Vlastenský slovník historický/Emanuel
Emanuel (Manuel) , císař Řecký (1143—80), panovník válečný, spřátelil se r. 1148 s knížetem Českým Vladislavem II. na jeho zpáteční cestě z Palestiny přes Cařihrad, když však roku 1164 vtrhl do Uher, aby tam usadil na trůn Štěpána IV. a dosavadního krále Štěpána III. vlády zbavil, matka tohoto povolala na pomoc krále Českého Vladislava, který nemeškaje s valným počtem dobrovolníkův do Uher se vypravil a v Banátě s vojskem uherským se spojil. E. netroufaje si podstoupiti boj se spojeným vojskem česko-uherským, vyslal k Vladislavovi Bohutu, rodilého Moravana (který r. 1147 co křižák přišed do Cařihradu tam zůstal a vysokého důstojenství dosáhl), připomenout mu někdejší přátelské smlouvy, a sklonit jej k mírnému vyjednávání. Když Vladislav svolil pod výminkou, aby E. uznal Štěpána III. za krále a vojsko řecké ze země vykročilo, učinil E. po vůli krále Českého, i opustil Štěpána IV., který se dal na útěk. Tím povstalo veliké hnutí v řeckém táboře, a Čechové, bojíce se, aby jim bohatá kořist neušla, obořili se naň napolo opuštěný, dobyli ho a pobrali mnoho vzácných věcí. Vladislavovým prostřednictvím stalo se pak po mnohých vyjednáváních mezi Uhry a E-em narovnání, že tento uznal Štěpána III. za krále. K utvrzení pak přátelství mezi králem Vladislavem a E-em zasnoubena vnučka Vladislavova, sotva šestiletá Helena, s vnukem E-ovým Petrem, a zavezena do Cařihradu.