Bajky Lafonténovy/Jelen zhlížející se ve vodě
U studánky v lese zastavil se jelen, a zhlížeje se v křišťálové vodě obdivoval se sám sobě a chválil krásu svých parohů; za to se mu však nelíbily tenké jeho nohy. „Jaký to poměr mých noh k mé hlavě!“ pravil s bolestí, „čelo mé dotýká se nejvyšších vrcholků keřů, avšak nohy moje mě zohyzďují.“

Sotva dořekl, zaslechl z dáli štěkot lovčích psů, i dal se na útěk, aby se zachránil. Však ozdoba jeho hlavy byla mu nyní osudnou. Každou chvíli zapletly se jeho parohy ve větvích křovin a mařily veškeré úsilí jeho pružných noh. Tu uznal omyl svůj a proklínal svoje parohy.

Tak často honosíme se krásou a nevážíme si užitečného, a často právě krása jest záhubou naší.

fr:Le Cerf se voyant dans l’eau
it:Favole (La Fontaine)/Libro sesto/IX - Il Cervo che si specchia nell'acqua