Ottův slovník naučný/Honorace
Honorace (z lat.), v menších místech čelnější a váženější obyvatelé, jimž ve společnosti i v životě veřejném dostává se jistých předností.

H.  jest buď  nebo  směnky.  nastává, když někdo svým podpisem na směnce nebo na přepisu směnky se zavazuje, že směnku buď nepřijatou nebo nejistou (t. zv. směnku nuznou) pro ten případ zaplatí, že by od trassáta (v. t.) nebo přímého dlužníka nebyla zaplacena.  nazývá se tu čestný příjemce, t. j. osoba, která dotčený závazek na sebe béře, a  (poctěným) ta osoba, za kterou se čestný závazek béře.  nastává tenkráte, když někdo zaplatí za některého postižníka (v. t.) směnku, kterou trassát nebo vydatel vlastní směnky nezaplatil. I zde jmenuje se čestný plátce  a osoba poctěná, za kterou se platí, . Čestně směnku přijmouti nebo čestně zaplatiti zve se ve směn. právu směnku . 

Právo v Ottově slovníku naučném