Ottův slovník naučný/Allonge
Allonge [alo͡nž], franc., , , : 1) Skleněná, široká trubice zahnutá i vytažená v trubku užší, kterou připevňují chemikové dole ku chladiči, vypouštějíce jí páry chladičem zkapalnělé do jimadla. Rn.

2) A.,  [alo͡nž], ve směnečnictví prodloužení směnky, přívěsek ke směnce. Když se směnka girem tolikrát převádí, že rub směnky nestačí pro rubopisy, připojí se ke směnce pruh papíru, obyčejně stejně široký a dlouhý jako směnka, a na tomto přívěsku píšou se dále rubopisy. Týž přilepí se k rubu směnky na té straně, kde se nachází adressa směnečníkova, tedy na levo, aby v tom případě, kdyby jakoukoliv náhodou se utrhl, nebyl spolu utržen podpis vydatelův nebo příjemcův. Na té straně přívěsku, která tvoří pokračování rubu směnky, přidávají se další rubopisy, a žádá opatrnost, aby poslední rubopisec (indossovatel, girant) na směnce napsal indossaci a podpis svůj tak, aby přepsán byl rub směnky i přívěsek; na druhé straně přívěsku naznačí se, že jest to přívěsek, i připojí se obsah směnky, asi takto: »Přívěsek ku první směnce na  zl., vydané panem  v Praze dne  na pana  v  ku placení dne  na řád pana « Nestačí-li první přívěsek na gira, připojí se k němu další nástavek. –nn.

Allonge