Moderní básníci francouzští/Pensoroso
Tys jeden z těch, jimž závidíme v žití,
znáš cestu, kterou vyvolení chodí.
Ó veď nás slovem, buď nám k štěstí lodí!
— Já nevím, ptej se těch, kdo mohou žíti.

Tož vyslov taj, kam smrt nás zve, zda nýti
je marné, když nás žití osvobodí?
Je hrob těm sladký, kdo se v slzách brodí?
— Já nevím, ptej se těch, kdo mohou hníti.

Tož aspoň rci, zdaž tvojí lhostejnosti
jest kořen v naději či zoufalosti?
— Já nevím, nemám výčitek ni touhy.

Buď živ či mrtev, tělo, kámen pouhý,
já stisknu tě, až tajemství tvé zvím!
Tvé jméno? — Nevím! — Což pak děláš? — Sním!

Poezie