משנה שבת יח ניקוד
מְפַנִּין אֲפִלּוּ אַרְבַּע וְחָמֵשׁ קֻפּוֹת שֶׁל תֶּבֶן וְשֶׁל תְּבוּאָה מִפְּנֵי הָאוֹרְחִים, 
וּמִפְּנֵי בִּטּוּל בֵּית הַמִּדְרָשׁ, 
אֲבָל לֹא אֶת הָאוֹצָר. 
מְפַנִּין תְּרוּמָה טְהוֹרָה, 
וּדְמַאי, 
וּמַעֲשֵׂר רִאשׁוֹן שֶׁנִּטְּלָה תְּרוּמָתוֹ, 
וּמַעֲשֵׂר שֵׁנִי וְהֶקְדֵּשׁ שֶׁנִּפְדּוּ, 
וְהַתֻּרְמוֹס הַיָּבֵשׁ, 
מִפְּנֵי שֶׁהוּא מַאֲכָל לַעֲנִיִּים. 
אֲבָל לֹא אֶת הַטֶּבֶל, 
וְלֹא מַעֲשֵׂר רִאשׁוֹן שֶׁלֹּא נִטְּלָה תְּרוּמָתוֹ, 
וְלֹא אֶת מַעֲשֵׂר שֵׁנִי וְהֶקְדֵּשׁ שֶׁלֹּא נִפְדּוּ, 
וְלֹא אֶת הַלּוּף, 
וְלֹא אֶת הַחַרְדָּל. 
רַבָּן שִׁמְעוֹן בֶּן גַּמְלִיאֵל מַתִּיר בַּלּוּף, 
מִפְּנֵי שֶׁהוּא מַאֲכַל עוֹרְבִין:

 חֲבִילֵי קַשׁ וַחֲבִילֵי עֵצִים וַחֲבִילֵי זְרָדִים, 
אִם הִתְקִינָן לְמַאֲכַל בְּהֵמָה, מְטַלְטְלִין אוֹתָן; 
וְאִם לָאו, אֵין מְטַלְטְלִין אוֹתָן. 
כּוֹפִין אֶת הַסַּל לִפְנֵי הָאֶפְרוֹחִים, כְּדֵי שֶׁיַּעֲלוּ וְיֵרְדוּ. 
תַּרְנְגֹלֶת שֶׁבָּרְחָה, דּוֹחִין אוֹתָהּ עַד שֶׁתִּכָּנֵס. 
מְדַדִּין עֲגָלִין וּסְיָחִין בִּרְשׁוּת הָרַבִּים. 
אִשָּׁה מְדַדָּה אֶת בְּנָהּ. 
אָמַר רַבִּי יְהוּדָה: 
אֵימָתַי? בִּזְמַן שֶׁהוּא נוֹטֵל אַחַת וּמַנִּיחַ אַחַת; 
אֲבָל אִם הָיָה גּוֹרֵר, אָסוּר:

 אֵין מְיַלְּדִין אֶת הַבְּהֵמָה בְּיוֹם טוֹב, 
אֲבָל מְסַעֲדִין. 
וּמְיַלְּדִין אֶת הָאִשָּׁה בְּשַׁבָּת, 
וְקוֹרִין לָהּ חֲכָמָה מִמָּקוֹם לְמָקוֹם, 
וּמְחַלְּלִין עָלֶיהָ אֶת הַשַּׁבָּת, 
וְקוֹשְׁרִין אֶת הַטַּבּוּר. 
רַבִּי יוֹסֵי אוֹמֵר, אַף חוֹתְכִין. 
וְכָל צָרְכֵי מִילָה עוֹשִׂין בְּשַׁבָּת:

שבת יח
יח