ט"ז על חושן משפט שצג
(ס"ג) כדי שלא יביטו בה כתב רש"ל בעו"ה במדינות הללו פולין ואשכנז אין חוששין לזה לא אנשים ולא נשים ואפילו בלא זה מגלין זרועותיהן ואי אתא דינא כה"ג פשיטא שהאשה פטורה ואי טען ב"ה שמשום צניעות הנך נאמן בשבועת היסת ואי נראה בעיני הדיין דלא מוחזק בכך להיות בודל עיניו מראות ברע פשיטא דלאו כל כמיניה להוציא ממון עכ"ל.

(ס"ד) שהשומר בגרנות כו'. נראה דהרמב"ם מפרש מה דאמר רב פפא הכא בנטר בי דרא כו' דבבקעה יש שדות הרבה להרבה אנשים וממנין שומר א' דהיינו בעל שדה א' מהם ואין רשות לשום א' מהן לתת רשות לאיש נכרי להגדיש בשדה מן הבקעה רק עפ"י הסכמת אותו שהוא שומר ע"כ לק"מ מה שהקשה הסמ"ע שלא הוזכר תחלה משומר ושפיר מסיים שהשומר כו' שהיא עיקר הנותן רשות ומה שרצה לתרץ למה לא הביא הטור דעת אביו דאף לרבין דרבי הוי מעלה בשומר הגרנות שאפילו שלא ברשות הוי כסתמא דעלמא כתב רש"ל שיפה עשה הטור בזה דלא מצינו פלוגתא בלא רשות ומ"ש שלא ברשות דשדה מן שאר שלא ברשות והרא"ש עצמו לא כתב זה אלא דרך אפשר לומר כן.