מלבי"ם על שמואל ב יז
(א) 
. אחיתופל לא נמלך בחושי הארכי, אחר שמגמת פניו היה להרוג את דוד וידע שחושי לא יסכים ע"ז,
ולמטרה זו פנה בעצתו. והנה התנה ארבעה דברים, א] שירדוף תכף בעוד שהוא יגע ורפה ידים ולא יניח לו זמן שינפש ושיכין
עצה וגבורה למלחמה, וז"ש , ר"ל עתה. ב] שלא יקח עמו כל ישראל, רק י"ב אלף איש. ג] שלא ירדוף אבשלום, רק
הוא ירדוף. ד] שלא ירדוף ביום, רק בלילה. ובאר טעמו:

(ב) 
. ע"י שירדוף תכף, ישיגהו בעודו יגע ורפה ידים. וע"י שיבא פתאום בלא הכנה ובלילה, , ועי"ז יכה את המלך לבדו. ומטעם זה צריך ג"כ שלא ירדוף אבשלום, שאין ראוי שהבן יהרוג
את אביו, רק אני אהרגנו בהיותי גואל הדם של אוריה חתני:

(ג) 
השאלות (ג) פסוק זה, כאבן מעמסה לכל המבארים:

. באר לו עוד תועלת שיצא מעצה זו, שבזה בקל ישובו כולם אליו, כי אם תבער המלחמה ויפלו
רבים בחרב, אז אף שינצח יתחלקו העם לשני מחנות, ורבים ישמרו איבה על אחיהם אשר נפלו בחרב, ואם יהרג המלך
במלחמה שיהיה אבשלום המצביא את העם, יאמרו כי רצח את אביו, לא כן כשיהרגנו אחיתופל בלילה, יגלול האשמה על
אחיתופל, ואבשלום יחרה אפו על הורג אביו, רק שאז יתן פקודת חסד שמוחל לכל מי שחטא נגדו ושישובו כולם לביתם כדרך
המלכים למחול כל פשע בעת מלכותם, ובזה אוכל גם אנכי לשוב לביתי, וז"ש .
שעורו, כשוב הכל (ישוב) האיש אשר אתה מבקש, כיון על עצמו, שהגם שאז תבקשני להרגני על שהרגתי את אביך, בכ"ז יהיה לך כסות עינים שאשוב כשוב ה, שאחר שתצוה שישוב  מורד ופושע, ישוב האיש הזה (שהוא אחיתופל ג"כ) למען , כי תאמר שא"א לך לדון הורג אביך, מפני שיתקוממו ע"ז אוהבי אחיתופל ושונאי דוד. ובאופן זה תצא
נקי, וכל ישראל ישובו אליך. ויותר קרוב שדלתות המקרא הזה מקבילים אל הכתוב הקודם, 
 
(פי' בעת ישובו לביתם), :

(ד) 
. לא כתב וייטב הדבר, כי באמת היה דבר זה רע בעיניהם להרוג את המלך, רק שמצאו שהיא עצה ישרה
מובלת בדרך קרוב אל התכלית, הגם שהדבר בעצמו לא הוטב בעיניהם: . לכן אמר שיקרא לחושי הארכי,
באשר ידע שחושי יתאמץ להפר דבר זה וישמע מה ייעץ להשיג את התכלית בדרך אחר שלא יצטרכו לרצוח את המלך:

(ו) 
השאלות (ו) למה שאל לחושי אחר שישרה עצת אחיתופל בעיני כולם? ולמה עזבו עצת אחיתופל שהיו להם כדבר אלהים
בימים ההם? ולמה אמר כדבר הזה דבר אחיתופל ולא אמר כה יעץ אחיתופל הטובה עצתו, וכמו שהשיב לא טובה העצה?:
. הנה על העצה לא נסתפק אבשלום כלל, שבאופן זה יפיק את אשר זמם, רק שסמר בשרו מן
הדבר הזה שדבר להרוג את המלך, ועל הדבר וההחלטה הזה שאל אותו אם יסכים לזה, ואם לא יסכים לזה ידבר עצה אחרת
איך נחרץ באופן שלא יהרג המלך, ולכן לא אמר כעצה זו יעץ אחיתופל, כי על העצה לא שאל כלל שהיתה ישרה בעיני כולם,
רק על הדבר והגזרה להרוג את המלך:

(ז) 
. אמנם חושי השכיל מאד, ולא אמר לא טוב הדבר רק  ר"ל שאם היתה
עצה טובה להשיג על ידה את התכלית היה מסכים לזה, רק שהיא עצה סכלה לא לעזר ולא להועיל:

(ח) 
. באר דבריו, כי הנה עצת אחיתופל בנויה על שתי יסודות, א] שעבדי דוד הם עתה מדוכאים ורפויי ידים
ויחרידום פחד פתאום. ב] שדוד שוכב לבטח בין גדודיו באין פחד. ובשניהם לא השכיל ותהי להפך, א] 
 
 כמו הדוב ששכלו בניו שאז מרוב מרירות
נפשו יחרף נפשו למות, כן הם בהיותם נרדפים אל השדה, לא ישובו מפני כל ויחרפו נפשם למות. ב] ,
ויעל על לבו להשמר שלא יפלו עליו פתאום: . רק הנה הוא נחבא וכו':

(ט) 
. ואחרי שהראה כי עצה זו היא לא להועיל, הראה כי היא לנזק ולהפסד, שע"י שלא יצלחו בפעם הראשון
הגם שלא יצאו רק י"ב אלף, השומע לא יבחין פרטי הדברים, ויאמר כי עם אבשלום לחמו גם כרעו ונפלו, ובזה ימס לב העם,
אשר עוד פחד אביך וגבוריו עליהם:

(יא) 
. אחר שסכל עצת אחיתופל, יעץ עצה אחרת הפך עצת אחיתופל בכל הפרטים, א] שלא יפלו עליו תיכף, רק
ימתינו עד . ב] שלא יצאו במעט עם, רק האסף יאסף עליך כל ישראל וכו'. ג] שלא אחיתופל יפול עליו, רק
ופניך הולכים בקרב:

(יב) 
ד] שלא יפלו עליהם בלילה, ובספק אם נמצא שם דוד בין העם, רק  אשר נדע בבירור
שנמצא שם, ולא בלילה רק , ר"ל באור הבקר בעת שהטל נופל על האדמה. וכן פי' מהרי"א.
ולא נהרוג המלך לבדו, רק  וכו' , ר"ל אם בהרג, אם שנתפוש המלך חיים. ולא תירא
שבתוך כך ימצא ערי מבצר וחסה שם, כי:

(יג) 
 וכו'. שכל זה נקל אם יתאספו חיל רב ועצום, לא בחיל מעט:

(יד) 
. ואז הסכימו כולם שעצת חושי טובה יותר, והכתוב מעיד שזה היה מאת ה', כי באמת אם היו עושים כעצת
אחיתופל היו מצליחים:

(טו) 
 וכו'. ר"ל ועדיין מסופק פן ישוב ויעשה כעצת אחיתופל, לכן:

(טז) 
 וכו'  אתה . ויותר מזה, וגם . ופירושו אל
תלן, . וגם עבור תעבור, :

(יח) 
. היה בזה עין ה' אל יראיו, א] מה שהרגישו שראה אותם הנער וילכו מהרה, ב] מה שבאו בבית איש
שלו באר:

(יט - כ) 
ג] שחמלה האשה עליהם, ומה שהיה מעצתה לשטוח הריפות. ד] מה שהיה מעצתה לאמר שהיו פה ושעברו את מיכל
המים, כמו שהיתה עצת רחב לאמר (יהושע ב, ד) כן באו אלי האנשים כמש"פ שם:

(כג) 
. כי עד עתה השתדל שיעשו כעצתו, וכאשר שמע שעבר דוד את הירדן, ידע שהוא מה', שהפיר את
עצתו ושישוב דוד למלכותו, ואז יהרגנו ויקח נכסיו כי הרוגי מלך נכסיהם למלך. לכן חנק א"ע, ועי"כ , כי ידע
שלא יוכל לקחת נכסיו. וגם , ולא כן אם היה המלך הורגו:

(כה) 
. וספר שאם עמשא ואם יואב היו אחיות, שתיהן בנות ישי, והיה לעמשא יתרון על יואב מצד אביו, כי יואב
נקרא אחר אמו בן צרויה, כי אביו לא נודע בשם, ועמשא בן איש לא בן אשה, ר"ל נקרא ע"ש אביו שהיה שמו יתרא הישראלי.
ובד"ה (א' ב, יז) קראו הישמעאלי ודרשוהו חז"ל (יבמות עז א), והיה גדול בתורה: 

(כז) 
. הנה עד עתה לא מצא תומך וסועד כנ"ל, ועתה התעוררו רבים לתמכו, כי אחר שבא אבשלום
אל פלגשי אביו ודוד ברח מן הארץ, קבל ענשו, וכאור בקר יזרח שמש: