ש"ך על יורה דעה קפ


סעיף א

וה"ה כותב בצבע תחלה ואח"כ שורט במקום צבע. ב"ח:

בכל מקום שיעשה כן על בשרו חייב בכל מה שיכתוב. טור:

סעיף ב

ע"ל סעיף י"א:

כתב בית יוסף והאחרונים שנלמד מהקפת ראש דלקמן סי' קפ"א ולפי זה כי היכי דהתם איסורא מיהא איכא אף על פי שלא סייעו ה"ה הכא:

סעיף ג

וכ"ש עפר בעלמא. ב"ח:

דמכתו מוכיח עליו שאינו עושה משום חקות העובדי כוכבים אלא לרפואת המכה:

סעיף ה

ואינו ממלא מקום השריטה צבע:

בשביל מתו:

סעיף ו

והב"ח כתב דאיסורא מיהא איכא אפילו על צער אחר ודלא כב"י:

סעיף ז

בעושה כן על המת אבל אם עושה כן בשביל התורה כלומר אדם גדול שמת ומצטער על התורה מותר. הרא"ש וטור:

סעיף יא

והוא הדין בכתובת קעקע דינא הכי. פרישה סעיף ט"ו: