תפארת ישראל על נדה ג
נידה

יכין

משנה א
 נדה:

 ואפי' דם בחתיכה. דם חתיכה הוא ולא ממקור:

 ס"ל א"א לפתיחת קבר בלא דם מעט ונאבד:

משנה ב
 שער:

 יתושים:

 וישהו כ"ד שעות בפושרין:

 דמדמעוטין נינהו אפי' ר"י מודה דאפשר לפתיחת הקבר בלא דם:

 שקצים היינו מה שפרה ורבה. ורמש אינו פרה ורבה. רב"א:

 ר"ל שניהן לחומרא. דיולדת זכר יש לה ז' ימי טומ' ול"ג ימי טוהר. ולנקיבה י"ד ימי טומאה וס"ו ימי טוהר וזו מספק יש לה י"ד ימי טומאה ורק ל"ג ימי טוהר:

 צורת פנים כשל אדם כ"ע לא פליגי דבעינן. כי פליגי בשעורא. לר"מ כולה פנים בעינן לכל הפחות. ולרבנן בעין א' כאדם סגי:

משנה ג
 חתיכה וי"א שפופרת של ביצה:

 כתולעים:

 דבאין דם טהורה לגמרי:

 כצורת ולד גופו כעדש' ב' עיניו כב' טיפי זבוב מרוחקות זמ"ז. ב' נחיריו כב' טיפי זבוב מקורבי'. ופיו כשערה. וידים ורגלים אין לו:

 ר"ל שניהן לחומרא. דיולדת זכר יש לה ז' ימי טומ' ול"ג ימי טוהר. ולנקיבה י"ד ימי טומאה וס"ו ימי טוהר וזו מספק יש לה י"ד ימי טומאה ורק ל"ג ימי טוהר:

משנה ד
 חתיכה כסנדל. והוא ולד שנתקלקל:

 קרום שהולד מונח בו:

 ר"ל שניהן לחומרא. דיולדת זכר יש לה ז' ימי טומ' ול"ג ימי טוהר. ולנקיבה י"ד ימי טומאה וס"ו ימי טוהר וזו מספק יש לה י"ד ימי טומאה ורק ל"ג ימי טוהר:

 ובטל ברוב בדם לידה:

משנה ה
 כיון דנקיבה וודאי הכא. הרי ימי טהרה וטומאה דזכר מובלעים בהנך דנקיבה:

 ולד דעלמא:

 שיצא שלם אבל דרך רגליו:

 דאז ראשו כרובו ואפי' מחותך:

 מצח:

משנה ו
 אם זכר או נקיבה:

 דאין לה ימי טוהר כנדה וטמאה י"ד יום אפי' נקיים ואסורה למקדש ולקודש עד סוף פ' כיולדת נקיבה. וצריכה טבילה לסוף מ' כזכר ולסוף פ' כנקיבה. למ"ד טבילה בזמנה מצוה. ודוקא בלא הוחזקה מעוברת דאל"כ רוב נשים ולד מעליא ילדן:

משנה ז
 לטבילתה:

 שבעה ימי טומאה אפי' היא לידה יבשתא:

 דאין לה ימי טוהר:

 חכמים כת"ק. רק תנא קמשמע לן אף על גב דמסתברא כר"י מדימי טהרה וטומאה כפול בנקיבה. הכי נמי יצירתו כפול. אפילו הכי קיימא לן כת"ק. להכי חזר ושנאה בלשון רבים:

בועז

הלכתא גבירתא