Vlastenský slovník historický/Albrecht (dodatek)
Albrecht, příjmím , kurfiršt Braniborský, narozen 24. list. 1414 v Tangermünde, syn Fridricha Hohenzollernského, jenž získal kurfirštství Braniborské, poslán jest r. 1438 od otce svého do Čech na pomoc císaři Albrechtovi II. proti straně jemu odporující, r. 1440 obdržel knížectví Ansbašské, a později měl nejednou podstatný vliv na záležitosti české. Roku 1454 byl A. jedním z rozsudí mezi králem Ladislavem a knížaty Saskými o hrady, město a statky koruny České, které se nalézaly v držení těchto; po smrti Ladislavově byl jedním z kandidátů o trůn český, když pak na tento zvolen Jiří Poděbradský, vešel s ním v přátelství a prokazoval mu důležité služby. Tak r. 1459 prostředkoval mezi ním a knížaty Saskými, načež stalo se mezi oběma těmito stranami známé narovnáni v Chebu. Roku 1460 zasnoubil A. dcera svou Ursulu knížeti Jindřichovi, synu krále Jiřího. V příčině volby Jiřího na království Římské byl mu sice A. odpůrcem, ale již r. 1463 byli spolu zase smířeni. Roku 1464 nabyl A. také knížectví Barutského, roku pak 1470 stal se kurfirštem Braniborským. Na přátelství jeho jakožto jednoho z nejpřednějších a nejmocnějších knížat říšských kladl král Jiří velikou váhu. A. zemřel 11. března 1486 v Ansbachu.