אלשיך על תהלים עח ע
(ע - עב) ואם תאמר ואיך יהיה לעולם והלא היה עתיד ליחרב פעמיים, ואם יגרמו העונות לבלתי התקיים אחרי כן לעולם מה בצע במה שלא תזוז שכינה אם הבית הוא חרב, לזה אומר הנה כו' כלומר החנם הלך אלקים לקחת לו מושל בישראל ולא לקח מהבעלי שררה חשובים לעם כי אם שמאחר עלות הביאו, אך אין זה כי אם כי יודע אלקים כי א - ל דעות הוא כי זה לבדו הוא הראוי את ישראל בזמן הזה ולעתיד לבא, וזהו ביעקב עמו שהוא בזמן הזה בימות המשיח, וכן היה כי בזמן הזה לעתיד לימות המשיח:

[סט - עב] או שיעור הכתובים מעין זה. דוגמת הרמים, ושמא תאמר והלא גם הוא נחרב, לזה אמר שיסדה לעולם שהוא שיסדה על יסוד אחד שהוא צדיק כי צדיק יסוד עולם כך כו' להיות לו יסוד לקיום המקדש. ועל כן כו' שהוא יסוד לזמן הזה  ולעתיד כדי שובישראל נחלתו, וכן היה כי לעתיד. והוא כי במלכו בזמן הזה יצטרך לרעותם בחכמת לבו לתומו אשר ישים ה' בהתבודדו, אך לעתיד לא יצטרך לכך כי אם מעין מלמד ידי למלחמה (תהלים יח), כי אם שיהיה אז יותר, כי את אשר יהיה ראוי לשלוח בו יד הן למות הן לייסורין ידיו מאליהן יתקוממו לעשות, ואת אשר יהיה ראוי להיטיב לו ולתת לו מתנות וכיוצא גם הוא יתקוממו לעשות, כי אז תמלא הארץ דעה את ה' ומה גם למלך המשיח: