מקרא מבואר/פרקי בסיס/ספר דברים/יג


פרק יג
כָּל הַדָּבָר שֶׁאֲנִי מְצַוֶּה אֶתְכֶם – הַקְפִּידוּ לְקַיֵּם אוֹתוֹ, אַל תּוֹסִיף עָלָיו וְאַל תַּחְסִיר מִמֶּנּוּ.
פָּרָשַׁת נְבִיא הַשֶּׁקֶר
אִם יָקוּם אֶצְלְךָ נָבִיא אוֹ חוֹלֵם חֲלוֹם נְבוּאָה, וְיִתֵּן לְךָ סִימָן אוֹ נֵס לְהוֹכָחַת נְבוּאָתוֹ.
וְהַסִּימָן אוֹ הַנֵּס שֶׁהוּא דִּבֵּר אֵלֶיךָ יִתְקַיֵּם, וְהוּא יֹאמַר: נֵלֵךְ אַחֲרֵי אֱלֹהִים אֲחֵרִים שֶׁאֵינְךָ מַכִּיר וְנַעֲבוֹד אוֹתָם.
אַל תַּקְשִׁיב לְדִבְרֵי הַנָּבִיא הַהוּא אוֹ לְחוֹלֵם הַחֲלוֹם הַהוּא, כִּי ה' אֱלֹהֵיכֶם מְנַסֶּה אֶתְכֶם לָדַעַת אִם אַתֶּם אוֹהֲבִים אֶת ה' אֱלֹהֵיכֶם בְּכָל לִבְּכֶם וּבְכָל רְצוֹנְכֶם.
לְכוּ אַחֲרֵי ה' אֱלֹהֵיכֶם, כַּבְּדוּ אוֹתוֹ, שִׁמְרוּ אֶת מִצְווֹתָיו, שִׁמְעוּ בְּקוֹלוֹ, עִבְדוּ אוֹתוֹ, וְהִדָּמוּ לוֹ בִּתְכוּנוֹתָיו.
וְהַנָּבִיא הַהוּא אוֹ חוֹלֵם הַחֲלוֹם הַהוּא יוּמַת כִּי הֵסִית נֶגֶד ה' אֱלֹהֵיכֶם שֶׁהוֹצִיא אֶתְכֶם מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם וּפָדָה אוֹתְךָ מִבֵּית עֲבָדִים – לְהָסִיט אוֹתְךָ מֵהַדֶּרֶךְ שֶׁה' אֱלֹהֶיךָ צִוָּה אוֹתְךָ לָלֶכֶת בָּהּ, וּתְבַעֵר מִתּוֹכְךָ אֶת הָרָע.
פָּרָשַׁת מֵסִית וּמַדִּיחַ
אִם אָחִיךָ בֶּן אִמְּךָ אוֹ בִּנְךָ אוֹ בִּתְּךָ אוֹ אִשְׁתְּךָ שֶׁיְּשֵׁינָה בְּחֵיקְךָ אוֹ חֲבֵרְךָ שֶׁאָהוּב עָלֶיךָ כְּנַפְשְׁךָ, יָסִית אוֹתְךָ וְיֹאמַר בַּסֵּתֶר: נֵלֶךְ וְנַעֲבוֹד אֱלֹהִים אֲחֵרִים שֶׁלֹּא הִכַּרְתָּ אַתָּה וַאֲבוֹתֶיךָ.
מֵאֱלֹהֵי הָעַמִּים שֶׁסְּבִיבוֹתֵיכֶם הַקְּרוֹבִים אֵלֶיךָ אוֹ הָרְחוֹקִים מִמְּךָ, מִקְצֵה הָעוֹלָם וְעַד קְצֵה הָעוֹלָם.
אַל תַּסְכִּים לוֹ וְאַל תִּשְׁמַע בְּקוֹלוֹ, אַל תְּרַחֵם עָלָיו וְאַל תַּחְמוֹל וְאַל תָּגֵן עָלָיו.
אֶלָּא הֲרוֹג אוֹתוֹ – אַתָּה תּוֹשִׁיט אֶת יָדְךָ תְּחִלָּה לַהֲרוֹג אוֹתוֹ, וְכָל הָעָם אַחַר כָּךְ.
סְקוֹל אוֹתוֹ בָּאֲבָנִים שֶׁיָּמוּת כִּי הוּא נִסָּה לְהַסִּיט אוֹתְךָ מֵה' אֱלֹהֶיךָ שֶׁהוֹצִיא אוֹתְךָ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם מִבֵּית עֲבָדִים.
וְכָל יִשְׂרָאֵל יִשְׁמְעוּ וְיִפְחֲדוּ, וְלֹא יַעֲשׂוּ שׁוּב אֶת הַדָּבָר הָרָע הַזֶּה אֶצְלְךָ.
פָּרָשַׁת עִיר הַנִּדַּחַת
אִם תִּשְׁמַע שֶׁבְּאַחַת עָרֶיךָ שֶׁה' אֱלֹהֶיךָ נוֹתֵן לְךָ לָגוּר שָׁם קָרָה כָּךְ:
יָצְאוּ מִתּוֹכְךָ אֲנָשִׁים בְּלִי עוֹל אֱלֹהִים, וְהִסִּיטוּ אֶת יוֹשְׁבֵי עִירָם וְאָמְרוּ: נֵלֵךְ וְנַעֲבוֹד אֱלֹהִים אֲחֵרִים שֶׁלֹּא הִכַּרְתֶּם.
וְתִדְרוֹשׁ וְתַחְקוֹר וּתְבָרֵר הֵיטֵב וְהִתְבָּרֵר שֶׁאֱמֶת וְנָכוֹן הַדָּבָר, נֶעֶשְׂתָה אֶצְלְךָ הַתּוֹעֵבָה הַזֹּאת.
הֲרוֹג אֶת יוֹשְׁבֵי הָעִיר הַהִיא בְּלַהַב הַחֶרֶב, הַשְׁמֵד אוֹתָהּ וְאֶת כָּל מַה שֶּׁבָּהּ וְאֶת הַבְּהֵמוֹת שֶׁלָּהּ בְּלַהַב הַחֶרֶב.
וְאֶת כָּל הַשָּׁלָל שֶׁלָּהּ תֶּאֱסוֹף אֶל תּוֹךְ הָרְחָבָה שֶׁלָּהּ, וְתִשְׂרוֹף בָּאֵשׁ אֶת הָעִיר וְאֶת כָּל הַשָּׁלָל שֶׁלָּהּ – הַכֹּל, לַה' אֱלֹהֶיךָ, וְהִיא תִּהְיֶה חֻרְבָּה לְעוֹלָם – לֹא תִּבָּנֶה עוֹד.
אַל תִּקַּח בְּיָדְךָ שׁוּם דָּבָר מֵהַשָּׁלָל הַמּוּחְרָם, כְּדֵי שֶׁה' כִּבְיָכוֹל יֵרָגַע מִכַּעֲסוֹ וְיִתְמַלֵּא עָלֶיךְ בְּרַחֲמִים וִירַחֵם עָלֶיךָ וְיַרְבֶּה אוֹתְךָ, כְּמוֹ שֶׁנִּשְׁבַּע לַאֲבוֹתֶיךָ.
כִּי תִּשְׁמַע בְּקוֹל ה' אֱלֹהֶיךָ לְהַקְפִּיד לְקַיֵּם אֶת כָּל הַמִּצְווֹת שֶׁלּוֹ שֶׁאֲנִי מְצַוֶּה אוֹתְךָ הַיּוֹם, לַעֲשׂוֹת רַק דְּבָרִים יְשָׁרִים בְּעֵינֵי ה' אֱלֹהֶיךָ.
מקרא מבואר