סמ"ע על חושן משפט רנד


סעיף א

 פי' כשהוא כותב כל נכסיו דאז קרוי מתנת שכ"מ ודבריו ככתובין וכמסורין דמי משא"כ כשנותן מקצת נכסיו דנקראת מתנת בריא וצריכה קנין אם לא שמזכיר בצוואתו שמדאגת מיתה הוא נותן כמ"ש הט"ו כלזה בסי' ר"ן ושם נתבאר בטור ובדברי המחבר סי"ז דבמתנת שכ"מ בכולה ובמצוה מחמת מיתה ל"מ דא"צ קנין אלא דהקנין מגרע גרע משום דאין קנין לאחר מיתה אם לא במיפה את כחו וכמ"ש שם בסי"ח וה"נ כוונתן כן דאם ביקש שיקנו אזי קונין ביפוי כח ע"ש:

 וכמ"ש הט"ו לעיל ס"ס קצ"ה וס"ס רל"ה ובטור א"ח סימן של"ח כאן התירו כיון דהק"ס הוא שלא לצורך שהרי דברי שכ"מ ככתובין וכמסורין דמי ועבדי' הכא כדי לפייס דעתו דש"מ:

 טעמו דחשו שמא תטרוף דעתו דשכ"מ מ"ה התירו לו והיינו דוקא כשנותן כל נכסיו כדרך השכ"מ שמחלק כל נכסיו בין יורשין ובין אשתו ואחרים דאז ניכר דמדאגת מיתה הוא נותן אבל אם אינו נותן אלא מקצת נכסיו דאז אינו ניכר דמדאגת מיתה הוא נותן כי גם דרך הבריאים לפעמים ליתן מקצת נכסיהן לאחרים ובעי קנין ס"ל דבכה"ג לא התירו לעשות לו קנין והי"א דמייתי מור"ם סבירא להו דאף בכה"ג התירו לעשות לו קנין כיון דאין זו אלא גזירות מקח וממכר מדרבנן כל כה"ג לגבי שכ"מ התירו:

 כצ"ל ור"ל שאינו נותן ומחלק כל נכסיו וכמ"ש: