אלשיך על תהלים עח נ
(נ)שיפלס נתיב לאפו, והוא כמאמרם ז"ל מרכבות פרעה וחילו ירה בים (שמות טו) והלא כל המרכבות הכה הברד אלא מן הירא את דבר ה' הניס כו' כי טוב שבהם הרג כו', נמצא כי נמצינו למדין למפרע כי על כן צוה ה' מאז להעז את המקנה אל הבתים למען תחול בהם מכת הים, וזה יאמר פה למה כו' תחת היות ראוי כו' הלא הוא כי מעתה בברד בשביל יום הוא יום שע"י מרכבות פרעה וחילו ירה בים כד"א (שמות שם) וברוח אפיך נערמו מים. ובזה יתכן אומרו לשון עתיד ולא אמר שלח בם כו':

והנני מביא ראיה לזה מן התורה והיא כי הלא  כי במכת הדבר האם ראינו של מצריים בלבד הם בהמתם , ולמה לא המית בדבר גם האנשים ויכלם, אך אין זה כי אם שהאלקים עשה למען הביא מכת בכורות אל הפועל כי בה הכירו גדולתו יתברך, וגם ראו כי המכה ההיא נגעה עד הנפש מה שאין כן הקודמות שלא היו באנשים, ואילו היה הדבר מכה באדם טרם בא מכת בכורות היו משלחים את ישראל, על כן למען תחול בם גם מכת בכורות התעלל בהם לבלתי השליט הדבר באדם כמדובר. וזה מאמר התורה באומרו כי עתה שלחתי את ידי כו' ותכחד מן הארץ ואולם בעבור זאת העמדתיך בעבור הראותך את כחי כו' (שמות ט), שהוא הלא בדבר הייתי מכחיד גם האנשים ולא משליטה בבעלי חיים בלבד, אך בעבור זאת העמדתיך בעבור הראותך את כחי כו', שהוא ע"י מכת בכורות כאומרו (שמות ט) כי בפעם הזאת אני שולח את כל מגפותי כו' שהיא מכת בכורות כמו שאמרו ז"ל מכאן ששקולה מכת בכורות ככל המכות כמבואר אצלנו במקומו בס"ד. והרי מפורש בתורה בזה מעין האמור בשאר מכות, וזהו כמביא ראיה באומרו כו' כלומר ממות נפשם של בני אדם בלבד שהוא בהמתם כי אם על מה