תורת האדם/עניין שאלת שלום


בשאלת שלום כיצד 
אבל אסור בשאלת שלום מדאמר ליה רחמנא ליחזקאל 

: תנו רבנן: אבל שלשה ימים הראשונים אינו שואל ואינו משיב להם שלום, משלשה ועד שבעה משיב ואינו שואל, משבעה ועד שלשים שואל ומשיב כדרכו. ורמינן עלה, והתני מעשה ומתו בניו של רבי עקיבא ובאו כל ישראל והספידום הספד גדול ובשעת פטירתן עמד ר' עקיבא על ספסל גדול ואמר אחינו בית ישראל שמעו אפילו שבעה בנים חתנים קבר מנוחם הוא בשביל כבוד שעשיתם ואם בשביל כבוד עקיבא באתם כמה עקיבא בשוק, אלא כך אמרתם תורת אלהיו בלבו לא תמעד אשוריו, וכל שכן ששכרכם כפול, לכו לבתיכם לשלום אלמא מותר בשאלת שלום, ומפרקינן כבוד רבים שאני.

ומסקנא שלשה ימים הראשונים אינו שואל ואס שאלו אחרים בשלומו מודיע להם שהוא אסור להשיב, משלשה ועד שבעה אינו שואל ואם שאלו משיב להם שלום, משבעה ועד שלשים הוא שואל בשלום אחרים שאחרים שרויין בשלום אבל אחרים אינן שואלים בשלומו שהוא אינו שרוי בשלום ואין צריך לומר שאם שאלו בשלומו משיב כדרכו ואינו צריך להודיעם שהוא אבל. לאחר שלשים הרי הוא כשאר כל אדם. והני מילי בשאר קרובים, אבל על אביו ועל אמו הוא שואל בשלום אחרים לאחר שבעה, אחרים אין שואלין בשלומו עד לאחר שנים עשר חדש.

ותניא: המוצא את חברו אבל בתוך שלשים יום מדבר עמו תנחומין ואינו שואל בשלומו, לאחר שלשים יום שואל בשלומו ואינו מדבר עמו תנחומין כדרכו, אבל מדבר עמו תנחומין מן הצד. מתה אשתו ונשא אשה אחרת אינו רשאי ליכנס לביתו ולדבר עמו תנחומין; מצאו בשוק אומר בשפה רפה ובכובד ראש. ועל אביו ועל אמו מדבר עמו תנחומין כל שנים עשר חדש לאחר שנים עשר חדש אינו מדבר עמו מן הצד. אמר ר' מאיר: המוצא אבל לאחר שנים עשר חדש ומדבר עמו תנחומין למה הוא דומה? לאדם שנשברה רגלו ואיתסא מצאו רופא בשוק אמר לו כלך אצלי שאני שוברה וארפאנה כדי שתדע שסממנין שלי יפין הן.