אבן עזרא על תהלים עו


פסוק א

למנצח בנגינות - על נגינות שונות, או נועם פיוט תחלתו כן.

פסוק ב

נודע - כדרך: כי נודע דוד לכל.

וטעם ביהודה – שהם יושבי ירושלם.

פסוק ג

ויהי בשלם - היא ירושלם אולי נקראה כן, כי היא שלימה כנגד שער השמים, או שהיא ראויה להיות בשלום, או קראוה כן על דרך תפלה, כדרך: שאלו שלום ירושלם.

פסוק ד

שמה - א"ר משה: כי זה המזמור נאמר על מלחמת אויב שצר על ירושלם ונחלש ודימה החצים לרשפים וכניצוצים שהם עפים.

ושבר - ישרת בעבור אחר ושבר מגן וחרב וכלי מלחמה באמת.

פסוק ה

נאור - אין דבר נראה שהוא נכבד שאיננו גוף והוא עצם דבר, רק האור לבדו.

ומלת נאור – כמו נכון והנה זה כנגד הכבוד ואדיר, כמו: אדיר במרום ה'.

וטעם מהררי טרף – שלא יוכל אדם לעלות שם.
א"ר משה הכהן: אם הצר שנפחד ממנו ישגב בהרים, שמשם ירדו החיות לא ינצל.
ואין טעם בדבריו.
גם מפרשים אמרו: כי נאור מגזרת נאר מקדשו, כמו משחית, והנו"ן שרש.
והנה שם התואר כמו קרוב ורחוק, אך הוא פועל יוצא, כמו: ושבח אני.

פסוק ו

אשתוללו - האל"ף תחת ה"א התפעל כמו אתחבר, ויחסר בי"ת ממלת שנתם.

פסוק ז

מגערתך - טעם אלהי יעקב, כאשר הזכיר בתחלה: בישראל גדול שמו.

וטעם נרדם – כל אחד מאנשי חיל הנזכרים בפסוק ראשון, והוא הוא נרדם כל איש חיל ורכב וסוס.

פסוק ח

אתה - הטעם אתה לבדך נורא והיה האחד מספיק וכמוהו: ה' מעון אתה היית לנו, כי היה מספיק ה' מעון היית לנו, ומאז כמו מאז הפקיד אותו.

פסוק ט

משמים - כי כל הגזרות באות משמים.
וטעם השמעת כאשר ישמעו כל יושבי הארץ שישבת לכסא ודנת באמת, אז יראו הנשארים ממך וישקוט כל אחד במקומו ולא יבואו לעיר קדשך להלחם עליה.

ויש אומרים: כי טעם ארץ יראה – הרשעים.

ושקטה – הצדיקים.

פסוק י

בקום - זה הפסוק דבק, עם הבא אחריו.
אמר ר' משה: כן פירוש הפסוק כאשר תעשה דין בבעלי החמות, תודה לך כל חמת אדם.
והטעם כל אדם בחמתו ירא ממך.
ולפי דעתי: כאשר תודה לך חמת אדם והם הצרים על ירושלם, אז שארית חמות תחגור ותקשור ותהיינה ברשותך, להתיר מהם כפי חפצך.

פסוק יב

נדרו - יתכן שאמרו כן אנשי ירושלם בעת צרתם, או כאשר תחגור שארית חמות יאמרו אלה לאלה נדרו ושלמו.

למורא - בעבור המורא.
ורבי משה אמר: כי הוא תאר, כמו הוא מוראכם.

פסוק יג

יבצור - דרך משל כטעם יכרות מגזרת בציר וזה דבק כי כל סביבות ירושלם יובילו שי בראותם, כי השם יבצור רוח נגידים, שהוא נורא למלכי ארץ, כמו: על כל מלכי ארץ.

אבן עזרא על תהלים