Vlastenský slovník historický/Lipany
Lipany, ves v někdejším Kouřímsku, památná bitvou r. 1434 tu svedenou, ve kteréž Čechové od Čechů poraženi jsou. Národ Český, na četné strany náboženské a politické rozdělený, shlukl se konečně ve dva veliké tábory, stranu šlechtickou totiž a městskou čili demokratickou. K první náleželi téměř všickni šlechtici bez rozdílu náboženství, z měst pak toliko Praha, Plzeň a Mělník. Ke straně demokratické hlásily se všecky obce táborské a ostatní města královská, z panského stavu pak jenom Jan Roháč z Dubé, Sezima z Kunštátu, Jan z Bergova a Jan Kolda z Žampachu. Prokop Veliký a Čapek sebravše bojovníky strany městské lehli 17. května táborem u Kunratic, ale nemohouce tu šlechtice z ležení do boje vylákati odtáhli ku Kolínu. Páni obdrževše posilu zvolili nejvyšším vůdcem Diviše Bořka z Miletínka, kterýž vojsko své rozložil ve hradbách vozových u vsí L-n a Hřibů mezi Brodem Českým, Kouřimí a Plaňany, očekávaje tam nepřátel. Prokop se svými přiblížil se kvapným pochodem dne 30. května ráno, a vida, ani nepřátelé jedenácti řadami vozův se otočili, sevřel také bojovníky své hradbou šestiřadovou. Mikuláš Krchlebec vylákal líčeným útokem Tábory z hradeb, a panská jízda zaskočila jim cestu zpáteční. Tu jest krutě bojováno celý den a celou noc, až páni převahou svou zvítězili. Padli oba Prokopové, mnoho jiných hejtmanů a ke 13.000 bojovníků táborských, kteří byli po tolik let hrůzou Evropy. Nešetřeno nikoho, tak že jenom asi 700 zajatých se počítalo. Čapek, který byl před ukončením boje do Kolína utekl, viněn jest ze zrady. Vítězství šlechticů bylo dokonalé, veškeren tábor, všecka děla, vozy, zbraně i kořisti nepřátel octly se v moci jejich. Oněch 700 zajatých vlákáno jest do stodol a tam upáleno; ti pak, co se do Kolína zachránili, obleháni jsou, ale bez účinku.