יוסף בסדר
בס"ד 
יוסף בסדר

סימן א תקון למי שראה קרי ליל יום כפור.

סימן ב סדר לחברה קדושה שרצו ללמוד לילה אחת כולה לתקון כרת.

סימן ג לשובבים.
שאול שאל איש אחד שהיה רוצה להתענות שובבים וירא כי לא יכול, כי יש לו חולאים, גַּם שֵׂיבָה זָרְקָה בּוֹ  ולכן בעצמו ציער  מה יעשה לתקון נפשו. ואמרתי לו דבמציאות זה לעת זקנה ובסובלי חולאים, יש לו תקנה לפדות כל יום תענית בממון. ואע"ג דמדברי מורי זקני הרב חסד לאברהם ז"ל ובש"”ת נאמן שמואל מבואר דהפודה תענית יכול לפדותו בשצף כסף , מכל מקום נראה בעיני שיתן על כל תענית ד' גראסייאס במטבע טוסקאנה, שהוא דבר חשוב קצת. וסידרתי לו שיתפלל בכל יום תפלה זוֹ:

רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם. בּוֹשְׁתִּי מְאֹד בְּחֶרְפָּה וּכְלִימָה עַל כָּל חַטֹּאתַי עֲוֹנוֹתַי וּפְשָׁעַי, וּבִפְרַט עַל אֲשֶׁר פָּגַמְתִּי בְּאוֹת בְּרִית קוֹדֶשׁ בְּהִרְהוּרִים רָעִים, עַד אֲשֶׁר הֵן בְּעָוֹן חוֹלָלְ"תִּי  וּבְחֵטְא יֶחֱמַתְנִי  הַסִּטְרָא אַחֲרָא , נִקְרֹ”א נִקְרֵאתִ”י  כַּמָה פְעָמִים, אוֹי לִי, אֲהָהּ עָלַי. וּבְרוֹב רַחֲמֶיךָ הוֹדַעְתַּנִי עַל יְדֵי עֲבָדֶיךָ לְתַקֵּן נַפְשֵׁינוּ עַל צוֹ"ם מָה , בְּמִסְפַּר וּמִפְקַד שֵׁמוֹת הַקֹדֶשׁ אֲשֶׁר פָּגַמְנוּ בָהֶם, לְהִתְעַנּוֹת מ’ יוֹם בַּזְּמַן הַזֶּה כְּמִסְפַּר אַרְבָּעָה יוּדִין דְּשֵׁם ע"ב. וְגָלוּי וְיָדוּעַ לְפָנֶיךָ כִּי חָפֵץ הָיִיתִי לַעֲשֹוֹת תִּיקוּן זֶה בְּכָל לֵב, אַךְ אֵין בִּי כֹחַ וְכָשַׁל כֹּחִי לְהִתְעַנּוֹת תַּעֲנִיּוֹת מ' יוֹם רְצוּפִים. וְלָכֵן אֲנִי מַפְרִישׁ הַיּוֹם אַרְבָּעָה פְרוּטוֹת כֶּסֶף לִצְדָקָה, כִּי כֵן יָסְדוּ עֲבָדֶיךָ לִפְדּוֹת בְּכֶסֶף כָּל תַּעֲנִית. וּבְכֵן יְהִי רָצוֹן מִלְּפָנֶיךָ ה' אֱלֹהֵינוּ וֵאלֹהֵי אֲבוֹתֵינוּ שֶׁתַּעֲלֶה עָלַי כְּאִלּוּ הִתְעַנֵּיתִי הַיּוֹם וְתִהְיֶה חֲשׁוּבָה הַצְּדָקָה שֶׁאֲנִי נוֹתֵן בַּעֲבוּר הַתַּעֲנִית, כְּאִלּוּ הִתְעַנֵּיתִי. וּמִיעוּט מָמוֹנִי יִהְיֶה בִּמְקוֹם מִיעוּט חֶלְבִּי. וְאַתָּה בְּטוּבְךָ תְּמַלֵּא כָּל הַשֵּׁמוֹת שֶׁפָּגַמְתִּי בָהֶם בְּזֶרַע לְבַטָּלָה אוֹ בְּקֶרִי וְתוֹצִיא לָאוֹר כָּל נִיצוֹצוֹת הַקְּדוּשָׁה אֲשֶׁר נִתְפַּזְּרוּ עַל יָדִי בֵּין הַקְּלִיפּוֹת, חַיִל בָּלַע וַיְקִיאֶנּוּ (חבו) מִבִּטְנוֹ יוֹרִישֶׁנוּ אֵל. וְתַחֲזִיר כָּל נִיצוֹצוֹת הַקְּדוּשָׁה לְמָקוֹם קָדוֹשׁ לְמַעַן רַחֲמֶיךָ. עֲשֵה לְמַעַן שְׁמֶךָ, עֲשֵה לְמַעַן יְמִינֶךָ, עֲשֵה לְמַעַן תּוֹרָתֶךָ, עֲשֵה לְמַעַן קְדוּשָׁתֶךָ. יִהְיוּ לְרָצוֹן אִמְרֵי פִי וְהֶגְיוֹן לִבִּי לְפָנֶיךָ ה' צוּרִי וְגֹאֲלִי .
ובכל יום ילמוד פרשיות הקרבנות ככתוב במשמרת טהרה. וילמוד לפחות ספר אחד מתהלים בכל יום. וילמוד משניות בסדר טהרות. וילמוד זהר בתקון היסוד ככתוב לעיל.

סימן ד נֻסח הודאה על נס.
מוֹדִים אֲנַחְנוּ לָךְ ה' אֱלֹהֵינוּ וֵאלֹהֵי אֲבוֹתֵינוּ עַל כָּל הַנִּסִּים וְהַנִּפְלָאוֹת וְהַתְּשׁוּעוֹת שֶׁעָשִׂיתָ עִמָּנוּ מֵעוֹדֵינוּ עַד הַיּוֹם הַזֶּה. וּבִכְלַל רַחֲמֶיךָ רִחַמְתָּ עָלֵינוּ וְהוֹצֵאתָנוּ מֵאֲפֵלָה לְאוֹרָה (יפרט הנ"ס למינהו ) וְאַתָּה בְּרוֹב רַחֲמֶיךָ הִפְלֵאתָ חֲסָדֶיךָ וְהֵפַרְתָּ אֶת עֲצָתָם וְהִצַּלְתָּנוּ וּמִלַּטְתָּנוּ. מָה אָנוּ מֶה חַיֵּינוּ שֶׁעָשִיתָ עִמָּנוּ חֲסָדִים גְדוֹלִים כָּאֵלֶּה. וְלָכֵן אֲנִי אוֹמֵר בַּעֲדִי וּבְעַד כָּל הַקָּהָל אֲשֶׁר בְּעִיר זוֹ, בָּרוּךְ הַגּוֹמֵל לְחַיָּיבִים טוֹבוֹת שֶׁגְּמָלָנוּ כָּל טוֹב.

אָשִׁירָה לַה' בְּחַיָּי אֲזַמְּרָה לֵאלֹהַי בְּעוֹדִי : אֲרוֹמִמְךָ ה' כִּי דִלִּיתָנִי וְלֹא שִׂמַּחְתָּ אֹיְבַי לִי : אָשִׁירָה לַה' כִּי גָמַל עָלָי: אָשִׁירָה לַה' כִּי גָאֹה גָּאָה . עָזִּי וְזִמְרָת יָהּ וַיְהִי לִי לִישׁוּעָה זֶה אֵלִי וְאַנְוֵהוּ אֱלֹהֵי אָבִי וַאֲרֹמְמֶנְהוּ : מִי כָמֹכָה בָּאֵלִם ה' מִי כָּמֹכָה נֶאְדָּר בַּקֹּדֶשׁ נוֹרָא תְהִלֹּת עֹשֵׂה פֶלֶא : ה' יִמְלֹךְ לְעֹלָם וָעֶד : אֶרְחָמְךָ ה' חִזְקִי: ה' סַלְעִי וּמְצוּדָתִי וּמְפַלְטִי אֵלִי צוּרִי אֶחֱסֶה בּוֹ מָגִנִּי וְקֶרֶן יִשְׁעִי מִשְׂגַּבִּי : מְהֻלָּל אֶקְרָא ה' וּמֵאֹיְבַי אִוָּשֵׁעַ : הָפַכְתָּ מִסְפְּדִי לְמָחוֹל לִי פִּתַּחְתָּ שַׂקִּי וַתְּאַזְּרֵנִי שִׂמְחָה : וַאֲנִי בַּה' אֶעְלוֹזָה אָגִילָה בֵּאלֹהֵי יִשְׁעִי: אֱלֹהִים אֲדֹנָי חֵילִי וַיָּשֶׂם רַגְלַי כָּאַיָּלוֹת וְעַל בָּמוֹתַי יַדְרִכֵנִי לַמְנַצֵּחַ בִּנְגִינוֹתָי : ה' אֱלֹהַי אַתָּה אֲרוֹמִמְךָ אוֹדֶה שִׁמְךָ כִּי עָשִׂיתָ פֶּלֶא עֵצוֹת מֵרָחוֹק אֱמוּנָה אֹמֶן : הֹדוּ לַה' כִּי טוֹב כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ : יִהְיוּ לְרָצוֹן אִמְרֵי פִי וְהֶגְיוֹן לִבִּי לְפָנֶיךָ ה' צוּרִי וְגֹאֲלִי .

וְאִלּוּ פִינוּ מָלֵא שִׁירָה כַּיָּם וּלְשׁוֹנֵנוּ רִנָּה כַּהֲמוֹן גַּלָּיו וְשִפְתוֹתֵינוּ שֶׁבַח כְּמֶרְחֲבֵי רָקִיעַ וְעֵינֵינוּ מְאִירוֹת כַּשֶּׁמֶשׁ וְכַיָּרֵחַ וְיָדֵינוּ פְרוּשֹוֹת כְּנִשְׁרֵי שָׁמָיִם וְרַגְלֵינוּ קַלּוֹת כָּאַיָּלוֹת אֵין אָנוּ מַסְפִּיקִין לְהוֹדוֹת לְךָ ה' אֱלֹהֵינוּ וּלְבָרֵךְ אֶת שִׁמְךָ מַלְכֵּנוּ עַל אַחַת מֵאֶלֶף אַלְפֵי אֲלָפִים וְרוֹב רִבֵּי רְבָבוֹת פְּעָמִים הַטּוֹבוֹת נִסִּים וְנִפְלָאוֹת שֶׁעָשִיתָ עִמָּנוּ וְעִם אֲבוֹתֵינוּ מִלְּפָנִים מִמִּצְרַיִם גְּאַלְתָּנוּ ה' אֱלֹהֵינוּ מִבֵּית עֲבָדִים פְּדִיתָנוּ בְּרָעָב זַנְתָּנוּ וּבְשָׂבָע כִּלְכַּלְתָּנוּ מֵחֶרֶב הִצַּלְתָּנוּ וּמִדֶּבֶר מִלַּטְתָּנוּ וּמֵחֳלָאִים רָעִים וְרַבִּים דִּלִּיתָנוּ וּמִכַּף כָּל אוֹיֵב וְאוֹרֵב וּמִלְחָמָה וּמָצוֹר הוֹשַׁעְתָּנוּ. עַד הֵנָּה עֲזָרוּנוּ רַחֲמֶיךָ וְלֹא עֲזָבוּנוּ חֲסָדֶיךָ עַל כֵּן, אֵבָרִים שֶׁפִּלַּגְתָּ בָּנוּ וְרוּחַ וּנְשָׁמָה שֶׁנָּפַחְתָּ בְּאַפֵּינוּ וְלָשׁוֹן אֲשֶׁר שַׂמְתָּ בְּפִינוּ הֵן הֵם יוֹדוּ וִיבָרְכוּ וִישַׁבְּחוּ וִיפָאֲרוּ וִישׁוֹרְרוּ אֶת שִׁמְךָ מַלְכֵּנוּ תָּמִיד. וְעַל כֻּלָּם יִתְבָּרֵךְ וְיִתְרוֹמֵם וְיִתְנַשֵּׂא תָּמִיד שִׁמְךָ מַלְכֵּנוּ לְעוֹלָם וָעֶד וְכֹל הַחַיִּים יוֹדוּךָ סֶּלָה. וִיהַלְלוּ וִיבָרְכוּ אֶת שִׁמְךָ הַגָדוֹל בֶּאֱמֶת לְעוֹלָם כִּי טוֹב. הָאֵל יְשׁוּעָתֵנוּ וְעֶזְרָתֵנוּ סֶלָה הָאֵל הַטּוֹב. בָּרוּךְ הַטּוֹב שִׁמְךָ וּלְךָ נָאֶה לְהוֹדוֹת.
שִׁיר הַמַּעֲלוֹת לְדָוִד לוּלֵי ה' שֶׁהָיָה לָנוּ יֹאמַר נָא יִשְׂרָאֵל: לוּלֵי ה' שֶׁהָיָה לָנוּ בְּקוּם עָלֵינוּ אָדָם: אֲזַי חַיִּים בְּלָעוּנוּ בַּחֲרוֹת אַפָּם בָּנוּ: אֲזַי הַמַּיִם שְׁטָפוּנוּ נַחְלָה עָבַר עַל נַפְשֵׁנוּ: אֲזַי עָבַר עַל נַפְשֵׁנוּ הַמַּיִם הַזֵּידוֹנִים: בָּרוּךְ ה' שֶׁלֹּא נְתָנָנוּ טֶרֶף לְשִׁנֵּיהֶם: נַפְשֵׁנוּ כְּצִפּוֹר נִמְלְטָה מִפַּח יוֹקְשִׁים הַפַּח נִשְׁבָּר וַאֲנַחְנוּ נִמְלָטְנוּ: עֶזְרֵנוּ בְּשֵׁם ה' עֹשֵׂה שָׁמַיִם וָאָרֶץ :

סימן ה
זה היה מעשה, שהיו בעיר אחת ישראל בצרה והיה עשרה בטבת והצבור ביררו עשרה יחידים שיתענו עשרה בטבת מבעוד יום וילמדו בלילה וביום ויתפללו להצלת העיר. ואני הצעיר סדרתי הסדר הזה:

נֻסח קבלת התענית:
רִבּוֹן כָּל הָעוֹלָמִים גָּלוּי וְיָדוּעַ לְפָנֶיךָ שֶׁאָנוּ מִתְעַנִים לְמָחָר יוֹם עֲשָׂרָה בְּטֵבֵת כְּכָל הַשָּׁנִים כַּאֲשֶׁר תִּקְנוּ רַבּוֹתֵינוּ זִכְרוֹנָם לִבְרָכָה וְהִנֵּה אֲנַחְנוּ מְקַבְּלִים הַתַּעֲנִית מִבְּעוֹד יוֹם זֶה וּלְהִתְעַנּוֹת כָּל הַלַּיְלָה וּלְצָרְפָהּ לַתַּעֲנִית הַפָּשׁוּט שֶׁל עֲשָרָה בְּטֵבֵת, שֶׁיִּהְיֶה הַכֹּל כ"ה שָׁעוֹת נֵלְכָה עַד כֹּ"ה  לְהִתְפַּלֵּל לְפָנֶיךָ עַל יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר בְּעִיר זוֹ לְהַצִּילֵנוּ מִצָּרָתֵינוּ וּלְהוֹשִׁיעֵנוּ. וִיהִי רָצוֹן מִלְּפָנֶיךָ ה' אֱלֹהֵינוּ וֵאלֹהֵי אֲבוֹתֵינוּ שֶׁתְּקַבֵּל בְּרָצוֹן תַּעֲנִיתֵנוּ וְתִתֶּן בָּנוּ כֹּחַ וּבְרִיאוּת לַעֲמוֹד עַל הַמִּשְׁמָר וְתִרְצֶה עִנּוּיֵינוּ וְתַעֲנֶה עֲתִירָתֵנוּ כִּי אֵל רַחוּם אָתָּה וְאַתָּה שׁוֹמֵעַ תְּפִלַּת כָּל פֶּה. בָּרוּךְ שׁוֹמֵעַ תְּפִלָּה. יִהְיוּ לְרָצוֹן אִמְרֵי פִי וְהֶגְיוֹן לִבִּי לְפָנֶיךָ ה' צוּרִי וְגֹאֲלִי .

אחר ערבית יאמר תפלה זו קודם הלימוד:
לְשֵׁם יִחוּד קוּדְשָׁא בְּרִיךְ הוּא וּשְׁכִינְתֵּיהּ הִנֵּה אֲנַחְנוּ בָּאִים לִלְמוֹד בַּתּוֹרָה בַּלַּיְלָה הַזוֹ בְּלֵב נִשְׁבָּר וְעִנּוּי נֶפֶשׁ, לְבַקֵּשׁ רַחֲמִים עָלֵינוּ וְעַל כָּל יִשְרָאֵל אֲשֶׁר בְּעִיר זוֹ, כִּי בְצָרָה גְדוֹלָה אֲנָחְנוּ. וִיהִי רָצוֹן מִלְּפָנֶיךָ ה' אֱלֹהֵינוּ וֵאלֹהֵי אֲבוֹתֵינוּ, שֶׁתַּעֲשֶׂה לְמַעַן רַחֲמֶיךָ וּלְמַעַן זְכוּת תּוֹרָתְךָ הַקְּדוֹשָׁה וְתַצִּילֵנוּ מִצָּרָתֵנוּ וּתְבַטֵּל מַחְשְׁבוֹת שֹוֹנְאֵינוּ, וְתָפֵר עֲצָתָם וְלֹא תַעֲשֶנָּה יְדֵיהֶם תּוּשִׁיָּה  וּמַלְּטֵנוּ מִשְּׁמָד וּמִשְּׁבִי וּמִבִּזָּה וּמִלְחָמָה וּמָצוֹר. תֵּן שָׁלוֹם בָּאָרֶץ, תֵּן שָׁלוֹם בַּמַּלְכֻיּוֹת. אֵל שַׁדַּי יֹאמַר דַּי לְצָרוֹתֵינוּ , וּזְכוּת הַתּוֹרָה יָגֵן עָלֵינוּ וְעַל כָּל יִשְרָאֵל אֲשֶׁר בְּעִיר הַזוֹ וְתַעֲלֶה עָלֵינוּ כְּאִלּוּ כִיוַּנְנוּ בְּכָל הַכַּוָּנוֹת הָרְאוּיוֹת לְכַוֵּין בְּלִימוּדֵינוּ וְיִהְיֶה לִימוּדֵינוּ נַחַת רוּחַ לִפְנֵי כִסֵּא כְבוֹדֶךָ וְתִתֶּן בּנוּ כֹּחַ וּבְרִיאוּת לַעֲמוֹד עַל הַמִּשְׁמָר. עָזְרֵנוּ אֱלֹהֵי יִשְׁעֵנוּ עַל דְּבַר כְּבוֹד שְׁמֶךָ. כֵּן יְהִי רָצוֹן.

סימן ו

סימן ז
מצאתי כתוב בגנזי המקובלים כתיבת יד, אם יתפלל האדם לשם אֶהְיֶה אֲשֶׁר אֶהְיֶה בכל דבר שבעולם, לחולה, לבנים, לחכמה, לזכירה, לפרנסה, להנצל מסער הים ומסכנת דרכים. ולכל דבר, רק שיהיה טהור ויאמר בכונה:
יְהִי רָצוֹן מִלְּפָנֶיךָ הַשֵּׁם הַגָּדוֹל אהיה אשר אהיה (יכוין קבלתו כי יש בו ד' אותיות אלף הא יוד הא. כֹּחוֹ גדול פשוט ומורכב לכל דבר, סודו כי אהיה מורה על סוד האלהות שהיה הוה ויהיה וזהו אהיה אשר אהיה, רוצה לומר אני הוא והייתי ואהיה. אני הוא עתה והייתי לשעבר ואהיה עד סוף הכל. כל זה יכוין במחשבה) שֶׁתְּרַחֵם עָלַי וְתַעֲשֶה (וישאל בקשתו בלשון ברור) וכן יאמר ג' פעמים, והאריכו המקובלים בזה מאד.

סימן ח

סימן ט

סימן י

סימן יא

סימן יב

סימן יג להצלחה ולשמירה

תם ונשלם שבח לאל בורא עולם.