Ottův slovník naučný/Instance
Instance  (z lat. instare, na něčem státi, trvati), původně důtklivá prosba, návrh.

I. . Aby náležité konání spravedlnosti bylo pojištěno, dopouští zákon, aby rozhodnutí soudů nižších bylo podrobeno k žádosti strany súčastněné nové úvaze a novému rozhodnutí soudů vyšších. Vzhledem k tomuto principu rozdělena veškerá činnost soudcovská na jednotlivé stupně, z nichž prvý zahrnuje v sobě prvotní rozhodování záležitostí právních, ostatní obsahují veškerou soudcovskou působnost, jejíž cílem jest přehlídka a kritika rozhodnutí soudů jiných (nižších). Tyto stupně činnosti soudcovské nazývají se i. (stolice) a soudy dle této různé činnosti rozdělené tvoří soudy různých i-cí čili různé i. .  záležitostech právních uznána jest možnost tří soudních i-cí. Dle dosavadní organisace a kompetence soudní tvořily i-ci prvou soudy okresní (bagatelní soudové obchodní), soudy krajské, zemské a obchodní, i-ci druhou vrchní soudy zemské a i-ci třetí nejvyšší soudní dvůr ve Vídni. Dle nové jurisdikční normy z 1. srp. 1895 zachován jest tento rozvrh jen pokud jde o i-ci prvou a třetí, kdežto co do i. druhé jest stanoveno, že vrch. zem. soud má býti na příště stolicí druhou, jen pokud jde o přehlídku rozhodnutí soudů krajských, zemských a obch., kdežto vzhledem k soudům okresním (i okresním pro věci obchodní a námořské) tvoří stolici druhou představený soud krajský, zemský a obchodní. V záležitostech  jest uznána možnost jen i-cí dvou, a sice pokud se jedná o odvolání proti rozsudkům soudů okresních, jest stolici odvolací představený soud krajský nebo zemský, jde-li o rozhodnutí soudů sborových (krajských, zemských), jest k rozhodnutí o zmatečních stížnostech proti rozsudkům povolán nejvyšší soudní dvůr jako soud kassační, k rozhodnutí o odvoláních proti rozsudkům a stížnostem proti jiným vyřízením vrchní zem. soud. Pčk.

Právo v Ottově slovníku naučném