Básně (Sládek)/Sudná hvězda
Nejprv když polibí
člověka matička,
rozžehne na nebi
hvězdu mu sudička.

To oko nebeské
střeží jej s výšiny,
bez něj mu nespadne
s hlavy vlas jediný.

Někdy však utrhne
do moře hvězda se;
tobě-li patřila,
veta je po spáse.

Do moře, do moře
chtěje neb nechtěje,
musíš ji hledat jít
v divoké peřeje.

Ptáte se, zpět-li dá,
moře co uchvátí?
Já byl tam, věřte mi
nevrátí, nevrátí.