Ottův slovník naučný/Epikia
Epikia (řec. ), mírný výklad zákona, kterým osoba podřízená pokládá se za osvobozenu od zákona v jistém případě zvláštním, který sice ve slovech zákona obsažen jest, o kterém však pro zvláštní okolnosti s ním spojené rozumné lze souditi, že by jej byl zákonodárce v zákon nepojal, kdyby jej byl předvídal. Zakládá se jednak na tom, že zákon má býti rozumný a spravedlivý, jednak že zákonodárce, nemoha předvídati všecky případy života, zákony upravuje dle toho, co jest více méně obyčejné. Na místě jest e. tehdy, když by zachovati zákon bylo buď škodno nebo kruto. Tím důležitější však obtíže musí stavěti se zákonu v cestu, aby e. byla přípustna, čím důležitější jest zákon a čím rozhodněji zákonodárce stojí na tom, aby zákon byl v celku zachováván bez přerušení. Jmenovitě hleděti jest k tomu, aby e-ií spravedlnost nebyla porušena, nýbrž vyššímu právu průchod se dal. Sa.

Právo v Ottově slovníku naučném