ט"ז על חושן משפט שמח
(ס"ח) אינו בר חיובא מ"ש כסמ"ע בשם ד"מ שני דיעות נ"ל דלא קיי"ל כנ"ל דראייתו מכח מה שמצינו בדוד שלא היה נענש על הריגת אורי' שאין שליח לד"ע והא יואב לא ידע שנהרג אורי' שלא כדין שהיה סבור שחייב מיתה לפי הדין ומ"ה צוה דוד להורגו ע"כ וראייה זו איני מכיר בה דלא מצינו שנענש יואב ע"ז דדי בזה שלא ידע יואב לפטור את דוד אבל לא לחייב את יואב ומלבד זה לא מסתבר לחייב את השליח במה שהוא עושה לפ"ד היתר ודעת רש"י ותוס' בפ' מרובה כהמרדכי והכי קי"ל:

(לעיל ס"ב) על לא תגנובו דאלו לא תגנוב קאי על גונב נפשות כדפירש"י ביתרו ובמשפטים מבי' רש"י אוזן ששמע על הר סיני לא תגנוב והלך וגנב כו' ק' הא לא תגנוב קאי אנפשות יש לתרץ דע"כ לא דרשינן דקאי אנפשות אלא משום כפל דלא תגנובו ואמרינן בריש פ' א"נ דדרשינן דבר הלמד מענינו ולא תגנובו [תגנוב] קאי על נפשות כמו לא תרצח נמצא כיון דע"כ א' קאי על נפשות אז מסתבר טפי לדרוש לא תגנובו [תגנוב] על נפשות אבל אי לא היה כתב אלא לא תגנובו [תגנוב] לחוד היה לדורשו על מסתבר שקאי אממון וע"כ זה הגנב אי לא שמע אלא לא תגנוב היה לו לדורשו על ממון ואי שמע גם לא תגנובו כ"ש דהיה לו לדרו' אחד על ממון: