Lyrika lásky a života/Tušení
Tma počala nad městem pohádky bájit.
A na mostě hořela světla.
Vím… Nějaká bytost mne nemohla najít,
jež touhou, by našla mne, zkvětla.

Kdo byl to, já nevím… Však smutek jsem cítil
a čekal jsem v prostřed síně.
Nějaký tajemný osud se řítil
skryt ve světlech, v ruchu i v stíně.

A bylo mi, jak bych byl tragedii
moh' nějakou zadržeti,
jen kdyby mne vyhledal ten, kdo mne míjí
a do propasti letí.