רשב"ם על בראשית יט
(ב). כי ברחוב נלין: אלא ברחוב נלין:

(ד). כל העם מקצה: להודיע שאפילו אחד מן העשרה שאמר אברהם לא נמצא בהם:

(ה). ונדעה אותם: משכב זכר, וכן בפלגש בגבעה:

(ח). כי על כן אשר באו:

(ט). גש הלאה: כדכתיב קרב אליך אל תגע בי כי קדשתיך, התקרב לצד הלאה כלומר ברח לך מאצלנו:
בא לגור: לוט היה גר בסדום:
נרע לך מהם: יותר מהם נעשה לך רעה:

(יא). בסנורים: מכת עיורון ושממון:

וילאו: פירוש לא יכלו עוד למצוא הפתח לא בקשו הפתח, וכן ונלאו מצרים לשתות מים מן היאור, לא יכלו לשתות מאחר שהיו דם, וכן מוכיח לבסוף ולא יכלו לשתות ממי היאור, ובכמה מקומות לשון נלאו מכופל לא יכלו, כמו כלכל לא אוכל, וכן והיה כי נראה כי נלאה מואב על הבמה ובא אל מקדשו להתפלל ולא יוכל, וכן הנסה דבר אליך תלאה ועצור במילין מי יוכל, כלומר בשביל שניסה אותך הקב"ה בייסורין אתה נלאה, כלומר אין אתה יכול להיות שותק וחשבת בלבך ואמרת עצור במילין מי יוכל:

(יב). עוד מי לך פה: העוד לך קרובים בעיר מלבד אילו שבבית:

(יג) וישלחנו: משקל דגש ואע"פ שכל שליחות של שלוחים החוזרים כתב בהם וישלח משקל רפי, באילו כתב משקל דגש לפי שהוא שילוח של השחתה כדכתיב ושן בהמות אשלח בם ישלח בהם ערוב:

(טו). וכמו השחר עלה: נכתב פסוק זה בשביל שכתב לפנינו השמש יצא על הארץ ולוט בא צוערה, להודיע שכל כך המתינו לו המלאכים בשביל חיבתו של אברהם:

(יז). אל תביט אחריך: בשביל צער חתניך שבעיר, ועוד כי המביט אחריו מתעכב בדרך גם שלא להסתכל במלאכים ובמעשיהם שלא לצורך כדכתיב מות נמות כי ה' ראינו, וכן ביעקב כי ראיתי אלקים פנים אל פנים ותנצל נפשי:

(כ). הלא מצער היא: עמה מועטין ויכול אתה להניחה עכשיו שאין בה רוב חוטאים:

(כד). וה' המטיר: המלאך גבריאל:
מאת ה': שכינה ממש וכן היא בבראשית רבה ובתנחומא:

(כח). וישקף: לדעת אם נמצאו שם עשרה וניצולו אם לאו:

(ל). כי ירא לשבת בצוער: שלא הניחה המלאך אלא בשביל שלא היה לו פנאי להמלט ההרה ועכשיו שיש לו פנאי קיים דברי המלאך לשבת בהר אולי יהפוך העיר:

(לא). ואיש אין בארץ:  סבורות היו שהעולם נהפך שהביא מבול של אש:

(לז). עד היום: בימי משה וכן כל היום עד ימי הסופר שכתב את הדבר: