Ottův slovník naučný/Pohořelice
Pohořelice: 1) P., víska v Čechách, viz .

2) P., farní ves na Moravě, hejtm. Uher. Hradiště, okr. a pš. Napajedla; 120 d., 627 ob. č. (1890), kostel sv. Jana N., 2tř. šk. Zámek, dvůr, park jest majetkem Leopolda hr. Šternberka. Připomíná se poprvé r. 1255, kdy tu seděl Holáč z Pohořelic. Na nynějším panství pohořelickém stávaly vesnice Pěnkov, Svojšice, Sedličky, Dalenovice a městečko Podhrady s tvrzí a farou; všechny tyto osady zanikly r. 1500. Roku 1579 byla v P-cích tvrz, fara, dvůr a pivovar. — 3) P. (), město na Moravě na pr. bř. Jihlavy, v hejtm. hustopečském, okr. židlochovickém; 276 d., 304 ob. č., 2441 n. (1890), starobylý far. kostel sv. Jakuba (připomíná se ve XIII. stol.), v nynější podobě z r. 1668, 5tř. šk. v 7 odděleních, žen. běh pro ruční práce, zim. hospodář. šk., měst. zahrádka, synagoga, četn. stanice, pš., telegraf, soukr. nemocnice, lékárna, měst. spořitelna, výroba cukrovinek a čokolády, mlýn, 4 cihelny a týd. a výr. trhy. Zámek s velikým dvorem, dvůr Leopoldův s letohrádkem, dvory Vilémův, Hildegardin, u Cyrilla, Krakov a cukrovar drží Josef hr. Herberštein. Poprvé připomínají se r. 1222, ve XIII. stol. byly již městem, ale časem rozličnými pohromami klesly na pouhou ves, tak že přišly i o městská práva.