סמ"ע על חושן משפט שעד


סעיף א

 פי' שהנגזל יכול להוציאה מידו בלא דמים כמו שנתבאר בסי' שע"א ובסימנים שאחריו:

 ז"ל הטור ולא אמרי' שקנה הגזלן כחו של נגזל וכמו שהנגזל יכול להוציאה מיד הלוקח כך יוציאנו גם הגזלן מידו ויתן לו מעותיו אלא אמרינן שמפני זה טרח כו' וכמ"ש המחבר:

 דבכה"ג הרי ראינו דלא בעי למיקם בהימנותיה מדלא טרח לזביני או לשלם קודם שתבעו:

סעיף ב

 דאי קנאו כדי למיקם בהימנותיה ולהעמידה ביד לוקח ראשון לא הי' מוכר' אח"כ להאחר והחולקין ס"ל דמיד שקנאה מהנגזל זכה בה הראשון ושוב לא מצי לבטל זכותיה במה שחזר ומכרה לאחר משא"כ אם חזר הגזלן ומכרה לאחר קודם שקנאה מהנגזל דכ"ע מודים דמהני גילוי דעת במה שמכרה להשני דלא זכה בה הראשון בשעה שקנאה אחר כך מהנגזל וכדמסיק מור"ם והוא מהגמרא:

סעיף ג

 ז"ל הטור ולא רצה לגבות חובו אלא מזאת כו' ובפרישה כתבתי דלאו דוקא קאמר הטור אלא אפי' גבאו משדה זו סתמא ג"כ אמרינן דעתו היה להעמיד ביד הלוקח ומ"ה דקדק המחבר והשמיט הני תיבות "דלא "רצה "אלא "זאת דהרי בסיפא דוקא באין לנגזל קרקע אחרת אלא זו אמרי' דלא מהני וק"ל ולא כע"ש שהניח ל' הש"ע ותפס ל' הטור וכתב "ולא "רצה "אלא "זאת:

סעיף ד

 פי' שעד הנה היתה בידו בגזלנות' והיה נקרא גזלן על מכירתו משא"כ לאחר שיקבלהו במתנה שיהיה בידו בדין ולא בתורת גזלנות':