Ottův slovník naučný/Nabiják
Nabiják, nástroj k nabíjení starších střelných zbraní, čím dál, tím více mizejících, jež se nabíjely z předu (ústím). Pro střelné zbraně ruční, t. j. pušky a bambitky, bývaly to pruty původně dřevěné, později ode středu XVIII. stol. u vojsk železné, mimo potřebu chované ve žlábku (drážce) v zadní straně pažby. N-em náboj se do hlavně vtisknul. U střeleb hrubých, t. j. děl, haubic a pod., n. byl silnou tyčí dřevěnou na jednom konci podle kalibru paličatě sesílenou a na druhém konci  opatřenou. U nových zbraní, zadovek, n-ů již se neužívá. FM.