Vlastenský slovník historický/Kozmanecius
Kozmanecius, též , Václav František, narodil se 1607 v Čáslavi co syn tamějšího měšťana Daniela Kocmánka, trval 1621—26 na školách v Uherském Brodě, kdež se vyučil nejenom latině, nýbrž i hudbě. Když Betlen Gabor r. 1626 vpadnuv do Moravy Uherský Brod opanoval, bylo K-iovi snášeti mnohé svízele, avšak zpěvem a hudbou podařilo se mu získati přízeň toho knížete a spojence jeho knížete Jiřího Krnovského, od nichž byl vícekráte obdarován. Vrátiv se potom do svého rodiště přestoupil r. 1627 k církvi katolické a odebral se do Prahy k ukončení studií. Dosáhnuv bakalářství svob. umění obrátil se K. k povolání učitelskému, a působil po sobě na školách v Německém Brodě a v Ledči, odkud r. 1640 dostal se do Prahy k sv. Petru. Od r. 1644 byl rektorem latinského kůru u sv. Jindřicha, pak od r. 1650 u sv. Štěpána na Novém městě. Poslední léta svá trávil na odpočinutí, bavě se pracemi literárními, a zemřel z jara 1679. K. složil rozličné kusy hudební, pak vypsal čistou, zde onde ozdobnou češtinou příběhy doby své, jednak ze zápisek otce svého, jednak z vlastního zkušení. Ty všecky rukopisy chovají se podnes v archivu Strahovském. Tiskem vyšla dosavad jenom část jeho Sepsání o hrozné válce, kteráž se l. P. 1618 v České zemi začala a v Praze svůj počátek vzavši též také tu k skončení přišla r. 1648 (v Čas. Mus. 1832). Z ostatních jeho historických sepsání uvádíme: Spis o pozdvižení v Praze 1618 a o odpravení vinníkův, O žalostném a nenadálém zahynutí knížete Fridlandského a Relací, jak se jest při vzetí Menšího města Pražského a potom dále při obležení Starého a Nového města dálo.