סמ"ע על חושן משפט שפד


סעיף א

 נ"מ לפטור בו כלים שנשברו דשבירה זהו מיתתן ובבור כתיב ונפל שמה שור או חמור ודרשינן שור ולא אדם (פי' אם מת אדם שם פטור אבל אם הוזק בו האדם חייב) וחמור ולא כלים וכמ"ש לקמן בסי' ת"י:

סעיף ד

 פי' שחצבו מן ההר:

 פי' לאומן לקצעו ולרבעו שיהי' ראוי לקבעו בכותל וכשגמר קצועו מן הדרך למסרו ליד החמר ולהוליכו למקום הבנין והחמר מוסרו לכתף ונושאו על החומה ואותו כתף כשנשאו על החומה מדרכו למסרו ליד האומן העומד על הבנין והאומן הבנאי מסרו לפועל הבונה ומסדרו בכותל וקאמר דאם נשבר האבן בעודו ביד א' מהן הוא לבדו חייב אע"ג דכולן קבלנים הן במלאכה זו משא"כ אם אחר שכבר סדרו והניחו על הבנין אירע סיב' שנפל והזיק דבזה אומרי' אם הם כולם קבלנים שכולן ביחד משלמין ההיזק וכדמסיק: