Vlastenský slovník historický/Dačický
Dačický 1) , knihtiskař Pražský, u něhož knihy české od r. 1570 do r. 1618 tištěny, klonil se k jednotě bratrské a míval častá opletání pro tištění knih směru protestantského, jmenovitě r. 1579 a 1602 zakusil vazby. — 2)  D. v. .

Dačický , starožitný erbovní rod český, pocházející prý původně z Polska. První toho rodu v Čechách připomíná se 1)  D., narozen 1510, zámožný měšťan na Horách Kutných, držitel statků Kbelského a Loneckého, od r. 1551 cís. rychtář tamtéž, muž věcí hornických i politických výborně znalý, který r. 1571 nadán byl erbem a predikatem  a zemřel r. 1571. Spisoval velmi bedlivě a svědomitě paměti historické Hor Kuten. Ještě pilnější ve spisování pamětí těchto byl jeho syn 2)  D. z H., narozený 1555, který, konav za svého mládí vojenské služby proti Turkům, vedl napotom život prostopášný a nevázaný, jakým toho času nižší šlechta česká nechvalně se vyznamenávala, a zemřel 1616. Pamětí jeho zachovaly se dva folianty, i jsou zajímavou pomůckou k domácí historii vůbec, zvláště pak ku poznání mravů a společenských spůsobů té doby. Mimo to zůstavil v rukopise báseň obsahu mravokárného a náboženského, nazvanou Prostopravda. Rukopisy obou spisů nalezají se v českém museu.