ילקוט שמעוני/בראשית/רמז קלא
ויירא יעקב מאד ויצר לו שני בני אדם הבטיחן הקב"ה ונתיראו הבחור שבאבות והבחור שבנביאים. הבחור שבאבות זה יעקב שנאמר כי יעקב בחר לו יה ואמר לו הקב"ה הנה אנכי עמך וסוף נתירא ויירא יעקב. הבחור שבנביאים זה משה שנאמר לולי משה בחירו וא"ל הקב"ה כי אהיה עמך ונתירא ויאמר ה' אל תירא אותו מכלל שנתירא (כתוב ברמז רס"ו). ראויין היו ישראל כליה בימי המן אילולי שסמכו דעתן לדעתו של זקן אמרו ומה אם אבינו יעקב שהבטיחו הקב"ה נתירא אנו על אחת כמה וכמה. ויירא יעקב מכאן שאין הבטחה לצדיקים בעולם הזה כתיב הנה אנכי עמך אם יהיה אלקים עמדי מכאן שאין הבטחה לצדיקים בעולם הזה. כתיב ויאמר כי אהיה עמך ואין דבר רע מזיקך וכתיב ויהי בדרך במלון ויפגשהו ה' מכאן שאין הבטחה לצדיקים בעולם הזה. כתיב ויען בניהו בן יהוידע את המלך ויאמר אמן כן יאמר ה' לא כן כתיב הנה בן נולד לך הוא יהיה איש מנוחה אלא אמר הרבה קטיגורין יעמדו מכאן ועד גיחון:

רבי יעקב בר אידי רמי כתיב והנה אנכי עמך ושמרתיך וכתיב ויירא יעקב אמר שמא יגרום החטא תניא נמי הכי עד יעבור עמך ה' זו ביאה ראשונה עד יעבור עם זו קנית זו ביאה שניה אמור מעתה ראויין היו ישראל לעשות להן נס בימי עזרא כדרך שנעשה להן בימי יהושע אלא שגרם החטא:

ויירא יעקב מאד ויצר לו לא היא יראה ולא היא צרה אלא ויירא שלא יהרג ויצר שלא יהרוג אם מתגבר הוא עלי הורגני ואם אני מתגבר עליו אני הורגו. אמר כל השנים הללו הוא יושב בארץ ישראל תאמר שהוא בא עלי מכוח ישיבת ארץ ישראל כל השנים הללו הוא יושב ומכבד הוריו תאמר שהוא בא עלי מכוח כיבוד אב ואם כך אמר יקרבו ימי אבל אבי ואהרגה את יעקב אחי תאמר שמת אותו זקן כך אמר לי הקב"ה שוב אל ארץ אבותיך ולמולדתך ואהיה עמך תאמר עד כאן היו התנאים ולא יותר. ויחץ את העם אשר אתו זיינם מבפנים והלבישן בגדים מבחוץ והתקין עצמו לשלשה דברים. לדורון ותעבור המנחה על פניו. למלחמה אם יבוא עשו אל המחנה. לתפלה ויאמר יעקב אלקי אבי אברהם. והיה המחנה הנשאר לפליטה למדתך תורה דרך ארץ שלא יהא אדם נותן כל ממונו בזוית אחד ממי את למד מיעקב ויחץ את העם אשר אתו וגו' וכן הוא אומר ואחביאם חמשים חמשים איש במערה. אם יבוא עשו אל המחנה האחת והכהו אלו אחינו שבדרום והיה המחנה הנשאר לפליטה אלו אחינו שבגולה אף על פי כן היו מתענין עליהן בשני ובחמישי:

ויאמר ה' אלקי אבי אברהם הא לעשו לא אלא הבוחר בדרכיהם והעושה כמעשיהם אני מתקיים עליהם מי היה קרוב לדוד לא אחז הוא מניח לאחז ואמר לחזקיהו כה אמר ה' אלקי דוד אביך אלא הבוחר בדרכיהם והעושה כמעשיהם אני מתקיים עליהם. קטנתי מכל החסדים ר' אבא בר כהנא אמר איני כדאי קטנתי מכל החסדים ר' לוי אמר כדאי אני קטנתי מכל החסדים (כתוב ברמז ל"ב):

כי במקלי עברתי את הירדן הזה בתורה בנביאים ובכתובים מצינו שלא עברו ישראל את הירדן אלא בזכות יעקב. בתורה כי במקלי עברתי את הירדן הזה. בנביאים ביבשה עבר ישראל את הירדן ישראל סבא. בכתובים דכתיב הירדן תסוב וגו'. מלפני אלוה יעקב אמר ר' לוי אתר הוא תמן מצווח ירדן בחמי טבריא בבהלה נכנס יעקב לשם ונעל עשו בפניו חתר לו הקב"ה ממקום אחר הדא הוא גכתיב כי תעבור במים אתך אני:

הצילני נא הצילני נא מיד אחי שבא עלי מכוחו של עשו פן יבוא והכני אם על בנים ואתה אמרת לא תקח האם על הבנים. ד"א ואתה אמרת היטב איטיב עמך היטב בזכותך איטיב בזכות אבותיך. עזים מאתים מכאן לעונה האמורה בתורה עזים מאתים שהן צריכות תישים עשרים. רחלים מאתים שהן צריכות אילים עשרים. גמלים מיניקות ובניהם שלשים ובנאיהן שלשים. פרות ארבעים שהן צריכות פרים עשרה. אתונות עשרים שהן צריכות עירים עשרה:

אמר רבי לוי אילו היית מחזר בכל אהלי קדר אין את מוצא גמלים מיניקות ובניהם שלשים ראה עשרו של יעקב. ויקח מן הבא בידו אבנים טובות ומרגליות ולמה הוא נותן גמלים באמצע אלא א"ל הוי רואה עצמך כאילו אתה יושב על הבימה ודן אותי ואני נדון מלפניך ואתה מתמלא עלי רחמים. ויצו את הראשון לאמר כי יפגשך עשו אחי ואמרת לעבדך ליעקב מנחה היא שלוחה רבי ור' יוסי בר יהודה היו מהלכים בדרך ראו גוי אחד מהלך כנגדן אמרין תלת מילי הוא שאיל לן מה אתון ומה אומנותכון ולאן אתון אזלין. מה אתון יהודים ומה אומנותכון פרגמטוטיא. ולאן אתון אזלין למיזבן חטין מן אוצרא דיבנה. עמד לו רבי כנגד הגוי לראות מה ישאל והמתין לו רבי יוסי בר' יהודה אמר אם אמר מלה אנא אמר אוחרי א"ל מן הן אית הדא א"ל מאבונן יעקב כדבר הזה תדברון אל עשו. במוצאכם אותו בגדולתו:

ויתן ביד עבדיו עדר עדר לבדו למה לא הכניסן בערבוביא כדי לתמהו על דורון שלו ולמה לא הכניסן כולן כאחד כדי לשבוע עיניו של אותו רשע אתי למחסל והוא אמר קבל אתי למחסל והוא אמר קבל. ותעבור המנחה על פניו אף הוא הוה בעקא. ויקם בלילה הוא ויקח את שתי נשיו ודינה היכן היתה נתנה בתיבה ונעל בפניה אמר עינו של אותו רשע רמה היא שמא יתלה עיניו ויראה אותה ויקח אותה ממני א"ל הקב"ה למס מרעהו חסד מנעת חסדך מן אחוך ונסבתה לאיוב ולא גיירתיה לא בקשת להשיאה למהול הרי היא נשאת דרך איסור הדא הוא דכתיב ותצא דינה בת לאה:
ילקוט שמעוני על בראשית