טור מנוקד אבן העזר מב
אין האשה מתקדשת אלא לרצונה. נתקדשה שלא לרצונה אינן קדושין.

נשאל לאדוני אבי הרא"ש ז"ל: לאה שאמרה לראובן "תן לי מנה שאתה חייב לי", ונתן לידה שלושה פשיטים וכשנתנם לידה אמר לה "הרי את מקודשת לי", וכששמעה השליכה המעות ואמרה "איני רוצה לקדש", ועדים מעידים בזה. והשיב: שאין כאן בית מיחוש ואינה צריכה גט.

וכתב הרמב"ם ז"ל: אבל האיש שאנסוהו וקדש, קדושיו קדושין.
ורי"ף כתב שאין קדושיו קידושין.
וכן כתב בעל העיטור.

המקדש שלא בעדים, ואפילו בפני עד אחד - אינם קידושין, ואפילו שניהם מודים בדבר.
ובספר המצוות כתב שחוששין לקידושין להצריכה גט.

אבל קדש בפני עדים, אפילו לא אמר להם "אתם עדי" - שפיר דמי.

המקדש בפסולי עדות דאורייתא - אינם קדושין.
וכתב הרמב"ם: אבל בפסולי עדות דרבנן, או בעדים שהם ספק פסולי תורה, אם רוצה לכנוס חוזר ומקדש בעדים כשרים, ואם לא רוצה לכנוס צריכה גט מספק, ואפילו אם כפרה האשה ואומרת "לא קדשתני", כופין אותו ליתן גט.