ש"ך על יורה דעה שיט


סעיף א

שכל שלא יצא רובו לא הוקדש וע"ל ס"ס שי"ג:

כלומר אף כשחתך אבר אבר והשליך לכלבים מ"מ מה שיוצא אחר כך מרובו ואילך חייב קבורה אבל מה שיצא כבר אף שיצא אח"כ רובו א"צ קבורה למ"ד להבא הוא קדוש וכן מבואר בתוס':

דכיון דלא חשיב כילוד א"כ אינו חשוב פטר רחם והבא אחריו בכור:

דאע"ג דלא חשוב כילוד מ"מ חשוב פטר רחם:

כלומר הבא אחריו:

והלכך אפילו במחתך אבר אבר והניחו עד שהשלים רובו משליך לכלבים מה שיצא עד רובו ומרוב ואילך צריך קבורה:

סעיף ב

והמכירה לעובד כוכבים אינה מכירה:

סעיף ג

דכיון דקדוש למפרע והשליש הראשון דרך דופן נפק אינו קדוש:

לטעמייהו אזלי דס"נ להבא קדוש:

סעיף ד

וע"ל סי' י"ד ס"ג ומ"ש שם:

דשמא הוי כילוד:

זהו מלשון הרמב"ם וכן הוא בטור וברמב"ם אתי כפשטיה דדילמא לא הוי כילוד ומיירי בחתך מה שיצא חציו ברוב אבר והלכך אפי' יצא אח"כ כולו אינו פוטר הבא אחריו כיון שיצא חציו ע"י חתיכה וכדלעיל סעיף א' אבל הטור דס"ל דאפי' חתכו אבר אבר פוטר הבא אחריו דמ"מ פטר רחם הוא וכ"כ הרב לעיל סעיף א' א"כ צ"ל דמיירי הכא שלא נולד אח"כ כולו אלא שחציו הנשאר יצא דרך דופן או כגון שהיה לה תאומים ויצא מתחלה חציו ברוב אבר וחזר ואח"כ יצא השני ואח"כ חזר ויצא הראשון כולו אינו נפטר השני במה שיצא הראשון מתחלה חציו ברוב אבר אבל אם אחר שיצא חציו ברוב אבר יצא כולו ואחר זמן ילדה ולד פשיטא שהוא פטור בבכורה דמה בכך שמתחלה יצא חציו ברוב אבר ס"ס אחר כך נולד כולו וזה פשוט: