נחמיאש על משלי ו יז
עינים רמות לשון שקר וידים שופכות דם נקי. [עינים רמות] זו גסות הרוח, הפך "ושח עינים יושיע" . וניכרת בעינים, כמא דאת אמר: "גבה עינים ורחב לבב אותו לא אוכל" , ["אתו"] כתיב, אמר הקב״ה: אין אני והוא יכולין לדור בעולם, כמו שמפורש בערכין (טז, א). והפליגו במדה זו, עד שאמר : כל שיש בו גסות הרוח כאלו עובד ע״ז; כתיב הכא: "תועבת ה׳ כל גבה לב" , וכתיב התם: "לא תביא תועבה אל ביתך" . והנה שלמה הקישה לשפיכות דמים, וכן מצינו באותו כהן שנשא גרושה שקראו בנו "גבה עינים". והנה בגסות הרוח כתיב: "תועבת ה׳ כל גבה לב" , ובגילוי עריות כתיב: "כי את [כל] התועבות האל עשו" , הנה ששקול גסות הרוח כמו הג׳ עבירות הגדולות שנאמר בהם יהרג ואל יעבור. והמבקש ימצא ספרים מלאים על כל גדותיו מדברים ברוע המדה הזאת. ומליצי המוסר האריכו בזה ועת לקצר. 

לשון שקר. גם זו רעה חולה, והלא עידי השקר הרג ר׳ שמעון בן שטח את בנו על ידיהם. מה כתיב בתריה? וידים שופכות דם נקי. לב חורש מחשבות און רגלים ממהרות לרוץ לרעה (פס' יח):