Ottův slovník naučný/Arcijahenství
Arcijahenství, , kraje utvořené v biskupstvích pro správu církevní. Představení jejich nazývali se arcijahnové (v. t.). Čechy rozděleny byly na a. bezpochyby již od těch dob, co založeno bylo biskupství pražské; možná, že pocházejí od sv. Vojtěcha, avšak první zmínka o nich činí se teprv k r. 1039. A. rozdělena byla na děkanství nebo dekanáty, podobné našim vikářstvím. Poněvadž a. přizpůsobena rozdělení politickému, obdržela jména po krajích, některá také po místech znamenitějších, která patřila biskupům, jako na př. roudnické (1167), rokycanské (1176) a žerčinské (1209, po Žerčiněvsi). Jména těchto zanikla později a jejich kraje splynuly s jinými. V XIV. stol. připomíná se deset a., totiž: a) , uprostřed země se nacházející, s 10 dekanáty (městským, benešovským, říčanským, ořechovským, podbrdským, rakovnickým, slánským, řipským, chlumínským a brandýským); b)  s 5 dekanáty (kouřimským, od něhož oddělen okolo roku 1380 kolínský, německobrodským, řečickým, čáslavským a štěpanovským); c) , obsahující jižní Čechy se 7 dekanáty (bechyňským, vltavským, volyňským, bozenským, chýnovským, doudlebským a prachenským); d) , obsahující sev.-záp. Čechy, s 5 dekanáty (kadaňským, žateckým, žlutickým, tepelským a loketským); e)  v části severních Čech s 3 dekanáty (litoměřickým, třebenickým a lipským); f)  v druhé části severních Čech s 2 dekanáty (bílinským a ústským); g)  v třetí části sever. Čech s 8 dekanáty (boleslavským, žitavským, mělnickým, turnovským, jablonským, hradištským, kameneckým a havraňským); h)  s 3 dekanáty (plzeňským, rokycanským a klatovským); i)  s jediným dekanátem (okolí Týna Horšova); k) , obsahující celé východní Čechy, s 12 dekanáty (hradeckým, jičínským, bydžovským, kladským dobrušským, dvorským, kosteleckým, broumovským, chrudimským, mýtským, polickým a lanškrounským). Podrobně o tom píší V. V. Tomek, , 1873 uč. spol. a Palackého Dějiny I. b., 371. A. spravována byla obyčejně skrze kanovníky pražské, jen dvě z nich, žatecké a bechyňské, dostala se časem jako stálé příslušenství farám falknovské a krumlovské, znamenajíce potom pouhý titul, poněvadž a. v podstatě a věci zanikla v husitských bouřích. Sčk.