Patery knihy plodů básnických/Polsce
V dny, v kterých slyším žalné žalmy pěti,
z nichž hoře nekonečné ční mi v duši,
bouř svatá pašijí mi v nitro buší,
jak mohu, Polsko, Tebe nevzpomněti?

Jak nezřít slzy ve zracích Tvých dětí,
jich ruce sepjaté, jež řetěz kruší,
jak neslyšet jich hlas, jenž v děsné hluší
bratrským srdcem nejvíc musí chvěti?

Ač hořký los byl souzen mému lidu,
jenž k tobě zírá, sám se v slzách noře,
přec žaly Tvoje větší zřím i bídu.

A víc než kdy dnes slovy písma vzhoře
zřím v Tobě Krista volat v žalném klidu
»Ó vizte, zda jak mé jest vaše hoře?«

(Z cyklu Veliká noc. — Ve Světozoru r. 1890)

Poezie