Ottův slovník naučný/Caesar (titul)
Caesar, řecky Καίδαρ, jest příjmení (cognomen) rodu Iulského (gens Iulia), ze kteréhož nejslavnější byl diktátor C. Iulius Caesar a adoptovaný jeho syn, C. Iulius Caesar Octavianus, kterýž budovu monarchickou od otce počatou dokonal. Příjmení toto podrželi postupně všichni císařové, i ti, kteří nepocházeli z rodu Iulského, a kladli je ve své úřední titutatuře hned na místě vykázaném jménu gentilnímu, t. j. hned po praenominu imperator a před označením filiace. Na př. úřední titulatura císaře Traiana jest: Imp(erator) Caesar, divi Nervae f(ilius), Nerva Traianus Aug(ustus) atd. (srv. C. I. Lat. III., str. 868). Také všichni mužští členové rodiny císařské příjmení toho užívali. Tak na příklad synové M. Agrippy adoptováni byvše od Augusta sluli C. a L. Caesares. Avšak od doby císaře Hadriána příslušelo cognomen toto výhradně jen císaři a osobě ustanovené za jeho nástupce, v kterémžto případě položeno jest na konci za všemi příjmeními. Pk.

Římské dějiny v Ottově slovníku naučném