Vlastenský slovník historický/Dlouhoveský
Dlouhoveský , Jan Ignác, ze staročeské rytířské rodiny, dle znaku  zvané, dosavad kvetoucí pod jmenem , nejdříve kanovník Vyšehradský, pak na hradě Pražském, od roku 1680 probošt kostela Pražského, titulární biskup Milevitanský a sufragan Pražského arcibiskupa Jana z Valdšteina, muž o prospěch církve a blaho vlasti své velmi pečlivý, zemřel 10. led. 1701. Učinil nadání 10.000 zl. ku přispění kněžím pro churavost na odpočinutí daným, pak založil fideikomis Němčický pro příbuzné své s výminkou, aby setrvali ve stavu rytířském, nepřijímajíce povýšení do stavu panského. Sepsal více náboženských knih, mezi nimi také jednu O svatém Janu Nepomuckém (1668), první spis o témž svatém, avšak nekritický, pouze na základě nejistých pověstí, z kteréhož nicméně Balbin čerpal.