טור מנוקד אבן העזר קנג
המוצא גט אשה בשוק, אם האשה נותנת סימן, כגון שאומרת נקב יש בצד אות פלוני, ואומרת שכבר נתגרשה בו וממנה נפל, יחזירהו לה, אפילו אם הבעל מכחישה ואומר שממנו נפל ולא גרשה מעולם אלא שציוה לכתבו ולא נתנו עדיין, אפילו אם גם הוא נותן בו סימן.
ואם אינה נותנת בו סימן והבעל מכחישה - לא יתנוהו לא לו ולא לה.
ואם הבעל מודה שכתבו ואומר שיתנוהו לה להתגרש -
אם נמצא במקום ובשעה שראוי להחזיר דליכא למיחש שמאחר נפל כדפרישית לעיל[1] - יתנוהו לה ותתגרש בו מעתה.
ואם לאו - לא יתנוהו לה.
ואם הוא מודה שנתגרשה בו והיא שואלת אותו לגבות בו כתובתה, כההיא דתנן 'הוציאה הגט ואין עמו כתובה גובה כתובתה', והוא אומר שכבר פרעה והחזירתו לו וממנו נפל - מחזירו לה אפילו אינה אומרת נקב יש בו בצד אות פלוני, רק כשאמרה סימן מובהק כגון שאומרת 'כך וכך אצבעות באורך הגט' או ברחבו, או שאומרת מדת אורך החוט הקשור בו.
אבל אם אמרה 'הגט היה ארוך' או 'קצר' ואינה מכוונת מידתו, או 'החוט לבן' או 'שחור', או שאמרה 'שהיה מונח בחפיסה' או 'בדלוסקמא' - אינו סימן להחזירו לה על ידו.