Immortelly/Oko
Ráda já se dívám
v pěkné lidské oko,
do té studně jasné
dolů přehluboko.

Když z té hloubi zírá
duše přímá, prostá,
ó jak takového
ráda vítám hosta!

A přec často s námi
divná hra se tropí,
že i před tím pěkným
naše v zem se klopí.