Má svoboda
Práv ústavních si draze necením,
byť jiným snad se od nich mozek točil.
Nechť odepřen mi bohův určením
ten sladký los, bych proti daním sočil
neb cary zlobil nebo rval se s druhy;
mne málo trápí, jestli bloudy blázní
tisk svobodný, neb jestli censor tuhý
vtip žurnalistův krotí smutnou kázní;
to vše jsou slova, slova, slova pouhá!
Práv jiných, lepších lačna jest má touha,
mně jiná, lepší nutna svoboda…
Buď vládu poslouchat buď davy lidu –
toť jedno přec! Jeť lepší výhoda
krom sebe nemít pána, účty v klidu
jen sobě klást. Či pro panskou snad službu
bych krčil plece, svědomí a tužbu?
Ne! Po své vůli těkat kdekoliv,
jen božským krásám přírody se kořit
a v uměn dílo, v nadšenosti div
se v slastném vytržení mlčky nořit,
toť štěstí! To jsou práva!

Poezie