Fanfáry a kadence/Pod obraz domku mé matky
Ten domek malý, nízký, všední, prost,
půl oprýskaných zdí list kozí halí,
kdys tajil srdce nejryzejší skvost
 ten domek malý.

V něm láska bez sobectví byla host,
jak v něm jsme těšili se a jak smáli!
Co život byl, co všecka budoucnost?

Stín v letu píše na zeď: Ideály!
Vzpomínka klene teď jen křehký most
pro duchů kroky… jakoby se bály,
jdou myšlenky… dnes již je minulost
     ten domek malý.