Lehké a těžké kroky (1938)/Se stromu padá…
Svou měl jsem kdysi nenávist.
Co bylo, bylo a už není.
V mých očích nelze více číst
než klid a nežli usmíření.

Já měl jsem kdysi zlý svůj smích.
Co bylo, bylo, přešlo dávno.
Zbloudilý v mlhách severních jdu.
Cítím. Trpím. Vše je správno.

Se stromu padá tiše list,
a k jihu odlétají ptáci.
Zlý úsměv, přešlou nenávist
podzimní vítr dnes mi vrací.