President republiky k studentstvu (1938)
President republiky k studentstvu: „Važte si svobodné vlasti, braňte ji neohroženě a pevně, braňte ji až do smrti!“

President republiky dr. Ed. Beneš učinil projev, v němž m. j. pravil:

„Vítám vás všechny v předvečer vaší tělocvičné manifestace, zvláště také početnou delegaci z bratrské Jugoslávie. Sjeli jste se do Prahy, abyste před očima široké veřejnosti předvedli ukázky tělesného výcviku, který je pro vás také výcvikem mravním. V rámci sokolských sletů zakládáte tím jakousi tradici, které přibývá na síle a vnitřní hodnotě. Není to tradice zvyků nebo vnějších projevů, nýbrž tradice, která má svůj program a roste s potřebami státu. Doba sama si vynutila, aby v tomto programu byla postupně zdůrazňována také složka brannosti mládeže.

Být silným a otužilým neznamená ještě býti způsobilým k obraně, míti brannou odolnost. Může snadno zklamati i ten, kdo má dobré, ale necvičené svaly a nervy. Proto je třeba soustavné výchovy sil tělesných i duševních, doplňováni vědomostí, stejně jako pěstění charakteru, poznávání vědeckých pravidel neméně než osvojování si občanských ctností. Je třeba také vypětí a utužování všech sil mravních. Duševní neohroženost, odhodlanost a schopnost odhadovati situaci platí často více, než silácký výkon nebo bravurní kousek. Zachovati klid a duševní rovnováhu v nebezpečí, dbáti dochvilnosti a býti vždy na pravém místě, bývá mnohdy polovinou úspěchu. Chci tím říci tolik, že branná výchova mládeže má smysl a úkol mnohem širší, než jen podávati návod k určitým mechanickým cvikům a výkonům. Plně uznávám, že hlavní podíl na této průpravě mají učitelé tělesné výchovy a že si počínají správně, připravují-li mládež tak, aby byla schopna plniti životni úkoly a sloužiti potřebám státu. Přeji vám, aby ukázky vaší tělovýchovné přípravy a celoroční snažení, které zítra předvedete, byly zdařilé v jednotlivostech i v celku, a aby vás posílily k další svědomité práci.

Doporučuji vám, abyste se učili solidaritě a vzájemnosti, pomáhali jeden druhému a měli již od mládí v úctě a lásce zemi, v níž jste se zrodili a která je vaši druhou matkou. Proti nám starším, kteří stát náš vybojovali a v prvních letech budovali, budete vy, mladší generace, míti úkol naši svobodnou republiku budovati dál a hlavně ji udržet. Dnešní těžké poměry ve světě ukazují, že to nebude vždy úkol snadný. Svobodná vlast, v níž jste se zrodili, svoboda a státní neodvislost její je základem svobodného vývoje a šťastného života každého našeho občana. Bez ní byl by váš život těžký, nejistý, politicky neúspěšný, kulturně nehodnotný. Je to jedna z největších hodnot, jež lidský život má. Važte si jí, hajte ji, hajte a braňte ji neohroženě a pevně, a braňte ji až do smrti!

Vás všechny, tedy i ty, kdož jste jiné národnosti a mluví jiným jazykem, spojuje jeden stát a jedna státní vlajka, pod jejímiž barvami vystupujete na veřejnost. Je vaším ochranným štítem, je symbolem vaší svobody a státní jednotnosti. Važte si jí, nikdy se nezpronevěřte jejím barvám a braňte do posledního dechu ideu, kterou vás tato vlajka drží pohromadě. Tak nejlépe oslavíte každé jubileum republiky, tak nejjistěji dojdete k cíli, který vám život jako československým občanům ukládá.

Pracujte, vzdělávejte se, nebojte se nikdy ničeho, a hlavně vždycky v hájení těchto našich cílů a ideálů pevně vytrvejte!“

Politické projevy