Vlastenský slovník historický/Neumann
Neumann , Václav Xaver, na slovo vzatý právník, narozen 1670, byl synem  N-a, konšela Starého města Pražského, který pro platné služby v 30leté válce konané povýšen byl r. 1651 do stavu vládyckého s predikatem . Studovav na universitě Pražské povýšen byl již r. 1688 za mistra svob. umění, a v 23. roce svém za doktora práv. Věnovav se praxi advokátské a profesuře právnické vynikl vysoce v obojím povolání. Co zastavatel stran před soudem nabyl takové pověsti, že mu svěřovány byly nejzapletenější pře, i shromáždil si tím znamenitého jmění, za něž sobě koupil rozličné statky zemské. Co profesor získal si zásluhy nejen o studující mládež, nýbrž o sama universitu: jeho působením totiž byla stará kolej Karlova přestavěna i rozšířena a platy profesorů právnických zvýšeny. N. byl patnáctkráte děkanem fakulty a pětkráte rektorem university. Za své zásluhy obdržel titul cís. rady, jmenován c. k. fiskusem a r. 1737 povýšen za apelačního radu. Roku 1738 povolán byl do komise pro vypracování nových zákonů pro království České, kdež mu svěřeno oddělení řádu soudního a organisace soudní. Vůbec pokládán byl N. za nejvýtečnějšího právníka času svého. Zastávav úřad svůj učitelský i soudcovský až do poslední chvíle zemřel 14. srp. 1743 na svém statku Sukdole. N. vydal celou řadu důkladných spisů právnických v jazyku latinském.