Patery knihy plodů básnických/Jazyk vlastenský
Vlast hanobí, kdokoli vlastní jazyk odporováním
zlehčuje, neb nedbá ozdobovat ho umem.
Jak miluješ ty vlast, an jazyka sobě nevážíš?
S bratry tě a vlastí on jediný spojuje.
Národ, jenž nedbá o jazyk svůj, dbáti nemůže
též o rozum; s obojím na bludu ještě vězí.
Vždycky jazyk s rozumem jdou pospolu k vycvičenosti,
jenže rozum napřed, pak mu jazyk pomahá.
Věřte, jazyk český nad veškerý jest mi milejší,
tancuje, jak mi jenom libo po taktu Řeků.
Na vzdory těm to dělá, jenž jsou to zakázali pyšně,
vysmívá se nyní těm napomínatelům.

Poezie