ט"ז על חושן משפט רסה
(ס"א יותר מן הראוי לו) לפי טרחו בהשבה אבל עכ"פ הוא אינו יותר משכר ביטולו שהוא סלע דההשב' הוא ב' דינרין ולישב בטל לגמרי היה נוטל דינר א' ופסק לזה בשכר ההשבה ד' דינרין שהוא סלע יכול ליטול כן הוא לדעת הסמ"ע באפשר שראייתו ממש"ר לגבי המותר דלגבי המותר כמי שאין לו מלאכה דמי ואי מהא לא ארי' דהת' אין שום היתר רק מחמ' הפסד מלאכתו משא"כ כאן דמצינו היתר אחר אזי יוכל ליטול אפי' הרבה יותר מהפסידו כמ"ש סמ"ע עצמו בס"ס רס"ד לדעת הרא"ש והטור:

(שלו קודם) מ"ש הסמ"ע ס"ק ה' דטרח' אחת היא בהצלת חמורו ושל חבירו קשה דמי לא עסקי' דלפעמים יש יותר טירח' בהצלת א' מבחבירו ואפ"ה אמרו סתמ' דמשל' לו דמי חמורו ונראה דשאני לגבי אביד' דלא ניחא ליה לאדם שיאבד משלו אפי' פרוטה א' כיון שכבר הוא ממונו וע"כ הוא טורח אפי' באם היה א' רוצה לתת לו דמי חמורו רק פחות קצת משא"כ כאן שרוצה להרויח עכשיו ממון שלא בא לידו עדיין במלאכה ודאי סתם אדם ניחא ליה שירויח פחות קצת בלי טורח כנ"ל בזה: