קצות החושן על חושן משפט שע


סעיף ו

 כ' בטור אשה או קטן נאמנין לומר מכאן יצא נחיל זה והוא שיהיו הבעלים מרדפין אחריהם וגם מסיחין לפי תומן עכ"ל והוא בפרק הגוזל בתרא (דף קי"ד) שם בגמ' אשה וקטן בני עדות נינהו א"ר יהודה אמר שמואל כגון שהיו בעלים מרדפים אחריהם ואשה וקטן מסיחים לפי תומן ואומרים מכאן יצא נחיל זה ופירש"י מרדפים אחריהם קודם דבור הקטן עכ"ל. וביש"ש פרק הגוזל קמא העלה דכשבעלים מרדפין קודם דבור הקטן אינו מסיח לפי תומו בענין זה וע"ש וכבר הארכנו בזה בשו"ת ובש"מ לכתובות (דף כח) ז"ל ובפרק הגוזל האמינו קטן לומר מכאן יצא נחיל זה כשהיו בעלים מרדפין אחריהם ואלו מסיחין לפי תומן ואומרים מכאן יצא נחיל זה והיינו טעמא משום דהתם קנין דרבנן כו' והו' שאומר כן לאלתר כדאי' בירושלמי עכ"ל הריטב"א ותמהני במה שהשמיטו הפוסקים כאן דבעינן לאלתר דוקא ובאה"ע סי' י"ז סעיף י"ג במסל"ת דקטנים כת' הרמ"א ודוקא לאלתר כגון שאומרים עכשיו באנו מהספד פ' אבל אם אינו לאלתר לא מהני עדותן וע"ש ובשטה מקובצת לב"ק פרק הגוזל שם ז"ל מכאן יצא נחיל ירושלמי ובפורח ובלבד על אתריה אבל אם יצאו וחזרו אני אומר לא אמרו אלא מפני היראה ומפני הפיתוי ונראה כי פורח תינוק פורח אבל קודם שהגיע לכלל פורח אינו נאמן הרשב"א ז"ל עכ"ל. מיהו בפסק מוהרא"י סי' ר"ך כת' בשם א"ז בהא דבעינן לאלתר הוא מחלוקת ראב"ן וראב"י ושראב"י מכשיר אפי' לאחר זמן ובשל תורה הלך אחר המחמיר וע"ש וא"כ כיון דאינו אלא ספיקא אמרי' ביה כל דאלים גבר כמ"ש הרמ"א בס"ס קל"ט: