ש"ך על חושן משפט תי


סעיף ט

 וביש"ש כתב שהוא טעות וחייב לשלם והש"ס איירי כשכנס החומה לתוך שלו והחפירה הוא בחלק הכניסה ע"ש שהוכיח כן ודלא כמ"ש בסמ"ע ס"ק י"ד וכ"כ הב"ח:

סעיף יח

 מלשון זה נראה אפילו התל והחפירה הוא פחות מג' טפחים ומהרש"ל סימן כ"ד כתב דכל פחות מג' טפחים הוא כארעא סמיכתא ופטור דלא מיקרי בור ולדבריו צ"ל דל"ד קאמר המחבר והרמב"ם כל שהוא וכה"ג אשכחן פ' ראשית הגז ומסכת נדה ופרק העור והרוטב וכמה כל שהוא כו' אמנם מדברי המרדכי סוף הבית והעלי' ומדברי הרב לקמן סימן תי"ד ס"ב בהג"ה מוכח לכאורה דאף פחות מג"ט אף דאינם יכולים לעכב מ"מ אם הזיק חייב לשלם ודמי למוציא זבלים שלא בשע' הוצאת זבלים כדי לפנותו לאלתר ודו"ק במרדכי ואם כן צ"ע לדינא:

סעיף לו

 והא דחייב בבושת אף דע"כ איירי שדחפו שלא בכוונה כמ"ש סל"ד צ"ל כמ"ש התוספת כגון שידע אדם בשעת נפילת חבירו והשיב בכונה ומהרש"ל סימן מ"ב פסק דפטור מבשת אא"כ שבתחלה דחפו השור ואח"כ בא האדם להוסיף עליו וע"ש שהאריך ודבריו דחוקים ע"ש:

סעיף לז

 וכ"כ הג"ה מיי' ומרדכי בשם מהר"ם וכ"פ מהרש"ל פ"ה דב"ק סי' מ' ע"ש במהרש"ל ובתוספת פ' כיצד הרגל ועיין בהגהות מיי' דיש ליישב דגם דברי מהר"ם הראשונים אינם סותרים זה (והב"י וב"ח ומהרש"ל לא הבינו כן) ועיין בסוף ספר שארית יוסף שכתב בכאן דברים שאינם מוכרחים: