Moderní básníci francouzští/Krajina (Vicaire)
Je rozkošná ta krajina
na dojmy málo bohatá;
tůň zeleně to jediná,
z níž bázlivě se vypíná
jen výška chrámu špičatá.

V popředí tichá napořád
se leskne říčka novým dnem
a z nepohnuté trávy lad
vůl zvedá rohy, v jitra chlad
ty ční na nebi vzdáleném.

U stáda svého stařena
nad punčochu svůj sklání zrak,
křepelčí písně ozvěna
zní z dálky; babka schýlená
se míhá jako planý mák.

U okna roztržitý dlím
a mluvit bych se skoro bál;
Nač myslím? Na nic, pouze sním,
a jak se krávy pasou, zřím,
a jak ubíhá řeka v dál.

Poezie