פסיקתא דרב כהנא יב כג
זהו שא' הכת' שמעה עמי ואדברה ישראל ואעידה בך אלהים אלהיך אנכי (תהלים נ:ז). א"ר פנחס בן חמא שמעה עמי שאדברה, שיהא לי פתחון פה לקטרג לשרי אומות העולם. שמעה עמי ואדברה, א"ר יהוד' בר' סימון בשם ר' יהושע בן לוי לשעבר ישר' היה שמכם, עד שלא קבלתם את התורה כשמותן של אומות העולם, שבא וחוילה וסבתא ורעמא (בראשית י:ז), כן היה שמכם ישר', משקיבלתם את התורה עמי, שמעה עמי ואדברה (תהלים שם). אין מעידין אלא למי שומע, שמעה עמי ואדברה ישראל ואעידה בך (שם). אלהים אלהך אנכי (שם), ר' יוחנן ור' לקיש. ר' יוחנן אמ' אלהים אני, דיין אני. אלהיך אני, פטרונך אני מתקיים עליך. וריש לקיש א', אלהים אלהיך אנכי (שם), פטרונך אני, מה הפיטרון מועילה אצל הדין, אלהים אלהיך אנכי. ר' פנחס הכהן בן חמה א' אלהים אלהיך אנכי (שם), למי הוא מדבר, למשה הוא מדבר. אמ' לו, בשביל שקראתי אותך אלהים, שנ' ראה נתתיך אלהים לפרעה (שמות ז:א), אלא אלהיך אנכי (תהלים שם). ד"א אלהים אלהיך אנכי (שם), רבותינו או' בשופטי' מדבר. אמ' להם, לא משום שקראתי אתכם אלהות שנ' אלהים לא תקלל (שמות כב:כז), אלא אלהיך אנכי (תהלים שם). א"ר יהודה הלוי בר' שלום בישר' הוא מדבר. א' להם, לא בשביל שקראתי אתכם אלהים, שנ' אני אמרתי אלהים אתם (תהלים פב:ו), אלא אלהיך אנכי (שם נ:ז).