Ottův slovník naučný/Rosetti
Rosetti , rum. básník a vynikající vlastenec (* 1816 v Bukurešti — † 1885). Pocházel ze staré bojarské rodiny a v l. 1834—37 sloužil ve vojště, načež přešel do služeb civilních zabývaje se při tom pracemi literárními, především překládáním Voltairea, Byrona a Lamartinea do rumunštiny. R. 1840 vydal svazek básní Zpěvy štěstí. R. 1843 odebral se do Paříže a r. 1846 založil v Bukurešti knihkupectví. Účastnil se velmi horlivě hnutí revolučního r. 1848 proti knížeti Bibescovi a jako člen revolučního výboru zatčen. Den potom však lid jej osvobodil, načež R. stal se policejním ředitelem bukureštským, pak tajemníkem prozatímní vlády a posléze gen. ředitelem ministerstva vnitra. Týmž časem vydával demokr. list „Proncul roman“, ale po reakci r. 1850 prchl do Paříže, odkudž pérem hájil svých zásad a věci svobody. S několika rodáky vydával revui „“, časopis „“ a „“. R. 1861 vrátil se do vlasti a stal se na krátko ministrem kultu. Byv pak zvolen do sněmovny založil časopis „Romanul“, r. 1866 stal se ministrem vyučování, pak r. 1877 zvolen předsedou sněmovny a v letech 1881—82 jmenován ministrem vnitra.