עין איה על שבת ט קב
קב. שוב מה כתיב בה, "כבד את אביך ואת אמך", אב ואם יש לכם. אותו הקישור של המשפחה, אותו הזיקוק שהענינים הרוחניים והחומריים שהם משתתפים להויית החיים והמשכת שלשלת הדורות, שהענינים האידיאליים מתמזגים ביחד עם הנטיות הטבעיות, והארציות והשמימיות (מאגדת) [מאוגדות] באגודה אחת, ועל הכל מתוה הוא החותם של הוד החיים של האחדות הריבונית את תמונת תבניתו, דבר זה אי אפשר לו להבלט כ"א באותה התכונה המלאה של המשפחה האנושית. יחש ההורים אל בניהם, והבנים אל הוריהם, במובן הטהור, הממזג את הצורה האצילית בתוך המסכים החמריים, ומעדן את כל יסוד החיים גם בגסות ממשיותו, הבאה בבהירות קדשה במצות כבוד אב ואם, אי אפשר לדוגמא עליונה זו להיות מתגלה כ"א בחיי המשפחה האנושית דוקא, באותה התכונה שהיא מובדלת בה מכל החיים הטבעיים שקועי החמריות מעבר מזה, ומכל יצורי מרומים שפועי ההשכלה, החיים רק חיי השכלה ואידיאליות מעבר מזה. ותורה זו, העומדת להפך את כל המחשכים לאורות עולמים, את כל מגורות המות לחיים עדינים ממולאי נצח והוד, אי אפשר להנתן כ"א לבני אדם לא למלאכי השרת. אב ואם יש לכם.
שבת ט קב