סמ"ע על חושן משפט שנ


סעיף א

 ולא אמרי' דקים לי' בדרב' מיני' כיון דחייב מלקות וכרת אאכילת חלב יפטור ממנו כדין הגונב כיס בשבת וגררו לר"ה דפטור מתשלומי ממון וכמ"ש הטור והמחבר בר"ס שאחר זה דלא דמי דהכא חיוב ממון בא מיד שהגביה החלב לגונבו וחיוב מלקות וכרת לא חל עליו אלא אח"כ בשע' אכיל' ובב"י כ' דאליב' דכ"ע חייב ג"כ בתשלומי כפל והמחבר לא כתבו כאן דלא איירי בדין כפל ד' וה' שאינן נוהגין בזמן הזה וכמ"ש מור"ם בסי' שמ"ח בהג"ה ס"ד ועמ"ש שם והנ' אעתיק קצת חידושי דינין שכ' הטור סי' זה. הא' אע"ג דקי"ל בעלמ' דאין שליח לדבר עביר' בדין זה אם גנב ואמר לשלוחו צא טבחו או מכרו המשלח חייב והטעם דטביח' דומיא דמכירה והמכירה א"א אם לא ע"י אחר דהיינו הלוקח והגנב חייב ה"נ בטביח' ע"י שליח וכמ"ש הטור בס"ד ע"ש בפריש'. הב' אע"ג דלענין איסור שבת לא קי"ל כר' יוחנן הסנדלר דאמר המבשל בשבת בשוגג לא יאכל הוא אפי' במ"ש אלא אחרים ובמזיד אפי' לאחרים ואפי' למ"ש איסור עולמית אלא כר"מ או כר' יודא דפליגי וכמ"ש בא"ח סי' שי' ח בכאן לענין טביחה ומכיר' קי"ל כר' יוחנן הסנדלר ומחשבינן לי' לשחיט' שאינו ראוי' ופטור מיני' בד' וה' והטעם כתבתי בדרישה סי"ח משום דזה תליא בפלוגתא דרבינא ורב אחא וקי"ל בכל מקום שפליגי הלכה כדברי המיקל מהן ומ"ה אזלינן בזה ובזה לקולא עד"ר שהארכתי בזה. הג' דאע"ג דק"ל בזה כר"י הסנדלר לפטרו מד' וה' בשחיטה שאינה ראויה מ"מ בשחטה ונמצאת טריפה חייב בד' וה' וכמ"ש הטור בסי"ג והטעם כתבתי שם בפרישה משום דיש לחלק בין נמצא טרפ' אחר שחיטה דלא ידע מטריפות בשעת שחיטה והוה אז שחיטה ראוי' לבין שוחט בשבת ובין לנוחר ומעקר או עשאה נבילה דידע מנייהו בשע' שחיטה ע"ש וע' בהגהתי לע"ש שהשגתי עליו במ"ש בסי' זה בג' ד' מקומות: