Olomoucké povídky/Tuto sě píše o jednom člověku, kterak jeho na šibenici vedli a kterak panna Maria nedala jest jemu tú smrtí sjíti.
Jeden mládenec veden bieše na šibenici. A když již cestú jdieše, pověděno bylo jemu od lidí, aby sě panně Mariji pomodlil, neb skrze kostel matky božie mějieše jíti. A když přijide do toho kostela, pad na zemi i vece: »Ó, milá panno Maria, smiluj sě nad ohavnú smrtí mú!« I pustil duši.

A když sú chtěli s země pozdvihnúti, nemohli jsú, neb již bieše umřel. Tvář zajisté jeho v ničemž nebieše proměněna. Kterýžto mládenec za zloděje jmien bieše od lidí, již jest z toho veliký svatý. A protož úžitečné jest slúžiti panně Mariji.