Ottův slovník naučný/Pračov
Pračov: 1) P., kdysi, far. ves v Čechách, hejtm. Chrudim, okr. Nasevrky, pš. Slatinany; 8 d., 76 ob. č. (1900), chrám sv. Jakuba, šk. ve Svídnici. — P. je praehistorické hradiště, na němž nalezeny bronzové památky a střepiny popelnic, které uloženy jsou jednak v museu pražském, jednak pardubickém a v zámku žlebském. R. 1350 uvádí se kostel ve Svídnici jako farní a příslušel k panství strádovskemu a nasevrckému. Jaroš Lacembok z Chlumu r. 1370 postavil vedle kostela klášter a uvedl v něj minority z kláštera podlažického. Prvotní název osady byl. Teprve v zápisech pozdějších, po zpustošení kláštera husitskými Chrudimany 9. ún. 1421, objevuje se pojmenování P. R. 1615 při rozdělování panství nasevrckého a žumbereckého připadly P. a Seč Karlu Zárubovi z Hustiřan. R. 1628 koupil Seč s P-em František de Couriers a připojil je opět k panství nasevrckému. R. 1773 kostel byl přestavěn a r. 1898 opatřen štíhlou gotickou věží. — Srv. »Památky archaeol. a místop.«, XIV., 45; Adámek, Chrudimsko. Ot. Svoboda. — 2) P. [Patzen, Potzen), víska t., hejtm., okr. a pš. Krumlov, fara Přídolí; 5 d., 30 ob. n. (1890).

Pračov
Pračov