ט"ז על אבן העזר קמז


סעיף א
לא שיאמרו כתבו כו'  הטעם דאם התנאי הוא בלשון חוץ הוה שיור בגט ואינה כריתות ואם אומר ע"מ הוה כריתות אלא שהתנה תנאי וגזרינן ע"מ אטו חוץ והיינו בכתב בגט דוקא אבל באמירה בע"פ לא גזרו והיינו אם אומר ע"מ אחר כתיבת התורף זהו הטעם בפרק המגרש ובירושלמי יש טעם שאין אומרים יש ברירה ואע"פ שנתקיים התנאים מ"מ בשעת הגט לא היה ספר כריתות.