משנה סוטה ו ניקוד
מִי שֶׁקִּנֵּא לְאִשְׁתּוֹ וְנִסְתְּרָה, 
אֲפִלּוּ שָׁמַע מֵעוֹף הַפּוֹרֵחַ, 
יוֹצִיא וְיִתֵּן כְּתֻבָּה, 
דִּבְרֵי רַבִּי אֱלִיעֶזֶר. 
רַבִּי יְהוֹשֻׁעַ אוֹמֵר: 
עַד שֶׁיִּשְׂאוּ וְיִתְּנוּ בָהּ מוֹזְרוֹת בַּלְּבָנָה:

אָמַר עֵד אֶחָד: אֲנִי רְאִיתִיהָ שֶׁנִּטְמֵאת, 
לֹא הָיְתָה שׁוֹתָה. 
וְלֹא עוֹד אֶלָּא אֲפִלּוּ עֶבֶד, אֲפִלּוּ שִׁפְחָה, 
הֲרֵי אֵלּוּ נֶאֱמָנִין, 
אַף לְפָסְלָהּ מִכְּתֻבָּתָהּ. 
חֲמוֹתָהּ וּבַת חֲמוֹתָהּ וְצָרָתָהּ וִיבִמְתָּהּ וּבַת בַּעְלָהּ, 
הֲרֵי אֵלּוּ נֶאֱמָנוֹת; 
וְלֹא לְפָסְלָהּ מִכְּתֻבָּתָהּ, 
אֶלָּא שֶׁלֹּא תִּשְׁתֶּה:

שֶׁהָיָה בַּדִּין: 
וּמָה אִם עֵדוּת רִאשׁוֹנָה, שֶׁאֵין אוֹסַרְתָּהּ אִסּוּר עוֹלָם, 
אֵינָהּ מִתְקַיֶּמֶת בְּפָחוֹת מִשְּׁנַיִם; 
עֵדוּת אַחֲרוֹנָה, שֶׁאוֹסַרְתָּהּ אִסּוּר עוֹלָם, 
אֵינוֹ דִּין שֶׁלֹּא תִּתְקַיֵּם בְּפָחוֹת מִשְּׁנַיִם? 
תַּלְמוּד לוֹמַר: "וְעֵד אֵין בָּהּ", 
כָּל עֵדוּת שֶׁיֵּשׁ בָּהּ. 
קַל וָחֹמֶר לָעֵדוּת הָרִאשׁוֹנָה מֵעַתָּה! 
וּמָה אִם עֵדוּת אַחֲרוֹנָה, שֶׁאוֹסַרְתָּהּ אִסּוּר עוֹלָם, 
הֲרֵי הִיא מִתְקַיֶּמֶת בְּעֵד אֶחָד; 
עֵדוּת הָרִאשׁוֹנָה, שֶׁאֵין אוֹסַרְתָּהּ אִסּוּר עוֹלָם, 
אֵינוֹ דִין שֶׁתִּתְקַיֵּם בְּעֵד אֶחָד? 
תַּלְמוּד לוֹמַר: "כִּי מָצָא בָהּ עֶרְוַת דָּבָר" , 
וּלְהַלָּן הוּא אוֹמֵר: "עַל פִּי שְׁנַיִם עֵדִים יָקוּם דָּבָר" ; 
מַה לְּהַלָּן עַל פִּי שְׁנַיִם עֵדִים, 
אַף כָּאן, עַל פִּי שְׁנַיִם עֵדִים:

עֵד אוֹמֵר: נִטְמֵאת, וְעֵד אוֹמֵר: לֹא נִטְמֵאת, 
אִשָּׁה אוֹמֶרֶת: נִטְמֵאת, וְאִשָּׁה אוֹמֶרֶת: לֹא נִטְמֵאת, 
הָיְתָה שׁוֹתָה. 
אֶחָד אוֹמֵר: נִטְמֵאת, וּשְׁנַיִם אוֹמְרִים: לֹא נִטְמֵאת, 
הָיְתָה שׁוֹתָה. 
שְׁנַיִם אוֹמְרִים: נִטְמֵאת, וְאֶחָד אוֹמֵר: לֹא נִטְמֵאת, 
לֹא הָיְתָה שׁוֹתָה:
סוטה ו
ו