Ottův slovník naučný/Plüddemann
Plüddemann: 1) P. , malíř něm. (* 1809 v Kolobřehu – † 1868 v Drážďanech). Učil se nejprve v Magdeburce u malíře Siega, pak v Berlíně r. 1828 u Begase, potom byl v l. 1831–48 na akademii düsseldorfské, načež se usadil v Drážďanech. Maloval mnoho obrazů ve slohu starší školy düsseldorfské a uvádíme z nich: Rolandova smrť u Roncesvalles (1834); Columbus a jeho lidé vidí zemi (1836, nár. galerie v Berlíně); Smrť Bedřicha Barbarossy (1846); Konradin na popravišti; Jindřich IV. v Canosse (1863); Otto z Wittelsbachu na říšském sněmu v Besançonu (gal. drážď.); Luther ve Wormsu. Maloval také některé fresky na zámku v Heltorfě a na radnici v Elberfeldu. Provedl také několik zdařilých rytin způsobem leptacím.

2) P. , hudební skladatel něm. (* 1854 v Kolobřehu – † 1897 v Berlíně). Studoval na konservatoři v Lipsku, byl r. 1878 krátký čas kapelníkem ve Sv. Havle ve Švýcarsku, pak studoval r. 1879 zpěv u Heye v Mnichově, načež učil po dvě léta sám zpěvu v Kolobřehu. R. 1882 usadil se v Mnichově jako hudební referent, r. 1887 stal se ředitelem pěvecké akademie v Ratiboři a posléze r. 1890 učitelem solového zpěvu ve Št. Hradci. Vynikl zejména sbírkou velikých ballad pro solový zpěv s klavírem (1890–99, 8 sv.) a několika hojně rozšířenými zpěvy sborovými, jako: Von stiller Insel; Aus dem Dornbusch; Der Sonne zu; Von der Spielmannsfahrt; balladou Das Schwedengrab a j. Psal také o Wagnerovi.

Němci v Ottově slovníku naučném