טור מנוקד אבן העזר מז
שנים אומרים 'ראינו שנתקדשה', ושנים אומרים 'לא ראינו שנתקדשה' - הרי זו מקודשת, אפילו כולם דרים עמה בחצר, 'לא ראינו' - אינו ראיה, שאפשר שנתקדשה בצינעה.

שנים אומרים 'נתקדשה', ושנים אומרים 'לא נתקדשה' - לא שנא שזרק לה קדושיה שנים אומרים 'קרוב לו', ושנים אומרים 'קרוב לה', לא שנא אמרו השנים שמעולם לא הוו לה ספק קידושין, לא תנשא.
ואם ניסת לאחד מעידיה ואומר ברי לי שלא נתקדשה, לא תצא, הא לאו הכי, תצא.

אחד אומר 'נתקדשה', ואחד אומר 'לא נתקדשה' - אם אמר שמעולם לא היה בה ספק קידושין, תנשא לכתחילה.
ואם זרק לה קדושין, אחד אומר 'קרוב לו', ואחד אומר 'קרוב לה' - לא תנשא, ואם ניסת לא תצא.

אמרה היא בעצמה 'נתקדשתי', וחזרה ואומרת 'פנויה אני' - תוך כדי דיבור - נאמנת. לאחר כדי דיבור - אינה נאמנת.
ואם נותנת אמתלא לדבריה שאמרה כן תחילה כדי שלא יקפצו עליה אנשים שאינם מהוגנים וכיוצא בזה - נאמנת. ואם לאו - אינה נאמנת.
כתב הרמב"ם: ואם קדשה עצמה לאחר הוי ספק קידושין, לפיכך נותן גט ותהא אסורה עליו ועל הכל עד שיבא ארוסה.