Smutek z domova/Tragické sloky
Tam dole v pomořích se stíny shromažďují
a s osluněných hor se orli zdvihají.
Já nevím, s hrozivým proč skřekem poletují,
a v chatrčích proč žalmy zpívají?

Krev lidskou z dálek cítit… Hnusně čpěla.
Že revoluční ne, však otročí.
A z temnot pozdvihla se mstivá čela,
imperatorsky truchlá obočí.

Zlý rozmar z nich i pozdní slza kane.
Vy mladí, krásní, bít se musíte.
Pohřební věnce věkům uchystané
jsou na útraty států uvité.