Poesie francouzská nové doby/Krajina (Du Camp)
Kol stáda na zdař bůh po pláni těkají;
u dubů zakrslých, jichž hořké plody jedí,
své rohy kloníce, si pastvu hledají,
dál v bílých halenách tlum hnědých strážců sedí.

A velcí velbloudi spí v stínu, u jich hlav
své krky huňaté jich mlaďata vpřed kloní,
co zatím nad nimi much nespočetný dav
kol hrbů poletá a s bzučením se honí.

A ruce na bocích hoch černý kol se mih,
na hlavě kulatý nes talíř z mědě skvělé,
a z otevřených úst spěl k bílým zubům smích,
až v oči vystoupil a vzplál na černém čele.

A palmy peřesté se chvěly na horách
a v skřeku kroužily pod mrakem supů davy,
a slunce západní v kraj rozlivši svůj nach
se k moři klonilo svůj umýti vlas plavý…

Poezie