ט"ז על חושן משפט רנז
(ס"ו אינו זוכה בו לאכול פירות) כתב זה דל"ת דיש כח לנותן לחזור בו כל ימי חייו כמו שכ"מ דהא סתמא אמר בפ"ק דב"מ איזהו מתנת בריא דלא קנה אלא לאחר מיתה כמתנת שכ"מ ס"ד דאף זה בכלל וכ"כ המ"מ בשם י"א קמל"ן הרמב"ם דלענין חזרה לא הוי כשכ"מ אלא לאכול פירות לחוד ובזה נתיישב מה שתמה ב"י על רבינו במה שכ' דברים אלו בשם הרמב"ם ומ"ה כתב רבינו לפיכך הגוף קונה מיד ואינו יכול לחזור כו' וזה פשוט:

(עם אשתו) שם בתשובה בב"י היים והוא דאמר דשייר לעצמו לבד לומר שלא ידורו עמו אפי' בניו הקטנים ולא הנטלים עמו עכ"ל: