ש"ך על יורה דעה רכד


סעיף א

היינו מדינא אבל מצד התקנה כב"י בשם הא"ח שהורו הראב"ד וכל חכמי דורו שאין אדם יכול לאסור חלקו מב"ה ולא מספרים ואם אסר אין איסורו איסור וכן כתב הב"ח וכן כתב המחבר בא"ח סי' קנ"ג סט"ו:

בכל דבר שאין בו דין חלוקה כלומר בב"ה וכה"ג אין בהם דין חלוקה ומותר כדלקמן סימן רכ"ו וכ"פ מהרש"ל פ' שור שנגח את הפרה סי' ל"ב וכן נראה עיקר בש"ס:

עיין בא"ח שם בדברי הרב: