Výbor z Květů zla II./Krásný koráb
Chci tobě vyprávět, ó, kouzelnice luzná!
jak ozdobuje ti čas mládí krása různá;
      chci souhrn tvých ti líčit krás,
kde s dětstvím spojuje se dozralosti ráz.

Když sukní širokou vzduch meteš po prostoře,
jsi jako krásná loď, jež jede v širé moře,
      má látek náklad, houpává
se rytmem líbezným, jde líná, zdlouhavá.

Výš nad oblý tvůj krk a širý, nad ramena
se pyšní milostná tvá hlava povznesena,
      a klidně, chůzí vítěznou,
ty, dítě velebné, se béřeš cestou svou.

Chci tobě vyprávět, ó, kouzelnice luzná!
jak ozdobuje ti čas mládí krása různá;
      chci souhrn tvých ti líčit krás,
kde s dětstvím spojuje se dozralosti ráz.

Tvá hruď, jež k předu jde, nad krajky, jež ji stíní,
hruď tvoje vítězná, ta překrásnou je skříní,
      kde duté stěny zářící
jak štíty poutají všech blesků směsici;

to štíty dráždivé, jež růžné hroty mají!
skříň sladkých tajemství, jež dobré věci tají,
      skříň s víny, vůní, nápoji,
jež mozky k šílenství i srdce opojí!

Když sukní širokou vzduch meteš po prostoře,
jsi jako krásná loď, jež jede v širé moře,
      má látek náklad, houpává
se rytmem líbezným, jde líná, zdlouhavá!

Tvé nohy vznešené, pod lemy vlajícími,
jež mučí nízký tlum všech vášní, hrají s nimi,
      — dvé kouzelnic, jež míchají
mok lásky černavý to v kotle pokraji.

Tvé ruce přemohly by snadno obrů síly,
a s lesklým hroznýšem by statně závodily,
      ty milce mohou přitisknout,
jak sevřít chtěly by jej v srdce svého kout.

Výš nad oblý tvůj krk a širý, nad ramena,
se pyšní milostně tvá hlava povznesena,
      a klidně, chůzí vítěznou,
ty, dítě velebné, se béřeš cestou svou.

de:Das schöne Schiff
fr:Les Fleurs du mal/1861/Le Beau Navire