מקרא מבואר/פרקי בסיס/ספר שמות/כא


פרק כא
פָּרָשַׁת הָעֲבָדִים
אֵלֶּה הַדִּינִים שֶׁתְּסַדֵּר לִפְנֵיהֶם.
אִם תִּקְנֶה עֶבֶד עִבְרִי הוּא יַעֲבוֹד שֵׁשׁ שָׁנִים, וּבַשָּׁנָה הַשְּׁבִיעִית יֵצֵא לַחָפְשִׁי בְּחִנָּם.
אִם הוּא יַגִּיעַ לְבַדּוֹ – יֵצֵא לְבַדּוֹ, וְאִם הוּא בַּעַל אִשָּׁה – אִשְׁתּוֹ תֵּצֵא אִתּוֹ.
אִם אֲדוֹנוֹ יִתֵּן לוֹ אִשָּׁה וְהִיא תֵּלֵד לוֹ בָּנִים אוֹ בָּנוֹת – הָאִשָּׁה עִם יְלָדֶיהָ יִהְיוּ שֶׁל הָאָדוֹן שֶׁלָּהּ, וְהָעֶבֶד יֵצֵא לְבַדּוֹ.
וְאִם יֹאמַר הָעֶבֶד: אֲנִי אוֹהֵב אֶת אֲדוֹנִי אֶת אִשְׁתִּי וְאֶת בָּנַי, לֹא אֵצֵא לַחָפְשִׁי!
אֲדוֹנוֹ יָבִיא אוֹתוֹ לְבֵית הַדִּין וְיָבִיא אוֹתוֹ לַדֶּלֶת אוֹ לִמְזוּזַת הַדֶּלֶת וְיִנְקוֹב אֶת אָזְנוֹ בְּמַרְצֵעַ, וְהוּא יַעֲבוֹד אוֹתוֹ לְעוֹלָם. 
וְאִם אִישׁ יִמְכּוֹר אֶת בִּתּוֹ לְשִׁפְחָה, הִיא לֹא תֵּצֵא לַחָפְשִׁי כִּיצִיאַת שְׁאָר הָעֲבָדִים.
אִם אֵינָהּ מוֹצֵאת חֵן בְּעֵינֵי אֲדוֹנָהּ שֶׁאֵינוֹ רוֹצֶה לָשֵׂאת אוֹתָהּ לְאִשָּׁה, עָלָיו לְאַפְשֵׁר שֶׁיִּפְדּוּ אוֹתָהּ, וְלֹא יִבְגּוֹד בָּהּ לִשְׁלוֹט בָּהּ וְלִמְכּוֹר אוֹתָהּ לְאִישׁ אַחֵר.
וְאִם הוּא יְיַחֵד אוֹתָהּ שֶׁתִּהְיֶה אִשָּׁה לִבְנוֹ – יַעֲשֶׂה לָהּ כְּדִין כָּל בְּנוֹת יִשְׂרָאֵל.
אִם יִקַּח לוֹ אִשָּׁה אַחֶרֶת – הוּא לֹא יַחְסִיר מִמְּזוֹנָהּ, בְּגָדֶיהָ, וּזְמַנֵּי הַשְּׁכִיבָה אִתָּהּ.
וְאִם לֹא יַעֲשֶׂה לָהּ אַחַת מִשְּׁלוֹשׁ הָאֶפְשָׁרוּיוֹת הָאֵלֶּה, הִיא תֵּצֵא בְּחִנָּם בְּלִי לְשַׁלֵּם כֶּסֶף.
פָּרָשַׁת הַמַּכִּים
מִי שֶׁמַּכֶּה אִישׁ וְהוּא מֵת – יוּמַת.
וּמִי שֶׁלֹּא הִתְכַּוֵּן לַהֲרוֹג וְהָאֱלֹהִים זִמֵּן לְיָדוֹ אָסוֹן בְּטָעוּת, אֲיַעֵד לְךָ מָקוֹם שֶׁיִּבְרַח לְשָׁם.
וְאִם אִישׁ יְתַכְנֵן בְּרִשְׁעוּת עַל חֲבֵירוֹ לְהָרְגוֹ בְּעַרְמוּמִיּוּת, אֲפִלּוּ אִם יִבְרַח לְמִזְבְּחִי תִּקַּח אוֹתוֹ לָמוּת.
וּמִי שֶׁמַּכֵּה אֶת אָבִיו אוֹ אֶת אִמּוֹ – יוּמַת.
וְגוֹנֵב אִישׁ וּמְכָרוֹ לְאַחַר שֶׁהָיָה בְּיָדָיו – יוּמַת.
וּמִי שֶׁמְּקַלֵּל אֶת אָבִיו אוֹ אֶת אִמּוֹ – יוּמַת.
וְאִם אֲנָשִׁים יָרִיבוּ וְאֶחָד יַכֶּה אֶת הַשֵּׁנִי בְּאֶבֶן אוֹ בְּאֶגְרוֹף וְהוּא לֹא יָמוּת אֶלָּא יֶחֱלֶה.
אִם הוּא יָקוּם וְיִתְהַלֵּךְ בַּחוּץ אֲפִלּוּ עַל מַקֵּל, הַמַּכֶּה יִפָּטֵר מִמָּוֶת, הוּא יְשַׁלֵּם רַק פִּצּוּיִים עַל שֶׁלֹּא הָיָה יָכוֹל לַעֲבוֹד, וְאֶת הוֹצְאוֹת הָרִפּוּי.
וְאִם אִישׁ יַכֶּה אֶת עַבְדּוֹ אוֹ אֶת שִׁפְחָתוֹ בְּמַקֵּל וְהוּא יָמוּת מִמַּכָּתוֹ – יִנְקְמוּ בּוֹ וְיַהַרְגוּהוּ.
אֲבָל אִם הוּא יַעֲמוֹד יוֹם אוֹ יוֹמַיִם בַּחַיִּים – לֹא יִנְקְמוּ בּוֹ, כִּי הָעֶבֶד הוּא רְכוּשׁוֹ.
וְאִם אֲנָשִׁים יָרִיבוּ וְיִדְחֲפוּ אִשָּׁה בְּהֵרָיוֹן וְעֻבָּרֶיהָ יֵצְאוּ אֲבָל לֹא יָמוּת אָדָם חַי – הַדּוֹחֵף יְחֻיָּב כְּשֶׁיִּתְבַּע אוֹתוֹ בַּעַל הָאִשָּׁה, וְהוּא יְשַׁלֵּם כִּפְסַק בֵּית הַדִּין.
וְאִם יָמוּת אָז אָדָם חַי, הוּא יוּמַת בִּגְלַל הַנֶּפֶשׁ שֶׁרָצַח.
וִישַׁלֵּם עֵרֶךְ שֶׁל עַיִן עַל הַשְׁחָתַת עַיִן, עֵרֶךְ שֶׁל שֵׁן עַל הַשְׁחָתַת שֵׁן, שֶׁל יָד עֲבוּר הַשְׁחָתַת יָד, וְשֶׁל רֶגֶל עֲבוּר הַשְׁחָתַת רֶגֶל,
עֵרֶךְ שֶׁל צַעַר כְּוִיָּה עֲבוּר כְּוִיָּה, עֵרֶךְ שֶׁל צַעַר פֶּצַע עֲבוּר פֶּצַע, עֵרֶךְ שֶׁל צַעַר חַבּוּרָה עֲבוּר חַבּוּרָה.
וְאִם אִישׁ יַכֶּה אֶת עֵין עַבְדּוֹ אוֹ אֶת עֵין שִׁפְחָתוֹ וְיַשְׁחִית אוֹתָהּ, הוּא יוֹצִיא אוֹתוֹ לַחָפְשִׁי עֲבוּר עֵינוֹ.
וְאִם יַפִּיל אֶת שֵׁן עַבְדּוֹ אוֹ אֶת שֵׁן שִׁפְחָתוֹ – הוּא יוֹצִיא אוֹתוֹ לַחָפְשִׁי עֲבוּר שִׁנּוֹ.
פָּרָשַׁת שׁוֹר הַמַּזִּיק
וְאִם שׁוֹר יִנְגַּח אִישׁ אוֹ אִשָּׁה וְיַהֲרוֹג אוֹתָם, הַשּׁוֹר יִסָּקֵל וְאָסוּר לֶאֱכוֹל מִבְּשָׂרוֹ, וּבַעַל הַשּׁוֹר יִהְיֶה פָּטוּר מֵעוֹנֶשׁ.
וְאִם הוּא שׁוֹר נַגְּחָן מֵאֶתְמוֹל וְשִׁלְשׁוֹם, וְהִזְהִירוּ אֶת בְּעָלָיו וְהוּא לֹא שָׁמַר אוֹתוֹ, וְהוּא הָרַג אִישׁ אוֹ אִשָּׁה – הַשּׁוֹר יִסָּקֵל וְגַם לִבְעָלָיו מַגִּיעַ מָוֶת.
אֲבָל אִם בֵּית הַדִּין יַטִּיל עָלָיו תַּשְׁלוּם לְכַפָּרָה, הוּא יְשַׁלֵּם אֶת פִּדְיוֹן נַפְשׁוֹ כְּכָל שֶׁיַּטִּילוּ עָלָיו.
גַּם אִם יִנְגַּח יֶלֶד אוֹ יַלְדָּה – כַּדִּין הַזֶּה יַעֲשׂוּ לוֹ.
אִם הַשּׁוֹר יִנְגַּח עֶבֶד אוֹ שִׁפְחָה, יִתֵּן לַאֲדוֹנָיו כֶּסֶף בְּמִשְׁקַל שְׁלוֹשִׁים שְׁקָלִים , וְהַשּׁוֹר יִסָּקֵל.
וְאִם אִישׁ יִפְתַּח בּוֹר, אוֹ אִם אִישׁ יַחְפּוֹר בּוֹר וְלֹא יְכַסֶּה אוֹתוֹ, וְשׁוֹר אוֹ חֲמוֹר יִפְּלוּ לְשָׁם,
בַּעַל הַבּוֹר יְשַׁלֵּם וְיַחֲזִיר כֶּסֶף לִבְעָלָיו, וְהַנְּבֵלָה תִּהְיֶה שֶׁל בַּעַל הַבּוֹר.­­­
וְאִם שׁוֹר שֶׁל אִישׁ יִדְחוֹף שׁוֹר שֶׁל חֲבֵרוֹ וְיַהֲרוֹג אוֹתוֹ, יִמְכְּרוּ אֶת הַשּׁוֹר הַחַי וִיחַלְּקוּ בֵּינֵיהֶם אֶת כַּסְפּוֹ וִיחַלְּקוּ גַּם אֶת הַנְּבֵלָה.
אִם יָדוּעַ שֶׁהוּא שׁוֹר נַגְּחָן מֵאֶתְמוֹל וְשִׁלְשׁוֹם וּבְעָלָיו לֹא שָׁמַר אוֹתוֹ, בְּעָלָיו יְשַׁלֵּם שׁוֹר עֲבוּר הַשּׁוֹר, וְהַנְּבֵלָה תִּהְיֶה שֶׁלּוֹ.
פָּרָשַׁת גַּנָּב וּמַזִּיק
אִם אִישׁ יִגְנוֹב שׁוֹר אוֹ שֶׂה וְיִשְׁחַט אוֹתוֹ אוֹ יִמְכּוֹר אוֹתוֹ, הוּא יְשַׁלֵּם חֲמִשָּׁה שְׁוָרִים עֲבוּר שׁוֹר וְאַרְבַּע שֵׂיִים עֲבוּר שֶׂה.
מקרא מבואר