בתי כהונה (רפפורט)/חלק א/יז


סימן יז 
שאלה: על מה סמכו ישראל להתפלל בעזרת בית הכנסת וכן בחצרות הואיל ואינן מקורים ואין זה בית. 

תשובה. לפי דברי הש"ס והפוסקים זיל קרי בי רב דלא חציף לרב כהנא אלא מאן דמצלי בבקתא דהיינו בקעה כדאיתא בס"פ אין עומדין אבל מקום שמוקף מחיצות לא תזיל הקפידא במה שאינו מקורה דכל כה"ג מקום צניעות הוא, ואף גם זאת לא הביאוה הרי"ף והרמב"ם והרא"ש ז"ל ובתריתא דרב כהנא אייתי לה הרמב"ם ז"ל בה' תשובה וכבר עמד בזה הרב מעדני מלך. ולי איפשר דטעמא משום דמשמע להו דהא דרב כהנא פליגא אההיא דלעיל מיניה דאמר רבי יוחנן אלא יתפלל אדם אלא בבית שיש שם חלונות וכו' ומשמע להו דלהא דר"י עדיפא בקתא שאין שם דבר חוצץ ורווחא שכיח כנגד ירושלים והלכתא כר"י לגבי דרב כהנא והיא גופא דר"י לדעת הרמב"ם אינה אלא ליחיד המתפלל בבית כמ"ש בתשו' הביאה מרן ז"ל בפ"ה מה' תפילה דין ו' ובהא דרב כהנא מצאתי כתוב בהעתק הגהות מתלמידים ישנים וההעתק הוא משנת התי"ו וז"ל חציף עלי וכו' ספ' אח' וה"מ דלא מכניף ליה עשרה עכ"ל, והתוס' ז"ל הקשו עלה מקרא דויצא יצחק לשוח בשדה ותירצו דהתם מיירי בהר המורי' וכו' א"נ בקתא דהכא מיירי בבקעה במקום שרגילים שם בני אדם לעבור והולכי דרכים וכונת שנויה קמא לע"ד כלו' דהרי צניע טפי מבקעה דהא איכא צדדין ולא בראש ההר ממש ובתש' ב"ח פירש שהיה מוקף מחיצות ועיין בס' מגן דוד ומ"מ משמע דלכולהו פירושו כל שהמקום מוקף מחיצות לית לן בה והטור ז"ל בסי' צ' דקדק וכתב כמו בשדה וכן העתיק מרן ז"ל בש"ע אלמא משמע כל שאינו פרוץ כמו שדה לית לן בה.