סמ"ע על חושן משפט שפא


סעיף א

 כן הוא ל' הרמב"ם בפ"ו דחובל אבל ל' הגמ' והטור שישבו על הספסל:

 הטור הביא דברי הרמב"ם ולא כ' הני ה' תיבות ונסמך עליהם ולא הניחם לעמוד וגם במיימוני ליתניהו לא בדפוס גדול ולא בדפוס קטן ובדריש' כתבתי והוכחתי שהטור לא פי' לדברי הרמב"ם בעל דעה זו שכ' המחבר דמיירי בנשען זה שבא אחרונ' עליהן ומנעם מלעמוד ודוקא לרש"י והרא"ש פי' הכי ומ"ש הרמב"ם אח"כ שא"ל אילו לא נסמכת עליו היינו עומדין מ"ש נסמכת עליו ר"ל עליו דספסל ור"ל אלו לא באת לסמוך ולקרב ולישב על הספסל היינו עומדין ודמ"ה א"י האחרון לו' לקמאי הי' לכם לעמוד כשישבתי דמיירי שנשבר עד שלא ידעו עדיין שרוצה לישב שם ומיד שבא אצלם והתחיל לסמוך על הספסל נשבר ובדפוס כ"מ נדפס אילו לא נסמכת עלינו ונדפס כן ע"פ פי' המ"מ דפי' לדברי הרמב"ם כרש"י ואחריהן נמשך הע"ש וכ' נסמכת עלינו ואינו נראה וכמ"ש בדרישה ע"ש:

 ובכה"ג אפי' א' לבד שיושב עליו הוא חייב דב"ה מסתמא מקפיד על ישיבתו עליו הואיל והוא משונה:

 קמ"ל בזה דלא אמרי' כחו לאו כגופו דמי וגרמא בעלמא הוא הואיל וגם זולתו הי' נשבר ועד"ר:

 די"ל להו האחרון הי' לכם לעמוד כשבאתי לישב עליו והרי יש לי רשות לישב עליו כמותכם: