Rekonvalescent
Na pasece tři smrky stojí,
pod nimi mládenec nemocný
vyhublá svoje prsa hojí
a čítá, čítá dlouhé dny.

Den za dnem jako vlna ubíhá,
však mládenec se dosud nezdvihá,
nehybný musí být a tichý musí být,
neb plíce malátná a zpola neživá
jsou jako plachý pták, jejž nesmíš zaplašit,
— sic nezpívá.

Na pasece tři smrky stojí,
vichřice nosí čas, čas rány hojí,
mládenec vzhůru zvedá skráň:

„Oblaků bílé rafije,
nebeským orlojem se rychle otáčejte,
ať přijde hodina, která mi odbije:
Hej, uzdravený, vstaň!“

Poezie