תפארת ישראל על תרומות ז
תרומות ז

יכין

משנה א
 בלא התראה דחייב מיתה בידי שמים. ולא מפטר מתשלומים דאי בהתרו בו מדלוקה אינו משלם:

 הכא כ"ע מודו דאינו משלם רק דמי תרומה:

 לפיכך אם וכו':

משנה ב
 כשאר גזלן וכסי' ב':

 דאינה זרה מדאפשר שתחזור לבית אביה. וכיון שאינה משלמת החומש אין התשלומין נעשות תרומה ומותרת נמי לשלם בדמי'. וכיון שאין צריכה לשלם רק משום גזל א"כ אם היא תרומה שאין צריכה ליתנו לכהן כגון שירשתו מאביה כהן אין צריכה לשלם כלל:

 בזנתה תחת בעלה ישראל:

 שמשנבעלה לחלל נתין ממזר ושאר פסולים. נאסרה בתרומה לעולם:

 מדהיתה פ"א ראוי' לחזור:

משנה ג
 שפטורים מתשלומים:

 או או:

 היינו מבבל שהוא תקנת נביאים או ממצרים עמון ומואב שהוא תקנת חכמים [כידים פ"ד מ"ג] וכולן רק מדרבנן. ואפ"ה אוסרת תערובתה:

 דג' חלוקים יש. באכל כזית אף שאינו שוה פרוטה חייב קרן וחומש אם יש בחומש ש"פ. ובאין כזי' ושוה פרוטה חייב קרן ולא חומש והיינו בבא דהכא. ובאין כזי' ולא שוה פרוטה פטור מכלום:

משנה ד
 דהתשלומין קודש ודין תרומה יש לו. אבל פשוט דרשאי הכהן לאחר שהפרישו לתתו לו במתנה שימכרנה לכל כהן שירצה בדמי תרומה:

משנה ה
 פאססער מלאות תבואה:

 אע"ג שאין בחולין רוב נגד הסאה דתרומה בזה"ז מד"ס. אבל בתרומה דאו' צריך עכ"פ רוב בחולין דאז ג"כ אסור התערובות רק מדרבנן. מיהו כ"ז ביש לתלות שנפלה לתרומה שאינה מתקלקלת ע"י הנפילה. וכ"כ א' טמא וא' טהור או א' דמוע וא' אינו דמוע תמיד תלינן בהמקולקל כבר. אבל בא' חולין וא' טבל או מעשר. לא תלינן שנפלה לטבל ולמעשר דמדהם מתקלקלים ג"כ ע"י נפילה זו. מה חזית לאסור הטבל טפי מהחולין:

 הרי וודאי שניהן אסורין דבאיז' מהן נתלה שהיא של תרומ' ולא תתקלקל חבירתה:

 מספק:

 דהו"ל כדמוע דפטור מחלה:

 דוקא בבאו לשאל זא"ז כ"א על עצמו:

משנה ו
 נקט פלוגתי' במשנה ה' לרבותא דר' יוסי. דאע"ג שהתרומה בעין פוטר והדר נקט משנה ו' לרבותא דר"מ. דאף בתערובות מחייב. ותו נקט משנה ז' דאע"ג דאין ממשו' התרומה כאן כלל מחייב ר"מ. וגם אצטריך למנקטה לאשמעי' החילוק בין זרע כלה או לא:

 כלעיל פ"ב מ"ב:

משנה ז
 ר"ל הגדולין חולין. דכל זורע תרומה בשוגג יופך [כרפ"ט] ובלא הפך הגדולין תרומה:

 כחטין ושעורים:

 כשום ובצלים:

 והוא שזרע שניי' עד שלא קצר ראשונה:

בועז

הלכתא גבירתא