אבן עזרא על תהלים כז


פסוק א

לדוד ה' אורי וישעי ממי אירא - יש אומרים:
אורי – בלילה שאין שם אור, כי הנפש תפחד.

וישעי - ביום.
ויש אומרים:
אורי - תלוי בדברי הנשמה.

וישעי - בדברי הגוף.

ומעוז חיי - קשור הנשמה בגוף, על כן לא יפחד מאדם שיפרידם.

פסוק ב

בקרוב - יש אומרים: בקרוב מגזרת: המלמד ידי לקרב.
ואחרים אמרו: באשר יקרבו אלי.
ויאמר רבי משה: כי טעם צרי ואויבי, אנשים ידועים שהיו שונאיו.

פסוק ג

אם - גם אם תחנה עלי מחנה - שהם מהגוים ואם הם רבים ואם הצרכתי לבא למלחמה עמהם, בזאת והטעם: שהשם אורי וישעי.

ויש אומרים: כי בזאת – היא השאלה הנזכרת אחר כן.

פסוק ד

אחת - נראה לי כי זה המזמור חברו דוד באחרית ימיו כאשר נשבעו אנשיו: לא תבא עמנו למלחמה כאשר אפרש במזמור נאם ה' לאדוני.

לחזות בנועם ה' - שיתגלו לו סודות ממעשה הבורא שלא ירעם ע"כ.

ולבקר בהיכלו - כמו לא יבקר בין טוב לרע והטעם שהכהנים היושבים תמיד בבית ילמדוהו וירוהו.

ויש אומרים: לבקר - ללכת בכל בקר ובקר בהיכל השם, כמו: השכם והערב.

פסוק ה

כי - הוא יצפנני ולא יוכל לגעת אלי כל אויב.

בסכה - הוא ירושלם, כמו: ויהי בשלם סכה.

ביום רעה - מערכת רעה מכוכבים כנגד מזלו.

וטעם בצור – כי אהיה בסתר אהלו, כאילו אני בצור מרומים.

פסוק ו

ועתה - אע"פ שלא יעשה מהיום מלחמה, ראשי ירום כי הוא בסתר עליון.

זבחי תרועה - כדרך: וביום שמחתכם, כימי שמחת חזקיהו.

פסוק ז

שמע - תחסר מלת אשר, או טעמו זה השם הנכבד שאני קורא ומזכיר.

וחנני וענני - וזה לאות כי יתפלל בעד ישראל הנלחמים עם הצרים, כי הם אנשיו.

פסוק ח

לך - אמר רבי משה: כי לך בעבורך כמו אמרי לי אחי הוא והטעם אני אומר מה שצוו לנו ביד שלוחיך ואמרת לנו בקשו פני, על כן את פניך ה' אבקש.

פסוק ט

אל תט - פועל יוצא והפעול עבדך, כמו קיר נטוי, על כן אחריו עזרתי והטעם עזרני עתה כאשר עזרתני מנעורי ועד עתה.

פסוק י

כי אבי ואמי - שהיו סבות בואי בעולם הזה עזבוני במותם, ואתה אספתני תמיד, ואם הוא לשון עתיד כדרך נתתי כסף השדה קח ממני, יעשו עגל בחרב.

פסוק יא

הורני - אמר אחד מחכמי לב: הרוצה להתגבר על שונאיו - יוסיף בעבודת השם.

פסוק יב

אל, בנפש - בתאותם בשאט בנפש.

ויפח - מדבר חמס, כמו: יפיח.

פסוק יג

לולא - זה קשור באשר לפניו כמעט וימשלו בי שנאי לולי האמנתי בשם ואמרתי לנפשי: קוה אל ה' אז יתברר יושר דברי, שהייתי מוכיח ואמרתי: קוה אל ה'.

פסוק יד

חזק ויאמץ לבך - פועל יוצא, והטעם כי השם יאמץ לבך.

וטעם וקוה אל ה' – תמיד בראשונה ובאחרונה.

אבן עזרא על תהלים