רי"ף על הש"ס/חולין/פרק יא
ראשית הגז נוהג בארץ ובחוצה לארץ בפני הבית ושלא בפני הבית בחולין אבל לא במוקדשין חומר בזרוע ובלחיים ובקיבה מראשית הגז שהן נוהגין בבקר ובצאן במרובה ובמועט וראשית הגז אינו נוהג אלא ברחלים ואינו נוהג אלא במרובה:

גמ' א"ר נחמן בר יצחק האידנא נהוג עלמא כתלתא סבי כר' אלעאי בראשית הגז דתניא ר' אלעאי אומר ראשית הגז אינו נוהג אלא בארץ.

כר' יהודה בן בתירא בדברי תורה דתניא ר' יהודה בן בתירא אומר אין דברי תורה מקבלין טומאה.

כר' יאשיה בכלאים דתניא ר' יאשיה אומר לעולם אינו חייב עד שיזרע חטה ושעורה וחרצן במפולת יד:

 מתני' וכמה הוא מרובה ב"ש אומרים שתי רחלות שנאמר (ישעיהו ז) יחיה איש עגלת בקר ושתי צאן וב"ה אומרים חמש שנאמר (ש"א כה) וחמש צאן עשויות.

חמש רחלות גוזזות מנה מנה ופרס חייבות בראשית הגז דברי רבי דוסא וחכ"א חמש רחלות גוזזות כל שהן:

גמ' תניא ר' ישמעאל בר' יוסי אומר משום אביו ארבע שנאמר (שמות כא) וארבע צאן תחת השה תניא אמר רבי אלמלי דבריהן דברי תורה ודברי בריבי דברי קבלה דברי בריבי אנו שומעין וכ"ש שדבריהן דברי קבלה ודברי בריבי דברי תורה והאמר מר אין הכרעה שלישית מכרעת א"ר יוחנן מפי שמועה אמרה מפי חגי זכריה ומלאכי:

גוזזות כל שהן.

וכמה כל שהן אמר רב מנה ופרס ובלבד שיהו מחומשות ושמואל אמר ששים סלעים ונותן סלע אחד לכהן רבה בר בר חנה אמר רבי יוחנן שש.

חמש לכהן ואחת לו עולא אמר ר' אלעזר כל שהן שנינו רב ושמואל אמרי תרוייהו ראשית הגז בששים ואי קשיא לך הא דתנן כמה הוא נותן לו משקל חמש סלעים ביהודה שהן עשר סלעים בגליל מלובן ולא צואי ההוא בישראל שיש לו גיזות הרבה ומבקש ליתנם לכהן עסקינן דאמרי' כל חד וחד לא תבצר ליה מחמש סלעים.

ומנה דקאמר רב מנה בן ארבעים סלעים דה"ל מנה ופרס ששים סלעים כדקאמר שמואל ור' יוחנן נמי בששים ס"ל וההיא דקאמר שש חמש לכהן ואחת לו ההיא משום ר' ינאי רביה הלכך הלכתא ראשית הגז בששים דהוה ליה ר' ינאי יחיד אצל רבים וקי"ל דיחיד ורבים הלכה כרבים וחזינן קמאי כגון בעל הלכות ומר רב חפץ גאון דפסקו הלכה במתניתין דקתני חמש רחלות שנאמר ש"א כב וחמש צאן עשויות
 וכפשטא דמתני' דקתני וכמה הוא נותן לו משקל חמש סלעים ביהודה וכו' ואתיא כר' יוחנן משום רביה:

מתני' לא הספיק ליתנו לו עד שצבעו פטור ליבנו ולא צבעו חייב הלוקח גז צאנו של עובד כוכבים פטור מראשית הגז לקח גז צאנו של חבירו אם שייר המוכר המוכר חייב ואם לאו הלוקח חייב:

הדרן עלך ראשית הגז