מלבי"ם על שמואל א ב כח
(כח) . מפרש לא נגליתי עליו במצרים בעבור עם מצרים, רק  אותו מכל שבטי ישראל, בזה הצד להיות שלוחא דידן לעבוד תחתם ובשליחותם. וכן לא נגליתי עליו בעבור בית פרעה, רק בחרתי אותו , להיות שלוחא דרחמנא. ומפרש מ"ש שבחר אותו  היה לג' דברים, א] , להקריב קרבנות. ולעלות כמו להעלות מבנין הפעיל, כמו לנחותם את הדרך (שמות יג, כא). ב] . ג] , ללבוש בגדי קדש שמורים שהוא משרת אלהיו. ונגד מ"ש שבחר אותו מכל שבט אמר שבעבור זה , שבעבור היותו שלוחם ומלאך הברית העומד בין ה' ובינם, הרימותי שכרו מן האשים. אולם גם בזה אמר תנאי, שלא נתן לו רק האשים, ר"ל דברים המעותדים לאש, כאילו מן הקרבן יש בו חלק הראוי לבעל הקרבן כמו בשר השלמים ואין לכהנים בו מאומה, ויש בו חלק הראוי לגבוה כמו בשר החטאת והאשם ושירי מנחות שהיה ראוי להעלות לאשים ולהיות נקטר עם החלבים והאימורין, וה' וויתר להם מחלקו שלא ינתנו לאשים רק הכהנים יאכלו אותם ואכילתם דומה בעיניו כאילו הקריבם על האש, כמ"ש (ויקרא ו, י) חלקם נתתי אותה מאשי, וכן אמר (שם ז, לה) זאת משחת אהרן ומשחת בניו מאשי ה', וא"כ מה ששמו להם חק לקחת במזלג מחלק הבעלים הוא חמס בידם: