תפארת ישראל על תרומות א
תרומות א

יכין

משנה א
 שאינו שומע ולא מדבר:

 המאבד מה שנתנו לו או לן בבה"ק. או יוצא יחידי בלילה או מקרע כסותו. ורגיל בחד מהנך דרך שטות. ולרמב"ם ה"ה ברגיל בדבר אחר דרך שטות:

 אפי' בן י"ג ויום א' או בת י"ב ויום א'. רק שלא הביא ב' שערות לא יתרום. אבל בדיעבד תרומתו תרומה. ואפי' בן י"ב לזכר ובת י"א ויום א' בלי ב' שערות ויודעין לשם מי תרמו ג"כ בדיעבד תרומתן תרומה [כמ"ג]. רק הכא מיירי שאינן בן י"ב ויום א' או בת י"א ויום א'. דאז אפי' הביאו ב' שערות וגם יודעין לשם מי נדרו לא מהני [ועי' י"ד רל"ג ושל"א]:

 שלא ברשות בעלים. ואפ"ה בתרם משלו הר"ז תרומה:

 שעשאו שליח. ואין שליחות לעובד כוכבים:

 עיין קדושין [דמ"א] דילפינן כולהו מקראי:

משנה ב
 מדאינו שומע הברכה:

 דברכות אינן מעכבות:

 ברוב המקומות והכא ר"ל חרש שדברו במשנה א' דלא מהני בדיעבד היינו שאינו וכו':

 אפי' פקח ונתחרש דינו כשוטה [כאה"ע קכ"א ודלא כר"ב כאן]:

משנה ג
 בדיעבד ודוקא כשהגיע לחנוך:

 עונת נדרי' הוא בן י"ג שנה ויום א' ובת י"ב ויום אחד [כרמב"ם פי"א מנדרי']. ושנה מקודם בודקין ביודעין לשם מי נדרו נדריהן קיימין:

משנה ד
 אפילו יש בהזיתים כל כך שמן כפי שיעור שחייב. על כל פנים כתיב כדגן מהגורן צריכין שיהיו שניהן גמורי':

 כפי התרומה שחייב ליתן מהזתים ודינן ככל דמוע תרומה בחולין דבאין ק"א ימכרו לכהן:

 מדהתכוון גם על השמן:

משנה ה
 אפילו העני שהן שלו על כל פנים הוה ליה מפטור על החיוב. וכ"כ הפקר פטור מתומ"ע והיינו בהפקיר קודם שנגמר מלאכתן למעשר [ועי' מ"ש פאה פ"ד סי' ל"ח]:

 דייקא שנטל תרומה שלו דהיינו תמ"ע אפי' לא ת"ג. ומשכח"ל בהקדימו לוי לכהן ונטל המעשר בשבלי' *) דפטור מת"ג. אבל בלא ניטל גם תמ"ע רשאי לעשות מה שיש בו מהחיוב בת"ג. שיהי' ת"ג על שאר תבואה שחייבת ת"ג [כך כ' הראב"ד פ"ה מתרומות הי"ג] אולם בספרי שהביא הר"ש משמע דרביי' קרא שמותר לעשות כולו ת"ג ובניטלו שניהן פשיטא דלא דהו"ל מפטור אחיוב:

 ר"ל אפי' נפד'. אפ"ה מע"ש ממון גבוה הוא ואפי' הקדים המע"ש בשבלי' דפטור מת"ג. ומכ"ש בהפריש כבר ת"ג ממנו:

 בנתמרח ביד גזבר דפטור מתומ"ע. ומכ"ש בהפרישן מקודם שנפדו:

 שלא הביא שליש [דהיינו כל שזורע' ואינה מצמחת. וסימן לזה בנותן פרי למים ושוקעת רובה. אז הביאה שליש כירושלמי פ"א דמעשר מ"ג]:

 וה"ה ממחובר על מחובר דלא. אבל באמר ממחובר לכשיתלש דבריו קיימי' [כקדושין דס"ב]:

 ר"ל מפירות שנה זו על של אשתקד. ושדה שעשתה ב' גרנות בשנה א' מעשרים מזע"ז:

 ר"ל אפי' ח"ל שבגבולי א"י שחייבי' בתומ"ע מתקנת נביאים או החכמים כסוף מסכת ידי'. וה"ה משל סורי' אשל א"י או איפכא:

משנה ו
 שומע ואינו מדבר:

 שאינו יכול לדבר לפני המלך:

 אלם וערום ובעל קרי [עפ"ג דברכות מ"ד] לא יוכלו לברך ושכור וסומא שמא יתרמו מרע איפה:

 דברכות אינן מעכבות. וכן בתרם מהרע על היפה. בדיעבד תרומתו תרומה [כפ"ב מ"ו]. ומה שכופל שלא יתרומו. כדי לחזק הדברים שלא יתרומו לכתחילה בשום פני' כ"כ הר"מ ומה"ט נ"ל דלא כייל הכא חרש שבמ"ב שמדבר ואינו שומע ולתני ו' משום דאיהו עדיף מהנך ה'. דעכ"פ יכול לברך ולברור היפה:

משנה ז
 אף דיש שיעור לת"ג מד"ס כפ"ד מ"ג. מ"מ יפריש שיעור ההוא באומד. ואם יפחת או יוסיף אין בכך כלום:

 אפי' לא מדד הכרי. עכ"פ הרואה אומר שתורם במדה:

 ר"ל לפי אומד חצי' וכו':

 ר"ל מדיש סא' שיש בה סי' איזה מקום חצי'. אף שבזו אין בה סי'. איכא למיחש לרואי':

משנה ח
 ר"ל שנכתשו ועומדי' להוציא מהן שמן. ולא נגמ"ל. ועסי' י"ג:

 ולא דמי לדלעיל מ"ד דהתם איכא גזל השבט שמטריח לכהן:

 ר"ל לאחר שידרוך הזיתים והענבים. מיהו מדהוא מד"ס והרי לאחר שהפריש התרומה הראשונה. הזיתים והענבים הללו טבולין הן למעשרות ולתמ"ע להכי לא יאכל הכהן לתרומה השנייה. עד שיוציא עליה תמ"ע ומעשרות. ויאכל הכל בקדושת תרומה:

 שהיא התרומה הגמורה מדאו':

 בנפלה לפחות מק' נעשה הכל דמוע ואסור לזרי'. וימכור המדומע לכהן חוץ מדמי תרומה שבו:

 באכלה זר בשוגג חייב קרן וחומש:

 דבנתערבה בחולין לאחר שהפריש עליה תמ"ע ומעשרות בטיל' ברוב. וגם בנתערבה בחולין קודם שהפריש עליה תמ"ע ומעשרות הרי יכול להפרישן עליה גם השתא:

משנה ט
 בחומץ או במים לאכלן כך. דהו"ל נגמרה מלאכתן:

 דבשעה שתרם שפיר תרם:

משנה י
תבואה שנתמרח בכרי:

 והא דבמ"ד אמרי' דאינה תרומה. תי' בירושלמי דהתם איכא משום גזל השבט. אי משום טרחא דכהן דצריך לעצור הענבי' והזיתים. ואי משום דצריך אומד רב לתרום מהזיתים וענבים כפי שיעור שחייב מהיין והשמן ושמא לא יפריש כפי שיעור זה. משא"כ הכא מיירי במרוח כרי וכדומה שא"צ לכהן להטריח הרבה לגומרן. גם א"א שיטעה להפריש פחות משיעור חיובו. עי"ל דהתם בתרומת תירש ויצהר [ודגן וכדומה שהן דאו'] משא"כ הכא בתרומה דרבנן. והא דאמרי' במ"ח תרומה ויחזור ויתרום תי' בירושלמי. דמ"ח מיירי בנאבד' תרומה ראשונה ומשום גדר מי חטאת נגעו בה שלא יתבטלו. אבל כשיקבל הכהן תרומה אחרת יצטרך לטהר אם הסיח דעתו משמירת גופו מטומאת מת דצריך הזאה [כזבחים דצ"ט]:

בועז

הלכתא גבירתא