מגילת תענית ללא הסכוליון


ניסן
א-ח

ח-כא

חודש אייר 
ז
 חנוכת  ירושלם, דלא למספד.

יד
 נכסת פסחא זעירא דלא למספד.

כג
 נפקו בני חקרא מירושלם.

כז
 אתנטילו כלילאי מיהודה ומירושלם

סיון
יז
  מגדל צור

טו-טז
  גלו אנשי בית שאן ואנשי בקעתא

כה
 איתנטילו  מיהודה וירושלים

תמוז
יד
 , דלא למספד.

אב
טו
 זמן אעי כהניא, דלא למספד.

כד
 תבנא לדיננא.

אלול
ד
 חנכת שור ירושלם ודילא למספד.

יז
 נפקו רומאי מן ירושלם.

כב
 תבו לקטלא משמדיא.

תשרי
ג
 בטילת אדכרתא מן שטריא.

מרחשוון
כג
 

כה
 

כז

כסלו
ג
בתלתא בכסליו 

ז
בשבעה ביה יום טב

כא
בעשרין וחד ביה יום הר גריזין דלא למספד  

כה
בעשרין וחמשה ביה יום חנוכה תמניא יומין, דלא למספד בהון

טבת
כח

שבט
ב
 יום טוב, דלא למספד.

כב
  דלא למספד.

כח
  אנטיוכוס מלכא מן ירושלם

אדר
ח-ט
ב וב באדר יום 

יב
ב ביה יום טוריינוס

יג
ב ביה יום ניקנור

יד-טו
ב ביה וב ביה יומי פוריא אנון, דילא למספד.

טז
ב ביה שריו למבני שורא דירושלם דילא למספד.

יז
ב ביה קמו עממיא על פלטת ספריא במדינת כלקיס בבית זבדי והוה פורקן.

כ
ב ביה צמון עמא על מטרא ונחת להון (בכ' בו אחר שעברו ג' שנים ולא המטיר ריחם ה' על הארץ ונענה).

כח
ב ביה אתת בשורתא טבתא ליהודאי דילא יעדון מן אוריתא ולא למספד.

סיום 
כל הכתוב במגלה "דילא למספד" מתענין לאחריו ואין מתענין לפניו. רבי יוסי אומר לא לפניו ולא לאחריו. וכל שאין בו "דילא למספד", אלא "דילא להתענאה" לחוד, מתענין לפניו ולאחריו. רבי יוסי אומר לאחריו אבל לא לפניו.