Ottův slovník naučný/Rojnice
Rojnice (něm. ), řada čili čára jednotlivých rojů spolu přináležitých, ovšem nikoli rovná, nýbrž zcela nahodilá podle útvaru pozemí, křivá, klikatá, jak vyžaduje jednak nutné krytí proti zrakům nepřátel, jednak účinná střelba do těchto, řada to prostírající se před četami podpůrnými a sešikovaným zástupem a podřízená pod velení důstojníka, jenž ji řídí pomocí signálů trubkou (polnicí), píšťalkou, pokyny šavlí nebo povely hlasitými. Až do 2. polovice XIX. stol. podobný taktický útvar, ale méně důmyslný, slul  (v. t.). FM.