יוסף תהלות/נה
תהלים נה

פרק נה

פסוק ב
האזינה אלהים תפלתי. לאפוקי תנו לו ואל יראה פני. ואל תתעלם מתחנתי, לאפוקי הניחו לו עד שיתמקמק. הקשיבה לי ותכף שתקשיב ענני:

פסוק ד
מקול אויב מפני עקת רשע. פירוש, מקול בני ירושלם, כי היו לאחדים.  אויב, שהם מדברים ושמחים מפני עקת רשע, צרת אבשלום:

פסוק ה 
לבי יחיל בקרבי. על צרת נפשי, שנראה שהיא פגומה, שבאתי לזה. ואימות מות עיקרי, מגיהנם, נפלו עלי, ועל כן יראה ורעד יבא בי בפנימיותי, ותכסני פלצות בחיצוניותי:

פסוקים יד-טו 
ואתה אנוש וכו'.  שהוא אחיתופל, שלימדו שלא ילמוד יחידי,  אשר יחדיו נמתיק סוד. ועוד, שלא יהלך  זקופה, וז"ש בבית אלהים נהלך ברגש.  בקומה זקופה שראה , לאו דווקא,  מאי איריא בית אלהים? הא אסור לילך בקומה זקופה בכל מקום! אלא שדהע"ה היה הולך כדרכו, ואמר לו כי בבית אלהים צריך להראות הכנעה.  בשיורי ברכה   סימן ב'. ואלו השני דברים הם שלמד מאחיתופל,   קנין תורה, וסדר אליהו זוטא פ' י"ז. והקשה הרב יעב"ץ ז"ל בספר עץ אבות, דהאיכא אחריתי, למכתב שם אחספא וכו'? ותירץ דההיא שעתא לא אגמריה אלא תרי, . ואשתמיטיתיה דברי רש"י בסוכה דף נ"ג , דמוכח מדבריו דדוד הע"ה ידע לה, ולא רצה להורות בפני אחיתופל, ע"ש, ואין כאן אלא שתים הרמוזות בכתוב הזה:

פסוק כג 
השלך על ה' יהבך. אפשר, שלא יחשוב כי אם בעבודתו ובעסק תורתו ולידבק בו, וזהו השלך על ה' יהבך; ואם זכית לזה, הוא יכלכלך. 

אי נמי על ה', כמ"ש בזהר הקדוש: "ותתפלל חנה על ה'", דבני במזלא, והכי נמי מזוני, והוא יכלכלך. והמקובלים אמרו, דמסוגל לפרנסה לכוין שם הויה בניקוד "יהבך", כי  עם   שם , וניקוד יהבך  שם  והוא גי' . 

אי נמי אפשר, השלך אותיות "השכל",  "וידו"ע אותי". וכן  גי' , מ' "על ה'", על בסמוך. ודוק כי קצרתי:

פסוק כד 
אנשי דמים ומרמה לא יחצו ימיהם ואני אבטח בך. פירש הרב זרע ברך ח"ג פ' נח דף יו"ד ע"א, דאין לומר גבייהו דל דלילוותא דלא חטאו, כי הם חוטאים בלילות לחשוב במרמתם וכו', ע"ש. , מי שהוא ער בלילות, נחשבות לימים. , ע' שנה דנתן אדם הראשון לדוד, וע' שנה דנתנו אברהם  ויעקב אע"ה ויוסף הצדיק ע"ה, שהם ק"ם שנה, הוא שאינו ישן בלילות, נחשבו ימים וחי ע' לבד. : ואני אבטח בך, שלא תעשה חשבון כזה לגבי דידי:

תהלים נה