ט"ז על חושן משפט שע
(ס"ג) יש מי שאומר כו' בסימן לד בארתי בס"ד והנפקותא שיש בין רמב"ם לרבינו ולפי אותן הדברים אין משמעות המחלוקת כמ"ש כאן המחבר וחלקו אלא לדיעה הא' שהיא דעת הרמב"ם דאינו נעשה פסול לעדות אלא שיאכל דווקא מאבק גזל כמ"ש שם: