Ottův slovník naučný/Dobytnost pohledávky
Dobytnost pohledávky. Kdo pohledávku postoupí bezplatně, neručí za ni. Kdo však ji postoupí úplatně, ručí za pravost a dobytnost její, nikdy však za více, nežli od přejímatele (cessionáře) obdržel. Pokud však se cessionář mohl přesvědčiti o dobytnosti z veřejných knih, anebo pohledávka v čas postupu dobytná později nedobytnou se stala buď náhodou anebo nedopatřením cessionáře, jež v tom záležeti může, že ji v čas nevypověděl, nežaloval, dlužníkovi vyčkal, jistotu, kterou bylo lze obdržeti, vydobyti zmeškal, s exekucí se opozdil – nemůže se tento více na postupníku (cedentovi) hojiti (§§ 1397.–1399. obč. z.). Podle týchž zásad ručí za pravost a dobytelnost exekut, jehož pohledávka věřiteli exekučně odevzdána byla (srv. též §§ 317., 318. ob. soud. ř.). Šikl.

Právo v Ottově slovníku naučném