אלשיך על קהלת ו יב
(יב) ושמא תאמר, הלא יראה וישפוט אחרית דבר מטוב הרשעים, כי ידין קל וחומר, ומה אם לעוברי רצונו ייטב להם בעולם הזה, לעושי רצונו לא כל שכן, ויתנחם על מה שיחסר לו בעולם הזה ויעשה טוב. לזה אמר, מה שאמרתי כי יש דברים הרבה מרבים הבל ולא נאמר שידין קל וחומר מעצמו הוא  המוכן , מי הוא שיודע אותו עודנו  שעל ידי כן ימשך אחריו. וזהו  ולא בלבד יסכל אותו האדם בילדות והשחרות, רק . והוא, כי עם היות כי הימים הבל ואין בם ממש, העוסק בתורה ומצות יקנה בם איכות קדושה והויה קיימת, והם המתקרבים בעת מותו כמו שאמרו בספר הזוהר (ויחי רכב א) על ויקרבו ימי ישראל וכו'. וזהו  נעשים מהיותם הבל  שיהיה בם עשיה בהויה וקיום להסתופף בם  לנפשו אחרי מותו אם ייטב לו, אם לא בעוד שהוא פה  כי לא ידע עד עלות נפשו במותו. לכן טוב טוב היה יהיה לו מראה עינים בחייו לראות קצת מהטוב לשיעמול בערב שבת מה שיאכל בשבת