מלבי"ם על שמואל א יב
(א) 
השאלות (א - ב) מה רצה בויכוח הזה הגדול? מ"ש לכל אשר אמרתם לי הוא שפת יתר? וכן מ"ש בני הנם אתכם אין לו ענין?:

. אחר שהשלים המלכת המלך בא להתוכח עמהם, וכבר בארנו למעלה (ח, ו) 
כי בשאלה זו ששאלו להם מלך חטאו בשתים, א] נגד כבוד שמואל, במה שהעבירו
אותו מהיות שופט עליהם. ב] בכבוד ה', במה שרצו להחליף מלכות שמים במלכות ב"ו. ונגד שני הדברים האלה התוכח עמהם. תחלה התוכח במה שחטאו נגדו, אמר, 
, ר"ל הגם שלא הייתי מחויב לשמוע אליכם בענין מה שרציתם שהמלך יהיה גם השופט אתכם, כי מן הדין א"א להעביר השופט
משררותו כל עוד לא מצאו בו עול, ולא היה לי לשמוע רק שיהיה המלך ממונה על המלחמה לא על המשפט, בכ"ז שמעתי לכל אשר אמרתם לי שהוא מ"ש ושפטנו מלכנו:

(ב) 
. ר"ל ואני לא השגתי שום טובה חלף עבודתי אשר עבדתיכם, אני זקנתי מרוב עבודה ועול הצבור שעי"ז (קצפה)
[קפצה] עלי זקנה שלא בזמנה (כי היה אז בן חמשים שנה): . גם הם לא ירשו גדולתי, כי  כאחד העם, מוסרים מגדולתם. הגם 
, ולא היה ראוי להעבירני לא מצד שנתרשלתי בעבודת הצבור כי התהלכתי מנעורי עד היום הזה עוסק בעבודתכם, ולא מאשר מצאתם בי איזה עול
מהטיית משפט ולקיחת שוחד, ע"ז:

(ג) 
השאלות (ג - ו) מ"ש את מי עשקתי את מי רצותי וכו', כולו לשון כפול. ולמה הוסיף שנית עד ה' בכם כי לא מצאתם בידי מאומה? למה העיד ה' ע"ז הלא כל העם עדים? ומ"ש
ויאמר עד ולא ויאמרו? מ"ש ה' אשר עשה את משה, אין לו קישור לא למעלה ולא למטה?:
. כי עתה לא תחניפו לי מלהגיד פשעי, באשר הוא . וגם לא תיראו מפני מלהגיד, באשר הוא , אשר יעשה משפט. את שור, סדר בהדרגה מן
החמור אל הקל. , בחזקה. ואף גם את , הגם שהשופטים רגילים לקחת חמור לרכיבה בעת לכתם מעיר לעיר לשפוט את העם. ומוסיף
, שהעשק הוא קל יותר שכובש שכר שכיר וכדומה, שאינו גוזל בידים רק מונע את המגיע לו. ומוסיף , למי בקשתי שיתן לי איזה מתנה ברצונו,
או שרשו רצץ. והגם שהרצוץ גרוע מעושק, בא מאוחר לענין הרבותא של התשלומין, שגם רצוץ בגוף שישלם בממון וישיב נזק וצער וכו' וכ"ש שישיב ממון הנעשק. ומוסיף 
, שאם נתחייב איש מיתה או מלקות ואקח מאתו כופר ממון תחת עונש הגוף, שעי"כ  
מלהענישו כפי משפטו. הגם שכופר זה יתן המתחייב
בטוב לבו, ואינו עושק לעומת הנותן רק הטיית המשפט בעצמו בדבר הנוגע לה', בכ"ז :

(ד) 
. תפסו הדברים האחרונים הקלים, וכ"ש שלא גזל, והוסיפו , אף בדרך מתנה, כי לא נהנה משום אדם, כדברי חז"ל:

(ה) 
. באשר יצויר שהגם שלא לקח דבר מיד איש, בכ"ז קבל שכר מקופת הצבור, באשר קופת הצבור ממסים וצדקות היו ביד השופט והיה לו רשות גם כפי הדין לקחת שכרו
ופרנסתו משם, וזאת לא יוכלו המה להעיד רק ה' לבדו היודע נסתרות, ועז"א , אף אם תבקשו כל גנזי ביתי לא תמצאו דבר, כי לא
לקחתי שכר מהצבור ג"כ: . מוסב על ה' הנזכר תחלה, ה' אמר, עד, וכ"פ חז"ל יצתה ב"ק ואמרה עד:

(ו) 
. הודיע להם כי הקול הזה שאמר עד, הוא קול ה'. וז"ש , שהכינם להיות שופטי ישראל,  ע"י השופטים
הנאמנים האלה , הוא אשר הופיע עתה וקרא , וענתה בי צדקתי כצדקת השופטים משה ואהרן:

(ז) 
השאלות (ז - יא) מ"ש ואשפטה אתכם? מה היא התוכחה הזאת מביאת יעקב וממה שנמכרו ביד סיסרא? ולמה זכר את בדן שהוא שמשון קודם יפתח והוא היה מאוחר ממנו?:
. אחר שהתוכח עמהם על מה שחטאו נגדו, התחיל להתוכח ע"מ שחטאו נגד ה', וז"ש  
התיצבו ואשפטה אתכם לפני ה', לאמר מה מצאתם בו עול כי מאסתם
במלכותו, זכרו :

(ח) 
. מפרש תחלה את אבותיכם.  בא יעקב מצרים לא הושיעכם ע"י מלך, רק  התפללו לפניו הושיעם ע"י נביאיו (ותפס  בא יעקב מצרים, כי
נבדלה צרת מצרים מצרות שאח"כ, שגלות מצרים לא היה מסבת חטא קדום רק כדי להיטיבם באחריתם ולהביאם אל המקום הזה, ועי"כ נתגלגל הדבר שבא יעקב מצרים):

(ט) 
. וכן אח"כ ראיתם כי לא סרה השגחת ה' מאתכם, וזאת ראיתם משני צדדים, א] שבעת מריכם תיכף יסר אתכם כאשר ייסר איש את בנו בהשגחת עליו. ב] שבעת
שבתם עדיו תיכף הושיעכם. ועל הצד הא' אומר , אז תיכף הענישם  וכו' , ר"ל פעמים מכר אותם בהחלט ביד אויביהם עד ששלטו
האויבים עליהם, וזה היה  בימי שמשון, שהיו ישראל תחת ידם. ופעמים רק לחמו בם ועדן לא שלטו עליהם, וזה היו פלשתים בימי שמואל שעלו על
ישראל למלחמה,  בימי יפתח, שאז עברו בני עמון (שהיו מתאחדים עם מואב) את הירדן להלחם בם. ועז"א מלך מואב, שטענתו היה מצד שלקחו מדינת מואב, ומצד
שהוא על ארץ מואב (שופטים יא):

(י) 
. ועל הצד הב' אומר שבעת זעקו נמלטו:

(יא) 
. ר"ל בעת שמסר אותם ביד אויביהם שלח , הוא שמשון, שבימים האלה משלו האויבים עליהם. ובעת אשר רק לחמו בם שלח 
, שהם עזרום במלחמתם כמבואר. ונגד הא' אומר , ר"ל ע"י ירובעל ובדן הציל אתכם מיד אויביכם, כי אז הייתם בידם. ונגד הב' אמר
, ר"ל ע"י יפתח ושמואל היה לכם מנוחה ממלחמת האויבים וישבתם בטח באין מחריד:

(יב) 
השאלות (יב) הלא ביאת נחש היה אחר שהומלך שאול?:

. ואחר שראיתם שהשגחת ה' חופף עליכם כל היום, למכור אתכם ביד אויב בעת מריכם ולהושיעכם את תשובו אליו, עתה שראיתם , שכחתם
שני הצדדים האלה, א] לשום לב שבא עליכם אויב מפני שמאסתם מלכותו ורציתם במלכות ב"ו, ב] לשוב מחטא זה כדי שיושיעכם: . ר"ל לא נשוב מחפצנו במלך,
רק , הגם שבחנתם , וכמו שהעברתם אותי משופט כן מאסתם את אלהיכם ממלוך עליכם:

(יג) 
השאלות (יג) למה כפל אשר בחרתם אשר שאלתם והנה נתן ה'?:

 
וכו'. ר"ל עתה יש במלך הזה שני אפשריות, בצד א' הוא  אתם, לא ה', כי לא מדעת ה' נעשה רק מדעתכם: . מפרש
שהגם שלא בחרתם את האיש הזה שאול, בכ"ז הוא מיוחס לבחירתכם מצד שאתם שאלתם מלך ועי"ז בחרו ה'. ובצד הב' , אחר שבחירת האיש
הפרטי שהוא שאול נעשה ע"י ה'. וכפ"ז יתיחס המלך בצד א' אל בחירתכם נגד רצון ה', ובצד הב' יתיחס שהוא בחיר ה':

(יד) 
. ולכן יש בו שני אפשריות, ש , וחוץ מזה תשמרו מצותיו  במ"ע,  במצות ל"ת, אז
יתיחס אל בחירת ה', כי אז  כו' , ר"ל אז יהיה ה' מלככם ההולך לפניכם להלחם לכם ולהושיע אתכם, והוא אחריו כשר צבאו
ההולך בפקודתו, והוא יהיה אמצעי בין ה' וביניכם:

(טו) 
. ובצד הב'  במ"ע,  במצות ל"ת, אז יתיחס אל בחירתכם. ואל תחשבו כי אז יסיר השגחתו, רק 
כמו שהיתה , שהכה אותם כל עת מרו בו:

(טז) 
. כי השגחתו דבקה בכם לעשות לעיניכם נפלאות לשדד הטבע:

(יז) 
השאלות (יז) איך ברר להם ע"י נס הזה שהרעו מה ששאלו להם מלך?:

. בזה תראו, א] כי עדן השגחתו הנסיית דבקה בכם, וא"כ לא היה לכם לבחור מלך שיושיע אתכם כפי הטבע, אחר שאתם נושעים מהשגחה. וז"ש כי
, ר"ל שעשיתם נגד עיני ה' והשגחתו עליכם. ב] אחר שהפלא הזה יתהוה ע"י תפלתי, לא היה לכם לבגוד בי, כי כן הייתי יכול להרעים
שנית בקול גדול על פלשתים כמו אז (למעלה ז). וז"ש . ובזה נתן אות נגד שני הדברים אשר עמהם התוכח כנ"ל. ג] מהאות בעצמו שהוא המטר
והקולות שהם טובים בעת זרע ורעים בקיץ, תבינו כי כן גם אתם שאלתם דבר שלא בעונתו, שאם היה המלך טוב לכם אחרי מותי ובעת שאתם נתונים תחת הטבע, הוא רע לכם
בעודני חי ובעוד ה' צבאות יגן עליכם, ועז"א  וכו':

(יח) 
. כי הביטו את אשר הרעו כי חטאו לה' ובגדו בנביאו:

(כ) 
השאלות (כ - כד) מ"ש אל תיראו אתם עשיתם את כל הרעה, הלא לכן יפחדו וייראו? מ"ש אך אל תסורו וכו', ולא תסורו, הוא כפל? ומה שסיים אך יראו את ה', כבר נכלל
בראש דבריו?:

. ר"ל אם היה ה' קוצף עליכם בלא סבה היה לכם להתירא באשר נשתנה רצונו אליכם מטוב לרע, אבל אחר שסבת הרעה
הזאת תלוי במעשיכם הרעים, וא"כ לא נשתנה רצון ה' להיטיב עמכם אם תטיבו מעשיכם, לכן אל תיראו  מאחרי ה', שאז ישוב לשוש עליכם לטוב: 
וכו' . אומר, א] מן הראוי שלא תסורו,   מצד עצמו מחמת אהבתו, מצד גדולתו ורוממותו, שהיא עבודה מאהבה, וז"ש , ר"ל שלא בעבור
פנייה חיצונית מגמול ועונש, שאז אף לו ידעתם שיהיה לכם תועלת בעבודת נכר ראוי שלא תסורו מה'. ב] מוסיף, וחוץ מזה:

(כא) 
. אי אפשר שתסורו ממנו כלל, כי אין לכם לצפות שתשיגו איזה תועלת בעבודת נכר, , שום תועלת. , מאיזה
רעה. ואל תחשוב שיועילו בדרך סגולה,  לגמרי:

(כב) 
. מוסב למעלה, אל תיראו  יטש, ר"ל אם תעבדו אותו אין לכם להתירא שישתנה רצונו עליכם, שזה א"א, א] , שנודע למשגב על ידכם,
ועתה יאמרו הגוים מבלתי יכולת. ב] אחר  והתחיל , ולא יצוייר שישתנה רצונו הבלתי ב"ב:

(כג) 
. ומה שתתיראו מפני כי אחדל מהגין עליכם בזכותי,  אנכי חלילה לי מחטא לה' ומלהגין עליכם בשני ענינים שהייתי מגין עליכם עד עתה, א] , ב] :]

(כד) 
. גם זאת שאעמוד לימינכם תלוי בזה אם , כי לולא זה לא יועילו תפלותי ולמודי:

(כה) 
. ר"ל אם תיטיבו מעשיכם לא יזיק לכם המלך,  הרע תרעו לא יועיל לכם, כי כולכם תספו: