סמ"ע על חושן משפט שיד


סעיף א

 לשון הגמרא לפתוח לו החלונות וכתב הטור בשם הראב"ד ז"ל אפילו יש לו אורה הרבה אם יש בו חלונות שנסתמו ולא נפרצו פצימיהן צריך לפותחן לו עכ"ל ואפשר שכן דעת הרמב"ם והמחבר במ"ש לפתוח החלונות שנתקלקלו:

 פירוש אם התליעו הנסרים ר"ל הנסרים המונחים על הקורות שבתקרה:

 פירש"י אם נשבר אחד מהקורות שבתקרה:

 פי' נגר שנועלי' בו מבפנים את הדלת ותוחבין אותו בחור האסקופה ומנעול שנועלין בו מבחוץ רש"י:

 במיימוני מפורש דהוא מיירי בהשכיר לו את העלייה ע"ש והשתא דנתנו שיעור הפחית' ד' טפחים שאז מחוסר לבעל העלייה מקום תשמיש כלי א' וכמ"ש הטור והמחבר בסי' שי"ב סי"ח ועפ"ר מ"ש עוד להוכיח זה ממ"ש הרמב"ם והמחבר והם עיקר גדול בישיבת הבתים גם עליי' בכלל בית הוא ובית אקרי כמ"ש בסי' רי"ד ושי"ב והטור כ' בזה ז"ל שהמעזיבה נמי חיזוק תקרה הוא עכ"ל ור"ל ומ"ה הוא מוטל על המשכיר לתקנו שהוא מעשה אומנות לאפוקי אם היו אומרים דאינו אלא משום משוי גומות דהוה מעשה הדיוט שהוא על השוכר ועפ"ר:

 פי' אלא אמרי' שסמך על הפשיטות שבית השכיר לו ואין שם בית עליו בלא תיקון כל אלו:

 דכיון דאמר זה לא שיעבד נפשיה אלא להעמיד בידו בשעה שיבא לדור שם ומשם והלאה אזדא לה במזלא דהשוכר:

סעיף ב

 גם ברמב"ם כתב ומזוזה וכן צריכין להגיה בטור בספרי' המדוייקי' כ"כ בהדיא בטור והטעם דמזוזה חובת הדר הוא ובטור מסיים וכתב ומ"מ לא יטול המזוזה כשיצא מן הבית אם הבית של ישראל ומשום דאין כאן מקומו וכבר כתבו הטור והמחבר בי"ד סוף הל' מזוזה בסי' רצ"א והטעם שלא ישלטו מזיקין בבית וכאלו הזיקו בידים דמי ולא כתבו הטור כאן אלא אגב גררא מ"ה השמיטו המחבר מלכתבו כאן:

 פי' הנ"י דהיינו לגג דאלו לעלייה המשכיר חייב דבלא"ה לא מתדר לי' ועד"ר מ"ש עוד מזה:

 פירש"י גגיהן היו טוחין בטיט ומשופעין מד' צדדיהן וסומכין נסרים לכותל אצל הגג להרחיק המים מן הכותל וכשנופל א' מהן הדיוט מחזירה: