ש"ך על חושן משפט קכ


סעיף א

 עיין בתשובת ר"ש כהן ספר ב' ר"ס י"א וק"א:

 וכ"כ הרמב"ם והטעם דס"ל כמ"ש התוס' בגיטין ד"ה א"ה מאי למימרא כו' ע"ש ולא כמ"ש הרשב"א והה"מ ולזה כוון בסמ"ע ס"ק ג' וכ"כ הב"ח ע"ש והוא נכון ודוק:

סעיף ב

 ע' בסמ"ע ס"ק י' עד גם לעיל סי' ע"ד ס"ג כ' מור"ם בהג"ה דלוה אינו נפטר בא"ל בא וטול זוזך ולפע"ד דשאני התם דלא א"ל הלוה שהם צרורים רק שמור"ם כתב שהם צרורים לכך חייב מטעם המפורש במצאתי כתוב שם אילו מזדמן ליה עסק מי לא מזדבן בהו אבל הכא שא"ל שהם צרורים מיד שא"ל כך הרי הם ברשו' מלו' ושוב לא יוכל להשתמש בהן לכך פטור ובזה מתורץ נמי מה שהקשה מלקמן סי' קצ"ח סי"ז וכן הוא בדברי רחבי"ה במרדכי פ' מי שאחזו וה"מ דפטור היינו היכא דבידו מזומנים להחזיר לו וזה הניחם לפניו או בביתו והמלוה או המפקיד הלכו להם אבל אם אינו תופס מזומנים ואומר אני אביא לך פקדוניך כו' ואע"ג דראבי"ה אפילו בפקדון קמחייב באינו תופס מזומנים י"ל דהיכי שאומר טול את שלך מודה ראבי"ה דפטור בפקדון כמ"ש מור"ם בסי' ע"ד ע"ש ע' בתשובת ר"ש כהן ס"ב סי' צ"ט:

 כלומר אפילו פשע פטור וכן הוא בדברי רחבי"ה במרדכי שם וכן נראה שהבין הסמ"ע ע"כ הקשה בסק"י דברי מור"ם אהדדי אבל הב"ח כ' בסימן ע"ד ס"ה דר"ל דיש חולקין דהלוה חייב והיא דעת ריב"א במרדכי שם. וע"כ כ' מור"ם בסי' ע"ד דחייב הלוה וקשה דהא ריב"א מספקא ליה וראבי"ה פשיטא לי' וע"ק דה"ל למור"ם לכתוב כאן דהעיקר כהיש חולקין כיון שכ' סתם בהג"ה בסימן ע"ד א"ו שאני כאן וכמ"ש לעיל ולענין דינא גם מהרש"ל פרק י' דב"ק סימן נ"ג פסק כראבי"ה דפטור אפילו מפשיעה:

 ומהרש"ל פ"ט דב"ק סי' ל"ט חולק ופסק דבהלואה אפילו נושאת ונותנת בתוך הבית לא נפטר בכך ע"ש. עיין בתשו' מהר"מ אלשיך סי' ל"ט:

 עיין במרדכי ולעיל סי' ע"ב: