סמ"ע על חושן משפט ריג


סעיף א

 הב"י כתב הטעם מפני שהשובך אינו נחשב וטפל הוא לפירותיו ונמכר מסתמא עמו משא"כ אילן שאינו טפל להפירות היוצאים ממנו ובפריש' כתבתי לחלק ביניהן בענין אחר והוא דמדלא אמר פירות יוני שובך פ' או יונים שיולדו לי בשנה זו אני מוכר לך נשמע מלשונו דכוונתו היה להקנות לו היונים שיולדו לו באופן המועיל וכאלו א"ל השובך מכור לך להיונים שיולדו לתוכו וכן הכוורת לדבשו ומפני שלא תאמר אף אם אמר לו אני מוכר לך השובך להיונים שיוולדו לא יהא נמכר עמו כיון שהוא דבר שלא בא לעולם ואין היונים יוולדו מגוף שובך כמו פירות האילן שיצאו מגוף האילן משום הכי אמר שדומה למוכר אמת המים כו' שגם כן הדגים אינם נולדים מגוף המים אלא נתגדלו בתוכו ונמכרים כמו מי שמוכר אילן לפירותיו מה"ט הקדים הרמב"ם והמחבר השוואתו לדין מוכר אמת המים וסיים וכתב עליו כמו שמוכר אילן כו' ולא כתב "וכמו בוי"ו מוכח מזה דר"ל והרי שניהן הן כמו שמוכר אילן כו' ועפ"ר וק"ל:

סעיף ב

 פי' שלא פרחו האפרוחים דאם פרחו לית בהו איסור דלא תקח האם על הבנים אף שלא עמדה מעליהן האם דבפרק שלוח הקן דרשינן אפרוחים דומיא דבצים מה בצים שלא פרחו כן אפרוחים וכמ"ש הרמב"ם פרק י"ג מהלכות שכנים ובטור י"ד סימן רצ"ב ע"ש:

 כתוב בד"מ ומשמע מפי' רש"י דאף אם "עמדה מעליהם פעם אחת קנאה ודלא משמע כן בהמ"מ פכ"ג ממכירה ועד"ר:

 הוא הדין אם פרחו האפרוחים אלא מיירי כאן באפרוחים קטנים שאינם יכולין לפרוח אף אם יטפח בקן ודומיא דבצים שבקן ולהן אין תקנה עד שיפרח מהן האם ומיד שיפריחו האמהות מהן חצירו קונה לו האפרוחים והביצים ושוב אף אם חזר ורובץ עליהן האם מותר ליקח האם עם הבנים ואף שכתב שלח תשלח ודרשו רז"ל אפי' מאה פעמים הני מילי כשהקן אינו בחצירו דאז אף אם פרח מהן האם כ"ז שלא נטל לידו הקן וזכה בהן לא מיקרי מזומן וחזר האיסור לכמו שהיה משא"כ כשהוא בחצירו דמיד שפרח מהן האם זכה חצירו בקן ונעשה מזומן ודרשינן כי יקרא פרט למזומן ועפ"ר מ"ש עוד מזה: