Ottův slovník naučný/de Abreu
de Abreu y Bertodano: 1) , znam. práv. špan. († 1775). Obral si hlavně studium práva mez1národního a vydal r. 1740–52 obsáhlou Colleccion de las tratados de paz, alianza atd., 12svazkovou sbírku špan. státních listin, smluv a j.. za králů Filipa III. a IV. a za Karla II. od r. 1598–1700.

2)  A. (* 1797 – † 1883), státník brasilský snah svobodomyslných. Účastnil se činně událostí, po kterých následovalo prohlášení samostatnosti brasilské a byl r. 1831 spolup odepsán na ultimátu, jímž měl býti císař don Pedro I. přinucen vzdáti se vlády. Za nezletilosti Pedra II. zasedal A. v komoře poslanců, kde rozhodně působil. R. 1841 účastnil se revolučního hnutí, jež v různých provinciích směřovalo k zařízení republiky federativní. Po vítězství monarchistů byl vypuzen, ale vrátil se za nedlouho opět do Brasilie, ano po nějakém čase řídil ministerstvo zahraničních záležitostí a r. 1854 stal se předsedou rady státní. Vzdav se tohoto místa byl po nějaký čas členem vyšší sněmovny a zůstávaje vždy věren zásadám liberálním měl veliké zásluhy o reformy, jež provedeny pod vládou Pedra II.

Španělé v Ottově slovníku naučném