Ottův slovník naučný/Limanowski
Limanowski , sociolog pol. (* 1835), vzdělal se na universitě moskevské a jurjevské, pak poslouchal výklady v paříž. Sorbonně a na Collège de France; v l. 1861 až 1865 zdržoval se v gub. archangelské, pak voroněžské a r. 1867 usadil se ve Varšavě, odkud r. 1870 přestěhoval se do Lvova, kde dosáhl doktorátu. Nucen byv i odtud odejíti, usadil se trvale v Genevě a později (od r. 1887) v Curichu. Byl prvním průkopníkem nauk socialistických v Polsku, které hlásal ve statích časopiseckých i jednotlivými publikacemi, jako: O kwestyi robotniczej (Lvov, 1871), ano i ve formě povídky Dziewczyna nowego świata (t., 1872). Později snažil se prozkoumati dějiny socialismu od dob Platónových (Plato i jego Rzecz pospolita, 1872) do »Sociologie« A. Comtea (O Socyologii A. Comtea, 1875, kde podává též mnoho vlastních názorů). Hlavním dílem jeho jest Historya ruchu społecznego w drugiej połowie XVIII. i w XIX. wieku (t., 1888—93). L. jest horlivým protivníkem kosmopolitismu, a to velmi často znepřátelilo jej s nejbližšími stoupenci socialismu. Okolnost tato vypudila ho i z listu »Równość«, jejž r. 1879 ve Švýcarsku sám založil. Z ostatních spisů jeho uvádíme ještě: Dwaj znakomici komuniści: Tomasz Morusz i Tomasz Campanella i jich systematy: Utopija i Państwo słoneczne (t., 1873). Do češtiny přel. jeho »Dějiny sociál. hnutí v XIX. st.« (Vzděl. knihovna »Politického klubu děln. v Čechách«). Šnk.

Hesla v Ottově slovníku naučném