Ottův slovník naučný/Piston
Piston [pisto͡n]: 1) P. u puškového zámku perkussního zbraní nyní již překonávaných uzounká krátká trubička ocelová nad průpalní dirkou. Na p. nastrčí se kapsle (zápalka), z níž třaskavina úderem kladívka se vzňavší zapálí skrz p. náboj (prach) v zadním konci hlavně. FM.

2) P. při plechových nástrojích dechových slove přístroj, kterým lze prodloužiti nebo zkrátiti zvukovou rouru. Nevlastně slove tak také  (viz ).

Technika v Ottově slovníku naučném