אלשיך על קהלת ו ג
(ג) הנה כלל כל הכתובים הנאמרים הוא, כי אין העושר שלמות כי הזוכה לעולם הבא בהיותו עשיר מתת אלהים הוא, אך אדרבה יתעתד ליאבד בו ככתוב בפסוקים הקודמים. אמר עתה כי לא בלבד עושר לבדו, כי אם גם עם העושר הנזכר שהוא מזוני יצטרפו גם כן בני וחיי. כי , וגם חיי כי , וגם דבר  שיתחבר לו, והוא שיהיו בניו מאה הנזכרים בהווייתם  הרבות שיחיה שלא יראה מות מאחד מהם,  וכו' אין לו שלמות, כי . והוא, כי הנה כלל למעלה האושר במה שיזכה להתקיים בו ותשחק ליום אחרון, והוא כי בעת מותם מראין להם מתן שכרם, ועל ידי כן שמחים ונפשם שבעה והגופים ישנים ולא מתים בקבר רק כישנים עומדים שלמים עד שעה אחת קודם תחיית המתים, כעובדא דרבי אחאי בר יאשיה (שבת קנב ב) ורבי אלעזר בן רבי שמעון (בבא מציעא פד ב):
 
וזה יאמר, מה יסכון לגבר יהיו לו בעולם הזה בני חיי ומזוני, אם אינו מכלל אשר נפשם שבעה אם ישנים, כי לא סיגל מצות שנפשו לא תשבע מן הטובה שמראין לו כי לא הראו לו דבר, וגם הגוף לא היה כישן בקבר. וזהו , כלומר  לבדו, כי אם גם לרמה ותולעה שעמו ולכחות הטומאה הדבקים שם בו כי אינו כישן. או  בביתו תמיד עד שעה אחת קודם התחייה, כי אם שמתרוקנת ממנו כעכול בשר ועצמות בזמן מועט.  שטוב ממנו הנפל, כי  תיקן מעט נפשו מאשר היה מקולקל טרם נוצר בבטן על ידי גלגולו זה. אך אשר עם כל טובותיו בעולם הזה לא העדיף וסיגל מצות על מה שהיה לנפשו מקודם הנפל טוב ממנו.