Dopis z venku
Dívám se oknem do polí
a vzduch je tak ostrý a čistý,
nad mými okny tři topoly
se třesou a šelestí listy.

A měsíc mdlý used' na snětí
a noc mi do tváře dýše,
jdou divné rytmy mou pamětí
a rostou a zmírají tiše.

Tobě, má drahá, na zdraví!
- tu mizí mi v paměti slova.
Tu ubohá duše má churaví
a začínám znova a znova.