חוק נכסי נפקדים (פיצויים)
; ; ; ; .

 בחוק זה –
 ”אפוטרופוס“ ו”נפקד“ – כמשמעותם ;
 ”נכס“ – מקרקעין שהיו לנכס נפקד וביום תחילתו של חוק זה הם מוקנים לאפוטרופוס, או שלפני אותו יום הועברו מידי האפוטרופוס לידי רשות הפיתוח שהוקמה לפי , או הופקעו ממנו כדין, למעט נכס –
 שתמורתו או חליפתו שוחררו למי שהיה בעלו ערב ההקניה או למי שבא מכוחו;
 שמי שהיה בעלו ערב ההקניה או מי שבא מכוחו קיבל בעדו פיצויים מאת האפוטרופוס או ממי שבא מכוחו, או מאת המדינה או ממי שבא מכוחה;
 ”נכס חקלאי“ – נכס שחל עליו בתאריך הקובע מס רכוש חקלאי לפי ;
 ”נכס עירוני“ – נכס שחל עליו בתאריך הקובע מס רכוש עירוני לפי ;
 ”זיקת הנאה“ – כמשמעותה ;
 ”התאריך הקובע“ – ט״ז בכסלו תש״ח (29 בנובמבר 1947).

 זכאי לתבוע פיצויים בעד נכס (להלן – תובע) הוא מי שהיה תושב ישראל ביום תחילתו של חוק זה, או שהיה לתושב ישראל לאחר תחילתו, ולפני שהנכס הוקנה לאפוטרופוס היה אחד מאלה:
 בעל הנכס, לרבות מי שהיה יורשו אילולא הוקנה הנכס;
 נפקד כשהוא דייר בלבד בנכס עירוני, לרבות אשתו שגרה עמו אותה שעה;
 חוכר הנכס;
 בעל זיקת הנאה בנכס.

 הפיצויים ישולמו לתובע מאוצר המדינה לאחר ניכוי חובות מלפני ההקניה ששילם האפוטרופוס לפי .

 התביעה לפיצויים תוגש מטעם התובע למי ששר האוצר מינהו לכך (להלן – הממונה), בדרך ובצורה שנקבעו בתקנות, לא יאוחר מתום חמש עשרה שנים מיום תחילת חוק זה, או לא יאוחר מתום שנתיים מיום היותו לתושב אם היה לתושב לאחר תחילת חוק זה, הכל לפי המאוחר יותר; הודעה על מינוי הממונה תפורסם ברשומות.
 

 שר האוצר יקים ועדות מייעצות, לבירור הזכויות שיש לתובע בנכס שבעדו הוא דורש פיצויים או בדבר שיעורם של הפיצויים וכן לענין קביעת השווי השנתי של נכס כאמור ; יושב ראש הועדה יהיה שופט בית משפט שלום או מי שכשיר להיות שופט בית משפט שלום.
 לועדה מייעצת יהיו סמכויות של ועדת חקירה לפי .
 הודעה על מינוי ועדה מייעצת תפורסם ברשומות.

 חישוב הפיצויים לתובע שהיה בעל הנכס יהיה לפי האמור .
 שר האוצר ושר המשפטים רשאים לקבוע בתקנות הוראות משלימות לענין חישוב הפיצויים.

 שיעור הפיצויים לתובע שהיה בלבד דייר בנכס יהיה חמישה עשר אחוזים מסכום הפיצוי שנקבע לפי  לגבי הנכס שהחזיק בו, זולת אם קיבל לפני תחילתו של חוק זה תשלום בעד מסירת ההחזקה בנכס, ואם החזיק בחלק מן הנכס, יהיו הפיצויים חמישה עשר אחוזים מסכום הפיצויים היחסיים המגיעים לפי  בעד השטח שהחזיק בו כיחסו לכלל השטח; לענין חישוב הפיצויים לא תילקח בחשבון הזכות לבניה נוספת כאמור .
 פיצויים לחוכר או לבעל זיקת הנאה, יהיו חלק מהסכום המגיע לבעל הנכס לפי , והם ייקבעו על ידי הממונה על פי הערכת שוויה של הזכות האמורה.

 לאחר שהועדה המייעצת סיכמה בירוריה בתביעה, יודיע הממונה בכתב לתובע את החלטתו המנומקת, ואם החליט על תשלום פיצויים יפרט את הנכסים שבעדם משתלמים הפיצויים ואת הסכום המגיע לתובע.

 כל מחלוקת לענין החלטת הממונה בדבר הזכות לפיצויים או בדבר שיעורם תוכרע, על פי בקשה שתוגש מטעם התובע או היועץ המשפטי לממשלה, בבית המשפט המחוזי בירושלים או בבית המשפט המחוזי שבתחום שיפוטו נמצא הנכס.
 לא ייזקק בית המשפט לתביעה בענין הפיצויים בעד נכס פלוני שהוגשה לאחר ששה חדשים מיום שנמסרה לתובע הודעה לפי  לגבי אותו נכס.
 הליך לפי חוק זה פטור מאגרת בית משפט.

 פיצויים שנקבעו סופית לבעל הנכס ואינם עולים ביחד עם הפרשי ההצמדה כאמור בסעיף קטן (ג) על 50,000 שקלים, ישולמו לו במזומנים תוך ששים ימים מן היום שנקבעו כאמור.
 עלו הפיצויים על הסכום הנקוב בסעיף קטן (א) תשולם היתרה, או – לפי בחירתו של התובע – מלוא סכום הפיצויים, באיגרות חוב שהוצאו לפי , והן יימסרו לו תוך ששה חדשים מן היום שנקבעו הפיצויים.
 הפיצויים, או חלקם, המשתלמים במזומנים יהיו צמודים למדד וייפרעו כשהם מוגדלים בשיעור העליה של המדד החדש על המדד היסודי; לענין זה –
 ”מדד“ ו”מדד יסודי“ – כמשמעותם ;
 ”מדד חדש“ – המדד שהתפרסם לאחרונה לפני היום שבו הפיצויים נקבעו סופית.

 פיצויים שנקבעו סופית לפי  ישולמו במלואם ובמזומנים לא יאוחר מיום כ״ב בתמוז תשל״ה (1 ביולי 1975) או תוך ששים יום מן היום שנקבעו סופית, הכל לפי המועד המאוחר יותר.

 לתובעים שיגישו תביעתם לאחר כ״ב בתמוז תשל״ה (1 ביולי 1975) או שפיצוייהם נקבעו סופית לאחר תאריך זה ישולם הסכום המשתלם במזומנים לפי   כתום שלושים יום לאחר שנקבע סופית הסכום המגיע להם, ואילו הסכום המשתלם באיגרות חוב יימסר ששה חדשים לאחר שנקבע כאמור.

 פיצויים לפי חוק זה המגיעים לתובעים אחדים יחדיו בשל נכס אחד יחולקו ביניהם בדרך שיסכימו עליה, ובאין הסכם – כפי שיקבע בית המשפט לפי .
 נפתח הליך לחלוקת הפיצויים בבית המשפט, תפקיד המדינה את המזומנים ואת איגרות החוב המיועדים לסילוק אותם פיצויים בידי בית המשפט שבו נפתח ההליך האמור, ובית המשפט יעביר או ישלם לזכאי לאחר גמר הדיון בהליך.

 אם לאחר ששולמו פיצויים לתובע על נכס פלוני נמצא אדם אחר תובע אותם פיצויים או חלק מהם בשל אותו נכס או חלק ממנו, יגיש התובע השני לבית המשפט המחוזי בירושלים את תביעתו זו נגד מי ששולמו לו הפיצויים.
 הוגשה תביעה שניה לגבי נכסים שהזכויות בהם או שיעור הפיצויים לגביהם כבר נקבע בבית המשפט בהליכים לפי , יצורף להליכים על פי סעיף קטן (א) כל מי שהיה צד להליכים הקודמים.
 תובע שני שתביעתו לפי סעיף קטן (א) נתקבלה, רשאי להגיש בדרך ובמועד האמורים  תביעה לפיצויים נוספים בעד אותו נכס, אם הוא טוען שלא שולמו בעדו הפיצויים המתאימים.

 לפרעון הפיצויים מורשית בזה הממשלה, בשם המדינה, להוציא איגרות חוב.
 הנהלת עניני איגרות החוב תהיה בידי בנק ישראל (בחוק זה – המינהלה).
 איגרות החוב יהיו רשומות על שם.
 מיום ט״ו בניסן תש״ם (1 באפריל 1980) יהיו האיגרות ניתנות להעברה במסירה כאילו היו איגרות למוכ״ז.
 איגרות החוב ייפרעו בחמישה עשר שיעורים שנתיים שווים, יחד עם הריבית החלה במועד פרעונו של כל שיעור, ב־1 באוקטובר של כל שנה החל מה־1 באוקטובר שאחרי היום שבו נקבעו הפיצויים סופית, אולם שר האוצר רשאי להורות, לפי מבחנים שקבע בתקנות באישור ועדת הכספים של הכנסת, שאיגרות חוב פלוניות ייפרעו במועד מוקדם יותר, אם נוכח שהדבר דרוש לשיקומו או לשיכונו של התובע.
 איגרות החוב ישאו ריבית של 3% לשנה החל מיום הוצאתן; הריבית תהיה פטורה ממס.
 קרן איגרות החוב והריבית עליהן יהיו צמודים למדד יוקר המחיה; התברר בעת פרעונו של תשלום לפי סעיף קטן (ה) כי המדד החדש עולה על המדד היסודי, יוגדל סכום אותו תשלום באופן יחסי לשיעור העליה של המדד החדש.
 לענין סעיף קטן (ז) –
 ”מדד יוקר המחיה“ – כמשמעותו ;
 ”מדד יסודי“ – מדד יוקר המחיה שהתפרסם מיד לפני תחילת חוק זה;
 ”מדד חדש“ – המדד שיתפרסם לחודש אוגוסט שלפני הגיע מועד פרעונו של חלק פלוני מסכום הפיצויים.
 המינהלה תנהל פנקס שבו יירשמו שמו ומענו של בעל איגרות החוב וסכומן הנקוב של איגרות שניתנו לו.
 איגרות החוב פטורות ממס בולים.
 איגרות החוב ישאו את דמות חתימותיהם של שר האוצר ושל החשב הכללי.
 

 על אף האמור בכל הסכם לא יעלה שכר הטרחה הכולל של עורך דין, בעד טיפול בתביעה שבה נקבעו פיצויים, על אלה:
 אם נקבע לפי  סכום שאינו עולה על 10,000 לירות – שבעה אחוזים, ואם היו גם הליכים בבית משפט – עשרה אחוזים;
 נקבע סכום העולה על 10,000 לירות – שכר טרחה כאמור בפסקה (1) ובשל כל סכום נוסף על 10,000 הלירות הראשונות – חמישה אחוזים, ואם היו גם הליכים בבית משפט – שבעה אחוזים.
 לא נקבעו פיצויים, יהיה שכר הטרחה לפי המוסכם בין עורך הדין לבין התובע, אולם אם טוען התובע כי שכר הטרחה או ההוצאות שהוסכם עליהם אינם סבירים רשאי יהיה לפנות ללשכת עורכי הדין ולבקש החלטתה.
 שר המשפטים רשאי, בתקנות, לקבוע סוגים מסויימים של תביעות או של טיפול שבהם לא יעלה שכר הטרחה, על אף האמור בכל הסכם, על אחוז נמוך מן הקבוע בסעיף קטן (א).
 על אף האמור בכל הסכם, לא יידרש אדם לשלם בעד טיפול בתביעה כל סכום שהוא על חשבון הוצאות כוללות או הוצאות שונות בנוסף על שכר הטרחה כאמור בסעיפים קטנים (א) או (ב), אלא במידה שההוצאות הן מהסוגים שנקבעו בתקנות והן עלו על הקבוע בתקנות לגבי אותו סוג של הוצאות.

 המשלם בעד טיפול בתביעת שכר טרחה או הוצאות בסכום העולה על הקבוע  או על מה שקבעה לשכת עורכי הדין לפי , רשאי לתבוע החזרת העודף.
 בבירור תביעה על החזרת תשלום או חלקו רשאי בית המשפט, על אף האמור בכל דין, לקבל כראיה בנוגע לתשלום עדות שבעל פה ולהסתפק בעדות יחיד.
 מי שקיבל בכל דרך שהיא שכר טרחה או הוצאות מעל לסכום שנקבע, דינו – קנס פי חמישה מהעודף.
 האמור בסעיף זה אינו בא לגרוע מכל אחריות משמעתית של עורך דין בשל גביית שכר טרחה או הוצאות מעל לסכום המותר.

 מיום תחילתו של חוק זה לא תישמע שום תביעה של נפקד לזכות בנכס, או לשחרור נכס על פי , לרבות שחרור נכס שבא במקומו לפי , אלא לפי חוק זה.

 שר האוצר ושר המשפטים ממונים על ביצוע חוק זה והם רשאים להתקין תקנות לביצועו.
 שר המשפטים רשאי להתקין תקנות בדבר סדרי נוהל להגשת תביעות, בדבר הטיפול בתביעות ובדבר סדרי הדין בהליכים לקביעת סכום הפיצויים.

 הממשלה רשאית לקבוע בצו, באישור ועדת הכספים של הכנסת, סוגים של בעלי זכות במקרקעין שהוקנו לאפוטרופוס שיהיו זכאים לפיצויים לפי חוק זה, אף שאינם בגדר תובע לפי חוק זה; סדרי הגשת התביעות לפי סעיף זה והמועד שבו תפקע הזכות להגישן תקבע הממשלה.

 תחילתו של חוק זה ביום א׳ בתמוז תשל״ג (1 ביולי 1973).

 סכום הפיצויים בשל נכס יחושב לפי השווי השנתי הנקי כפי שנקבע לאחרונה לענין  לפני התאריך הקובע, ואם לא נקבע לפיה או לא ניתן להוכיח מה נקבע – השווי השנתי שהיה עשוי להיקבע כאמור, ועליו ייווספו –
 אם השומה נעשתה לשנות המס 1946/47 ו־1947/48 – 30% ממנו;
 אם השומה נעשתה לשנות המס 1944/45 ו־1945/46 – 50% ממנו;
 אם השומה נעשתה לפני כן – 60% ממנו;
 והכל כפול 175.
 לא נקבע לענין  שווי שנתי נקי לפני התאריך הקובע או לא ניתן להוכיח מה נקבע, תקבע הועדה המייעצת את השווי השנתי שהיה עשוי להיקבע; קביעתה תהיה לפי השווי השנתי הנקי שנקבע לענין  לראשונה לאחר התאריך הקובע, או לפי השווי שנקבע כאמור לנכסים סמוכים, ולאחר שתערוך את ההתאמות הנראות לה דרושות לפי נסיבות הענין.

 היה השטח הבנוי בנכס פחות מ־66% משטח הבניה שהותר על פי תכנית בנין עיר ביום הקובע, ייווסף לסכום הפיצויים האמור  מחצית הסכום שנקבע לפיו לאותו חלק מהמקרקעין שעליו עדיין ניתן לבנות; סכום זה יחושב לפי מה שהיה נקבע בעד קרקע פנויה בסביבה הקרובה ביותר לאותו נכס.

 סכום הפיצויים לכל דונם יהיה בהתאם לסוג הנכס, והוא –
  — 
 מטעי הדר ובננות (סוגים 3–1) — 900 לירות
 אדמת שלחין מדרגה א׳ ומטעי פירות מדרגה א׳ (סוג 5) — 650 לירות
 אדמת שלחין מדרגה ב׳ ומטעי פירות מדרגה ב׳ (סוג 6) — 550 לירות
 אדמת שלחין מדרגה ג׳ ומטעי פירות מדרגה ג׳ (סוג 7) — 490 לירות
 אדמת זריעה מדרגה א׳, אדמת שלחין מדרגה ד׳ ומטעי פירות מדרגה ד׳ (סוג 8) — 390 לירות
 אדמת זריעה מדרגה ב׳, אדמת שלחין מדרגה ה׳ ומטעי פירות מדרגה ה׳ (סוג 9) — 275 לירות
 אדמת זריעה מדרגה ג׳, אדמת שלחין מדרגה ו׳ ומטעי פירות מדרגה ו׳ (סוג 10) — 235 לירות
 אדמת זריעה מדרגה ד׳, אדמת שלחין מדרגה ז׳ ומטעי פירות מדרגה ז׳ (סוג 11) — 190 לירות
 אדמת זריעה מדרגה ה׳, אדמת שלחין מדרגה ח׳ ומטעי פירות מדרגה ח׳ (סוג 12) — 145 לירות
 אדמת זריעה מדרגה ו׳, אדמת שלחין מדרגה ט׳ ומטעי פירות מדרגה ט׳ (סוג 13) — 100 לירות
 אדמת זריעה מדרגה ז׳ ואדמת שלחין מדרגה י׳ (סוג 14) — 50 לירות
 אדמת זריעה מדרגה ח׳ (סוג 15) — 25 לירות
 יערות נטועים ואדמה דלה בלתי ראויה לעיבוד — 15 לירות
 שטחי כפר בנויים או קרקע שיוחדה לבנין — 1,600 לירות לבנין ולקרקע הצמודה לו, אם שטחה לא עלה על דונם; עלה השטח על דונם, יוגדל הסכום באופן יחסי; בבנין הבנוי בניה קשה (אבן, ביטון, בלוקים) – 60 לירות לכל מ״ר של בנין בנוסף לסכום האמור.

 בניינים שלא בשטח כפר — 1,600 לירות לבנין ולקרקע הצמודה לו; בבנין הבנוי בניה קשה (אבן, ביטון, בלוקים) – 60 לירות לכל מ״ר של בנין בנוסף לסכום האמור.

 בנייני תעשיה — בהתאם לאמור , בשינויים המחוייבים.

 מקרקעין הכלולים , אלא ששר האוצר שוכנע שהיה להם ערך מסחרי מובהק ושנעשו בהם, או במקרקעין הסמוכים להם, עיסקות בקנה מידה רחב — פי שלושה מהערך הקבוע להם לפי , אך לא יותר מ־40% מערך קרקע בעלת מתכונת זהה באזור שחל עליו מס רכוש עירוני הסמוך ביותר לאותם מקרקעין, או 1,000 לירות לכל דונם, הכל לפי הנמוך יותר.

 גולדה מאירראש הממשלה
 יעקב ש׳ שפיראשר המשפטים
 פנחס ספירשר האוצר
 אפרים קצירנשיא המדינה

בוט חוקים