פסוק המתחיל ומסתיים באות כ נ
כי ידבר אלכם פרעה לאמר תנו לכם מופת ואמרת אל־אהרן קח את־מטך והשלך לפני־פרעה יהי לתנין
 כל־אלמנה ויתום לא תענון
 כי את־מזבחתם תתצון ואת־מצבתם תשברון ואת־אשריו תכרתון
 כן תרימו גם־אתם תרומת יהוה מכל מעשרתיכם אשר תקחו מאת בני ישראל ונתתם ממנו את־תרומת יהוה לאהרן הכהן
 כי חשבון עיר סיחן מלך האמרי הוא והוא נלחם במלך מואב הראשון ויקח את־כל־ארצו מידו עד־ארנן
 כי־אש יצאה מחשבון להבה מקרית סיחן אכלה ער מואב בעלי במות ארנן
 כי־אמר יהוה להם מות ימתו במדבר ולא־נותר מהם איש כי אם־כלב בן־יפנה ויהושע בן־נון
 כן בנות צלפחד דברת נתן תתן להם אחזת נחלה בתוך אחי אביהם והעברת את־נחלת אביהן להן
 כאשר מריתם פי במדבר־צן במריבת העדה להקדישני במים לעיניהם הם מי־מריבת קדש מדבר־צן
 כל־הערים אשר תתנו ללוים ארבעים ושמנה עיר אתהן ואת־מגרשיהן
 כל ערי המישר וכל־הגלעד וכל־הבשן עד־סלכה ואדרעי ערי ממלכת עוג בבשן
 כי־יהיה בך אביון מאחד אחיך באחד שעריך בארצך אשר־יהוה אלהיך נתן לך לא תאמץ את־לבבך ולא תקפץ את־ידך מאחיך האביון
 כי תבא בכרם רעך ואכלת ענבים כנפשך שבעך ואל־כליך לא תתן
 כל־ערי בני־אהרן הכהנים שלש־עשרה ערים ומגרשיהן
 כל־ערי הגרשני למשפחתם שלש־עשרה עיר ומגרשיהן
 כל ערי הלוים בתוך אחזת בני־ישראל ערים ארבעים ושמנה ומגרשיהן
 כִּי לֹא יָשַׁבְתִּי בְּבַיִת לְמִיּוֹם הַעֲלֹתִי אֶת־בְּנֵי יִשְׂרָאֵל מִמִּצְרַיִם וְעַד הַיּוֹם הַזֶּה וָאֶהְיֶה מִתְהַלֵּךְ בְּאֹהֶל וּבְמִשְׁכָּן
 כִּי הָיֹה יִהְיֶה הַדָּבָר אֲשֶׁר קָרָא בִּדְבַר יְהוָה עַל־הַמִּזְבֵּחַ אֲשֶׁר בְּבֵית־אֵל וְעַל כָּל־בָּתֵּי הַבָּמוֹת אֲשֶׁר בְּעָרֵי שֹׁמְרוֹן
 כי את־על סבלו ואת מטה שכמו שבט הנגש בו החתת כיום מדין
 כי־בערה כאש רשעה שמיר ושית תאכל ותצת בסבכי היער ויתאבכו גאות עשן
 כאשר מצאה ידי לממלכת האליל ופסיליהם מירושלם ומשמרון
 כי־אפס עריץ וכלה לץ ונכרתו כל־שקדי און
 כי יום נקם ליהוה שנת שלומים לריב ציון
 כי את־רגלים רצתה וילאוך ואיך תתחרה את־הסוסים ובארץ שלום אתה בוטח ואיך תעשה בגאון הירדן
 כי מנאפים מלאה הארץ כי־מפני אלה אבלה הארץ יבשו נאות מדבר ותהי מרוצתם רעה וגבורתם לא־כן
 כי על־כן שלח אלינו בבל לאמר ארכה היא בנו בתים ושבו ונטעו גנות ואכלו את־פריהן
 כה־אמר יהוה צבאות עוד יהיה במקום הזה החרב מאין־אדם ועד־בהמה ובכל־עריו נוה רעים מרבצים צאן
 כי מישראל והוא חרש עשהו ולא אלהים הוא כי־שבבים יהיה עגל שמרון
 כמראה סוסים מראהו וכפרשים כן ירוצון
 כי אין בפיהו נכונה קרבם הוות קבר־פתוח גרונם לשונם יחליקון
 כי לא שלום ידברו ועל רגעי־ארץ דברי מרמות יחשבון
 כי כחציר מהרה ימלו וכירק דשא יבולון
 כי־היית עזרתה לי ובצל כנפיך ארנן
 כי יתחמץ לבבי וכליותי אשתונן
 כמה ימרוהו במדבר יעציבוהו בישימון
 כי שמחתני יהוה בפעלך במעשי ידיך ארנן
 כי הנה איביך יהוה כי־הנה איביך יאבדו יתפרדו כל־פעלי און
 כי שם שאלונו שובינו דברי־שיר ותוללינו שמחה שירו לנו משיר ציון
 כבוד חכמים ינחלו וכסילים מרים קלון
 כן דרך אשה מנאפת אכלה ומחתה פיה ואמרה לא־פעלתי און
 כפה פרשה לעני וידיה שלחה לאביון
 כי־הוא ידע מתי־שוא וירא־און ולא יתבונן
 כי־תשיב אל־אל רוחך והצאת מפיך מלין
 כקש נחשבו תותח וישחק לרעש כידון
 כי לא ישבתי בבית מן־היום אשר העליתי את־ישראל עד היום הזה ואהיה מאהל אל־אהל וממשכן
 כל־אלה על־ידי אביהם בשיר בית יהוה במצלתים נבלים וכנרות לעבדת בית האלהים על ידי המלך אסף וידותון והימן
 
מענדלוין (שיחה) 19:24, 15 בדצמבר 2019 (IST)