Ottův slovník naučný/Hasta
Hasta (lat.), . H-tou ozbrojeny byly první čtyři třídy občanské ve starším vojště římském, později jen třetí šik legie (triarii). Odnětí h-ty znamenalo ponížení, t. j. vřadění mezi lehkooděnce (velites), již bojovali oštěpy metacími. Kopí hrotu nemající, zv. h. pura, udělovalo se za zvláštní zásluhy nebo výkony. V různých oborech občanských měla h. u Římanů význam symbolický. Tak na př. vrhal fetial krvavé kopí v území nepřátelské, maje ohlásiti nepříteli vypovědění války. Kdo zasvěcoval se bohům podzemním, ten pronášeje formuli příslušnou stál na kopí; označoval takto, že přechází v moc božstev oněch. H. jako symbol zákonného majetku vztyčována od censorů cla neb obecné věci pronajímajících; taktéž bývalo při veřejném prodeji na př. kořisti válečné, při dražbách soukromých (subhastatio), při soudě centumvirálním, rozhodujícím o přech týkajících se majetku jednotlivců. – Ad h., ku dražbě. RNk.

Římské dějiny v Ottově slovníku naučném