Věrný hlas/Indián
Před kinem „Louvre“, když se zšeří,
opřený o zeď stojí Indián.
V ruce má tomahavk, ve vlasech peří.

Za mořem krásná je země. Kdo ještě vzpomene si,
čí jsou ty plantáže, stepi a lesy?

Kolumbus objevil Ameriku
a kapitalisté sílu rudých bojovníků.
Z rodné půdy, kterou jim vzali,
jen polní práce jim zbyla,
z lesů jen sekera a pila.
Zlato jim z rukou ryžovali.

Jaký je asi pohled pod clonící rukou do dáli
na ztracenou zemi, kde pasou se stáda buvolí?

V šest hodin na hlavním korse v Praze
jdou dělníci z práce, ve tvářích
vrásky a saze,

Šat prolnul chudobou, však tušíš pod ním sílu,
na ramenou nesou nástroje.

Jdou dělníci, otec vedle syna,
jdou kolem hedvábí, zlata, kina.

V zvědavém půlkruhu stojí Indián.

Má hořký úsměv. Snad nevzhlédne ani.
Snad tiše jim řekne: Indiáni!