אבן עזרא על תהלים פב


פסוק א

מזמור לאסף אלהים - טעם נצב בעדת אל - הכבוד שהוא עם עדת ישראל.

בקרב אלהים - הם המלאכים שהם האלהים וצבא השמים בני האלהים, כי על ידי המלאכים הם כל משפט אלהים בארץ.

ויש אומרים: כי בקרב אלהים – כמו: אלהים לא תקלל.
והטעם: כי הוא בקרבם ויש להם לישמר שלא ישפטו עול.

פסוק ב

עד - עתה יוכיח השופטים שהם אלהים מתי תשפטו משפט עול, כי כח השם במלאכים בפעלים.

ופני רשעים תשאו - הפך: נפלו פניך, על כן אחריו: הלא אם תטיב שאת.

פסוק ג

שפטו - עשו משפט יתום שאין עוזר לו, שלא יוכל לדבר ואלמנה שאין לה בעל הצדיקו, כי הרשעים יעשו להם חמס ואתם נושאים פניהם.

פסוק ד

פלטו - שפטו דל בממון ופלטו דל בנפש.

פסוק ה

לא - דברי המשורר שהוכיחם ולא ידעו ולא הבינו, או טעמו, שתקו כאילו לא ידעו.

וטעם בחשכה יתהלכו – כי השוחד יעור עיני פקחים.

וטעם ימוטו – ראוים הם מוסדי ארץ שימוטו בעבור עיוות הדין, או לא יחוסו השופטים שימוטו כל מוסדי ארץ.

פסוק ו

אני - מושב אלהים ישבתם.

ובני עליון - כמלאכים.

פסוק ז

אכן - אין אתם רק כאדם תמותון.
והטעם: כי נשמתכם כנשמת המלאכים והנה אינכם רק כגופות תמותון.

וכאחד השרים - המתגברים ועושים חמס וככה דרך שרים וכל שופטי ארץ.

פסוק ח

קומה - תפלת המשורר, או ידבר על לשון הצועקים חמס או דרך נבואה.

ובי"ת בכל הגוים – נוסף כמו: לכו לחמו בלחמי ויהיה הפועל יוצא כדרך: ונחלתנו ונחל ה' את יהודה חלקו.
ורבי יהודה הלוי אמר: אתה תהיה נחלה לצועקים בכל הגוים.

אבן עזרא על תהלים