Poesie (nová řada)/Z jeviště světa/VIII
Můj triumf celý jest — sto tisíc mrtvol zmaru
obrazy krvavé děl pastvou v luhy kreslí,
měst řady podobny jsou sloupům z ohně, žáru,
neb štěrkem sršíce se do povětří vznesly.

Hlad, nouze, rány plné nákazy, a spárů
těch ještě horší mor, v nějž lidské duše klesly:
špehounství, zrada, chtivost lupu a zmij sváru
jsou vůdci k úsluze i s kletými jich hesly.

Již zbita celá vojska, země zpustošeny,
a z ruky zdrcenému soku meč již padá —
ký pohled spanilý a velký vzácné ceny!

Kles’ k nohám nepřítel, pln úkladu však stále,
a vítěz pokorně dík nebi za vše skládá
a ve zbraň volá zas vše doma pozůstalé.