Nové překlady Victora Huga/Quia pulvis es
Ti jdou a oni zůstávají,
pod chmurnou vichřicí, v níž staré hlasy lkají,
rod lidský i prach cest, vše mizí v děsu.
Týž chmurný vítr vlá, kde stín nás halí tmavý,
       přes všecky lidské hlavy,
       přes všecky listy lesů.

       Dí k těm, kdo pryč jdou, zbylí:
Ach, bědní, smrtelní, v stín vaše skráň se chýlí!
Ach, nelze slyšet vaše hlasy lkáti!
Víc neuzříte zem, ni nebe, stromy, hory,
       v noc klesnete a pod mramory
       půjdete všichni spáti!

       Dí jdoucí k těm, kdo zbudou:
Co vaše? nic! Jen slzy svědčit budou,
vám sláva, štěstí, čest, jsou slova šálící,
Říš pravou mrtvým jen Bůh dává s všemi divy,
       jste fantomy vy, živí,
       a v skutku my jsme žijící!

Poezie

fr:Quia pulvis es