Ottův slovník naučný/Bulimie
Bulimie (řec.), , vyskytující se ve dvou tvarech. Předně jako přecitlivělost (hyperaesthesia) nervů prostředkujících pocity hladu. Nervósním osobám (hysterickým, neurasthenikům, hypochondrům) dostavuje se někdy, sotva že se nasytily, nová potřeba úkoje: nikoli ve způsobě libě podněcující chuti, nýbrž jako trapně nepřekonatelný, rozmyslem marně tlumený pud — zvýšená to hladovost v pravém slova smyslu. Druhý tvar bývá pozorován u blbců, jmenovitě u paralytiků duševně zakrnělých. Jakož zde nervstvo vůbec postiženo citlivostí umenšenou nebo docela zaniklou, takž může bezcitnost (anaesthesie) zachvátiti i dráhy a střediska čivová, jejichž úlohou jest uváděti pocit sytosti do vědomí. Tedy nikoli hladovost, nýbrž . Takový chorý necítí, co požil. Pitevně zjištěno, že si paralytikové doslovně přecpali žaludek a jícen až do požeráku, tak že tlakem na průdušku nastala záducha. I zvýšená hladovost i bezcitná nenasytnost jsou z pravidla toliko pomíjivým zjevem. Kfr.

Hesla v Ottově slovníku naučném