בני אהובה/הלכות אישות/י/יח
הלכות אישות/י/יח

כשם שנותנין זמן לאשה וכו'. הר"ן פרק אע"פ הוכיח דברי רבינו ז"ל מהא דפריך כתובות דף נ"ז לרב הונא דאמר נותנין לבוגרת שלשים יום מהא דתנן בנדרים דף ע"ג בוגרת ששהתה י"ב חודש ואם איתא כדעת הירושלמי דבחור שנשא אלמנה והיא תובעה אותו נותנים לו י"ב חודש משום דיכול לומר חיבתך עלי יותר מבתולה לישני ליה דמתניתין מיירי בבחור שנשא בוגרת והיא תובעה אותו אלא ודאי משמע דהוא גריר בתרה כדעת הרמב"ם עכ"ל וצריך פירוש לדבריו דהא אף אי רב הונא ס"ל כירושלמי ליכא לשנות דאיירי בבחור שנשא דהא קתני נמי במתניתין ובאלמנה שלשים יום ואי איירי בבחור א"כ גם בבחור שנשא אלמנה נותנין י"ב חודש לדעת הירושלמי (ז) וצ"ל דכוונת הר"ן היא כך דמנא לן להקשות דדלמא בהך דבחור שנשא אלמנה ס"ל לרב הונא דאינו יכול לומר חיבתך עלי כבתולה דאין צורך תכשיטין לאלמנה רק בבוגרת דהיא בתולה והיא אין לה זמן דכבר הכינה עצמה אבל בבעל לא שייך כן דאטו מי ידע דיקדש בוגרת א"כ חיבת בתולה עליו וצריך י"ב חודש ומנ"ל להקשות ארב הונא אלא ודאי הא דנותנים זמן לאיש הכל לפי האשה דאם אין לה זמן אף לו לית ליה זמן ולא מטעם הכנה רק דלא תלקה מדת הדין דהיא צריכה להנשא תיכף והוא יעכב אותה והנושא אשה ולא התנה אדעתא דהכי כנסה וא"כ אין חילוק בין בוגרת לאלמנה כלל דהכל תלוי בה אך כל זה אינו מספיק שיהיה הרמב"ם סותר דברי הירושלמי בקושיא קלושה כזו וצ"ע.

(ז) אמר המגיה עיין בספר פני משה פרק אע"פ שהקשה ג"כ כקושיית הרב המחבר על הר"ן והניח דברי הר"ן בתימה.