ט"ז על אבן העזר קנז


סעיף ד
יכול לקדש ולהתנו' בתנאי כפול כו'  וה"ה לשאר משפטי התנאים הנזכרים בסי' ל"א וכ' מו"ה ז"ל ונראה דה"ה מי שיש לו אח שהלך מפניו ולא נודע ממנו אם הוא חי שיכול לקדש ג"כ ע"ת שאם ימות בלא בנים והוא לא יהיה נודע ממנו שלא תהא מקודשת ושרי להתנות כך אפי' לכתחל' עכ"ל:

סעיף ו
או קרוב  פי' שהעד הוא קרוב לאשה והוא מעיד לחוב לה וכ"ה בתשובת הרא"ש שמביא ב"י ובתשו' הראשונה שהבאתי בסי' קל"ו כתבתי מזה:

סעיף י
יבום אסור לדור כו'  בתשוב' רשב"א סי' ת' כ' ראיה לזה מירושלמי דגיטין פ' הזורק וז"ל המגרש אשתו לא תדור עמו באותו חצר ולא באותו מבוי ואם היה חצר של אשה איש מפנה של שניהם מי מפנה אשה מפנה ואם יכולין הם זה פותח לכאן וזה לכאן בד"א בזמן שנשאו הא לא נשאו לא ובכהנ' אפי' לא נשאה ובארוס' שביהוד' כנשואה היא החולץ ליבמתו אע"פ שעשה כה (מאמ') ה"ז לא יפנה שאין המאמר קונה קנין גמור עכ"ל וכיון דמייתי הכא חולץ ליבמתו אע"פ שעשה מאמר אינה כנשואה וקאמר ארוסה שב הודה הרי היא כנשואה משום דגייסי אהדדי משמע נמי לכאורה דחולץ נמי דכוות' דכל דלא גייסי הוא כארוסה ואי גייסי כארוסה שביהודה היא כנשואה עכ"ל וכתב ע"ז ד"מ פאדוו' סימן י"ו דמהירושלמי נראה דאף אם נאמר דמאמר קונה קנין גמור מ"מ לא עדיף מאירוסין דאורייתא שהמדקדק בפ' ד' אחין על הא דבעי רבה מאמר לב"ש אירוסין עושה או נשואין עושה נראה דפשוט לתלמוד דאינו עדיף מאירוסין והבעי' היא לענין חופה מפרשים המ' דהיינו לאחר שבעל ומספק' ליה אי הוה הביאה כחופה כו' ואח"כ נראה דהירושלמי מיירי אפי' דהיכא דגייסי דאי מדלא גייסי למה אמר הטעם מפני שאינו קונה ק"נ אפילו אם קונה ק"נ לא עדיף מארוסה והנ"ל משום דלא גייסי דזיל בתר טעמ' דמה הפרש בין הנשואה לארוסה אלא שנשואה גייסי ומ"ה ארוסה שביהודה כנשוא' אבל אי מיירי הירושלמי אפי' בגייסי צריך לטעם דאינו קונה ק"נ שר"ל שאפי' כארוסה אינה דארוסה קונה: