תקנות המצאת מסמכים לפי אמנת האג 1965
; ; ; ; ; .

בתוקף סמכותי לפי  , ולפי  , ושאר הסמכויות הנתונות לי על פי כל דין, אני מתקין תקנות אלה:

 בתקנות אלה –
 ”האמנה“ – האמנה בדבר המצאתם, בחוץ לארץ, של כתבי בי־דין וכתבים שלא מבי־דין בענינים אזרחיים או מסחריים, על נספחיה, שנערכה בהאג ביום 15 בנובמבר 1965 לרבות הצהרת ישראל על פיה, ואשר נוסחה ניתן ;
 ”מדינת האמנה“ – אחת המדינות שהן צדדים  ואשר שמותיהן מפורטים ;
 ”מנהל בתי המשפט“ – השופט ששר המשפטים מינהו על ביצועם של סדרי המינהל של בתי המשפט על פי , לרבות כל מי שמנהל בתי המשפט מינהו לענין תקנות אלה;
 ”מסמך“ – כתב בי־דין בענין אזרחי או מסחרי או מסמך משפטי חיצוני כמשמעותו ;
 ”נמען“ – האדם שיש להמציא לו מסמך.

 תקנות אלה באות לביצוע  ויפורשו אתה כאחד.

 הרשות המרכזית בישראל לצרכי  היא מנהל בתי המשפט.

 הוגשה למנהל בתי המשפט בקשה להמציא מסמך בישראל שיצאה מאחת ממדינות  והבקשה הוגשה בהתאם לדרישות , ינהג מנהל בתי המשפט לענין המצאת המסמך על־פי הוראות  ובהתאם להוראות הדין החל בישראל על המצאת כתבי בי־דין בענינים אזרחיים, אלא אם נראה לו כי קיימת סיבה על פי  לסרב לבקשה.

 בקשה להמציא מסמך לנמען שמענו באחת ממדינות  (להלן – הבקשה) תהיה ערוכה לפי .
 הבקשה תיערך בשלושה עותקים כשהתורפים בטופס יהיו מודפסים במכונת כתיבה בשפה רשמית של המדינה המתבקשת, או באנגלית או בצרפתית, ואליה יצורפו שני עתקים מהמסמך שיש להמציאו.
 הצד המעונין יגיש את הבקשה על נספחיה לבית המשפט או לרשם או לרשות האחרת שהיתה מוסמכת להמציא את המסמך, אילו מענו של הנמען היה בישראל.
 עם הגשת הבקשה יפקיד הצד המעונין בקופת בית המשפט ערבון להבטחת הוצאות ההמצאה בסכום שקבע הרשם או המזכיר הראשי של בית המשפט או הפקיד האחראי של הרשות האחרת כאמור, אולם רשאי הרשם על פי בקשה בכתב להתיר שתינתן ערובה סבירה אחרת להנחת דעתו, במועד ובתנאים שיקבע, שתבוא במקום הערבון.
 הרשות שאליה הוגשה הבקשה תעבירנה על נספחיה למנהל בתי המשפט.

 מצא מנהל בתי המשפט כי הבקשה תואמת את הוראות  ותקנות אלה, יעבירנה לתעודתה על־פי הוראות ; אחרת, יחזירנה למבקש באמצעות הרשות שהעבירה אותה אליו.

 מנהל בתי המשפט יעביר את האישור על המצאת המסמך שנתנה הרשות המרכזית של מדינת  אל הרשות שהעבירה אליו את הבקשה.

 הוגשה בקשה לפי  להמציא לנתבע במדינת  הזמנה לדין, יחולו הוראות   וההצהרה (ג) שנעשתה בידי מדינת ישראל אגב אישרורה של .

 , , , לא יחולו על המצאת מסמכים שתקנות אלה חלות עליה.

 תחילתן של תקנות אלה היא ביום השלושים לאחר פרסומן.

 לתקנות אלה ייקרא ”תקנות המצאת מסמכים לפי אמנת האג 1965, תשל״ו–1975“.

 

 

 

 המדינות החתומות על ,
 ברצותן ליצור אמצעים מתאימים כדי להבטיח שכתבי בי דין וכתבים שלא מבי דין, שיש להמציאם בחוץ לארץ, יובאו לידיעתם של נמעניהם בזמן הנכון,
 ברצותן לשפר את ארגונה של העזרה המשפטית ההדדית למטרה זו, באמצעות פישוטם והחשתם של סדרי הדין,
 החליטו לכרות  בענין זה והסכימו על ההוראות שלקמן:

  תחול, בענינים אזרחיים או מסחריים, בכל המקרים שבהם יש להעביר כתב בי־דין או כתב שלא מבי־דין, לשם המצאתו בחוץ לארץ.
  לא תחול מקום שמענו של האדם שיש להמציא לו את הכתב אינו ידוע.

 כל מדינה בעלת  תציין רשות מרכזית אשר תיטול עליה, בהתאם , את התפקיד לקבל בקשות להמצאה, שמקורן מדינה אחרת בעלת , ולמלא אחריהן.
 כל מדינה תארגן את הרשות המרכזית בהתאם לדיניה שלה.

 הרשות או הפקיד המשפטי המוסמכים לפי דיני ארץ המוצא ישלחו אל הרשות המרכזית של המדינה המתבקשת בקשה התואמת את , בלא שיהא צורך בהכשר המסמכים או בכל פורמליות אחרת שוות ערך.
 לבקשה יצורף הכתב שיש להמציאו, או העתק הימנו. הבקשה והכתב, שניהם כאחד, יסופקו בשני עותקים.

 סברה הרשות המרכזית כי אין הבקשה ממלאת אחר הוראות , היא תודיע מיד למבקש ותפרט את השגותיה לבקשה.

 הרשות המרכזית של המדינה המתבקשת תמציא בעצמה את הכתב, או תעשה להמצאתו באמצעות גורם מתאים:
 אם בצורות הקבועות בתחיקתה של המדינה המתבקשת לשם המצאתם של כתבים שנערכו בארץ זו, והמיועדים לבני אדם הנמצאים בשטח ארצה,
 ואם בצורה מיוחדת שנתבקשה על ידי המבקש, ובלבד שזו לא תהא בלתי מתישבת עם דינה של המדינה המתבקשת.
 חוץ מן המקרה הנזכר בפסקה הראשונה, (ב), אפשר תמיד למסור את הכתב לידי הנמען, אשר יקבלנו מרצונו הטוב.
 מקום שיש להמציא את הכתב לפי הפסקה הראשונה דלעיל, רשאית הרשות המרכזית לבקש כי הכתב ייכתב בשפה הרשמית, או באחת מן השפות הרשמיות, של המדינה המתבקשת, או כי יתורגם לשפה כאמור.
 אותו חלק מן הבקשה, , הכולל את תמצית הכתב שיש להמציאו, יומצא עם הכתב.

 הרשות המרכזית של המדינה המתבקשת, או כל רשות אחרת שתצויין למטרה זו, תערוך תעודת אישור התואמת את .
 תעודת האישור תתאר את ביצוע הבקשה; היא תציין את צורתו, מקומו ותאריכו של הביצוע, וכן את האדם שלו נמסר הכתב. במקרה הצורך, היא תפרש את העובדה אשר מנעה את הביצוע.
 המבקש רשאי לבקש כי תעודת האישור שלא נערכה בידי הרשות המרכזית, או בידי רשות משפטית אחרת, תאושר בחתימה נוספת בידי אחת מן הרשויות הללו.
 תעודת האישור תישלח במישרין אל המבקש.

 הציונים המודפסים  חייבים להיערך אם בשפה הצרפתית ואם בשפה האנגלית. אפשר לערכם, בנוסף לכך, בשפתה הרשמית, או באחת משפותיה הרשמיות, של מדינת המוצא.
 התרפים המתאימים לציונים אלה ימולאו אם בשפת המדינה המתבקשת, אם בשפה הצרפתית ואם בשפה האנגלית.

 כל מדינה בעלת  תהא בת חורין להביא לידי המצאתם של כתבי בי דין לבני אדם בחוץ לארץ, בלא כפיה, במישרין, באמצעות נציגיה הדיפלומטיים או הקונסולריים.
 כל מדינה רשאית להצהיר, כי היא מתנגדת להמצאה כאמור בשטח ארצה, אלא אם כן יש להמציא את הכתב לאזרחה של המדינה שבה מוצאם של הכתבים.

 נוסף לכך, כל מדינה בעלת  תהא בת חורין להשתמש בצינורותיה הקונסולריים כדי לשלוח כתבים, לשם המצאתם, לאותן רשויות של מדינה אחרת בעלת  שצויינו על ידי האחרונה למטרה זו.
 כל מדינה בעלת  רשאית, אם נסיבות יוצאות מן הרגיל תובעות זאת, להשתמש בצינורות דיפלומטיים לשם מטרה זו.

 למעט מקום שמדינת הייעוד מצהירה על התנגדותה לכך, לא תניח  מכשול:
 לאפשרות לשלוח במישרין, באמצעות הדואר, כתבי בי דין לבני אדם הנמצאים בחוץ לארץ,
 לאפשרות, לגבי פקידים משפטיים, פקידים או בני אדם מוסמכים אחרים, להביא לידי המצאתם של כתבי בין דין במישרין, באמצעות פקידים משפטיים, פקידים או בני אדם מוסמכים אחרים של מדינת הייעוד,
 לאפשרות, לגבי כל אדם המעוניין בהליך משפטי, להביא לידי המצאתם של כתבי בי דין במישרין, באמצעות פקידים משפטיים, פקידים או בני אדם מוסמכים אחרים של מדינת הייעוד.

  לא תמנע שתי מדינות בעלות , או יותר משתים, מלבוא ביניהן לידי הסכם, כדי להרשות דרכי קשר שאינן אלה שנקבעו בסעיפים הקודמים, ובמיוחד קשר ישיר בין רשויותיהן, לשם המצאתם של כתבי בי דין.

 המצאתם של כתבי בין דין שמקורם מדינה בעלת  לא תוכל ליתן מקום לתשלום או להחזרה של אגרות או הוצאות בגין שירותיה של המדינה המתבקשת.
 המבקש חייב לשלם או להחזיר את ההוצאות שנגרמו עקב:
 הזדקקות לשירותו של פקיד משפטי או של בן אדם מוסמך לפי דיניה של מדינת הייעוד,
 השימוש בצורה מיוחדת של המצאה.

 לא יסרבו לבצע בקשת המצאה התואמת את הוראות  אלא אם סבורה המדינה המתבקשת כי ביצוע זה עלול לפגוע בריבונותה או בבטחונה.
 לא יסרבו לבצע בשל הנימוק היחיד שחוק המדינה המתבקשת תובע סמכות שיפוטית ייחודית בנושא התובענה, או שאין הוא מתיר את התובענה שעליה מיוסדת הבקשה.
 הרשות המרכזית, במקרה של סירוב, תודיע על כך מיד למבקש, ותציין את הסיבות לסירוב.

 הקשיים העלולים להתעורר בקשר עם העברתם של כתבי בי דין, לשם המצאה, ייושבו דרך הצינורות הדיפלומטיים.

 מקום שצריכים היו להעביר כתב־הזמנה, או כתב שווה ערך, לחוץ לארץ, לשם המצאה, לפי הוראות , והנתבע לא התייצב, לא יינתן פסק הדין עד אשר ייקבע כי:
 הכתב הומצא בצורות הקבועות בתחיקתה של המדינה המתבקשת לשם המצאתם של כתבים שנערכו בארץ זו, והמיועדים לבני אדם הנמצאים בשטחה, או כי:
 הכתב נמסר בפועל לידי הנתבע, או במעונו, לפי כל דרך אחרת שנקבעה , וכי בכל אחד מן המקרים הללו, הוצאה ההמצאה או המסירה אל הפועל בזמן מספיק כדי לאפשר לנתבע להגן על עצמו.
 כל מדינה בעלת  תהא בת חורין להצהיר, כי שופטיה יהיו רשאים, למרות הוראות הפסקה הראשונה, לפסוק דין, גם אם לא נתקבלה תעודת אישור להמצאה או למסירה, מקום שנתמלאו התנאים דלקמן:
 הכתב הועבר לפי אחת מן הצורות שנקבעו באמנה זו,
 פרק זמן של לא פחות מששה חודשים, שנראה כמתאים בעיני השופט במקרה המיוחד, אכן חלף מאז תאריך משלוח הכתב,
 שום תעודת אישור מכל סוג שהוא לא נתקבלה, על אף שנעשה כל מאמץ סביר כדי להשיגה, באמצעות רשויותיה המוסמכות של המדינה המתבקשת.
 על אף הוראות הפסקאות דלעיל, רשאי השופט לצוות, במקרה של דחיפות, על כל אמצעים זמניים או אמצעי מנע.

 מקום שצריכים היו להעביר כתב הזמנה, או כתב שווה ערך, לחוץ לארץ, לשם המצאה, לפי הוראות , ונפסק פסק דין נגד נתבע שלא התייצב, תהא לשופט הסמכות לבטל לגבי הנתבע את איבוד הזכות הנובע מפקיעת המועד לערעור, אם נתמלאו התנאים שלקמן:
 הנתבע, מבלי שהיה כל אשם מצדו, לא ידע את הכתב בזמן מספיק כדי להגן על עצמו, או לא ידע על פסק הדין בעוד מועד כדי לערער עליו,
 והנתבע גילה טענת הגנה לכאורה כלפי גוף התובענה.
 הבקשה המכוונת לבטל את איבוד הזכות תהא בלתי מתקבלת אם לא נעשתה תוך פרק זמן סביר מן הרגע שבו ידע הנתבע את ההחלטה.
 כל מדינה בעלת  רשאית להצהיר, כי בקשה זו תהא בלתי מתקבלת אם נעשתה לאחר פרק זמן שתפרש בהצהרתה, ובלבד שפרק זמן זה לא יפחת משנה אחת החל מהוצאת פסק הדין.
 סעיף זה לא יחול על פסקי דין הנוגעים למעמדם או לכושרם של בני אדם.

 כתבים שלא מבי דין, הנובעים מרשויות או מפקידים משפטיים של מדינה בעלת , אפשר להעבירם, לשם המצאה במדינה אחרת בעלת , לפי הדרכים והתנאים שנקבעו .

 כל מדינה בעלת  רשאית לציין, נוסף לרשות המרכזית, רשויות אחרות, אשר היא תקבע את סמכותן.
 אף על פי כן, הזכות בידי המבקש, תמיד, לפנות במישרין אל הרשות המרכזית.
 בידי המדינות הפדרליות נתונה האפשרות לציין רשויות מרכזיות אחדות.

  לא תמנע כי החוק הפנימי של מדינה בעלת  יתיר צורות העברה אחרות שלא נקבעו בסעיפים הקודמים, לשם המצאתם, בשטח ארצה, של כתבים הבאים מחוץ לארץ.

  לא תמנע כי מדינות בעלות  יבואו לכלל הסכם ביניהן לשם ויתור על:
 הצורך בעותקים כפולים של המסמכים המועברים, כנדרש ,
 הדרישות לעניין השימוש בשפה, של  ,
 הוראות ,
 הוראות .

 כל מדינה בעלת  תודיע למיניסטריון לעניני חוץ של הולנד, אם בשעת הפקדתו של כתב אישרורה או הצטרפותה ואם לאחר מכן, על:
 ציונן של הרשויות שנקבעו  ,
 ציונה של הרשות המוסמכת לשם עריכת תעודת האישור שנקבעה ,
 ציונה של הרשות המוסמכת לשם קבלתם של הכתבים שהועברו בצינורות הקונסולריים לפי .
 היא תודיע, בשעת הצורך, באותם התנאים:
 על התנגדותה לשימוש בדרכי ההעברה שנקבעו  ,
 על ההצהרות האמורות , ,
 על כל שינוי של הציונים, ההתנגדות וההצהרות שצויינו לעיל.

  תבוא במקומם של סעיפים 1 עד 7 של האמנות בדבר סדרי הדין האזרחי, שנחתמו בהאג ביום 17 ביולי, 1905, וביום 1 במארס, 1954, לגבי היחסים בין המדינות אשר יאשררוה, ככל שהמדינות האמורות הן צדדים לאחת או לאחרת מבין האמנות הללו.

  לא תפגע בהחלתו של סעיף 23 לאמנה בדבר סדרי הדין האזרחי, שנחתמה בהאג ביום 17 ביולי 1905, או בסעיף 24 לאמנה בדבר סדרי הדין האזרחי, שנחתמה בהאג ביום 1 במארס 1954.
 אף על פי כן, לא יהיו סעיפים אלה בני החלה אלא מקום שמשתמשים בדרכי קשר זהות לאלה שנקבעו באמנות האמורות.

 הסכמים משלימים בין צדדים לאמנות מ־1905 ו־1954, יהיו רואים אותם כחלים באותה מידה לגבי , אלא אם כן הסכימו הצדדים אחרת.

 בלא לפגוע בהוראות  , לא תגרע  מן האמנות שלהן צדדים המדינות בעלות , או יהיו צדדים כאמור, והכוללות הוראות בענינים המוסדרים .

  זאת פתוחה לחתימתן של המדינות שיוצגו במושב העשירי של ועידת האג למשפט בין לאומי פרטי.
  טעונה אישרור, וכתבי האישרור יופקדו אצל המיניסטריון לעניני חוץ של הולנד.

  תיכנס לתוקפה ביום הששים לאחר הפקדתו של כתב האישרור השלישי האמור .
  תיכנס לתוקפה לגבי כל מדינה חתומה המאשררת את  לאחר מכן ביום הששים לאחר הפקדת כתב אישרורה.

 כל מדינה שלא יוצגה במושב העשירי של ועידת האג למשפט בין־לאומי פרטי תוכל להצטרף  לאחר כניסתה לתוקף, בהתאם . כתב ההצטרפות יופקד אצל המיניסטריון לעניני חוץ של הולנד.
  תיכנס לתוקפה לגבי מדינה כאמור בהעדר כל התנגדות מצדה של מדינה, אשר אישררה את האמנה לפני הפקדה זו, שנמסרה הודעה עליה למיניסטריון לעניני חוץ של הולנד תוך פרק זמן של ששה חודשים לאחר התאריך שבו הודיע לה מיניסטריון זה על הצטרפות זו.
 בהעדר התנגדות תיכנס  לתוקפה לגבי המדינה המצטרפת ביום הראשון לחודש שלאחר תום האחרון בפרקי הזמן שצויינו בפסקה הקודמת.

 כל מדינה רשאית להצהיר, בעת החתימה, האישרור או ההצטרפות, כי  תחול על כל שטחי הארץ שהיא אחראית ליחסיהם הבין־לאומיים, או על אחד או אחדים מהם. הצהרה זו תהא בת פועל בתאריך כניסת  לתוקפה לגבי המדינה הנוגעת בדבר. בכל זמן לאחר מכן, יודיעו על כל החלה מסוג זה למיניסטריון לעניני חוץ של הולנד.
  תיכנס לתוקפה לגבי שטחי הארץ שצויינו בהחלה כאמור ביום הששים לאחר ההודעה הנזכרה בפסקה הקודמת.

  תעמוד בתוקפה למשך חמש שנים מתאריך כניסתה לתוקף בהתאם , אפילו לגבי המדינות אשר יאשררוה, או יצטרפו , לאחר מכן.
  תתחדש מאליה בכל חמש שנים, פרט למקרה של הסתלקות ממנה.
 ההודעה על הסתלקות תינתן, לפחות ששה חודשים לפני תום התקופה של חמש שנים, למיניסטריון לעניני חוץ של הולנד.
 ההסתלקות יכול שתהא מוגבלת לגבי אחדים משטחי הארץ שעליהם חלה .
 ההסתלקות לא יהא כוחה יפה אלא לגבי המדינה שמסרה הודעה על כך.  תוסיף לעמוד בתוקפה לגבי שאר המדינות בעלות .

 המיניסטריון לעניני חוץ של הולנד יודיע למדינות האמורות , וכן למדינות אשר הצטרפו בהתאם להוראות  על:
 החתימות והאישרורים הנידונים ;
 התאריך שבו נכנסה אמנה זו לתוקפה בהתאם להוראות ;
 ההצטרפויות הנידונות , והתאריך שבו נעשו בנות פועל;
 הרחבות התחולה הנידונות , והתאריך שבו נעשו בנות פועל;
 הציונים, ההתנגדות וההצהרות הנזכרים ;
 ההסתלקויות הנידונות .
 ולראיה חתמו החתומים מטה, שהורשו לכך כדין, על אמנה זו.
 נעשה בהאג, ביום 15 בנובמבר 1965, בצרפתית ובאנגלית, ולשני הנוסחים דין מקור במידה שווה, בעותק יחיד אשר יופקד בארכיונה של ממשלת הולנד, ואשר העתק הימנו, שיאושר כנכון, יימסר, דרך הצינורות הדיפלומטיים, לכל אחת מן המדינות שיוצגו במושב העשירי של ועידת האג למשפט בין לאומי פרטי.

 תעודת אישור
 
 תמצית הכתב שיש להמציאו
 

 איטליה, אירלנד, אנטיגואה וברבודה, ארצות הברית של אמריקה, בוטסואנה, בלגיה, ברבדוס, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד, גרמניה, דנמרק, הולנד, ונצואלה, יוון, יפן, לוכסמבורג, מלאווי, מצרים, נורבגיה, סין, סיישל, סלובקיה, ספרד, פורטוגל, פינלנד, פקיסטן, צ׳כיה, צרפת, קנדה, קפריסין, שבדיה, שווייץ, תורכיה.

 חיים י׳ צדוקשר המשפטים

בוט חוקים