Ottův slovník naučný/Dráva
Dráva: 1) D. (lat. Dravus, u Ptolemaia Daros, něm. Drau), přítok dunajský, nazvaný tak, jak Plinius dosvědčuje, po dravém toku svém, vzniká v Tyrolsku na ladech Toblašských blíže Innichenu, obrací se úzkým a hlubokým údolím Pusterským mezi Alpami Defferežskými a Karnickými na východ a spojuje se tu se silným pramenem Sexten zvaným, který mnozí za hlavní pramen drávský prohlašují; u soutěsky lienzské, kdysi opevněné, přijímá v levo Iselu, teče jejím směrem na jihovýchod krásným a dosti širokým údolím, vstupuje u Horního Drauburku na půdu korutanskou, obrací se po zatáčce u Sachsenburku a přijavši Bělu na jihovýchod, spojuje se s Jezernicou a teče spádem 1,2 m na 1 km k Běláku; s pravé strany přijímá Zilju, u Steinu Kerku korutanskou, blíže Dolního Drauburku Labudu a přechází do Štýrska. Tu teče zúženým údolím mezi Possruckem a Pochorjem, vchází u Mariboru v široké a po jejím pravém břehu se rozkládající pole Ptujské, přijímá v pravo u sv. Víta Dranu, dělí se v četná ramena, tvoří hranici štýrsko-chorvatskou a teče od Serdiště (Polstrau) tokem klikatým a četnými ostrovy rozčleněným po hranici chorvatsko-uherské kolem Varaždína k Legradu, kde se do ní v levo vlévá Mura, s kterou tvoří Mezimuří. Odtud teče na jihovýchod v březích nízkých, písčitých a bažinatých k Osěku a vlévá se u vsi Almaše do Dunaje. Na celém toku svém od hranic štýrských přijímá jen menší přítoky, jako Plitvicu, Bednju, Cadjavicu a Karašicu, přicházející z alpského předhoří chorvatského. D. tvoří nejdelší podélné údolí v Alpách východních a stává se u Běláku splavnou: přirozený rozvoj její jest 720 km dlouhý, šířka její při ústí 325 m a hloubka 6,5 m. Údolím jejím vedena jest Jižní železná dráha. — 2) D. (něm. Drage), řeka 165 km dlouhá, vzniká v Pomořanech ve vlád. obvodě kozlínském, jižně od Polzina, protéká jezera Draskovské a Velké Lubinské (Gross-Lübbe-See) a vtéká s pravé strany do ř. Noteče mezi Drezdenkem (Driesen) a Wielení (Filehne), jsouc splavna pro lodi na 37 km, pro plti na 65 km.