ט"ז על אבן העזר קלג


סעיף א
בשעת מסירת הגט כ"ה לשון הטור והוסיף ע"ז שימסרנו בפני שניהם ופירוש ב"י כלומר שיהיו שניהם בשוה בשעת מסירה לאפוקי אם מסרו לה בפני א' וחזר ומסרו לה בפני אחר עכ"ל וזה שכתב רמ"א שימסדו בפני שניהם יחד וק"ל במ"ש הטור אח"כ מסרו שלא בעדים או אפילו בעד א' כו' ולמה לא כתב רבותא או שמסרה לה בפני שנים אלא שלא היו ביחד ע"כ נראה דמה שכתב הטור בפני שניהם אף על פי שדין של פי' ב"י הוא באמת שצריך שיהיו ביחד כמ"ש בסי' מ"ב גבי קדושין מ"מ הטור לא נתכוין לזה אלא פירושו שהבעל המוס' גט צריך שידע שיש שם שנים לאפוקי אם העדים רואים ואינם נראה לבעל וכן איתא בסי' מ"ב לענין קדושין ועכשיו ל"ק מ"ט לא אמר בסיפא רבותא דאפילו בשנים רואים ואינם נראים אינו גט דמ"ש בסיפא מסרו לה שלא בעדים אה"נ דנתכוין לזה דהמסירה שלו לא היה יודע שיש שם עדים או שיודע מן עד אחד לחוד ותמוה לי דהא איתא בסי' מ"ב גבי קדושין די"א אם מקדש לפני ע"א ושניהם מודים דיש מחמירין דהיינו כרב פפא בפ' האומר מאי שנא כאן לענין גט דלא נזכר חומרא זו דהא מקשי' גיטין לקדושין דכתיב ויצאה והיתה וכאן לא מצינו באמת בגמרא חילוק ביניהם אפשר דרב פפא ס"ל באמת גם בגט דחוששין וצ"ע:

אעפ"י שעדים החתומים בו פסול פירושו מדרבנן לאפוקי מהרא"ש שכ' בזה שהגט בטל משמע לגמרי:

ולא ב' כתות דגבי עדות אמרי' דבר ולא חצי דבר ומ"מ אין כאן פסול כלל בב' כתות דעדי מסירה עיקר דלכ"ע מותר לכתחילה מצד הדין לסמוך עלייהו לחוד כמ"ש ב"י מ"ה הך מלתא דלא יקח ב' כתות אינו אלא ע"צ היותר טוב כמו שהעתיק הב"י בשם קונדרסים טוב ליקח החתומים אבל אין עיכוב כלל בדבר:

סעיף ב
יבשות כדי שלא יהא כתב שיוכל להזדייף כ"כ ב"י ולא שייך האי טעמא אלא לענין כ' הגט אבל לענין החתימות אין קפידא בזה שכבר נתבאר בסי' קכ"ה סעיף ט"ו בדברינו שמחק אינו פסול בחתימות אלא דבלאו הכי פשוט צריך שיהיה החתימות יבשות דאל"כ הא צריך לקפל את הגט קודם שיתננו ואי הוי כ' של החתימה למה יקלקל כתב הגט כנלע"ד: