תקנות הביטוח הלאומי (תשלום ופטור מתשלום דמי ביטוח)
; ; .

בתוקף סמכותי לפי ,    (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר האוצר ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקינה תקנות אלה:

 בתקנות אלה –
 ”הפקודה“ – ;
 ”שכר“ – הכנסה מהמקורות המפורטים ;
 ”שכר חודשי רגיל“ – שכר שנהוג לשלמו לעובד מדי חודש;
 ”תשלום נוסף“ – שכר הניתן לעובד בנוסף לשכר החודשי הרגיל, לרבות תשלומים שניתנו כבונוס או כמענק השתתפות ברווחי המעביד ולמעט הפרשים.

 לא ישולמו דמי ביטוח מהכנסת עובד הפטורה ממס לפי  למעט הכנסה לפי ,  .

 תשלום חודשי לעובד, שנהוג לשלמו בחודש שלאחר החודש שבעדו הוא משתלם, בהתאם לדיווח של העובד, יראו כשכר חודשי רגיל של העובד בעד החודש שלאחר החודש שבעדו משולם התשלום החודשי האמור.

 הפרשים ייראו כשכרו החודשי הרגיל של העובד, בעד החודשים שבעדם שולמו.

 על תשלום נוסף יחולו, לענין תשלום דמי ביטוח, הוראות אלה:
 אם שיעורו 25% או יותר משכר המינימום כהגדרתו  (להלן – שכר המינימום) יחולק לשנים עשר, והסכום המתקבל מהחלוקה האמורה יצורף לשכר החודש שבו שולם ולשכר כל אחד מאחד עשר החודשים שקדמו לו; תשלום נוסף כאמור, ששולם לעובד שעבד אצל מעבידו פחות מאחד עשר החודשים שקדמו לחודש שבו שולם, יחולק במספר החודשים שבהם עבד העובד אצל אותו מעביד (להלן – חודשי העבודה הקודמים), והסכום המתקבל מהחלוקה האמורה יצורף לשכר החודשי הרגיל בעד כל אחד מחודשי העבודה הקודמים;
 אם שיעורו נמוך מ־25% משכר המינימום, יצורף לשכר החודשי הרגיל בחודש שבו שולם.

 

 המועד לתשלום דמי ביטוח, החלים על תשלומים חודשיים כאמור , על הפרשים כאמור  ועל תשלום נוסף כאמור , הוא ב־15 לחודש שלאחר החודש שבו שולמו.

 תחילתן של תקנות אלה ביום כ״ט בטבת התשנ״ה (1 בינואר 1995).

 אורה נמירשרת העבודה והרווחה

בוט חוקים