Ottův slovník naučný/Alalie
Alalie (ά priv., λάλειν, ), neschopnost pronášeti artikulovaná slova. – Jak z článku  zřejmo, máme v kůře mozkové zvláštní okrsek, jenž slouží k seřaďování svalové práce nutné k mluvě. Z okrsku tohoto ubírají se vlákna nervová k nižším ústředím nervovým, k jádrům nervův obvodových, jimiž probíhají vlákna ke svalům pracujícím k mluvení. Ztratí-li člověk schopnost pronášeti artikulovaná slova následkem porušení této nižší části mluvicího mechanismu (as tak od jader nervových až ke svalům), mluví se o a-ii. A. úplná jest vzácná, obyčejně bývá jen částečná, a pak mluví se o . Bývá pak takovéto porušení mluvy pozorováno při rozmanitých chorobách nervových, zvláště při kterých dotčená jádra nervová berou za své, na př. při obrně bulbární, při nemocech hrtanu, nosu a patra. rtů, jazyka a dílem i zubů. Také však vznikají dyslalie nedostatečným cvikem a nesprávným vychováním, při němž se nepřihlíží ke správné výslovnosti slov. Ostatně v některých spisech vědeckých, zvláště v anglické literatuře americké, slova a. užívá se také ve stejném smyslu jako afasie, na př. v Pepperově: System of medicine V. Th.

Alalie