Pohádky z naší vesnice (Dyk)/List z kroniky
„Die letzten Tage gaben das Schauspiel schmählicher Unterdrückung unserer akad. Jugend. Strassenmob unterfing sich, akad. Bürger zu vergewaltigen, Studenten, deren einzige Sünde es war, im Rahmen ihrer gesetzlich gewährleisteten Rechte ihre teueren Farben, die Symbole ihrer Ideale, zu tragen - - Alte Herren! Die Ideale, die Euch teuer waren und sind, sollen uns entrissen werden - -“.

Provolání německých studentů.

Nech nad zlou dobou skuhrat sýčky!
Haló!
Blah, kdo se pere o čepičky!
Holá!

Nám mohli sedřít kůži s těla.
Haló!
A duše o tom nevěděla!
Holá!

Oh, cokoli se mohlo díti.
Haló!
Však čepičky, to člověk cítí.
Holá!

Ministr tuší: těžká práce!
Haló!
Pochybně mžourá delegace.
Holá!

Politik vidí: všecko plove.
Haló!
Obstará zprávy Coudenhove!
Holá!

Procitni, lide, málo vděčný!
Haló!
Stav už tě čeká výminečný!
Holá!

Ctným lidem ve tvář krev to vhání.
Haló!
Jsme před Evropou blamováni!
Holá!

Leč Couleurbursch' zří pyšně v dáli.
Haló!
„V čepičkách moje ideály.
Holá!

A ideály mládí chrání.
Haló!
Pojďte nám pomoc', Staří Páni!
Holá!“

„Čert říše vem' a dynastie!
Haló!
Jen čepička když hlavu kryje!
Holá!“

A pěvce obraz tklivý jímá.
Haló!
Zpěv pro své reky nadšený má:
Holá!

„Nad dobou nechme skuhrat sýčky,
Haló!
Blah, kdo se pere o čepičky!
Holá!“

Říjen 1908.