Ottův slovník naučný/Pohnan
Pohnan z , příjmení staroč. rodiny vladycké, jejíž erb byl modrý štít se stříb. lilií a klénotem tři stříb. péra. Původiště ves Pohnání u Tábora. V XV. stol. rozdělili se na dvě větve.  (1454–94) dostal se ok. r. 1470 v držení Protivína a potomci jeho psali se . Týž statek držel po něm (1506)  a r. 1530  bratří, když pak od nich vyplacen byl, držel tento (1544–67) Skočice a Klokočín. Onen prodal r. 1567, tento držel po něm (1572 atd.) , bezpochyby jeho syn, avšak prodav jej také, seděl r. 1585–87 v Budičovicích. Žil ještě r. 1589 a tehda také žil , jenž bydlil v Týně n. V. Ti byli poslední té větve. – Předky druhé větve byli (1436)  a . Potomek jednoho z nich byl , jenž se psal  a r. 1556 se ženil s Kateřinou Čabelickou ze Soutic. Současně žil , jenž držel Čenovice.  bratří, jsouce již toho rodu poslední, přijali (26. dub. 1593)  za erbovního strýce, a když to majestátem (27. říj. 1593) potvrzeno psal se tento P. z P. Týž koupil r. 1601 Sebestěnice, jež zase r. 1605 prodal, r. 1615 seděl v Sirakovicích a zemřel někdy po r. 1620 zůstaviv dcery Barboru a Veroniku, které statek Sirakovice r. 1626 prodaly. Sčk.

Pohnan