Amoroso/Apostrofa
Dej v dlaň mi svou ruku, ať srdce věří,
      že hvězdy tvých očí neklamou,
            když denně noci tmou
mi na cestu svítí z tvých dveří.

Jen hleď mi tak v oči, ať mohu říci,
      že věřiti lze i loktům tvým,
            když ke rtům plamenným
mou hlavu si přivineš snící.

V mé bude-li pevnou tvá ruka vřelá
      a zraky tvé ohněm budou plát,
            jdi! Víc tě nechci znát!
Jdi! Pak jsme si rovni již zcela!

Však budou-li chvět se jak lístky květů
      tvé prsty i víčka očí tvých…
            jsi čistá jako sníh!
Jdi! Nejsem víc hoden tvých retů!