Ottův slovník naučný/Agaso
Agaso, agazo, znamená ve středověkých pramenech , který opatruje a řídí koně, osly a jiné soumary, tedy , , , ; v přeneseném smyslu slova též nižšího služebníka. V našich stranách označoval se názvem a. jmenovitě ve XII. stol. dvorský úředník, který společně s komorníkem, stolníkem a číšníkem osobně konal službu na knížecím dvoře, maje za úkol spravovati konírny knížecí a kromě toho též pečovati o pořádek na panovnickém dvoře, vésti jízdu do pole atd. Na západě nazýval se takovýto hodnostář comes stabuli, též marescalcus. U nás v Čechách říkalo se mu česky  a od konce XI. stol. obyčejně . V Polsku, na Litvě a Rusi jmenovali jej  neb  a v Uhrách ještě v pozdějších stoletích magister agasonum náležel k předním hodnostářům korunním. Kromě toho nazývali se agazones iurati tak zv. přísežní koníři v Praze, kteří na př. dle čl. 117 Vladislavova zřízení zemského z r. 1500 odhadovali cenu koní, jež byl věřitel na statku dlužníka pro neplacení úroků s komorníkem zajal a k starostovi komorničímu přihnal. Viz . JČ.

Agaso