Stručné modlitby pro israelské paní a dívky/Modlitba v pamětní den zkázy Jerusaléma


(תשעה באב)
V hluboké vroucnosti vzpomínáme dnes, ó Bože, osudného dne, kdy nepřítel 
vnikl do pevnosti Siónské a svatyně Tvá stala se kořistí plamenů. 
Jerusalem, to lidnaté město, osamělo jako truchlící vdova, velikolepý 
chrám na hoře Morija lehl popelem; umlkl ten líbezný zpěv Levitů a 
rozléhal se jen pláč a srdcelomný nářek oloupených o drahou vlasť a 
domov svůj. Na tisíce lidských životů bylo zmařeno, nejpřednější mužové 
byli do vyhnanství zavlečeni, nejzbožnější hlasatelé víry byli strašně 
umučeni, Palestina byla spustošena a lid Israelský mezi všecky národy 
rozptýlen. — Kruté bouře zuřili kolem otců našich, chladné záští a 
kletby stíhaly je, tisíce synů a dcer Israelských podstoupilo smrt pro 
svatou víru Tvou. —

Ty však, ó Bože dobrotivý, zachoval Jsi věrně přísahu Svou, že nás nikdy 
nezavrhneš a nikdy neopustíš. A tato myšlénka nás povznáší a poskytuje 
nám útěchy a naděje, ona mění naši žalost v radost, naše bědování v 
plesání. — Jakkoli jsme dojati vzpomínkou na bezpříkladné strasti svých 
otců, poznáváme i v těchto trpkých zkouškách Tvou ruku laskavou, 
prostředek k oslavě Tvého jména a Tvého učení před očima všech národů. 
Slunce Tvé lásky nám opět svítí, milostivá ruka Tvá nám dala novou 
vlast. — Buď naší záštitou, ó Pane, abychom Tobě sloužili v pravdě, 
ochotně a radostně! Amen.