Ottův slovník naučný/Geomantie
Geomantie (z řec.), , a sice z bodů holí do země nebo písku nahodile (místem i počtem) udělaných, jež se pak v obrazce spojují a ze souvislosti jich věci tajné nebo příští věští. Pravidla věštění uložena jsou ve vlastních knihách, t. zv. , jež na trzích se prodávají. Původ g. shledává se u Arabů, u nichž těší se posud hlavně v nižších třídách veliké oblibě. Název její zde zní rezm. V překladě vyšla podobná kniha arabská v Lipsku r. 1785. Za g.-ii považuje se i čínský způsob zvaný feng-šui, dle něhož soudí se ze vzájemné polohy řek, pahorků a pod., ale i stromů, na vhodnost místa některého pro obydlí, hrob a pod., pověra, jež jest hlavní překážkou vnikání evropské civilisace do Číny (stavění železnic, telegrafů a j.). Dk.

Geomantie