אבן עזרא על שמות א י
הבה — "הבה את אשתי" , לשון זכר והוא הנכון, כמו "לכה נא עמנו" . ולנקבה, "הבי המטפחת" , "לכי ובאי" . ובעבור שידברו במלות האלה הרבה, יאמרו: "הבה נרדה" , ולנקבה: "הבה נא אבוא אליך" , כמו "לכה נשקה את אבינו יין" .

נתחכמה — נבקש דרך חכמה שלא ירבה.

לו — בעבורו, כמו "אמרי לי" . 

דע, כי כל הפעלים, עוברים או עתידים, שם הפועל בכוחם; פירוש, שם דבר הנגזר מן הפועל, שהוא חסר, הוא נשמע מכח הפעלים; כמו ו"הנה ברכת ברך" , "וברך ולא אשיבנה" . והטעם, "וברך ברכה". וככה "וברוב יועצים תקום" ; והשלם, "...יועצים, עצה תקום". וככה "כי תקראנה קורות מלחמה". 

אמר ר' מרינוס, כי טעם ועלה מן הארץ, כמו "ועלינו"; ודבר ככה, שלא יכשול השטן פיהו. ולפי דעתי אין צורך: