Ottův slovník naučný/Doda Trajan
Doda , generálmajor a vlastenec rumunský (* 1. pros. 1822 v Prilipci v Banátě). Vychován ve vojenské akademii v Novém Městě za Vídní, z níž vystoupil r. 1842 jakožto poručík vyšší třídy do bývalého pluku hraničářského rumunsko-banátského č. 13. Již 1. bř. 1848 povýšen na setníka, vyznamenal se 1848 v Italii u Benátek a proti maďarským povstalcům u Rešice v Banátě, kde byl těžce raněn. Roku 1849 se vyznamenal u Aradu a v Sedmihradech, r. 1859 byl majorem v gener. štábě v Dalmacii, r. 1864 povýšen na plukovníka a určen za míst. velitele do Benátek. Po válce r. 1866 stal se náčelníkem gener. štábu u zem. velitelství v Záhřebě, 1869 brigádníkem v Budapešti. Uchýliv se později na odpočinek do Karanšebeše, bývalého štábního místa 13. pl. hraničářského, byl co vynikající národovec ve středních rocích osmdesátých volen rumunskými vlastenci tamního kraje do uherského sněmu říšského, kde ovšem vida nemožnost poříditi něčeho proti pevnému šiku maďarských chauvinistů nepřejících národům nemaďarským ani nejmenšího zastání, odporoval trpně, pak vůbec do sněmu se nedostavoval. Zbaven mandátu, zvolen znova, odporoval dále, souzen maďarským soudem a odsouzen pro zemězradu na několik let do žaláře a na značnou pokutu peněžní. Sám mocnář asi tu vystoupil pro Dodu, nebo trestu nikdy nenastoupil a dlí dále nikým neobtěžován v zátiší svém Karanšebešském jako c. a k. generálmajor posud. 
FM.

Rumunští vojevůdci v Ottově slovníku naučném
Rumunští politici v Ottově slovníku naučném