Ottův slovník naučný/Adónský verš
Adónský verš (Adonius versus) vznikl stažením neb skrácením dvojstopí daktylského ve – ⏑ ⏑|– ⏓. Užívali verše toho staří básníci řečtí a římští jak lyričtí, tak i dramatičtí dosti zhusta jako  řad delších; v básních lyrických vyskytuje se verš ten zvláště jakožto závěrka strofy sapfické, na př. v Horatiově ódě 10. knihy druhé (v překladě Edv. Štolovského):

V prostředí zlatém kdokoliv si líbí,
bezpečen strádá střechy ten zatuchlé špíny,
ten strádá spokojen paláce velkolepého…

V dramatech pak jest a. v. závěrkou řad daktylských aneb logaoedských. Zřídka užívalo se ho χατά στίζον, t. j. v souvislosti řadové, jako někdy u Euripida a v básních z dob pozdějších. Knr.

Adónský verš