ספר יראים/עח
עח
 

סימן עח (קסט)  לחם וקלי וכרמל. הזהיר הכתוב בס' אמור אל הכהנים ולחם וקלי וכרמל לא תאכלו עד עצם היום הזה עד הביאכם וגו'. ותניא (בת"כ) אילו נאמר קלי וכרמל לא תאכלו, הייתי אומר אף הקטניות בכלל ת"ל לחם, מה לחם מיוחד של ה' מינים אף כאן של ה' מינים. אין לי אלא חטים שנקראו לחם שנאמר ממושבותיכם תביאו לחם תנופה, מנין לרבות שעורים וכוסמים ושבולת שועל ושיפון ת"ל ולחם וקלי וכרמל לרבות כולן, עד הביאכם את קרבן אלהיכם זה העומר. יכול זה הכבש צא וראה מה אמור בענין למטה בהבאת העומר אף כאן בהבאת העומר. 
ר'  יהודא אומר יום הנף אסור מן התורה שנאמר עד עצם היום הזה עד עצומו של יום וקסבר עד ועד בכלל. ותנן (ר"ה ל' א') משחרב ביהמ"ק התקין ריב"ז יום הנף כולו אסור. ואמרינן במנחות פ' ר' ישמעאל (מנחות ס"ח ב') רבן יוחנן בן זכאי סבירא ליה כר"י ומאי התקין דרש והתקין. וכר"י קיי"ל לאסור חדש שלא בזמן העומר כל יום הנף. דאמרינן במנחות פי' ר' ישמעאל אמר רבינא אמרה לי אֵם אבּוּךְ לא הוה אכיל אלא באורתא דשבסר ננהי תמנסר דסבר לה  וחייש לספיקא. הלכך אסור לאכול חדש בזמן העומר  עד הקרבת העומר שלא בזמן העומר (כל) יום הנף: 
יש  לשאול כיון לרבן יוחנן ור"י סבירה להו דיום הנף אסור מדאורייתא רב וחזקיה ור' יוחנן וריש לקיש היכי אמרי במנחות האיר מזרח מתיר היכא משכחנן תנא דפליג עלייהו י"ל כיון דר"י ור' יהודא בעד ועד בכלל  אשכחנן תנאי בעלמא דאית להו עד ועד בכלל: 
ותולדות חדש. למיחש לספק יום הנף כולו כאבוה דרבינא ושלא לטלטלו ולהתעסק  בו באיסורו גזירה שמא יאכלנו. דתנן במנחות פ' ר' ישמעאל (מנחות ס"ז ב') משקרב העומר יוצאים ומוצאים שוקי ירושלים מלאין קמח וקלי שלא ברצון חכמים, דברי ר"מ, ור"י אומר ברצון חכמים היו עושין וקימ"ל  כר"מ בגזרותיו: