Poesie francouzská nové doby/Ranní
Svit jitra líně v dol se kloní,
noc dnešní byla mrazivá;
a juž mne pod tvým oknem honí
zas láska moje bláznivá.

Já chvěju se, však ne tak v chladu
jak více v touze lásky muk;
hlas zvučné loutny ve souladu
se mísí v mého srdce tluk.

A pohnut jako páže malé
mám na okamžik vhodný stráž,
když uslyším, jak nenadále
své okenice otvíráš.

A zdlouha mi ta chvilka běží,
než zjeví se mi na chvíli
ve rámci, jejž tká zeleň svěží,
Tvůj ranní úsměv spanilý.

Poezie