סמ"ע על חושן משפט שפה


סעיף א

 כדין כל המזיק דבמזיק כתיב מיטב שדהו ישלם ולקמן בסי' תי"ט יתבאר דהיינו דוקא כשבא לשלם לו בקרקעות אבל במטלטלין כל דבר מיקרי מיטב אפי' סובין משום דאם לא מכרם במקום זה יכול להוליכם למקום אחר למכרם שם משא"כ בקרקעות ע"ש:

 פי' אפי' עמד אביהן בדין וכ"כ המחבר לעיל סי' ק"ח ס"ב משא"כ במסור שמת וכמ"ש בסי' שפ"ח ס"ב:

סעיף ב

 פי' אין מדרכו לאסור מ"ה זה אף ששמעו מפיו שאמר שכוונתו לנסך אמרי' לצעורי' לחבירו קא מכוון ולא גמר בדעתו לנסכו וכן הוא מבואר בי"ד סי' ד' ע"ש:

 ע' בי"ד סי' ד' שם מבואר דבשחט בהמת חבירו לעכו"ם דג"כ אמרי' לצעוריה כמכוון ובהי' לו שותפות עם חבירו בבהמה כתב שם הטור דלהרמב"ם אסור וכמ"ש כאן ביין ושדעת הרא"ש הוא דאינו נאסר וכאן סתם הטור וכתב דנאסר ונראה לחלק דשאני כאן כיון דראוי ועומד לחלוק והי' לו ליטול ואח"כ ה"ל לצער חבירו באמרו שנסכו ולכן לא אמרי' דלצעוריה קמכוון משא"כ בשחיטות בהמה לעכו"ם דא"א לחלקה בחייה ועמ"ש בדרישה עוד ישוב בענין אחר:

 דבהני מסתמא הי' דעתו לנסך כיון שהוא מומר או שהתרו בו: