תקנות הביטוח הלאומי (הוראות מיוחדות בדבר תשלום דמי ביטוח)
; ; , , ; , ; ; , ; , , , ; , , ; ; , , , , , , , ; , , , ; , , , , ; , , , ; ; , , ; , , , ; , , ,  , ; , , , , , , ; , , ; , , ; , , , , , ; , , ; , ; , , , , , ; , , , , ; , ; , ; , , ; ; ; ; , ; ; .

בתוקף סמכותי לפי ,   , אני מתקין תקנות אלה:

 על אף האמור , ישלם עובד בעצמו את דמי הביטוח אם הוא אחד מאלה:
 עובד לשעה בעבודה שאינה לצורך עסקו או משלח־ידו של המעביד;
 עובד לשעה בעבודה לצורך עסקו או משלח־ידו של המעביד, אם כלל מספר שעות העבודה אצל אותו מעביד אינו עולה על 4 לשבוע;
 עובד בחופשה ללא תשלום תקופה קלנדרית העולה על שני חדשים תמימים רצופים, אם באותה תקופה אינו עובד אצל מעביד אחר ואינו עובד עצמאי;
 עובד שמעבידו אינו תושב ישראל, אם מתקיים אחד מאלה:
 מקום מגוריו של המעביד אינו בישראל ואין לו בישראל מען למסירת מסמכים משפטיים;
 המעביד הוא ארגון בינלאומי הנהנה מחסינות מכוח אמנה בינלאומית שישראל צד לה;
 עובד בשירות דיפלומטי או קונסולרי של מדינת חוץ, למעט עובד –
 שהמעביד חייב בתשלום דמי ביטוח על פי חוזה עם המוסד או על פי אמנה בינלאומית, או –
 שהמעביד משלם למעשה את דמי הביטוח גם באין חובה כאמור.

 לשם קביעת דמי הביטוח יראו כהכנסתו השנתית בשנה השוטפת של כל אחד מהמבוטחים המפורטים להלן את ההכנסה שצויינה לצדו ובלבד שלא תובא בחשבון הכנסה העולה על המכסימום האמור :
 לגבי עובד לשעה כאמור  ולגבי עובד כאמור  – הכנסתו מהמקורות המפורטים  (להלן – הפקודה); אין לעובד לשעה או לעובד כאמור הכנסה, או שהכנסתו אינה מגיעה למינימום האמור , יראוה לענין קביעת דמי ביטוח כאילו הגיעה למינימום האמור, ואולם, בהכנסתו של עובד כאמור  יכללו לענין זה תשלומים המשתלמים בחוץ לארץ על ידי מעבידו על פי חוזה שנעשה בחוץ לארץ;
 לגבי עובד בחופשה ללא תשלום כאמור  – הכנסתו מהמקורות המפורטים ; אין לעובד הכנסה כאמור או שהכנסתו אינה מגיעה למינימום האמור , יראוה לענין קביעת דמי ביטוח כאילו הגיעה הכנסתו למינימום האמור.

 כל עוד לא נקבעה הכנסה למבוטחים כאמור  ישולמו מקדמות לפי  (להלן – תקנות המקדמות).

 מועד תשלום דמי ביטוח של מבוטחים כאמור  הוא כמועדי תשלום דמי הביטוח האמורים  (להלן – תקנות הגביה), לפי הענין.

 הוראות   יחולו בשינויים המחוייבים לגבי מבוטחים כאמור .

 כל אחד מהמבוטחים כאמור , ימסור על הכנסתו דין וחשבון כאמור .

 שיעור דמי הביטוח שישלם עובד כאמור  הוא –
 אם העובד מבוטח לפי  – כשיעור דמי הביטוח החל על עובד עצמאי;
 אם העובד אינו מבוטח לפי  – דמי ביטוח מפני פגיעה בעבודה כאמור .
 שיעור דמי הביטוח שישלם עובד כאמור  המבוטח לפי , הוא כשיעור דמי הביטוח החל על מי שאינו עובד ואינו עובד עצמאי, בהתאם .
 שיעור דמי הביטוח מפני פגיעה בעבודה שישלם עובד כאמור בתקנת משנה (א), הוא כנקוב .

 עובד הנמצא בהסכמת המעביד בחופשה ללא תשלום לפחות חודש קלנדרי ובאותו זמן אינו עובד אצל מעביד אחר ואינו עובד עצמאי – חייב המעביד בתשלום דמי ביטוח במועדי התשלום כאמור , בעד תקופה שלא תעלה על שני חדשים קלנדריים רצופים שבהם היה המבוטח בחופשה כאמור.
 שיעור דמי הביטוח הוא כנקוב , , , , ,  , לפי ההכנסה המזערית שלפי .
 המעביד רשאי לנכות מכל סכום המגיע ממנו לעובד, את דמי הביטוח ששילם כאמור.
 הוראות  לא יחולו לגבי מעביד, החייב בתשלום דמי הביטוח כאמור בתקנת משנה (א).

 

 בתקנה זו, ”מינימום ליום“ – המינימום ליום כמשמעותו .
 דמי הביטוח שישלם מעביד בעד עובד במשק בית, המבוטח לפי , לתקופת תשלום כאמור , הם בשיעור 6.25% מהשכר ששילם לו המעביד או מהמינימום ליום כפול מספר ימי העבודה בתקופת התשלום, לפי הגבוה יותר.
 מעביד יהיה רשאי לנכות משכרו של העובד 1% מהשכר ששילם לו או מהמינימום ליום, כפול מספר ימי העבודה בתקופת התשלום, לפי הגבוה יותר.
 דמי הביטוח שישלם מעביד בעד עובד במשק בית שאינו מבוטח לפי , לתקופת התשלום כאמור , הם 2.0% מהשכר ששילם לו המעביד או מהמינימום ליום כפול מספר ימי העבודה בתקופת התשלום, לפי הגבוה יותר.
 

 לא שולמו דמי ביטוח לפי  בעד תקופה שקדמה ל־12 החדשים האחרונים שלפני חודש התשלום (להלן – התקופה הקודמת), ישולמו דמי ביטוח בעד התקופה הקודמת לפי , ואולם דמי הביטוח יחושבו כאילו שכרו של העובד בכל אחד מהחדשים שבתקופה זו לא פחת מסכום השווה למחצית השכר הממוצע, כפי שהיה באותו חודש.
 

 

 הרשום כמחוסר עבודה בלשכת שירות התעסוקה כמשמעותה , ובידו אישור בכתב על כך מאת הלשכה האמורה, יהיה פטור מתשלום דמי ביטוח, למעט דמי ביטוח המגיעים מדמי אבטלה כאמור , בעד תקופה שאינה עולה על 12 חדשים מתוך שתי שנות מס רצופות שבה היה רשום כאמור כמחוסר עבודה ובלבד שתקופת שתי שנות המס לא חלה לפני י״א בניסן התשכ״ו (1 באפריל 1966).

 מבוטח שלא עבד מחמת מחלה, תאונה, שביתה, השבתה או אבל במשפחה, ולא קיבל ממעבידו כל תשלום בעד התקופה שבה לא עבד מאחת הסיבות האמורות, יהיה פטור מתשלום דמי־ביטוח לתקופה שלא תעלה על שני חדשי עבודה בשנת מס אחת, ולאחר תום התקופה האמורה ישלם המבוטח דמי ביטוח בשיעורים ובמועדים כאמור בתקנת משנה (ב).
 מבוטח שלא עבד מסיבה שאינה מנויה בתקנת משנה (א), ולא קיבל ממעבידו כל תשלום בעד התקופה האמורה, ישלם דמי ביטוח במועדי התשלום האמורים , לגבי מבוטח שאינו עובד ואינו עובד עצמאי המשלם דמי ביטוח מההכנסה המזערית האמורה .

 מבוטח לפי , שאינו עובד ואינו עובד עצמאי והכנסתו לא עלתה על ההכנסה המזערית האמורה , וטרם מלאו לו 21 שנים ביום בו החל שירות סדיר לפי  או שירות לאומי בהתנדבות כאמור  – יהיה פטור מתשלום דמי ביטוח מיום שמלאו לו 18 שנים ועד המועד שהחל לשרת בו כאמור.

 עובד הארגון לשיתוף פעולה כלכלי ופיתוח (OECD) (בתקנה זו – הארגון) יהיה פטור מתשלום דמי ביטוח.
 הארגון יהיה פטור מתשלום דמי ביטוח בעד עובדיו.

 מבוטח לפי , שהוא תלמיד כיתה י׳ עד י״ב במוסד חינוכי על־יסודי, והכנסתו לא עלתה על ההכנסה המזערית האמורה  וטרם מלאו לו 19 שנים, יהיה פטור מתשלום דמי ביטוח בעד התקופה שבה הוא לומד.

 האמור   אינו חל על מי שאינו מבוטח לפי  ועל מבוטח שבחדשים האמורים  היה גם עובד עצמאי, או שהיו לו באותם החדשים הכנסות שלא מעבודה שמהן משתלמים דמי ביטוח.

 מבוטח לפי , למעט מבוטח ברשות, שטרם מלאו לו 65 שנים בגבר ו־60 באשה, ויש לו הכנסה מפנסיה, חייב בתשלום דמי ביטוח מהפנסיה המשתלמת לו בעד החודש שקדם למועד תשלום דמי הביטוח; דמי הביטוח יהיו בשיעור של 2.95% מסכום השווה למחצית הפנסיה, או מסכום השווה להכנסה המזערית האמורה  מחולק ב־12, לפי הסכום הגבוה יותר, ובלבד שלא תובא בחשבון הכנסה העולה על ההכנסה המרבית האמורה .
 המשלם פנסיה ינכה במקור את דמי הביטוח מהפנסיה, לפי תקנת משנה (א).
 מועד תשלום דמי הביטוח לפי תקנה זו, יהיה מועד התשלום החל לגבי עובד לפי .
 במועדים האמורים להלן ידווח משלם הפנסיה למוסד את שמותיהם של המבוטחים שבעדם שולמו דמי ביטוח ויפרט את פרטי זהותם, על גבי טופס שהמוסד קבע לכך:
 15 באפריל – בעד החדשים ינואר, פברואר ומרס;
 15 ביולי – בעד החדשים אפריל, מאי ויוני;
 15 באוקטובר – בעד החדשים יולי, אוגוסט וספטמבר;
 15 בינואר – בעד החדשים אוקטובר, נובמבר ודצמבר.
 מבוטח כאמור בתקנת משנה (א) שהוא גם עובד עצמאי – ישלם דמי ביטוח מהכנסתו מפנסיה בהתאם לתקנת משנה (א) לאחר שהכנסתו מהמקורות המפורטים   הובאה בחשבון, ובלבד שלא תובא בחשבון לענין זה הכנסה מפנסיה העולה על ההפרש שבין הכנסתו כעובד עצמאי מהמקורות האמורים באותה שנת מס לבין ההכנסה המרבית לשנה שנקבעה לעובד עצמאי, .
 מבוטח כאמור בתקנת משנה (א) שהוא גם עובד ישולמו בעדו דמי הביטוח מהכנסתו מהמקורות המפורטים , ובלבד שלא תובא בחשבון לענין זה הכנסה מפנסיה העולה על ההפרש שבין הכנסתו מהעבודה בחודש שבעדו משתלמים דמי הביטוח, לבין ההכנסה המרבית לחודש שנקבעה לגבי עובד שכיר כאמור .
 מבוטח כאמור בתקנת משנה (א) שאינו עובד ואינו עובד עצמאי ישלם דמי ביטוח מהכנסתו מפנסיה בהתאם לתקנת משנה (א), לאחר שהכנסתו האחרת מהמקורות המפורטים  הובאה בחשבון, ובלבד שלא תובא בחשבון לענין זה הכנסה מפנסיה העולה על ההפרש שבין הכנסתו האחרת כאמור באותה שנת מס, לבין ההכנסה המרבית לשנה שנקבעה לגבי מבוטח אחר .
 בתקנות אלה, ”פנסיה“ – קצבה המשתלמת מכוח חיקוק או הסכם עבודה לעובד או למי שהיה עובד, לאחר שפרש מעבודתו פרישה מוחלטת או חלקית.
 לענין זה, ”עובד“ – לרבות כל מי ששכרו או קיצבת הפרישה שלו נקבעו  או על פיו.

 מבוטח שהוא גם עובד וגם עובד עצמאי ישלם דמי ביטוח מהכנסתו מהמקורות המפורטים  , אחרי ניכוי דמי ביטוח מהכנסתו מהמקורות המפורטים , ובלבד שלא תובא בחשבון לענין זה הכנסה העולה על ההפרש בין שכרו כעובד באותה שנת מס לבין ההכנסה המרבית לשנה שנקבעה לעובד עצמאי .
 מבוטח כאמור בתקנת משנה (א) שטרם מלאו לו 65 שנים בגבר ו־60 שנים באשה, שיש לו גם הכנסה מפנסיה, ישולמו בעדו דמי ביטוח מהכנסתו מהפנסיה בהתאם , לאחר שהכנסתו מהמקורות המפורטים ,  , הובאה בחשבון ובלבד שלא תובא בחשבון לענין זה הכנסה העולה על ההפרש שבין הכנסתו מהמקורות האמורים לבין ההכנסה המרבית שנקבעה .
 מבוטח כאמור בתקנת משנה (א) בנוסף לכל דין וחשבון שעליו להגיש לפי  יגיש למוסד דין וחשבון על שכרו החדשי כעובד בטופס שקבע המוסד, תוך חודש ימים מיום היותו גם לעובד וגם לעובד עצמאי וכן עד ה־31 ביולי בכל שנת מס;
 כהכנסתו השנתית של מבוטח כאמור בתקנת משנה (א) יראו את הכנסתו האמורה , באותה שנה שוטפת, מהמקורות המפורטים ,  ;
 כל עוד לא נקבעה ההכנסה כאמור בפסקת משנה (א), ישולמו מקדמות על חשבון דמי הביטוח, ולענין זה יראו את הסכום שהוצהר עליו בדין וחשבון –
 לגבי מי שנעשה גם לעובד וגם לעובד עצמאי באותה שנה שוטפת, כהכנסה שעליה הצהיר מי ששינה את סוגו, והוראות  יחולו בשינויים המחוייבים;
 לגבי מי שבשנה שקדמה לשנה השוטפת היה מבוטח גם כעובד וגם כעובד עצמאי, כהכנסה שעליה הצהיר מבוטח שאינו עובד, המגיש הצהרה לפי ;
 חל שינוי בשכרו של מבוטח, יודיע על כך המבוטח למוסד, ושינוי זה יובא בחשבון לענין פסקה (2);
 הוגדלה ההכנסה המרבית הקבועה , יהיה המוסד רשאי לדחות את המועד לתשלום הפרשי דמי הביטוח הנובעים מהגדלת ההכנסה המרבית עד הגשת האישורים כאמור בפסקה (5);
 תוך ששה חדשים מתום כל שנת מס ימציא המבוטח למוסד אישורים מהמעבידים שאצלם עבד באותה שנה על שכרו כעובד לכל רבעון, כמשמעותו , של אותה שנת מס.
 מועד תשלום דמי הביטוח לפי תקנה זו יהיה במועדי התשלום האמורים  לפי הענין.
 מבוטח כאמור בתקנת משנה (א) ישלם מקדמות דמי ביטוח לפי  ובשינויים שנקבעו בתקנה זו.
 העלה החישוב הסופי של דמי הביטוח שקיימת יתרה לטובת המבוטח יחזיר המוסד את היתרה שלושה חדשים לאחר הגשת האישורים האמורים והוראות  יחולו על היתרה האמורה כאילו היא יתרה לפי ; קיימת יתרה לטובת המוסד, ישלם המבוטח למוסד את הסכום המגיע ויראו יתרה זו כאילו היא יתרה לפי , לפי הענין.
 

 עובד עצמאי שטרם מלאו לו 65 שנה בגבר ו־60 באשה, שאינו באותו זמן גם עובד ולפחות 50% מהכנסתו אינם מהמקורות המפורטים  , ישלם דמי ביטוח –
 בשיעור החל על עובד עצמאי מהכנסתו מהמקורות המפורטים  ;
 בשיעור החל על מי שאינו עובד ואינו עובד עצמאי מהכנסתו מהמקורות המפורטים  , למעט מהכנסתו מפנסיה.
 דמי הביטוח לפי תקנת משנה (א)(2) ישולמו על ההפרש שבין הכנסת המבוטח מהמקורות המפורטים בתקנת משנה (א)(1) לבין ההכנסה המרבית הנקובה , במועדי התשלום האמורים , לפי הענין.
 מבוטח כאמור בתקנת משנה (א) שיש לו גם הכנסה מפנסיה, ישולמו בעדו דמי ביטוח מהכנסתו מהפנסיה, לאחר שהכנסותיו כאמור בתקנת משנה (א) הובאו בחשבון, ובלבד שלא תובא בחשבון לענין זה הכנסה העולה על ההפרש שבין הכנסתו לפי תקנות משנה (א) ו־(ב) לבין ההכנסה המרבית הנקובה .
 לשם קביעת דמי ביטוח של מבוטח כאמור בתקנת משנה (א) יראו את הכנסתו מהמקורות המפורטים   , למעט הכנסתו מפנסיה, כהכנסתו השנתית באותה שנה שוטפת.
 כל עוד לא נקבעה הכנסה כאמור בתקנת משנה (ד) ישולמו מקדמות על חשבון דמי ביטוח לפי  ובשינויים שנקבעו בתקנה זו.
 מועדי תשלום דמי ביטוח לפי תקנה זו יהיו מועדי התשלום האמורים , לפי הענין.
 הוראות  וכן  יחולו על הפרש דמי ביטוח כאמור  ועל הפרש דמי ביטוח בשל ההכנסה המרבית האמורה , לפי הענין.

 מבוטח שהוא עובד וטרם מלאו לו 65 שנה בגבר ו־60 שנה באשה, אך אינו באותו זמן עובד עצמאי ולפחות 50% מהכנסתו אינם מהמקורות לפי , ישתלמו דמי ביטוח בשיעור החל על עובד מהכנסתו מהמקורות המפורטים  ובשיעור החל על מי שאינו עובד ואינו עובד עצמאי מהכנסתו שאינה מהמקורות לפי , למעט מהכנסתו מפנסיה, ובלבד שהכנסתו הכוללת עולה על מחצית השכר הממוצע כמשמעותו .
 בתקנת משנה זו, ”ההכנסה הכוללת“ – ההכנסה מהמקורות המפורטים  והכנסה אחרת לפי המקורות האמורים .
 דמי הביטוח לפי תקנת משנה (א) ישולמו על ההפרש שבין הכנסת המבוטח מהמקורות לפי  לבין ההכנסה המרבית הנקובה .
 מבוטח כאמור בתקנת משנה (א) שיש לו גם הכנסה מפנסיה, ישולמו בעדו דמי ביטוח מהכנסתו מהפנסיה, לאחר שהכנסותיו כאמור בתקנת משנה (א) הובאו בחשבון, ובלבד שלא תובא בחשבון לענין זה הכנסה העולה על ההפרש שבין הכנסתו לפי תקנת משנה (א) ו־(ב) לבין ההכנסה המרבית הנקובה .
 הוראות  יחולו על מבוטח כאמור בתקנת משנה (א)(1) בשינויים המחוייבים.
 לענין תקנה זו יראו כעובד את מי שמשתלמים לו דמי אבטלה לפי  וכהכנסה לפי , את ההכנסה שלפיה חושבו דמי האבטלה המשתלמים כאמור.

 על אף האמור ,   ישולמו דמי ביטוח בעד אלמנה שהיא עובדת או עובדת עצמאית ושמשתלמת לה קיצבת שאירים או תלויים בעובדת – מהמקורות המפורטים , ובעובדת עצמאית – מהמקורות המפורטים  , ובלבד שלא תובא בחשבון הכנסה העולה על ההכנסה המרבית האמורה  – אם היא עובדת,  – אם היא עובדת עצמאית.

 סכום שנוכה מהכנסה העולה על ההכנסה המרבית לפי  ממבוטח כאמור  יוחזר למבוטח, ובלבד שנוכו דמי הביטוח המגיעים מאותה הכנסה שאינה עולה על ההכנסה המרבית האמורה.
 סכום כאמור בתקנת משנה (א) יוחזר על פי  , בשינויים המחויבים.

 מבוטח שהתיישב בישוב חקלאי, ישלם דמי ביטוח לפי ההכנסה המזערית כאמור , אם נתקיימו כל התנאים האלה:
 הישוב הוקם ביום ו׳ באייר תש״ח (15 במאי 1948) או לאחריו;
 מקום מגוריו של המבוטח הוא באותו ישוב;
 הישוב צויין כל שנה ברשימה של הישובים החקלאיים שפרסם המוסד ב”ירחון העבודה והביטוח הלאומי“;
 המתיישב משלם את דמי הביטוח על ידי ועד הישוב כבא־כוחו של המתיישב.
 על אף האמור , ישולמו דמי ביטוח בעד חבר קיבוץ כמשמעותו  (להלן – קיבוץ), שלגביו לא נערכה שומה, לפי ההכנסה המזערית כאמור  לחודש אם ב־1 בינואר של כל שנה טרם עברו חמש שנים מיום רישום הקיבוץ אצל רשם האגודות השיתופיות כאגודה שיתופית (להלן – התקופה הקובעת);
 התחלפו לפחות שני שלישים של חברי הקיבוץ תוך התקופה הקובעת, יחושבו חמש השנים האמורות בפסקה (1) מתאריך שרשמה ברית הפיקוח לקואופרציה החקלאית העובדת בע״מ כיום ההחלפה;
 הכנסתו של חבר קיבוץ שחושבה לפי פסקה (1) תוגדל ב־1 ביולי של שנת התשלום, לתקופה של ששה חדשים המתחילים ב־1 ביולי ומסתיימים ב־31 בדצמבר שלאחריו, בשיעור שבו עלה מדד המחירים לצרכן של חודש יוני של אותה שנת תשלום לעומת מדד המחירים לצרכן של חודש דצמבר שקדם לשנת התשלום.
 שר העבודה רשאי לשנות, בהודעה ברשומות, את סכום ההכנסה כאמור בתקנת משנה (א), בשים לב לתנודות במדד יוקר המחיה שלפיו משתלמת תוספת היוקר לעובדי המדינה.
 המוסד רשאי, בשים לב להכנסותיו השנתיות הממוצעות של המבוטח בישוב חקלאי כאמור, לקבוע את שיעור דמי הביטוח בסכום של מחצית או שלושה רבעים מהסכומים המשתלמים לפי תקנות משנה (א) או (ג), ובלבד שחישוב גמלה ייעשה על בסיס ההכנסה לפי תקנות המשנה האמורות.
 הצהיר המבוטח על הכנסה העולה על הסכומים בתקנות משנה (א) או (ג), ישמש הסכום המוצהר כבסיס לחישוב דמי הביטוח.
 תקופת התשלום של דמי ביטוח לגבי מבוטח כאמור מסתיימת בסופו של כל חודש ומועד התשלום בעד כל חודש הוא היום האחרון של חדשיים שלאחריו.
 הוראות תקנה זו אינן פוגעות בחובת תשלום דמי הביטוח מאת מעביד בעד עובד שהתיישב בישוב חקלאי כאמור.
 בתקנה זו, ”ישוב חקלאי“ – לרבות ”ישוב מורחב“ כמשמעותו .
 

 מבוטח הנתמך מאת שירותי סעד לשם קיומו, ישלם לגבי התקופה שבה הוא נתמך לפי הכנסה מזערית שנתית הנקובה  אם הוא עובד עצמאי או לפי  אם הוא מבוטח שאינו עובד ולא עובד עצמאי.
 בתקנה זו, ”שירותי סעד“ – שירותי סעד של משרד הסעד וכן של לשכת סעד לשם טיפול סוציאלי שליד רשויות מקומיות.

 נמצא מבוטח במאסר או במעצר תקופה מעל לשנה – ישולמו בעדו דמי ביטוח מאת אוצר המדינה בעד התקופה החל מיום מאסרו או מעצרו, במועדי התשלום ולפי השיעור החל על מי שחייב בתשלום דמי ביטוח מהכנסה מזערית שנתית כנקוב , ובלבד שאין למבוטח בתקופת התשלום כאמור מעביד החייב בתשלום דמי ביטוח בעדו.
 נמצא מבוטח במאסר או במעצר תקופה שאינה עולה על שנה והכנסותיו באותה שנת מס אינן עולות על ההכנסה המזערית לשנה האמורה  – יהיה פטור מתשלום דמי ביטוח בעד התקופה האמורה, ואם נמצא המבוטח במאסר או במעצר כאמור מחוץ לישראל – יהיה פטור מתשלום דמי הביטוח בעד כל התקופה בה היה במאסר או במעצר כאמור.

 בתקנה זו –
 ”מוסד להשכלה“ – אחד מאלה:
 מוסד המקיים בשנת לימודים מסלולי לימוד אשר ביותר ממחצית מהם מתקיימות 20 שעות לימוד פרונטאליות לפחות בשבוע, בשעות שבין 06.00 ל־17.00, למעט הכשרה מקצועית או שיקום מקצועי כמשמעותם ;
 רשת של מוסדות שביותר ממחצית מהם מתקיים האמור בפסקה (1);
 האוניברסיטה הפתוחה, ובלבד שהלומד בה נרשם לתכנית לימודים הכוללת 5 קורסים לפחות בשנת לימודים לשם צבירת נקודות לתואר מוכר כמשמעו .
 ”מוסד להשכלה שהוכר“ – מוסד להשכלה שהמוסד הכיר בו, כאמור בתקנת משנה (ז), לשנת הלימודים;
 ”שנת לימודים“ – תקופה של שמונה חודשים רצופים לפחות, שתחילתה ביום תחילת הלימודים במוסד להשכלה;
 ”תלמיד“ – מבוטח לפי  שרשום כתלמיד במוסד להשכלה שהוכר, ולומד באותו מוסד, במהלך כל שנת הלימודים, למעט אלה:
 אשה נשואה;
 מי שפטור מתשלום דמי ביטוח לפי .
 תלמיד ישלם דמי ביטוח, לכל שנת לימודים, במועדים הקבועים , בשיעור שמשלם מבוטח שאינו עובד ואינו עובד עצמאי לפי .
 המוסד יחזיר את דמי הביטוח ששולמו לפי תקנת משנה (ב) בעד חודש מסוים, לתלמיד הפטור מתשלום דמי ביטוח בעד אותו חודש וכן לתלמיד, שבעד אותו חודש שולמו בעדו דמי ביטוח, אם ביקש התלמיד כי המוסד יחזיר לו את דמי הביטוח ששולמו לפי תקנה זו וצירף לבקשתו אישורים על תשלום דמי הביטוח.
 מוסד להשכלה יעביר למוסד בכל שנת לימודים, תוך חודש ימים מיום ההרשמה לאותה שנה או עד 1 באוקטובר של אותה שנה, לפי המאוחר, את שמות כל התלמידים הרשומים בו באותה שנת לימודים, בציון מספרי הזהות שלהם ומענם; לענין זה, ”יום ההרשמה“ – המועד האחרון להרשמת תלמידים במוסד להשכלה.
 חובת תלמיד לשלם דמי ביטוח כאמור בתקנת משנה (ב) ו־(ג) אינה באה לגרוע מחובתו ומחובת מעבידו לשלם דמי ביטוח על פי החוק ומחובת תשלום דמי ביטוח כאמור , .
 בקשה להכרה במוסד להשכלה תוגש למוסד, לפי טופס שהוא קבע לכך, לא יאוחר מ־90 הימים שבתכוף לפני המועד שנקבע להעברת שמות תלמידיו באותה שנת לימודים, לפי תקנת משנה (ד).
 המוסד –
 יכיר במוסד להשכלה אם ראה שמתקיימים בו התנאים שבהגדרה ”מוסד להשכלה“ שבתקנת משנה (א) ובלבד שלומדים בו שלושים וחמישה תלמידים לפחות, ובמוסד להשכלה המקיים את מסלולי הלימודים בישוב מרוחק – עשרים תלמידים לפחות; לענין זה, ”ישוב מרוחק“ – ישוב שאינו עיר המרוחק 50 ק״מ מהעיר הקרובה ביותר;
 רשאי לבטל הכרה במוסד להשכלה מן המועד שחדלו להתקיים בו התנאים שבהגדרה ”מוסד להשכלה“ שבתקנת משנה (א) או בפסקה (1) לעיל או שלא מסר למוסד מידע כאמור בתקנת משנה (ח).
 מוסד להשכלה שהוכר, ימסור למוסד, לפי דרישתו, דין וחשבון על אופן פעולתו ומספר תלמידיו, והוראות  יחולו עליו לענין זה, כאילו היה ”גוף ציבורי“ כמשמעותו שם, ויודיע למוסד, בתוך 30 ימים מיום שאירע אחד מאלה:
 חדלו להתקיים בו התנאים שבהגדרה ”מוסד להשכלה“ שבתקנת משנה (א);
 התלמיד חדל ללמוד בו;
 מספר התלמידים הלומדים בו פחת, והוא קטן מהאמור בתקנת משנה (ז)(1), לפי הענין.

 בתקנה זו –
 ”הכשרה מקצועית“ – כמשמעותה ;
 ”מעביד“ – מי שרואים אותו כמעביד על פי .
 המעביד חייב בתשלום דמי ביטוח בעד כל מי שמצוי בהכשרה מקצועית.
 שיעורי דמי הביטוח החדשיים בעד מי שמצוי בהכשרה מקצועית הם:
 בשיעור של 0.4% ממחצית השכר הממוצע של החודש הראשון ברבעון – לענף נפגעי עבודה; לענין זה, ”רבעון“ – כהגדרתו ;
 בשיעור המשתלם על ידי מי שחייב בתשלום דמי ביטוח מההכנסה המזערית לפי , מחולק ב־3 בעד מי שמבוטח על פי , לכל הענפים האחרים.
 המעביד יגבה ממי שמצוי בהכשרה מקצועית את סכום דמי הביטוח שהוא חייב בתשלומם על פי תקנת משנה (ב)(2)(ב) בלבד.
 תקופת תשלום דמי ביטוח בעד מי שמצוי בהכשרה מקצועית היא חודש קלנדרי אחד.
 מי שמצוי בהכשרה מקצועית חלק מחודש יראו אותו לעניין תשלום דמי ביטוח כאילו היה מצוי בהכשרה מקצועית חודש מלא.
 תשלום דמי ביטוח על ידי מעביד של מי שמצוי בהכשרה מקצועית ייעשה לא יאוחר מה־15 לחודש בעד החודש שחלף, וההודעה על התשלום תהיה בטופס שיקבע לכך המוסד.
 במועדים האמורים להלן ידווח המעביד למוסד את שמות המבוטחים שבעדם שילם דמי ביטוח ויפרט את פרטי זהותם, תקופת שהותם במקום ההכשרה המקצועית או השיקום המקצועי על גבי טופס שיקבע לכך המוסד:
 15 באפריל – בעד החדשים ינואר, פברואר ומרס;
 15 ביולי – בעד החדשים אפריל, מאי ויוני;
 15 באוקטובר – בעד החדשים יולי, אוגוסט וספטמבר;
 15 בינואר – בעד החדשים אוקטובר, נובמבר ודצמבר.

 מבוטח, למעט מבוטח לפי  ולמעט מבוטח לפי , השוהה בחוץ לארץ תקופה העולה על ששה חדשים רצופים, ישלם דמי ביטוח בעד כל תקופת שהותו בחוץ לארץ, בשיעורים החלים על מבוטח שאינו עובד ואינו עובד עצמאי, מהכנסתו החייבת בתשלום דמי ביטוח, ואם אין לו הכנסה כאמור או שהכנסתו אינה מגיעה להכנסה המזערית שנקבעה , ישלם דמי ביטוח כאילו הכנסתו היתה ההכנסה המזערית כאמור.
 על אף האמור בתקנת משנה (א), מבוטח שהוא עובד עצמאי השוהה בחוץ לארץ, שהיה זכאי לגימלה לפי  והתקנות לפיו אילו אירעה לו פגיעה בעבודה בהיותו בחוץ לארץ, ישלם דמי ביטוח, בעד כל תקופת שהותו בחוץ לארץ, בשיעור המשתלם מאת עובד עצמאי, מהכנסה שממנה משתלמים דמי ביטוח לרבות הכנסה שהתקבלה בחוץ לארץ ואינה נחשבת כהכנסה החייבת במס לפי .
 לענין תקנה זו יחולו הוראות  בשינויים המחוייבים.
 מועדי תשלום דמי ביטוח על פי תקנה זו הם כאמור , לפי הענין.

 

 

 הכנסתו של עובד בחוץ לארץ, לרבות עובד בכלי שיט או בכלי טיס, המבוטח בהתאם , תחושב לענין , לגבי תקופת עבודתו בחוץ לארץ, לפי מלוא הכנסתו במטבע ישראלי ולפי מלוא התמורה במטבע ישראלי של הכנסתו במטבע זר (להלן – תמורת מטבע זר) ובלבד שלא ישלם דמי ביטוח מסכום העולה על ההכנסה המרבית האמורה .
 מועד תשלום דמי ביטוח לפי תקנה זו יהיה מועד התשלום החל לגבי עובד לפי .

 

 בתקנה זו –
 ”ההכנסה המשוערת“ – ההכנסה המשוערת של החודש הראשון לתחילת הביטוח או של החודש הראשון שבו חל שינוי בסוג (להלן – החודש הראשון) שהצהיר עליה המבוטח בדין וחשבון שהגיש בטופס שקבע לכך המוסד;
 ”שומה“ – כמשמעותה , לרבות ”שומה עצמית“ כמשמעותה ;
 ”רבעון“ – כמשמעותו ;
 ”שינוי בסוג“ – שינוי כאמור .
 מי שאינו מבוטח כעובד בשנה הראשונה לביטוחו או חדל להיות מבוטח כעובד בשנת מס פלונית, יצהיר למוסד עד תום החודש הראשון על הכנסתו המשוערת, ואולם מי שהיה לעובד עצמאי כאמור , יצהיר למוסד על הכנסתו המשוערת מיד עם היותו לעובד עצמאי.
 קביעת דמי הביטוח לגבי מבוטח כאמור בתקנת משנה (ב) בשנת המס הראשונה שבה החל הביטוח או בשנת המס שבה חל השינוי בסוג (להלן – השנה הראשונה) ותהיה על פי הוראות  – והוראות  יחולו בשינויים המחוייבים; החל הביטוח או חל שינוי בסוג לאחר חודש ינואר של שנת מס פלונית, יובא בחשבון, לענין זה, החלק היחסי של ההכנסה שנקבעה לשנה הראשונה.
 כל עוד לא נקבעה ההכנסה כאמור בתקנת משנה (ג), ישולמו מקדמות בשנה הראשונה לפי , וכהכנסה ברבעון יראו את ההכנסה המשוערת כפול שלוש;
 החל הביטוח או חל השינוי בסוג לאחר ה־1 בחודש, תשולם מקדמה גם בעד אותו חודש;
 החל הביטוח או חל השינוי בסוג לאחר החודש הראשון של הרבעון, ישולמו מקדמות דמי ביטוח בעד אותו חלק יחסי מהרבעון שבו החל הביטוח או שבו חל השינוי בסוג כאמור;
 לגבי שנת המס שלאחר השנה הראשונה יחולו הוראות , ולענין זה במקום הצהרה על שנת מס קודמת, יצהיר המבוטח על ההכנסה הצפויה בחודש הראשון של שנת המס האמורה ומקדמות דמי ביטוח בעד אותה שנה ישולמו לפי .
 מועדי תשלום מקדמות לפי תקנה זו, יהיו במועדי התשלום האמורים , לפי הענין.
 לא הצהיר מבוטח על הכנסתו המשוערת כאמור בתקנת משנה (ב), יהא רשאי להצהיר בשנה הראשונה, אם המוסד הסכים לכך, על ההכנסה שהיתה לו מהחודש הראשון עד החודש שקדם למועד מתן ההצהרה, והמקדמות יחושבו וישולמו לפי , ויראו כאילו המועד לתשלומן חל במועדי התשלום שהיו בתוקף בתקופה שלגביה הצהיר;
 סירב המוסד לקבל את ההצהרה כאמור בפסקה (1), רשאי פקיד גביה ראשי לקבוע את מקדמות דמי הביטוח המגיעים, כאמור .
 הוראות , לפי הענין, יחולו על הפרש דמי ביטוח הנובע משומה שנערכה למבוטח כאמור בתקנת משנה (ב).

 מבוטחים בני־זוג, העוסקים שלא כעובדים במפעל או בעסק של שניהם, או של אחד מהם והכנסתם מעיסוקם במפעל או בעסק ממנה משתלמים דמי ביטוח לפי  (להלן – ההכנסה מהעסק) נקבעה על־פי שומה משותפת או שומת יחיד, או שומה של כל בן־זוג בנפרד כאשר אחד מהם עובד שכיר (להלן – שומה נפרדת), תחולק ההכנסה מהעסק לגבי שנת מס פלונית לפי שיעור החלוקה שעליה הצהירו למוסד בני־הזוג או אחד מהם, ובלבד –
 שההצהרה הוגשה עד 30 באפריל של אותה שנת מס, ובלבד ששיעורי החלוקה יהיו מעוגלים ל־10 האחוזים הקרובים;
 שהיא הוגשה לפני קרות המקרה המזכה לגמלה;
 שעל אף האמור בהצהרה –
 אם השומה היא משותפת או שומת יחיד – לא תיחשב הכנסת אחד מהם מהעסק בשיעור הפחות מ־33% ההכנסה מהעסק;
 
 שההכנסה של כל בן זוג שתבוא בחשבון לענין תשלום דמי הביטוח לא תעלה על ההכנסה המרבית האמורה ;
 
 בכפוף לתקנת משנה (א), אם הגישו בני־הזוג או אחד מהם הצהרה כאמור, ישלמו דמי ביטוח לפי שיעור החלוקה שבהצהרה לגבי אותה שנת מס וכל שנת מס שלאחריה, זולת אם הצהירו אחרת באחת השנים הבאות.
 לא הוגשה הצהרה תוך המועד האמור בתקנת משנה (א) או נחלקו הצהרות בני־הזוג, תחושב ההכנסה מהעסק כך שלכל אחד מבני הזוג תשויך מחצית מההכנסה מהעסק.
 על אף האמור במקום אחר בתקנה זו, אם היה אחד מבני־הזוג כאמור זכאי לקצבת זקנה, ימשיכו בני־הזוג לשלם את דמי הביטוח באותו שיעור חלוקה של ההכנסה מהעסק שלפיו חושבו דמי הביטוח לשנה בה נוצרה הזכאות לקצבת זקנה.
 נוצרה זכאות לקצבת זקנה עקב חישוב ההכנסה מהעסק לפי תקנה 12ה לתקנות הביטוח הלאומי (הוראות מיוחדות בדבר תשלום דמי ביטוח), תשי״ח–1957, כפי שהיתה בתוקף עד ליום י״ב בניסן תשכ״ט (31 במרס 1969) – ימשיכו לחשב את הכנסות בני־הזוג מהעסק לפי אותה תקנה.

 לענין  –
 יראו דמי ביטוח ששילם מבוטח כאמור  וכן , כאילו שולמו לפי ;
 יראו תקופה שבעדה משתלמים למבוטחת דמי לידה או דמי פגיעה כתקופה שבעדה שולמו דמי ביטוח לענין ;
 יראו תקופה שבעדה משתלם למבוטחת תשלום בעבור תקופת חופשה או מחלה באמצעות קרן חופשה כמשמעותה , או באמצעות קופת גמל כמשמעותה , כתקופה שבה שולמו דמי ביטוח לענין .

 מבוטח המשלם לפי תקנות אלה דמי ביטוח כעובד עצמאי או כמי שאינו עובד ואינו עובד עצמאי, למעט מבוטח כאמור , ישלם דמי ביטוח בהתחשב בשיעורים שנקבעו לפי .

 תקנות הביטוח הלאומי (הוראות מיוחדות בדבר תשלום דמי ביטוח), תשי״ח–1957 – בטלות.

 לתקנות אלה ייקרא ”תקנות הביטוח הלאומי (הוראות מיוחדות בדבר תשלום דמי ביטוח), תשל״א–1971“.

 יוסף אלמוגישר העבודה

בוט חוקים