Vlastenský slovník historický/Benedikti
Benedikti Vavřinec, nazvaný  podle rodiště svého Nudožer v Nitranské župě na Slovensku, kde se 1555 narodil, přišel asi 1593 do Prahy, kde na akademii Karlově stal se bakalářem, 1599 poslán za správce na školu Žateckou, 1600 obdržel důstojnost mistra svobodných umění, 1601—2 byl správcem školy v Německém Brodě, 1608 přijat do koleje Karlovy přednášel na universitě klasiky a mathematiku, 1611 zvolen za děkana fakulty filosofické horlil pro opravu akademie, 1613 stal se proboštem koleje Karlovy a zemřel 4. čna 1615, odkázav universitě 1000 kop grošů míš. Slovák ten duchaplný a klasicky vzdělaný vydobyl sobě o literaturu českou velikých zásluh, a to předně vydáním české mluvnice  (v Praze 1603), která jest jedna z nejlepších až dosud vyšlých; pak zavedením do českého básnictví  dle vzorů antických, v čemž později následovali ho Komenský, Hruškovic, Kerman a j. Učinil to ve spise Paraphrasis na 10 žalmů (v Praze 1606), k němuž přičinil pojednání o prosodii české. B. povzbuzoval s upřímnou myslí své krajany k učení se jazyku českému a k jednotě jazyka spisovního.