Ottův slovník naučný/Winnecke
Winnecke , hvězdář něm. (* 1835 v Hannoversku — † 3. pros. 1897 v Bonnu), studoval v Gotinkách, kde vypočetl r. 1854 dráhu planetoidy Euphrosyny, dosáhl doktorátu fil. v Berlíně r. 1856, byl nejprve assistentem na hvězdárně berlínské, pak v l. 1858—68 adjunktem-astronomem na hvězdárně pulkovské. Od r. 1868 žil jako soukromník v Karlsruhe, vystoupiv z ohledů zdravotních z ruských služeb. R. 1872 stal se prof. astron. a pak zároveň ředitelem nově vystavěné hvězdárny ve Štrasburce. Od r. 1883 žil na odpočinku. Objevil 9 vlasatic, uveřejnil pozorování, elementy a efemeridy vlasatic pro berlínský »Jahrbuch«, měření hvězd podvojných, periody hvězd měnlivých, pozorování zatmění družic Jupiterových, mlhovin, zakrytí Plejad, pozorování létavic, severních září (1858—64) a měření míst hvězdních; určil též parallaxu sluneční. Z četných prací jeho jsou důležitější: Dissertatio de stella η Coronae borealis duplici (Berl., 1856); Beob. d. grossen Kometen v. 1858 in Pulkowa (Petrohrad, Mém., 1859); Ueber die Sonne (t., 1861); Bestimm. der Parallaxe des 2. Argelander’schen Sternes aus Mess. 1857—58 am Heliometer zu Bonn (Lip., 1872); Ueber ein neues Hilfsmittel die period. Fehler der Mikrometerschraube zu bestimmen (»A. Nachr.«, 1878); Gauss, ein Umriss seines Lebens und Wirkens (Brunšvik, 1879). VRý.

Němečtí astronomové v Ottově slovníku naučném