אלשיך על תהלים עח מד
(מד) כו'. הנה למה שאינו מזכיר כנים שחין וחשך אפשר על כי הם סוף כל כת מדצ"ך עד"ש באח"ב, שכל כת משלשתן ענין בפני עצמו כמפורש במקומו, ולא הוזכרה אשר היא סוף להיות גמר דבר כאשר בתורה לא נאמרה התראה בשלש אלה מטעם זה, ועם שמכת בכורות היא סוף באח"ב הזכירה, למה שבה יצאו עם היות שבשלישית שבכל כת נגמר הנרצה בכת ההוא כמבואר אצלנו במקומו. ועוד טעם שני ימשך מביאור כונת הכתובים. והנה תחלה הוא השגחה בדם, והוא כי גם שהמצריים היו עושים דם בלטיהם הלא היו ב' הפרשים, א' כי הם היו עושים להט שהיה מראה דם ולא היו מהפכים המים לדם ממש, ועוד כי מה שהם עשו בלהט היה במים שהיו פועלים בם הלהט בלבד אך לא בשאר מימות, אך הוא ית' ממש היה נהפך לדם, שנית כי לא בלבד היאורים של נילוס שהכה במטה כי אם גם וכו'. עוד כיוון כי במה יוודע כי מעשה ה' היה דם ממש, כי הלא גם מה שאין כן שלהם, כי בם הכה המטה ולא בנוזלים זולתו עם כל זה :