Drobné verše/Neškoďme stromům
Z výstavného, lidnatého města
do vsi tiché přímá vede cesta;
podle ní s obou stran je v pořadí
nasázeno štěpné stromoví;
v stínu jeho pocestný se chladí,
odpočine si a pohoví.
Z jara když stromoví v plném květu,
libou vůní člověk okřívá;
ptactvo zde se zastavuje v letu,
a na ratolestech pozpívá.
A když v letě ovoce tu zraje,
a jablka na štěpích se rdí,
zdá se býti tu obrázek z ráje,
jehož anděl k dětem takto dí:
Přivykejte, dítky tomu,
byste neškodily stromu;
Pán Bůh sám jest jeho původce,
a chce, aby nesl ovoce.