Ottův slovník naučný/Cabat
Cabat [kaba] , franc. krajinář (* 1812 v Paříži). Vzdělal se četnými studijními cestami po Francii a Italii. Maloval většinou kraje z franc. poříčí, z okolí Paříže a kraje italské. C. stal se z prvních stoupenců romantiky v krajinomalbě. Jeho starší obrazy přimykají se úzce ke skutečnosti, jsouce při tom proniknuty výrazem melancholické nálady umělci vlastní. — Italské krajiny C-ovy vyznamenávají se proti jeho starším, francouzským, přesnější kresbou, nesenějším přednesem, jsou však za to méně jednotné v náladě a nikoli prosty jisté akademické chladnosti. V létech pozdějších vracel se C. se zálibou ku krajině sev.-francouzské. Tu pozbývá barva jeho té těžkosti, technika tvrdosti, jež účinku stylisovaných krajin jižních jsou na újmu. Nálada barevná je pravdě bližší, přednes lehčí a ovzduší melancholie celek pronikající dává prostým motivům zvláštní zajímavosti. Přečetné jeho obrazy jsou nejvíce ve Francii; uvádíme z nich: Zahrada Beaujon; Krčma v Montsouris (1834); Gorge aux Loups (1835); Cesta v údolí Narni; Údolí Nery (1848); Učenníci emauzští (1851); Okolí Paříže s Croissy (1857); Na jezeře Nemi 1864) a j. Od r. 1867 jest členem Institutu a v l. 1877 a 1885 byl ředitelem Academie de France v Římě. Tá.