אבן עזרא על שיר השירים ו ה
הרהיבני - חזקו ממני או הסירו כחי וממשלתי כמו המחצבת רהב ורהבם עמל ואון:

הפעם השנית
 דודי ירד לגנו - כאשר פירשתי שאמרה לו יבא דודי לגנו וכאשר הקיצה רדפה אחריו וכאשר ראה אותה אמר יפה את רעיתי ואמר שערך ושניך גם כפלח הרמון והטעם כי את הוא תשוקתי הקדמונית ואל תתערבי לי באחרת כי הנה שערך ושניך ורקתך לעדים נאמנים ולא יתכן שתתערבי באחרת כי אחת את היא בעולם ואין דומה לך גם הנה שלמה יש לו ששים מלכות ושמונים פלגשים ועלמות אין מספר אין כמותך כי אחת את לאמך:

הפעם השלישית
 דודי ירד לגנו - זה שעלה למרום:

 לרעות בגנים וללקוט שושנים - שהוא דר עם המלאכים שהם צדיקים:

 אני לדודי - אמרה כנסת ישראל אע"פ שירד דודי לגנו אני שלו והוא שלי, ענתה שכינה יפה את, זה שחזרו בבית שני ופי':

 הסבי עיניך מנגדי - שנפסקה הנבוא' בבית שני כאשר התנבא דניאל ולחתום חזון ונביא כאשר פירשתי בספר דניאל:

 שערך - שהיו בבית שני נזירים: