מסכת גרים ד


הלכה א  
וגר לא תונה, ולא תלחצנו...
לא תונה לו - בדברים
ולא תלחצנו - בממון: 
אל תאמר לו: 
אמש היית עובד בל, קורס נבו, ועד עכשיו חזירך בין שיניך, 
אתה עומד ומדבר עמי?!

ומנין להונאתו?
שהוא יכול לומר: 'כי גרים הייתם'!
מכאן היה רבי נתן אומר: מום שבך, אל תאמר לחברך.

הלכה ב  
רבי אלעזר בן יאיר אומר: 
לפי שסורו רע, הזהיר עליו הכתוב במקומות הרבה: 
 וגר לא תונה ולא תלחצנו
 וגר לא תלחץ
 ואתם ידעתם את נפש הגר
הוא - שסורו רע, הזהיר עליו הכתוב במקומות הרבה.

הלכה ג  
חביבין הגרים - 
שבכל מקום מכנה אותם כישראל, 
שנאמר:  אהבתי אתכם אמר ה' 
 ואתה ישראל - עבדי יעקב אשר בחרתיך! 

ונאמר אהבה בישראל - שנאמר: אהבתי אתכם - אמר ה'. 
ונאמר אהבה בגרים - שנאמר:  ואוהב גר לתת לו לחם...

נקראו ישראל עבדים - 
והגרים, שנאמר:  להיות לו לעבדים

נאמר רצון לישראל - שנאמר:  והיה על מצחו תמיד לרצון
ונאמר רצון בגרים - שנאמר:  עלתיהם וזבחיהם לרצון על מזבחי.

נאמר שמירה בישראל = שנאמר:  ה' שומרך
ונאמר שמירה בגרים - שנאמר:  ה' שומר את גרים.

נאמר שירות בישראל - שנאמר: ואתם - כהני ה' תקראו, משרתי אלהינו יאמר לכם
ונאמר שירות בגרים - שנאמר: ובני נכר הנלוים על ה' לשרתו

חביבין גרים - שלא מל אברהם אבינו - לא בן עשרים, ולא שלושים - אלא בן תשעים ותשע שנה. 
שאילו מל אברהם אבינו בן עשרים ובן שלושים - לא היה גר שנתגיר מן עשרים שנה ומעלה, או בן שלושים שנה ומעלה. 
אלא: הקדוש ברוך הוא היה עמו ובא - עד שהגיע לתשעים ותשע שנה - שלא לנעול דלת בפני הגרים. 

אברהם אבינו קרא עצמו גר - שנאמר: גר ותושב וגו'
דוד מלך ישראל קרא עצמו גר - שנאמר: כי גר אנוכי עמך...
וכן הוא אומר: כי גרים אנחנו לפניך... וגו'

חביבה ארץ ישראל שמכשרת גרים: 
היה בארץ ישראל ואמר גר אני - מקבלים אותו מיד. 
ובחוצה לארץ - אין מקבלים אותו אלא אם כן היו עדיו עמו. 

וחביבה ארץ ישראל שהיא מכפרת עונות ופשעים: 
שנאמר: וכל יאמר שכן חליתי, 

וכן אתה מוצא בארבע כיתות העומדים לפני הקדוש ברוך הוא, 
שנאמר: 
זה יאמר - לה' אני! - זה: שכלו למקום ולא נתערב בו חטא.
וזה יקרא בשם יעקב! - אלו גרי הצדק, 
וזה יכתוב ידו לה'! - אלו בעלי תשובה 
ובשם ישראל יכנה! - אלו יראי שמים. 

סליק מסכת גרים