סמ"ע על חושן משפט ו


סעיף א

 דלא אקרו ממון לענין גזל ועד"ר:

 ופי' אפילו כשנתבע אחר גמר דינו תובע להתובע טענה שהיא פחותה משוה פרוטה והטעם דחד דין מיקרי דהא אם יזכה הנתבע בתביעתו ינכה אותו להתובע במה שתבעו ממנו וכ"פ רש"י והכ"מ ע"ש ועפ"ר ונראה דמשום הכי שינה המחבר מלשון הרמב"ם שכ' גומרים דינו והוא כתב גומרים דינם ללמדינו בפירוש דגם לנתבע שומעין וגומרין אותו:

 המחבר סתם כדעת הרמב"ם ולאפוקי הרא"ש שחולק עמו וכמו שכ' הטור בשמו ואזיל לשיטתו שבב"י הביא ראיה לדברי הרמב"ם מהגמרא ועד"ר שם כתבתי הנ"ל לע"ד דאדרבה דברי הרא"ש מדוקדקים מהגמרא ושאין ראיית ב"י ראיה ועפ"ז נראה לע"ד דהלכה כהרא"ש דאפי' הוזקקו לשוה פרוטה אין גומרין לפחות מש"פ עיין שם ודו"ק: