Výbor z písní a ballad/Chrpové oči
Já nešťastný měl včera den,
   ó krutý ach mne osud stih',
já pohledem byl usmrcen
   dvou krásných očí chrpových.

To nebyl její zlatý vlas,
   ne rty, dvé puků růžových,
ne liliových ňader jas, —
   to hrot byl z očí chrpových!

Jen slovíčko, jen usmání,
   a srdce měla v léčkách svých, —
ó krutý žel, jak v prsa vjel
   mi hrot z těch očí chrpových.

Však marno lkát, — snad přece dbát,
   ač krutá, bude slibů mých,
a ne-li, dám se pochovat
   u těch dvou očí chrpových.

de:Das blauäugige Mädchen