještě mistry nechtěl se podrobiti statutu, jejž byla universita Pražská rok před tím strany přijímání pod obojí vydala, bylo mu to odepříno, a teprv později, když Křižanovský z koleje docela byl odstraněn, jest tam přijat a stal se roku 1461 proboštem koleje Všech svatých. Roku však 1464 vystoupiv z koleje oženil se a provozoval v Praze umění své lékařské s takovým prospěchem, že doma i v cizině byl na slovo brán a hledán, ano sám král Jiří jmenoval jej svým životním lékařem. Kdy učený ten muž a vzácný lékař zemřel, není známo.

Krčín , Jakub, z rodu vládyckého, narozen 1535, věnoval se povolání hospodářskému a byl nejprv úředníkem v klášteře Borovanském, odkudž povolán jest r. 1561 do služby k panu Vilémovi z Rožmberka, kde s takovým prospěchem působil o zvelebení důchodů z panství Rožmberských, že jej Vilém r. 1569 ustanovil za hlavního svého regenta. Václav Březan podává popis nových staveb, pivovarů, dvorů, obor, stok, rybníků, mlýnů a t. d. od K-a provedených, jenž celých pět listů naplňuje. K. hlavně obracel zřetel svůj k hospodářství rybničnému, od něho založeny jsou veliké rybníky na Rožmberských statcích, i došel tím K. takové pověsti, že r. 1587 povolán na komorní panství Poděbradské, aby tamní zřízení hospodářské, jmenovitě pak rybníky spravil a nové zakládal. V odměnu za veliké jeho zásluhy daroval mu Vilém z Rožmberka r. 1569 statek Leptač, jejž on pak znamenitě zvelebený r. 1579 vyměnil za Selčany. Roku 1586 císař Rudolf II. K-ovi stav jeho vládycký znova potvrdil a erb i titul jeho rozhojnil, tak aby napotom psáti se mohl . Mimo Selčany skoupil K. během času i více jiných statků, jež výtečným hospodářstvím na vysoký stupeň rozkvětu povznesl, chrámy obnovil a rozličná milosrdná nadání učinil. Nad Křepenicemi vystavěl sobě novou tvrz uprostřed rybníka, ozdobil ji pěknými malbami a zřídil v ní zvláštní alchimistickou kuchyni dle obliby svého věku, z čehož povstaly později rozličné pověrečné pověsti o něm, jakoby se byl zapsal ďáblu, který mu pomáhal zlato dělati a falešné peníze bíti. K. zemřel r. 1604 a pohřben v kostele Obděnickém, kde se podnes náhrobek jeho spatřuje. Zůstavil šest dcer, mezi něž rozdělil své jmění, mužského dědice nemaje. K. byl muž nevšední vzdělanosti, a jmenovitě milovník básnictví, v němž sám se pokusil, vypsav v rýmovaných českých verších příběhy života svého.