רשב"ם על בראשית כ
(ד). ואבימלך לא קרב אליה: להעיד מה שהק' אומר על כן לא נתתיך לנגוע אליה:

(ז). כי נביא הוא: לשון ניב שפתים, רגיל אצלי ומדבר את דבריי ואני אוהב את דבריו ושומע תפילתו:

ויתפלל בעדך: שהרי היה צריך רחמים כדכתיב לפנינו כי עצור עצר וגו':

(יב). אחותי בת אבי: כי בני בנים הרי הם כבנים והיא היתה בת הרן בן תרח:
אך לא בת אמי: לא אחותי ממש שיצאת מבטן אמי, והיא מותרת לי ותהי לי לאשה:

(יג). כאשר התעו אותי: הגלני ממקומי שנא' לך לך מארצך, וזהו שכתב ארמי אובד אבי, משום שהוגלה משום כי התעו אותי ואובד אבי כפל לשון הוא כדכתיב תעיתי כשה אובד, צאן אובדות היו עמי רועיהם התעום:
אמרו לי: אמרי עלי:

(טז). ולשרה אמר: דברי פיוסים ותנחומים, הנה בקחתי אותך בתחילה לא באונס ולא בכח אלא כמנהג נישואין שהרי נתתי מהר ומתן אלף כסף לאחיך בשביל שהייתי סבור שהיה אחיך כמו שאמרת לי, ולא זהו מתן של צאן ובקר שנתן אבימלך לאברהם לבסוף אלא קודם שהביאה אל ביתו, שאפילו פרעה שנענש יותר כתוב בו ולאברם היטיב בעבורה קודם נישואין וכל שכן אבימלך:
נתתי אלף כסף: מתחילה, כדכתב בפרעה וכדכתיב הרבו עלי מאוד מהר ומתן, וכדכתיב אשר אתך ואת כל, אלף כסף שנתתי לאחיך מתחילה כבוד גדול הוא לך וכסות עיניהם של כל בני ביתך אשר אתך וגם לכל העולם, שלא יסתכלו בך לגנאי לומר אשה זו מנהג הפקר נהג בה אבימלך, כי הכל ידעו כי דרך כבוד לקחה ובעל כרחו החזירה:
כסות עינים: שלא יראו בך לגנאי כדכתיב וכסה את עין הארץ ולא יוכל לראות את הארץ וכשמסתכלין באדם לבזותו כתב לראות בך עיני תראינה בה, ותחז בציון עינינו:
ונוכחת: מפורסם ומתוכח יפה כי דרך כבוד נהגתי בך ואל תשימי ללבך רק טוב, זהו עיקר לפי פשוטו, כי לכבודה של שרה אמר אבימלך כל זה ולא לקנתרה ולהוכיחה: