Sepsání války peloponnesské/36.
„Kdo by však návrhy tyto za prospěšny sice
považoval, ale obával se, aby jednaje dle nich, uzavřeného
příměří nezrušil, věz, že bázeň jeho, provázena
jsouc silným ozbrojením, nepřátele více zastraší;
ale pokojná důvěra a nepřijmutí nás, slabosť
prozrazujíc, u mocných protivníků nižádné bázně nevzbudí.
Spolu pak se tu nyní jedná netoliko o Kerkyru,
ale i více o Athény, aniž pak o tyto pečuje nejlépe,
kdo nyní jenom k budoucí, ale již skoro přítomné
válce hledě, rozpačuje se přidružiti si obec, jejíž i
přátelství i nepřátelství největší následky provázejí.
Neboť leží krásně ku přeplavu i do Itálie i do Sikelie,
tak že ani loďstvu odtamtud k Peloponnesu přiraziti
nedá, a které by se odtud tamo bralo, provoditi může,
i ve všelikém jiném ohledu převeliké
výhody podává. Nejstručněji pak poznejte všecky důvody,
i vůbec i zvláště, abyste nás neodmrštili, v tomto.
Troje znamenité loďstvo jest v Hellensku: u vás a
naše i Korinťanův; dopustíte-li, aby se dvoje z nich
spojilo a Korinťané si nás před vámi získali, budete
míti jednu námořní válku i s Kerkyřany i s Korinťany;
pak-li nás přijmete, bude vám lze s četnějším
loďstvem svým s nimi zápasiti.“

Kerkyřané toto přednesli; Korinťané pak po nich
toto: