סמ"ע על חושן משפט שכה


סעיף א

 פי' פחות מז' שנים דפשתן מכחיש הארעא טובא ובפחות מז' שנים אין הקרקע חוזרת לכחה כבראשונה:

 הוא אילן סרק וכורתין קורותיו לעצים ובפחות מז' שנים אינו חוזר להיות כמו שהיה כשבא לידו ובטו' מסיק וכתב בזה ז"ל ואפילו בשבח שהשביחו הענפים בעודן ברשותו אין לו עכ"ל ר"ל שאין אומרים שישימו מה שנתעבו הענפים והקורות בעוד שהיה השדה בידו ויתן לו דמי השבח כשיסתלק:

 ז"ל הטו' קיבל השדה לזרעה וצמחו בו אילנות מאליהן אם עלו במקום שאין ראויין לזריעה כגון על המיצר אין לו בהם כלום ואם עלו במקום הראוי לזריעה אם אמר שחפץ במה שעלה בהאילנות ואם לא היו עולין מאליהן הוא היה נוטען (ואע"פ שמקבלן איירי בסי' זה וקבלן אסור לשנות י"ל דמיירי כשהאילנות אינן מכחישין יותר מהזרע שהיה לו לזרוע א"נ בבבל שמותר לשנות בדבר המכחיש יותר לדעת י"א הנ"ל) שמין לו באילנות כאלו נטען ונותן לו כשיסתלק מן השד' אבל אם אמר שיותר היה חפץ לזרוע במקום האילנות ממה שחפץ באילנות רואין את האילנות אם היה בענין שכשיעקרו היו רואין לנטוע במקום אחר צריך ליתן לו בשבילם דמי נטיעו' העומדות ליטע (שהוא פחות מדמי אילן הנטוע העומד והא דלא סגי בנתינה לו דמי הזריעה כיון דחפץ יותר בזריעה משום דמצ"ל כרכום חשוב הוי נטעי במקום האילן זה) ואם אינן ראויין ליטע אינו נותן לו אלא דמי עצים עכ"ל הטור ובזה דברי המחבר ודברי הי"א שכתב מור"ם מבוארים:

 פי' שנה ראשונה שירד לתוכה ובטור מבואר יותר ז"ל בין אם ירד לתוכה בסוף ז' משנקצצה בין אם ירד לתוכה בשנה שלישית או רביעית קוצצה כשישלמו לה ז' שנים שהרי יחזרו ויגדלו לכשיצא ממנו עד שיהיו כמו שהיתה כשירד לתוכה עכ"ל: