Bajky Lafonténovy/Pes a jeho stín
Jak často klamou se lidé! Vídáme tolik pošetilců pachtit se za stínem, že počet jich ani udati nelze. Takovým dlužno poukázati k osudu psa, jenž drže ve tlamě svou kořist spatřil se náhle ve vodě rybníku. Nevěda, že to jest jen obraz, a domnívaje se, že tam vidí psa jiného, pustil kořist svou, aby onomu jinému psu vyrval kost, již držel, a skočil do vody. Tato se rozvlnila a obraz zmizel, pes pak vyploval na břeh nemaje ani svou kořist ani kořist svého stínu.

fr:Le Chien qui lâche sa proie pour l’ombre
it:Favole (La Fontaine)/Libro sesto/XVII - Il Cane, la sua Preda e l'Ombra