אור החיים הקדמה
הקדמת הרב המחבר,

 מדבר, :

, , בהם ה' חמדות גנוזות. , וקוציהן למעלה מהם - את זו דרש רבי עקיבא, . אל סודם יכספו, ואל רוח החיה כמהלכת,  דעת, יראת ה'           לחיים.

במכתב, על השביל, בשבילי החכמה , .  להבין שלשת אלפים משל, ויהי שירו חמשה ואלף. : אמרתי אחכמה, והיא רחוקה ממני, את דרך עץ            החיים.

, , , דור דורות; זה בא בטענת מאורשה, וזה בא בטענת אשה בבתוליה אקח לי למנה נתנה, , , .

, , הבא ליטול - הנה שכרו אתו, זו תורה, אשר נתיחדה לו , וההוא יקרא בעל תורה, אשר עשאה כלי, מכאן ואילך העם נזונים ממנה, .

, , מלה במלה, ספורות תיבותיה, מנויות אותיותיה,  , באו יחד בדבור אחד, אשר הכין בחכמה , שם באר מיים           חיים.

ככתבן נאמרו הדברים מפי קדוש, הן חסר, הן יתיר, בסדר להשכיל השמע עם קול אלהים מדבר, ואליו ידרושו להטיבו באחריתו, נכון יהיה בהר ה' ונהרו אליו במושבו, מושב אלהים           חיים.

כתב להורותם נטה קו מאור תורה לנפש אדם הבאה להופיע נקבה תסובב גבר, הן הן גבורותיו להשכיל, להיטיב נר מוכן, להעלותו בב' מאורות הגדולים אשר חצב מן מהאשל רם, ולצלע נכון טפיים עולים, כי שלה גדול משלו, תורת חכם מקור חיים.

כתוב אחד אומר: "דורשני וחיה", וכתוב אחד אומר: "ישבני ואתישב"; ומי בעל דברים יגש אליו ולבבו יבין בהעירו, ואותו ידרוש והעמיד הדברים על בוריין, אל אשר יהיה שמה הרוח, רוח דעת, כי ממנו תוצאות           חיים.

כתוב בנביאים: מי האמין לשמועתינו באזנינו שמענו ישמע חכם לב והיה למבזה נפש היפה, בינה שים עיניך, ולבך תשית לנקוב בכונס משקה מים חיים וכמוציא משקה בטהרת ידים מוכיחות, תורת אלהים           חיים.

וכתוב יושר דברי אמת, אמת מארץ תצמח, העירותי מצפונה של תורה, באות נפשי ותער נפש חיי"ם א"ל השוק"ת, והעירה מכבוד אלהים, זו תורה טעמתי בקצה המטה, ותהי בפי מתוקה מיערת הדבש, ותקו נפש חיים לאור באור תורה, ובתבלין ב' וג' שמות ממין אחד מצטרפין להעלות על ספר את אשר הבינותי. 

הא', רוח נכון לכוין דעתי: להרחיק דברי חול ותענוגי עולם הזה, כי הם הדברים הפוגמים מעיקרם, ופוגמים פגימת בשר את המתוק, ולא יאירו שבילי פירושי התורה ממקור האמת; ואם יאירו, יהיו כסף סיגים. ואת הב' אקח רוח דעת לשקול במשקולת הדעת בהתבוננות הדעת שהוא דבר המתאים בין החכמה והבינה, ואל זה אביט בדבר ואופנו ואת אשר עדיו יגיעו הדברים להבין בהם לבל ישימו בפיהם מר למתוק מדבש ויורק טעמו מחסרון המקבל. והג' הנו נכבד, יראת ה' היא אוצרו, ודעתי גליתי לפני גולה עמוקות: הנני עבד לך ה', נוטע גן עדן להקריב ביכוריו לפני אדוני, אולי תתעשת אלי ויהיה כל פריי קודש הלולים; לרצותך אל חי חפצתי, וקוה קויתי, ליחד אשת דודים חפצתי וחשקתי, והריני משעבד דעתי וידיעתי בכללות ד' וד' מוצקות בבניני בנין עולם קטן בהכנת נפשי מול שמך, שפע ומשפיע ונשפע דבקתי נשמתי התחלתי וביארתי בתורה ופני מול פני שמי מודעת לבל יכשילני הכושל והמכשיל וביארתי ב' ג' גרגרים בכל פרשה תורה לשמה והן הקיפני שאור שבעיסתי וחמ"ץ את ארץ מצרים בשכשך מצרים במצרי"ם נרדף דלקוני בפיסה, במסירה, ועלילה ונגידה, ביד שר צר אכזרי, וכשזה נופל זה קם באין מבטח לרגע מחיי להרגיע ואני בתוך עמקי ים הצרות תפיסות על עסקי ממון ועל עסקי נפשות את נפשי הצלתי וכיושב בעולם חדש ישבתי ולמות מתוך תורה חשבתי ואל אור החיים נתתי לבי ועיני שכלי ולרגל מלאכתי הלכתי ולא יכולתי לתת חלק מהימים למלאכה זו בקביעות אלא ד' או ה' שעות בכל שבוע ויהי בבקר יום ה' יום יצירתי כי עת לחננה דבי דידן נצח להבראות לעשות רצון מלך החיים כי חפץ הוא לבריאתי כי מלאכת שמים על שכמי שמתי מימי חורפי ללמוד תורה לחפץ ללמוד גם לחזר אחרי היכול להבין נוסף על צרכי צבור ומשא הנצרכים לא לחלק בלבד אלא לגבות לספות ולחלק ולהצר במצומצמות צריכים ראיה שכלית לזון נפש אביונים צדיקים וטובים נוסף על מעמסת פיזור תורה בכל יום ב' דרשות ערב ובקר לכל בני העיר וכי יאריכו הימים דרשות ג' בכל יום את כל זה חפצתי עשות לי ויחדתי זמן מועט למצוה זו לפרש ב' ג' גרגרים מאמרי אלהים חיים אחד המרבה ואחד הממעיט וקדמתי בתפלה מול מקור החכמה ואליו פי קראתי שלא אכשל בדבר שאינו רצוי לפניו גם יחונני לבל אכשל במכשול גניבת דעת קטן וגדול וסייג עשיתי שמשכתי ידי מפתיחת ספרים לא לקולתם כוונתי חלילה חלילה כי כולם אענדם לראשי ואתעטר בהם אלא לבל אכשל להתכסות בשמלתם ובפתחי בספר תורת ה' לא הייתי מקדים להתחכם מהראשונים לדעת הערותיהם וישוביהם ואכניס טפח ואפרש פירוש ממוצע מביניהם ולזה יקרא אחיו של נחש הקדמוני כי ערום יערים להתגדר אלא תורת ה' כתובה לפני והיא העירה אותי והיא השיחתני והיא האירה נפשי לאור באור הערבי והרגשתי בנפשי שראתה נסתרות ותאכל ותשבע ותותר ממטעמי התורה באור פני מלך חיים.
כתבתי וקבצתי על יד על יד זעיר שם זעיר שם את אשר הבינותי מהם ישוב הכתובים דרך עיון בשיעור הדיבור עצמו דרך פשט ומהם דרך דרש ומהם דרך רמז ומהם דרך סוד בדרך נסתר ונגלה לעינים לו ולפעמים אמשוך בקסת הסופר בפשטי הכתובים בדרך משונה מדרשת חז"ל וכבר גליתי דעתי שאין אני חולק ח"ו על הראשונים אפילו כמלא נימא אלא שהרשות נתונה לדורשי תורה לעובדה ולזורעה אור זרוע לצדיק וארץ החיים מעלת פירות לכל זרע זרוע אשר יזרע בה בעלה בן תורה רק לדבר הלכה אל אשר יהיה שמה הרוח אשר תכנו ראשונים אחריהם לא ישנו גם לא לבדות מדעת אנוש דברים חדשים אשר לא שערום נוחלי תורה מפה אל פה אלא ע"פ הקדמותיהם אשר קבלו דלי מדלי אשר דלה לנו איש האלהים מהם יקחו הקדמותיהם בני תורה לעמול לעשות מסילת הכתובים ואורח דרך ושביל ונתיב להכנס בכתובים דברים שנאמרו בעל פה ובמעט זמן הרגעים בחנתי בב' ג' גרגרים בכל פרשה וקבצתים ושמתי באמתחתי והמו עלי סערות ימי המונעים ולא שבו הרודפים קויתי לשלום והנה מלחמה רץ אחר רץ לצר ולצורר וצרה נוגעת בחברתה עד צואר הגיע ונדדתי מעיר לעיר ונתקיים בי הנמלט מן הפחד יפול אל הפחת ולא שבת נוגש ומדהבה ובאת שדרכו למדוד בגסה דנוני וקול הב הב לא פסיק אף כי תם הכסף והמקנה והעמידו גברא אחזקתיה ואין חונן וסוגרו דלתי תורה כי האיש הבליעל הולך וחזק ויוסף לחטוא איש ישראל ח"ו והאיר ה' עיני שכלי אין זה אלא לקום ולעלות אל מקום חשבתי בו הוא מקום השכינה עיר הרמה עיר החביבה על אלהי עולם וממשלות עולם עליון ותחתון ואזרתי כגבר חלצי סיכנתי עצמי סכנות גדולות דרך מדבר באתי בו עד כי הביאני ה' פה עיר ליוארני יע"א לעלות דרך כאן לארץ חפצתי והצצתי ביושבי ארץ וקיימתי גירסת הגמרא או בטולך או בטולא דבר עשו ומצאתי אנשים בה יחידי סגולה אותם ידרוש ה' לטובה אשר מנפשם חמדו להטיב ברוח נדיבה ברוח סמוכה ובחרו בחיים זה לאהוב וזה לכבד וזה לעזור להועיל בני ציו"ן היקרים הדבר היקר נדבה רוחם אותם לעכבני אתם ימים, ימים על ימיהם תוסיף שנותם שנות חיים ושלום עד העולם. וד' המה מטיבי לכת בדרך טובים המה ראשי המתנדבים ושועים בקהילות ליוארני זכו ליטול חלקם בחיי"ם בתוספת מרובה טובה הלא המה הראשון אדם הוא בנן של קדושים ממשפחת רם הן גביר הן נדיב נשא ורם ונעלה כהר"ר רפאל נר"ו בן לאותו צדיק תורה וגדולה במקום אחד כמוהר"ר עמנואל אירגס זללה"ה ואתו קמו עמדו ב' שרשרות הזהב האחים המעולים רכבו מעלות הנדיבות ה"ה הגבירים הרמים אברהם וכהור"ר משה נר"ו בניו של נדיב גדול הנאמר בו ומעשיו יסתר לו לכוף אף שפל ברך ה"ה הגביר מופלא בנכסים כהור"ר יעקב ברוך קארוואלוי מנוחתו בעדן ועמהם ישר באדם חפץ חסד הוא אשר נדבה רוחו אותו לאחוז בסנסני התורה ה"ה הגביר המרומם כהור"ר מרדכי באסאן נר"ו והבא על החתום אשר חנן בזרועותיו וברך על המוגמר בנדיבות לבו הוא הגביר הנכבד נשא ורם כהור"ר רפאל נר"ו בן הגביר טוב לשמים ולבריות ה"ה כהור"ר משה חיים אירגאס נ"ע ד' מלכי חסד עם החיים נשאו קולם לעזרני בחסדם ובחרו באשר חפצתי עשות עד גדר אמור שאל מה אתן לך וגו' ויעצוני כליותי באומר לעת כזאת הגעת עלות על מזבח הדפוס מה שחדשתי מפשטי הכתובים הן אלה האנשים הנשיאים ידפיסו כל הכתוב לחיים ואף גם זאת כסתני הבושה מהם כעל כל הטובות קדומות ויקרו מלין מפי לומר להם באלה חפצתי.

והנה איש לנגדי אזור אור במתניו אוהב ה' וחונן אוהביו בחיבה רבה תהיה משכורתו מעם ה' שלמ"ה אלופ"י ומיודעי ולקח המשרה על שכמו ההוא אמר ועשה והיה לי לפה ולמשיב נפש כי באלה חפצתי להדפיס כל הכתוב לחיים בתורת אלהים ומד' רוחות בא הרוח נדיבה במרפא לשון מעיניהם האירו ואמרו עלינו לעשות להוציא הוצאות להעלות על מזבח הדפוס כל הכתוב לחיים ונשא לבם אותם לעשות הדבר בזהירות וזריזות מה' תהיה משכורתם שלמה וזכות הרבים תלוי בהם צדקתם עומדת לעד לאור באו"ר החיי"ם ויעצוני כליותי להדפיס החידושים סמוכים למקרא ותרגום ופירוש אדון המפרשים ואורם רבינו שלמה ע"ה לתועלת הבא לקרות שלא יחסר לו כל לחם אבירים וביררתי לי מאתי תחתי פשטי הכתובים שהם דרך קצרה ודקדוקים השייכים לישוב הכתובים ויחדתי דרך ארוכה משא ומתן בענייני הפוסקים וישובי מאמרי רז"ל וכתבתי העולה מתוך משא ומתחן דרך קצרה וקראתי שם החיבור ספר אור החיים כי התורה נקראת אור דכתיב כי נר מצוה ותורה אור ולפי שיש כמה דברים שיתיחס להם אור הנר ואור השמש והירח וכוכבים לזה ציינתיהו אור החיים שם זה מיוחס לבורא עולם הנקרא חיים דכתיב ומלך חיים ולתורה שנקראת חיים דכתיב תורת חכם מקור חיים ולצדיקים הנקראים חיים דכתיב ואתם הדבקים וגו' חיים כלכל. ברוך ה' השם חלקנו בחיים וכפי פרושות השמים מול בורא עולם שיעלה לפניו לרצון חיבור זה להאיר ענפי הקדושה ואם שגיתי באיזה דבר יעלה לרצון העסק אשר עסקתי שהכל היא לשמוח אלהי בוראי שמחת לבי ואור עיני הוא אדוני אלהים           חיים.

ותשלם מלאכת שמים זו בחודש א"ב הרחמן, ביום טוב שקבעו ישראל - יום גמר מלאכת עצי המערכה, שנת אש"ר או"ר לו בציון, אשר אנכי עולה שמה, עבד ה', עבד תורה, עבד ישראל. נאום חיים בן לא"א החכם השלם כמוה"ר משה ן' עטר זלה"ה.