Sbírka přísloví, pořekadel a průpovědí, kterých užívá náš lid rolnický/Předmluva
Jak povědomo sbírají a vydávají se u všech národů vzdělaných přísloví, pořekadla a průpovědi, ba i báchorky, pověsti a písně v ústech lidu žijící, které mistrně nazval zvěčnělý Frant. Lad. Čelakovský „mudroslovím národním“.

Kdo žil mezi naším lidem venkovským a kdo pozoroval život bodrého stavu rolnického, dozná zajisté, že veškeré jeho jednání spočívá na pravidlech, pořekadlech a příslovích, která hlubokým svým významem a smyslem zakořenila se nesmazatelně v mysli lidu našeho. Ano, pravidlo, pořekadlo a přísloví uvádí sobě na paměť náš lid venkovský jako pevný základ z nabytých zkušeností u početí svého jednání.

Pochybuji, že by se v jazyku jiných národů nacházelo takové bohatství tak krásných a důmyslných pořekadel a přísloví, jako v mluvě národa českoslovanského, i trvám, že nepochybím, postavím-li je za měřítko vzdělanosti národní.

Přísloví a pořekadla působí na lid náš více než učené a rozsáhlé výklady, jelikož vyšla prvnější ze srdce národa a mluví opět k srdci. „Pravidlo, přísloví — napoví.“

Rolník náš, z jehož života jsem tato zlatá zrnka moudrosti byl sesbíral, užívá jich v každém jednání po celý život svůj, v slasti i strasti, v dobách odpočinku jakož i v trudech života a namáhání se v potu tváři.

Na poli tomto získali sobě nesmrtelných zásluh jmenovaný již slovutný Fr. L. Čelakovský, Karel Jan Erben a Božena Němcová. Pokud se týče rolnictva, nedočkali jsme se bohužel až dosud podobného vydání.

Aby se tato dávno již cítěná mezera poněkud vyplnila, hodlám svůj skrovný příspěvek v spisku tomto uveřejniti, očekávaje, že slabá práce má shovívavě bude posuzována.

Karel Hrubý.