פסוק המתחיל ומסתיים באות כ י
כה־אמר יהוה גאלך ויצרך מבטן אנכי יהוה עשה כל נטה שמים לבדי רקע הארץ מי אתי [מאתי
 כשמע עשו את־דברי אביו ויצעק צעקה גדלה ומרה עד־מאד ויאמר לאביו ברכני גם־אני אבי
 כי מעט אשר־היה לך לפני ויפרץ לרב ויברך יהוה אתך לרגלי ועתה מתי אעשה גם־אנכי לביתי
 כי־איך אעלה אל־אבי והנער איננו אתי פן אראה ברע אשר ימצא את־אבי
 כי הוא כסותה [כסותו] לבדה הוא שמלתו לערו במה ישכב והיה כי־יצעק אלי ושמעתי כי־חנון אני
 כן־תעשה לשרך לצאנך שבעת ימים יהיה עם־אמו ביום השמיני תתנו־לי
 כי אני יהוה המעלה אתכם מארץ מצרים להית לכם לאלהים והייתם קדשים כי קדוש אני
 כאשר צוה יהוה את־משה ויפקדם במדבר סיני
 כי נתנים נתנים המה לי מתוך בני ישראל תחת פטרת כל־רחם בכור כל מבני ישראל לקחתי אתם לי
 כי לי כל־בכור בבני ישראל באדם ובבהמה ביום הכתי כל־בכור בארץ מצרים הקדשתי אתם לי
 כי כל־האנשים הראים את־כבדי ואת־אתתי אשר־עשיתי במצרים ובמדבר וינסו אתי זה עשר פעמים ולא שמעו בקולי
 כי מי כל־בשר אשר שמע קול אלהים חיים מדבר מתוך־האש כמנו ויחי
 כי־תבא אל־הארץ אשר יהוה אלהיך נתן לך וירשתה וישבתה בה ואמרת אשימה עלי מלך ככל־הגוים אשר סביבתי
 כי־אביאנו אל־האדמה אשר־נשבעתי לאבתיו זבת חלב ודבש ואכל ושבע ודשן ופנה אל־אלהים אחרים ועבדום ונאצוני והפר את־בריתי
 כי אנכי ידעתי את־מריך ואת־ערפך הקשה הן בעודני חי עמכם היום ממרים היתם עם־יהוה ואף כי־אחרי מותי
 כעת מחר אשלח אליך איש מארץ בנימן ומשחתו לנגיד על־עמי ישראל והושיע את־עמי מיד פלשתים כי ראיתי את־עמי כי באה צעקתו אלי
 כה־יעשה יהוה ליהונתן וכה יסיף כי־ייטב אל־אבי את־הרעה עליך וגליתי את־אזנך ושלחתיך והלכת לשלום ויהי יהוה עמך כאשר היה עם־אבי
 כַּאֲשֶׁר הֹגָה מִן־הַמְסִלָּה עָבַר כָּל־אִישׁ אַחֲרֵי יוֹאָב לִרְדֹּף אַחֲרֵי שֶׁבַע בֶּן־בִּכְרִי
 כִּי אֲפָפֻנִי מִשְׁבְּרֵי־מָוֶת נַחֲלֵי בְלִיַּעַל יְבַעֲתֻנִי
 כִּי שָׁמַרְתִּי דַּרְכֵי יְהוָה וְלֹא רָשַׁעְתִּי מֵאֱלֹהָי
 כִּי־אַתָּה נֵירִי יְהוָה וַיהוָה יַגִּיהַּ חָשְׁכִּי
 כִּי הַאֻמְנָם יֵשֵׁב אֱלֹהִים עַל־הָאָרֶץ הִנֵּה הַשָּׁמַיִם וּשְׁמֵי הַשָּׁמַיִם לֹא יְכַלְכְּלוּךָ אַף כִּי־הַבַּיִת הַזֶּה אֲשֶׁר בָּנִיתִי
 כי תבאו לראות פני מי־בקש זאת מידכם רמס חצרי
 כסוס עגור כן אצפצף אהגה כיונה דלו עיני למרום אדני עשקה־לי ערבני
 כה־אמר יהוה קדוש ישראל ויצרו האתיות שאלוני על־בני ועל־פעל ידי תצוני
 כי־כה אמר יהוה לסריסים אשר ישמרו את־שבתותי ובחרו באשר חפצתי ומחזיקים בבריתי
 כי לא לעולם אריב ולא לנצח אקצוף כי־רוח מלפני יעטוף ונשמות אני עשיתי
 כי מאספיו יאכלהו והללו את־יהוה ומקבציו ישתהו בחצרות קדשי
 כה אמר יהוה השמים כסאי והארץ הדם רגלי אי־זה בית אשר תבנו־לי ואי־זה מקום מנוחתי
 כי העד העדתי באבותיכם ביום העלותי אותם מארץ מצרים ועד־היום הזה השכם והעד לאמר שמעו בקולי
 כי עיני על־כל־דרכיהם לא נסתרו מלפני ולא־נצפן עונם מנגד עיני
 כה־אמר יהוה צבאות אלהי ישראל הנני מבי [מביא] אל־העיר הזאת ועל־כל־עריה את כל־הרעה אשר דברתי עליה כי הקשו את־ערפם לבלתי שמוע את־דברי
 כי־אחרי שובי נחמתי ואחרי הודעי ספקתי על־ירך בשתי וגם־נכלמתי כי נשאתי חרפת נעורי
 כי הרויתי נפש עיפה וכל־נפש דאבה מלאתי
 כי על־אפי ועל־חמתי היתה לי העיר הזאת למן־היום אשר בנו אותה ועד היום הזה להסירה מעל פני
 כה אמר יהוה אם־לא בריתי יומם ולילה חקות שמים וארץ לא־שמתי
 כי הקימו בני יהונדב בן־רכב את־מצות אביהם אשר צום והעם הזה לא שמעו אלי
 כה אמר יהוה הישב בעיר הזאת ימות בחרב ברעב ובדבר והיצא אל־הכשדים יחיה [וחיה] והיתה־לו נפשו לשלל וחי
 כי איש איש מבית ישראל ומהגר אשר־יגור בישראל וינזר מאחרי ויעל גלוליו אל־לבו ומכשול עונו ישים נכח פניו ובא אל־הנביא לדרש־לו בי אני יהוה נענה־לו בי
 כה אמר אדני יהוה ופרשתי עליך את־רשתי בקהל עמים רבים והעלוך בחרמי
 כי זנתה אמם הבישה הורתם כי אמרה אלכה אחרי מאהבי נתני לחמי ומימי צמרי ופשתי שמני ושקויי
 כלם יחמו כתנור ואכלו את־שפטיהם כל־מלכיהם נפלו אין־קרא בהם אלי
 כי נער ישראל ואהבהו וממצרים קראתי לבני
 כמרעיתם וישבעו שבעו וירם לבם על־כן שכחוני
 כתו אתיכם לחרבות ומזמרתיכם לרמחים החלש יאמר גבור אני
 כלה לחמס יבוא מגמת פניהם קדימה ויאסף כחול שבי
 כי הנני מניף את־ידי עליהם והיו שלל לעבדיהם וידעתם כי־יהוה צבאות שלחני
 כי כה אמר יהוה צבאות כאשר זממתי להרע לכם בהקציף אבתיכם אתי אמר יהוה צבאות ולא נחמתי
 כי־שמרתי דרכי יהוה ולא־רשעתי מאלהי
 כי כל־משפטיו לנגדי וחקתיו לא־אסיר מני
 כי־אתה תאיר נרי יהוה אלהי יגיה חשכי
 כי־אתה גחי מבטן מבטיחי על־שדי אמי
 כמים נשפכתי והתפרדו כל־עצמותי היה לבי כדונג נמס בתוך מעי
 כי סבבוני כלבים עדת מרעים הקיפוני כארי ידי ורגלי
 כי יצפנני בסכה ביום רעה יסתרני בסתר אהלו בצור ירוממני
 כי־אבי ואמי עזבוני ויהוה יאספני
 כי־סלעי ומצודתי אתה ולמען שמך תנחני ותנהלני
 כי־חנם טמנו־לי שחת רשתם חנם חפרו לנפשי
 כרע־כאח לי התהלכתי כאבל־אם קדר שחותי
 כי עונתי עברו ראשי כמשא כבד יכבדו ממני
 כי־כסלי מלאו נקלה ואין מתם בבשרי
 כי־לך יהוה הוחלתי אתה תענה אדני אלהי
 כי־עוני אגיד אדאג מחטאתי
 כי אפפו־עלי רעות עד־אין מספר השיגוני עונתי ולא־יכלתי לראות עצמו משערות ראשי ולבי עזבני
 כי לא בקשתי אבטח וחרבי לא תושיעני
 כל־היום כלמתי נגדי ובשת פני כסתני
 כי מכל־צרה הצילני ובאיבי ראתה עיני
 כן אברכך בחיי בשמך אשא כפי
 כמו חלב ודשן תשבע נפשי ושפתי רננות יהלל־פי
 כי־עליך נשאתי חרפה כסתה כלמה פני
 כי־קנאת ביתך אכלתני וחרפות חורפיך נפלו עלי
 כי־אתה תקותי אדני יהוה מבטחי מנעורי
 כלו תפלות דוד בן־ישי
 כמעט אויביהם אכניע ועל צריהם אשיב ידי
 כרתי ברית לבחירי נשבעתי לדוד עבדי
 כי בי חשק ואפלטהו אשגבהו כי־ידע שמי
 כי־אפר כלחם אכלתי ושקוי בבכי מסכתי
 כי־עני ואביון אנכי ולבי חלל בקרבי
 כי חלצת נפשי ממות את־עיני מן־דמעה את־רגלי מדחי
 כלתה לתשועתך נפשי לדברך יחלתי
 כלו עיני לאמרתך לאמר מתי תנחמני
 כי־הייתי כנאד בקיטור חקיך לא שכחתי
 כל־מצותיך אמונה שקר רדפוני עזרני
 כי־אתה קנית כליתי תסכני בבטן אמי
 כי אליך יהוה אדני עיני בכה חסיתי אל־תער נפשי
 כי־בן הייתי לאבי רך ויחיד לפני אמי
 כי בחלון ביתי בעד אשנבי נשקפתי
 כן־איש רמה את־רעהו ואמר ה‍לא־משחק אני
 כי בער אנכי מאיש ולא־בינת אדם לי
 כי לא סגר דלתי בטני ויסתר עמל מעיני
 כי־עתה שכבתי ואשקוט ישנתי אז ינוח לי
 כי־לפני לחמי אנחתי תבא ויתכו כמים שאגתי
 כי פחד פחדתי ויאתיני ואשר יגרתי יבא לי
 כי חצי שדי עמדי אשר חמתם שתה רוחי בעותי אלוה יערכוני
 כן הנחלתי לי ירחי־שוא ולילות עמל מנו־לי
 כי־אמרתי תנחמני ערשי ישא בשיחי משכבי
 כמה לא־תשעה ממני לא־תרפני עד־בלעי רקי
 כפך מעלי הרחק ואמתך אל־תבעתני
 כמה לי עונות וחטאות פשעי וחטאתי הדיעני
 כי־תכתב עלי מררות ותורישני עונות נעורי
 כי־עתה צעדי תספור לא־תשמור על־חטאתי
 כבודי מעלי הפשיט ויסר עטרת ראשי
 כי תאמרו מה־נרדף־לו ושרש דבר נמצא־בי
 כי־כל־עוד נשמתי בי ורוח אלוה באפי
 כאשר הייתי בימי חרפי בסוד אלוה עלי אהלי
 כי אזן שמעה ותאשרני ועין ראתה ותעידני
 כי־ידעתי מות תשיבני ובית מועד לכל־חי
 כי מלתי מלים הציקתני רוח בטני
 כי לא ידעתי אכנה כמעט ישאני עשני
 כי־אמר איוב צדקתי ואל הסיר משפטי
 כי־תאמר מה־יסכן־לך מה־אעיל מחטאתי
 כתפוח בעצי היער כן דודי בין הבנים בצלו חמדתי וישבתי ופריו מתוק לחכי
 כמעט שעברתי מהם עד שמצאתי את שאהבה נפשי אחזתיו ולא ארפנו עד־שהביאתיו אל־בית אמי ואל־חדר הורתי
 כי לא יזנח לעולם אדני
 כי מי יאכל ומי יחוש חוץ ממני
 כל־זה נסיתי בחכמה אמרתי אחכמה והיא רחוקה ממני
 כי איככה אוכל וראיתי ברעה אשר־ימצא את־עמי ואיככה אוכל וראיתי באבדן מולדתי
 כען הן איתיכון עתידין די בעדנא די־תשמעון קל קרנא משרוקיתא קיתרס [קתרוס] שבכא פסנתרין וסומפניה וכל זני זמרא תפלון ותסגדון לצלמא די־עבדת והן לא תסגדון בה־שעתה תתרמון לגוא־אתון נורא יקדתא ומן־הוא אלה די ישיזבנכון מן־ידי
 כל־די מן־טעם אלה שמיא יתעבד אדרזדא לבית אלה שמיא די־למה להוא קצף על־מלכות מלכא ובנוהי
 כי כלם מיראים אותנו לאמר ירפו ידיהם מן־המלאכה ולא תעשה ועתה חזק את־ידי
 כי האמנם ישב אלהים את־האדם על־הארץ הנה שמים ושמי השמים לא יכלכלוך אף כי־הבית הזה אשר בניתי
 
מענדלוין (שיחה) 19:23, 15 בדצמבר 2019 (IST)