סמ"ע על חושן משפט קצא


סעיף א

 אע"ג דחרס ועלה הן דברים שיכולין לזייף הכתב שעליו ומה"ט אין נותנין שט"ח עליו אפי' לגבות לאלתר כמ"ש הטור והמחבר לעיל ר"ס מ"ב שאני התם דילפינן מקרא דבעינן שיהא ראוי להתקיים ימים רבים משא"כ בשטר קנין דלעולם לא בעינן שיהא ראוי להתקיים אלא שיקנה בו לשעתו:

 פי' או שכתבלו שדי מכורה לך וכל אחד לפי ענינו ודין קנין שדה דמתנה בשטר כ' רבינו לקמן בסי' רמ"ה והאריך שם כי שם מקומו ובמתנה אין חילוק בין שדה רעה לטובה אלא בכל ענין קנהו בשטר והמחבר וגם הטור לא כתבוהו כאן אלא אגב גרר' דשדה מכורה ולשון הברייתא נקטי:

 דלא חיברו סהדי אלא לשקרא כדי שלא יוכל לכפור וכמ"ש הטור והמחבר בסי' קפ"ט:

סעיף ב

 דאז ודאי גמר להקנותה להלוקח בשטר לחוד כדי שלא יוכל לחזור בו:

 פי' כל הדמים וכמ"ש מור"ם ז"ל בהג"ה בסי' שלפני זה בסעיף ט"ז ומטעם שנתבאר שם ואם מקנה לו שדה בחוב שחייב לו המוכר וכתב לו שטר שדי מכורה לך קנאו בשטר לחוד שודאי גמר להקנותו לו במה שנתחייב לו כבר וכ"כ רשב"א בתשו' הביאו הב"י:

סעיף ג

 והטעם כיון דנזכר בהם ענין מכירה ואף ע"פ שכתב בהן לשון עבר מכרתי או נתתי עכ"ל שם ובד"מ הביאו וגם בקרא מצינו לשון עבר במקח שנאמר נתתי כסף השדה קח ממני:

 כ' מור"ש ז"ל דהא דאין קונין בשטרות העומדים לראייה היינו במקום שקונין בשטר אבל במקום שקונין בכסף אף שכותבין שטר ג"כ דאז אינו קונה בכסף לחוד (וכמ"ש המחבר בסי' שלפני זה בס"ח) מהני שטר ראיהלהכסף וקונין בו עכ"ל.

סעיף ד

 אורחא דמילתא נקט דבכ"מ שנותנים מעות קודם כתיב' כותבים ודאי בשטר שקיבל המעות (וגם אם לא כתב כן איכא ריעותא בשטר דודאי לא נתן לו המעות דאלו נתנו היה כתוב כן בשטר) אלא שצ"ל דאף שכתב בשטר שקיבל המעות יש מקומות שכ"כ ע"ש העתיד שיתנו המעות אחר הכתיבה מזומנים לבעל השטר לכך בעינן תרווייהו וק"ל:

 כ"כ ג"כ בד"מ בשם הב"י וחפשתי ולא מצאתי שכ' הב"י כן ואדרבה מצאתי כתוב בהדיא בס"ס ק"ץ מחסט"ו וס"ס קצ"ב מחס"י בשם התוס' דבמעות קונה אפי' לא אמר מעכשיו כיון דאלו לא נתקיים המקח הי' צריך להחזיר' לו הוה כאלו הן בעין וכ"כ הנ"י פ"ק דמציעא בהדיא ויש ליישב בדוחק ולו' דמ"ש נאבדו המעות ר"ל שנאבדו בענין שאינו יכול לחזור ולהתפרע ממנו ולמד זה מדברי ב"י מדכתב דבאביד' המעות המקח קיים משום דאלו לא מקיים המקח היה צריך להחזירם לו משמע הא במקום שא"א להחזירם לו בטל המקח ואם נגיה ולמחוק האל"ף מ"ש או במעות ושצ"ל ובמעות אתי שפיר די"ל מ"ש בסיפא אם לא אמר מעכשיו לא קנה לא כ"כ אלא בקנה קרקע ובמקום שצריך כסף ושטר לקנייתו ומיירי דאבד השטר וכ"כ בד"מ בהדיא בסיפא ואבד השטר ולא הזכיר המעות ע"ש ומ"ש ברישא או נאבדו המעות לא כ"כ אלא לרבות' דאפי' נאבדו גם המעות אפ"ה קנה כיון דאמר מעכשיו ודוק.
.