עין איה על שבת ט קיב
קיב. חזר ואמר הקב"ה, רבש"ע תפשתיה בכל הארץ ולא מצאתיה. זוהי התכונה היסודית של הרשעה: לא תוכל להכחיש שיש נשגב ומרומם, שיש בהויה רז עליון ושאיפה נשאה, שמכון הקודש בעזו הוא מתעלה מעל כל, אבל היא אומרת: אין לטהרת הקודש מקום בחיי הארץ, והארץ מוכרחת היא להעזב עם החיים שלה ותשוקותיהם, לפי המרוצה של התכונה הגסה אשר לטבע החיים הארציים, רק אחר המות, בעת אשר האדם יפרד לגמרי מן הארץ, יתור לו מקום במרומים. ועל סמך רעיון זה יבור לו איזה סכום של מחשבות שיזכירוהו לפרקים ע"ד המוסר השמימי, יאמר אותן בפיו, וישוב לחיי הארץ בלא שום השפעה של קדושה, מפני שאינה יכולה להקלט, לפי דעתה של הכרת הרשע ביסודו, בארץ. כי חפשתיה בכל הארץ ולא מצאתיה.
שבת ט קיב