Původní bajky/Zlato
„Nezářím-li jako slunce?!“ zvolal u vytržení sám nad sebou náramek ze zlata, že jasně zvonivý hlas jeho se rozléhal.

„Až na to,“ zašelestila růže na okně nad ním se sklánějící, „že slunce osvětluje tmu, ty pak leskneš se jen, když na tebe světlo svítí.“

Mezi zásluhou pravou a nahodilou vznešeností jest rozdíl jako mezi sluncem a mezi zlatem.