סמ"ע על חושן משפט ק


סעיף א

לוה שאמר הריני משלם כו'. זה מיירי אפילו במלוה בשטר ויש לו קרקעות ידועים אפ"ה נותנים לו זמן ל' יום דהרי גם אם בא לגבות עתה היו נותנים לו ל' ימי הכרזה והרי זה אומר שישתדל מעות לפרוע לו ושלא יצטרך שהיות ימי הכרזה ומכל מקום אם אינו יכול להשתדל מעות לא יגבה מקרקעותיו עד שיכריזו תחלה כדין ועפ"ר:

שאלו היו שם מטלטלין כו'. ר"ל זה שמבקש משכון על כרחך כוונתו אמשכון דמטלטלי דאי אקרקע הא משועבדים ומושכנים ועומדים לו בחובו משעת הלואה ואם יש מוקדם לו לא מהני ליה במה שנותנים לו בתורת משכון משא"כ במטלטלים דמהני ליה שלא יבריחם גם לענין קדימה שבעל חוב מאוחר שקדם וגבה מטלטלים מה שגבה גבה וכמ"ש בסי' ק"ד:

ואין מחייבין הלוה להביא ערב. זה מיירי אפי' אין לו קרקע דמ"מ אמרי' ליה דכשם שהאמנתו מתחלה בלא ערב כן האמינוה ג"כ עתה:

סעיף ב

אין נותנין לו זמן אחר. דכיון דקבע לו זמן ה"ל כאלו התנה עמו שלא ידחנו יותר וה"ל להשתדל מעות קודם שהגיע הזמן:

וי"א שגם לזה כו'. וכן מוכח ממ"ש הטור בר"ס כ"ד דאפי' קבע לו זמן פרעון בשטר אפ"ה נותנין לו זמן ל' יום אם לא שפירש בשטר בלא דחייה דאז אמרינן כל תנאי שבממון קיים וכמ"ש מור"ם בסי' י"ו סי' י"ב בהגהותיו:

סעיף ג

כותבין אדרכתא מיד על נכסיו. ומיירי גם באמר אחר הל' יום אתינא ואביא מעות לפרוע לו משום דעד מתי יהיה זה ול"ד למ"ש בסי' צ"ח דנותנין לו זמן עוד צ' יום דהתם אמר אתינא לבטל שטר וכ"כ ב"י:

אין מנדין אותו. דמה היה לו לעשות כיון שאין לו ולא סירב מלבא לב"ד:

מנדין אותו עוד ל' יום כו'. עפ"ר שם כתבתי טעם למה בדין זה אין מחרימין מיד אחר שעמד בנדוי ל' יום כמו בקיבל עליו לפרוע ולא פרעו כמ"ש הטור והמחבר בס"ס י"ט וע"ש בפרישה ובסמ"ע: