Nová řada básní/Kolibřík
Zelený kolibřík, pahorků král,
když rosu vidí i slunce třpyt
plát v hnízdě, jež z vonných travin si stkal,
jak svěží paprslek ze vzduchu slít’.

K sousedním zřídlům hned v pospěch se dal,
kde slyšíš bambusy jak moře znít,
kde vonné assoky rudý květ vzplál,
nesa v svém srdci žár jak vlhký kmit.

Ku zlaté květině snáší se tiše
a pije z lásky růžové číše,
až zhyne, nemoha v dno všecku pít.

Na rtu tvém čistém, milenko, v spěch
tak moje duše chtěla by mřít
v polibku prvním, jenž na ni dech’.

Poezie

fr:Le Colibri
pt:O Beija-Flor (Leconte de Lisle)