Vlastenský slovník historický/Beneš
Beneš, tolik co . 1) B. , syn Markvartice Heřmana z Ralska, 1217—22 župan Budyšínský, vítěz nad Sasy, proslavený básní Rukopisu Kralodvorského O pobitie Sasikov, jenž líčí porážku Sasů r. 1203, vpadlých do Čech za nepřítomnosti v zemi krále Přemysla Otakara I. — 2) B., kanovník u sv. Jiří v Praze, maloval 1312 mnoho obrázků do tak zvaného Pasionálu kněžny Kunhuty, dcery krále Přemysla Otakara II. a abatyše kláštera sv. Jiří. Pasionál ten nachází se nyní v universitní knihovně Pražské. — 3) B. , znamenitý stavitel český, narozen 1451 v Lounech, spolu s Matoušem Rejskem hlavní tvůrce pozdního gotického, tak zvaného Vladislavského slohu, vystavěl celé nynější starší křídlo král. hradu Pražského se slavným Vladislavským sálem a síní zemského soudu, kteroužto práci svou skončil 20. září 1502. Také král. oratorium v chrámě sv. Víta jest jeho dílo. V letech 1511—20 řídil po Rejskovi stavbu lodi a vysoké empory chrámu sv. Barbory v Kutné Hoře, r. 1517 svěřena mu stavba nového děkanského chrámu v Mostě a 1520 též nová stavba děkanského chrámu v jeho rodném městě Lounech. Mostský chrám dokonal 1522 a Lounský 1528. B. zemřel 30. říj. 1534 v Lounech, kde byl usedlý, a pochován v novém, od něho vystavěném chrámě. B. povznesl slávu Vladislavského slohu na nejvyšší stupeň, ale zároveň i celou periodu gotiky v Čechách uzavřel. Znalť se spolu i v renesanci italské, kterou často s gotickými základními tvary spojoval.