ט"ז על חושן משפט רצה
(סעיף א' שכל מינו שוה) בסמ"ע ס"ק א' פי' דתרתי בעינן ותמהני דהלא די במה שמצא בשוק לקנות כמותו ומסתמא הוי בזה (אינו) [מינו] שוה.

(ס"ב ושאינו ברשותו) בסמ"ע ס"ק ז' דחיק מאד בזה ולע"ד דיש לגרוס והרי אינו ברשותו וכן הוא ברמב"ם וז"ל שאירעו כך וכך והרי ברשותו ופשוט שיש שם ט"ס וצ"ל והרי אינו ברשותו וה"נ צ"ל כאן והביאור דבגמ' פ' הגוזל דף ק"ז אמרינן ג' שבועות כו' שבועה שלא פשעתי בה שבוע' שלא שלחתי בה יד שבוע' שאינה ברשותי וס"ל להרמב"ם דהא שאינו ברשותו לאו לישנא דהשבועה ממש היא אלא הוא לשון כולל להטענה שנשבע עליה אם שומר חנם הוא וטען נגנבה נשבע שאירע לי שנגנבה ועדיין אינו ברשותו. ואז צ"ל בפי' ואינה ברשותו אבל ש"ש שטוען שמתה ממילא אינה ברשותו ואז אין צ"ל בפי' שאינה ברשותו נמצא שהשבועה הנ"ל שחשב המחבר כאן הוא שאירע כך וכך באופן שאינו ברשותו כ"א לפי השייך בו כמ"ש דהוא דלא כמ"ש הסמ"ע דשלא ברשותו היא השבוע' הב' וכן משמע לשון הרמב"ם שלפנינו פ"ו דשאלה ע"ש: