אלשיך על תהלים עח יט
(יט)ומר שהיתה מדת הדין מונעת הטוב מהם ומזה נתפשטו לומר היוכל כו' גם מדת חסד  מקום שאין המבט שלו גוזר בו שפע לחם ומים, ועל כן קראם למעלה , שמתחילים במעט כמוהו:

והביטו וראו איך רעה ואין רעתם מה שיוציאו בשפתם, כי הלא אין עיקר תביעתם רק עריות שבלבבם, כי הלא קל וחומר הדברים כי (כ)  כאשר ראו בעיניהם, וניכר שלא בטבע היה כי הלא , וכלומר אין צריך לומר המן שהוא לחם מן השמים, כי אם גשמי מכל שכן שיוכל תת, כי האם מה שהוא כמן ודאי מקל וחומר, ואם כן האם יש ספק בתמיה, שאין צריך בריאה והויה חדשה רק הכנה, כי הבעלי חיים או עופות ישנם בעולם כלומר שודאי יכין, אם כן אמור מעתה כי אין זה רק דבר אחר שבלבבם: