Bajky Lafonténovy/Paša a kupec
Řecký kupec kdesi v turecké říši provozoval obchod pod ochranou pašy. Musel mu však za to platit daň tak velkou, že to nemohl konečně snésti, i umínil si vzdáti se ochrany pašovy. Tři Turci méně mocní než paša nabídli kupci svou podporu, za kterou všichni dohromady nežádali tolik co paša jediný. Řek byl s tím srozuměn. Zpráva o tom donešena pašovi a spolu mu raděno, aby nenechal se předstihnouti oněmi Turky, a aby je poslal k Mahomedovi do ráje, a to bez odkladu; neboť jinak že by jej předešli, a že by nějaký prášek snadně mohl jej učinit ochranitelem kupců na onom světě.

Paša neotálel, nýbrž odebral se hned k řeckému kupci a usedl s ním ke stolu. Jevil tolik jistoty v řeči a v chování, že nikomu nenapadlo myslit si, že paša něco tuší. „Příteli,“ pravil kupci, „vím, že mne opouštíš, ba oznámeno mi, že jest mi obávat se nástrah. Avšak mám tě za člověka hodného, ty nevyhlížíš, jakobys mi do nápoje chtěl namíchat jedu. O tom netřeba šířiti slov. Co pak se týče lidí, kteří ti nabízejí pomoc svou, poslyš mne. Nebudu tě nudit dlouhým vykládáním důvodů, povím ti jen krátký příběh. Byl pastýř, jenž měl stádo a psa hafana. Kdosi pastýři vytýkal, že má tak velkého psa, který tolik sežere, a radil mu, aby psa toho dal představenému města; on žeby mohl míti tři malé psíky, kteří by mu nespůsobili tak velké výlohy a lépe by stádo hlídali než onen velký pes. Jest pravda, že tento velký pes žral za tři, ale to neřekl nikdo, že také má trojí sílu pro případ, kdyby vlci stádo přepadli. Pastýř zachoval se podle rady a vyměnil velkého psa za tři malé, kteří sice byli lacinější, avšak vlků se báli. Stádo brzy pocítilo změnu tu, a také ty poznáš následky své volby. Chceš-li dobře jednati, buď mi věrným a vrať se pod mou ochranu.“ — Řek mu uvěřil.

Lépe jest opírat se o jednoho mocného spojence než o několik malomocných.

fr:Le Bassa et le Marchand
it:Favole (La Fontaine)/Libro ottavo/XVIII - Il Bascià e il Mercante