Marnosti/XXIII
Vše smysl má, co těší, zabolí.
— Hřích? Autorita jakás neznámá?
Kdos volal smutně v hloubi údolí.
Jsem Echo. Smutná slova má.

A každý tvor má svoji Nemesis
a svoji smrt, když přijde hodina.
Nezajde vše, co bouřívalo kdys.
— Jsem Echo? Bože, kdo to vzpomíná?!

A slova říká démon. Znáš přec sny.
Prchnout chceš. Stojíš nehybný.

Ten akcent! Oh! Tvá vlastní slova též!
Zakrýváš uši. Nemůžeš!