ט"ז על חושן משפט שנו
(ס"א) אסור לסייע כו' אפילו בספק אם הוא שייך לגניבה יש לזהר בו כן מבואר בריב"ש ולענין אימת המסייע חייב ע"ל סי' שמ"ח ס"ו ז"ח:

(ס"ב) ואח"כ הוכר הגנב לרבותא נקטיה דאפ"ה אין הבעלים נוטלים בלי דמי' במרדכי ריש אלו מציאות בשם רבינו גרשון מבואר דגם בגנב (אי) [אינו ידוע] עשו תקנות השוק:

ואפי'. הגנב א"צ להחזיר לו מעותיו כתב בסמ"ע שכן הוא עיקר הגירסא ויש כאן מקום עיון על רמ"א במ"ש דודאי לשם מתנה כו' דהוא נגד ההלכה בפ"ק דב"מ דף ט"ו אמר רבא הלכתא כו' מעות יש לוו ושבח אין לו דהיינו כרב דצריך להחזיר המעות ומקור הדברים של הרמ"א אלו הוא ממרדכי פ' הגוזל בתרא וז"ל שם אבל הדברים שידע ומכיר בהן שגנבן או גזלן לא עשו בו תקנת השוק דאפי' מנגב או גזלן לא יגבה הלוקח מעותיו למ"ד הכי רבה שאינה שלו ולקחה כו' דנתן לשם מתנה ובזה מטלטלין וקרקעות שוין דבתרווייהו שייך האי טעמא עכ"ל כסבור רמ"א ז"ל דהך אפי' מגנב אי גזלן שזכר המרדכי הוא אליבא דהלכתא ומש"ה כתב כאן דא"צ הגנב להחזיר כשידע הלוקח שהיא גנובה ותימה עליו דהא וודאי ליתא להלכה וכמ"ש וכ"פ רבינו והמחבר בסי' שע"ג דגובה הקרן מהמוכר כו' ובמרדכי לא כתב אלא לרווחא דמלתא דלא עשו תקנת השוק לגבות מהנגזל דמי דהא לחד מ"ד שם דהיינו שמואל ובפ"ק דמציעא ס"ל דא"צ להחזיר מעותיו ללוקח אפי' בגנב עצמו כל שידע הלוקח שהיא גניבה וס"ל דודאי נתן לשם מתנה ונהי דלא קי"ל כוותיה דשמואל בזה אלא כרב דצריך להחזיר מזה ראיי' עכ"פ דלא עשו תקנת השוק לגבות מן המוכר דמי המקח כנ"ל כוונת המרדכי בלי ספק ושוב מצאתי כן בס' ישש"ש שכתב דברי המרדכי הללו וכתב אח"כ ומיהו למאי דמסקינן הלכתא כרב דיש לו מעות ה"נ י"ל מעות מן הגנב שמכרו עכ"ל ורמ"א אגב חורפיה לא עיין יפה כאן ויותר תימה על הסמ"ע שכתב כאן על דברי רמ"א וז"ל דודאי נתן לשם מתנה וכיו"ב אי' בגמ' והטור והמחבר לקמן בסי' שעג בגזלן ע"כ וכמדומה שלא עי' בסי' שעג כלל דהא מבואר שם להיפך ודבר זה הוא כשגגה שיצא מלפני השליטים הגדולים האלו והא מלתא הצעתי לפני כמה גדולים רבנים ואין בהם פוצה פה ליישב הדברי' ואמרו שאין לפסוק כהג"ה הזאת: