Ottův slovník naučný/Budín
Budín: 1) B., někdy pevný hrad v Čechách na l. bř. Methuje v Novoměstsku, na horním konci nynějšího městyse Krčína, který zde stával ve XIV. a XV. stol. Ve XIV. stol. seděli na hradě tom pánové z Dubé. Hrad spálen a zbořen r. 1421 od Hynka Červenohorského z Náchoda a již nebyl postaven. Tvrz tato byla při stavbě státní dráhy choceňsko-broumovské r. 1873—75, která právě přes ni vyměřena byla, zbořena a na jejím místě postaven r. 1875 nákladem podnikatelstva stavby této dráhy Hügel a Sager, veliký pomník, pískovec ze skal teplických, s nápisem: »Zde někdy stával památný hrad B.« Hše. — 2) B., ves t., na potoku Kocabě, hejtm. Příbram, okres, býv. panství a pošta Dobříš (4 km jižně), fara Svaté Pole, 7 d., 40 ob. čes. (1880). — 3) B., ves t., hejt. a býv. panství Hradec Král., okr. a pošta Nechanice (3 km jihozáp.), fara Bohárna, mlýn, 22 d., 122 obyv. čes. (1880).

4) B. viz.

Budín
Budín