פסיקתא דרב כהנא יב ד
ר' יוחנן פתח ואכרה לי בחמשה עשר כסף וג' (הושע ג:ב). א"ר יוחנן ואכרה לי בחמשה עשר כסף, ואכיריה לי בחמשה עשר כסף, זה חמשה עשר בניסן. וחומר שעורים (שם), הרי שלשים. ולתך שעורים (שם), הרי ארבעים וחמשה. הן אינון חמשתי חורנייא, ואומר אליה ימים רבים תשבי לי (שם שם ג), תני ר' חייא, ימים שנים, רבים שלשה, הרי חמשין יומין דעומרא. מיכן ואילך עשרת הדיברות, לא תזני (שם), לא תעשו לכם אלילים (ויקרא כו:א). ולא תהיי לאיש (הושע שם), לא יהיה לך אלהים אחרים (שמות כ:ב). אם עשיתם כן, וגם אני אליך (הושע שם). אימתי, בחדש השלישי (שמות יט:א).