Moderní básníci francouzští/Maják (Fremine)
Tak pro básníka, budoucnost jejž děsí,
jenž v klášterním chce umřít soumraku,
pro snílka jaký sen to mezi tesy
být v bouři, vlnách strážcem majáku!

Za sebou města nudy, sídla troupů,
na věži trůnit z žuly, bohatýr
jak časů dávných, býti host na sloupu
a v noci hvězdou pláti v proudů vír.

A místo lesů, polí, měst a tváří,
jichž vzhled vždy mění počasí a věk,
zřít nebes krajiny, jak v jasu září,
neb valné vody jen a vichrů jek!

Ukázat světu záda, všecko hoře
si vyrvat z ňader, lásku, touhu, ples,
za obzor mít jen moře, moře, moře,
za starost, jaké počasí je dnes.

Tak sníti, žíti pouze v proudů změně,
skal, strží vězeň — čarovný to sen,
svou svítilnu vždy rozněcovat denně —
Však nudo! — dělati to den co den!

Poezie