ש"ך על יורה דעה שמט


סעיף א

דכתיב ותקבר שם מרים וילפינן שם שם מעגלה ערופה מה עגלה ערופה אסורה בהנאה אף מת וכל תכריכיו אסורים בהנאה:

עיין בא"ח ס"ס מ"ב:

סעיף ב

והב"ח פסק דאפי' קלועים בתוכם ואינם קשורים אסורים אלא כשאינן קשורין בה כלל דהיינו דתלי בסיכתא מותרים ע"ש:

סעיף ג

שיש בו משום השבת אבדה דודאי יתחרטו אח"כ:

כלומר שנושאין אותו בה לקבורה:

מדרבנן שגזרו בהן משום דמיחלפי בתכריכי המת:

לאפוקי של אחרים דלא דאין אדם אוסר דבר שאינו שלו:

כגון שיזרקם מתוך מרירות הלב ע"מ לקברן עמו ונגעו במטה הנקברת לאפוקי המצע שמניחים על המת או הכר וכסת שנותנים תחת מראשותיו או סדין או טלית שפירסו על הארון או על המטה שמוליכין בה המת לקברו אינו נאסר: