ש"ך על חושן משפט שח


סעיף א

 כ' בד"מ דהיינו תשוב' הרא"ש דלקמן סי' ש"ט סעיף ג' וריב"א במרדכי ולפ"ז ק"ק אמאי סתם הרב לקמן כהמחבר אבל נראה לחלק דשאני התם כיון שהזכיר המשכיר שיחזיר למחר אם כן ה"ל למידק דיודע בבהמתו וכן י"ל דמיירי ריב"א במרדכי שאמר המשכיר אני משכירה לך שירכוב עליה ישראל משא"כ הכא ששכרה איש סתם ואה"נ אלו שכרה סתם והמשכיר א"ל בפי' אני משכירה לרכוב עליה איש חייב וחילוק זה הוא בתלמידי רשב"א מביאם ב"י בס"ס זה והסכים עמהם ומביאו בד"מ ובסמ"ע לקמן ס"ק י"א בסתם וגם בלא"ה ל"ד לריב"א דכיון דסתם עכו"ם אינו חס על ממונו של ישראל הוי פשיעה גמורה ודוק:

סעיף ב

 כ' הטור בשם הרמ"ה דוקא שכרה לאשה סתמא אבל לאשה זו א"י לשנות לאשה אחרת וכן למשא זה א"י לשנות למשא אחרת אפי' אינו כבד ממנו וי"א שיכול לשנותו אם אינו כבד ממנו וכן דעת א"א הרא"ש ז"ל עכ"ל וכ"כ ר"י פרק האומנין בשם מפרשים וכן כ' הרב המגיד בשם רמב"ן ורשב"א גבי יין זה כהי"א ומביאם ב"י לקמן סי' שי"א ס"ד וכ"כ הע"ש והסמ"ע שם סתם וכן עיקר:

 ודוקא כשהשוכר או הבעלים הולכים עמם דאם לא כן אפילו מכבד לקל לא ישנ' שאין השוכר רשאי להשכיר כן כ' הטור בשם הרמ"ה ונראה דאם הוא אחד מבני ביתו יכול לשנות אפילו אינו הולך עמה דכל המפקיד ע"ד אשתו ובניו הוא מפקיד ודוק: