Růže stolistá/IV
Slávy věnce do zpěvného
 Mne nevábí zápasu,
Cit blahý jen srdce mého
 Vydává se v ohlasu.

Zdali milý tyto zvuky,
 Zda je hana nemine —
Nedbám: z jedné-li jen ruky
 Pochvala jim pokyne.

Původe té sladké tísně,
Ty buď předmětem mé písně,
 Ty buď, sličná Marie,
 Musa má i Grácie!