Poesie francouzská nové doby/Rosa
Když svěžest polibků, jež jitro zlaté dává,
svou září vypilo již slunce nad lesy,
kol rosa bloudivá po keřích ostýchavá
a na rty růžím se jak perla zavěsí.

Ó první vzpomínky, ty kouzlo nehasnoucí!
proč perlo lásky čas tě zhltil v zákmitu?
z nás každý nosí tak ve srdci slzu skvoucí,
jenž s nebe skanula nám v žití úsvitu.

Poezie