קצות החושן על חושן משפט ש


סעיף א

 ונרא' הא דס"ל ליה להמחבר בסי' רכ"ב גבי מקח בלקח מחמש' בני אדם דחייב לצי"ש ואלו הכא ס"ל דבכרך אחד אפי' תבעי ליה פטור ואפי' לצי"ש משום דפקדון כל היכא דאיתיה ברשות' דמארי' אית' ואין הנפקד חייב להשיב ליד הבעלים דלא כתיב והשיב אלא בגזיל' וכן בהלוא' משום דמלו' להוצא' ניתנה אלא היכא דפשע ומחויב לשלם דמי הפקדון מחויב להחזיר הדמים ליד בעלים אבל כל היכא דפקדון איתיה בעינא אינו מחויב בהשב' אלא הבעלים נוטלין את שלהם מיד הנפקד וכמ"ש בסי' פ"ו סק"ד ובסי' קצ"ח סק"ג וע"ש. ומש"ה כאן בפקדון ס"ל לש"ע כיון דבכרך א' לא פשע מידי א"כ אין לו לנפקד להחזיר לבעלים אלא אומר הרי שלך לפניך כל היכא דאיתיה ואינו מחויב אפי' לצי"ש ואפי' תבעו אבל במקח סי' רכ"ב בלקח מחמש' בני אדם דהתם ה"ל חוב וצריך להחזיר חובו ליד בעליו וכיון שאינו יודע מי הוא בעליו צריך להחזיר לשניהם כשתבעו ליה לצי"ש אבל בפקדון ליכא דין חזרה כלל וכמ"ש אלא על הבעלים להחזיר על שלהם ומש"ה אפי' חיוב לצי"ש אין בו ודוק:

סעיף ג

 ז"ל הרא"ש פרק המפקיד ומה"ט ניחא לי הא דקתני אביו של א' מכם הפקיד אצלי מנה ולא קתני א' מכם הפקיד אצלי כדקתני גבי גזל דבכה"ג אפי' לצי"ש לא מחייב דהמפקיד עצמו ה"ל למידק עכ"ל אבל בתוס' שם ד"ה התם דקא תבעי ליה ז"ל ולר' טרפון נקט ברישא אביו של א' מכם ולא נקט א' מכם לרבותא דאפי' שמא ושמא נותן לכל א' וא' לצי"ש ולר' עקיבא נקט אביו דמשמע שמא ושמא כו' ונקט אביו דאם הם עצמו הפקידו א"כ מסתמא תבעי ליה וה"ל ברי ושמא אפי' מדינא חייבין עכ"ל ומדבריהם נרא' דאפילו שמא ושמא מדכתבו דאם הם עצמן הפקידו מסתמ' תבעי ליה הא ע"כ אינו אלא בתבעי דאי לא תבעי אפילו לצי"ש פטור אלא משמע דס"ל דשמא ושמא נמי חייב בבא לצי"ש ועמ"ש בסי' שס"ה סק"ב: