אבן עזרא על שיר השירים ז ג
שררך -  טבורך כמו רפאות תהי לשרך:
 
 אגן -  כלי עגול וכן וישם באגנות:
 
 הסהר -  תרגום ירח וכן השהרונים כדמות ירח וכן יקראו בלשון ישמעאל:
 
 המזג -  ידוע בלשון רבנן כמו מסכה יינה ויש אומרים שפירושו כפי עניינו וכן אפרשנו במקומו ואין לו ריע דומה:
 
 סוגה -  כמו בדברי חכמינו סייג

הפעם השנית
אמרה היא כל מי שהיה רואה אותי היה תמיה ואומר מי זאת הנשקפה כמו שחר והשיבותי להם אל גנת אגוז ירדתי וטעם לא ידעתי, אמרה תמיהה אני שלא הרגשתי ולא ידעתי שהייתי הולכת במרוצה אליך כמו מרכבות עמי נדיב הגדול שיש בעמי והיה כל רואי צועק אחרי שובי השולמית והייתי אומרת להם מה תחזו בשולמית שיצאת' כולכם לראותה כאשר תצאנה שתי מערכות במחולות לקראת המלך והוא עובר באמצע בין שתי המערכות וזה ענין המחנים והיו אומרים מה יפו פעמיך:
 
 וענין חמוקי ירכיך -  שהיו מכוסים בבגד מצוייר במיני חלאים:
 
 שררך -  והענין בשררך אזור בשרירה חגור במתניה יש בו דמות הסהרונים ואחר שדימהו ללבנה בשעת היותה מליאה אמרה כי זה הסהר שלך לא יחסר אורו כאשר יחסר אור הסהר אחר היותו שלם:
 
 בטנך ערמת חטים -  שהיתה נראית בחוץ כמו ערימת חטים עבה מלמטה ודקה מלמעלה:
 
 וענין סוגה בשושנים -  אמר כי הערימה לא היתה נראית כי שושנים היו סביבם:

הפעם השלישית 
מי זאת הנשקפה -  כמו מי זאת עולה מן המדבר והענין על חשמונאי שאותו הזמן היתה המלוכה בבית שני, אמרה שכינה אל גנת אגוז ירדתי משל לכנסת ישראל שלא יראה הפרי אלא אחר השברו הפך וישמן ישורון ויבעט, נשקפתי לראות הפרחה הגפן אם יש ישראל צדיקים גמורים וישרים, אמרה כנסת ישראל לא ידעתי והענין לא הרגשתי עד ששמתני נפשי והענין שאני הרעותי לנפשי עד שחזרתי להיות מרכבות לאחרים הפך ואתה על במותימו תדרוך והרכבתיך על במתי ארץ והטעם שנאת חנם שהיתה בבית שני עד שהולידה הגלות על ישראל:
 
 שובי שובי -  זה לעתיד בשוב ה' את שבות ציון:
 
 וענין מה תחזו בשולמית -  כמו ההרים והגבעות יפצחו לפניכם רנה:
 
 מה יפו פעמיך -  שיעלו ישראל מכל מקום כענין מי אלה כעב תעופינה:
 
 שררך -  סנהדרי גדולה כחצי גורן עגולה:
 
 בטנך -  סנהדרי קטנה:
 
 ככרמל -  יש אומרים הר הכרמל ואיננו כי אם עין וכן בדברי הימים כתוב וכרמל עם ארגמן: