פסוק המתחיל ומסתיים באות ה ת
הלא הוא אמר־לי אחתי הוא והיא־גם־הוא אמרה אחי הוא בתם־לבבי ובנקין כפי עשיתי זאת
 השמר בנגע־הצרעת לשמר מאד ולעשות ככל אשר־יורו אתכם הכהנים הלוים כאשר צויתם תשמרו לעשות
 הנסתרת ליהוה אלהינו והנגלת לנו ולבנינו עד־עולם לעשות את־כל־דברי התורה הזאת
 הקהל את־העם האנשים והנשים והטף וגרך אשר בשעריך למען ישמעו ולמען ילמדו ויראו את־יהוה אלהיכם ושמרו לעשות את־כל־דברי התורה הזאת
 הנה אנכי מציג את־גזת הצמר בגרן אם טל יהיה על־הגזה לבדה ועל־כל־הארץ חרב וידעתי כי־תושיע בידי את־ישראל כאשר דברת
 הנה בתי הבתולה ופילגשהו אוציאה־נא אותם וענו אותם ועשו להם הטוב בעיניכם ולאיש הזה לא תעשו דבר הנבלה הזאת
 היצוע [הַיָּצִיעַ] הַתַּחְתֹּנָה חָמֵשׁ בָּאַמָּה רָחְבָּהּ וְהַתִּיכֹנָה שֵׁשׁ בָּאַמָּה רָחְבָּהּ וְהַשְּׁלִישִׁית שֶׁבַע בָּאַמָּה רָחְבָּהּ כִּי מִגְרָעוֹת נָתַן לַבַּיִת סָבִיב חוּצָה לְבִלְתִּי אֲחֹז בְּקִירוֹת־הַבָּיִת
 הלא־שמעת למרחוק אתה עשיתי למימי קדם ויצרתיה עתה הביאתיה ותהי להשות גלים נצים ערים בצרות
 הנטיפות והשירות והרעלות
 הוי בנים סוררים נאם־יהוה לעשות עצה ולא מני ולנסך מסכה ולא רוחי למען ספות חטאת על־חטאת
 הנה שם־יהוה בא ממרחק בער אפו וכבד משאה שפתיו מלאו זעם ולשונו כאש אכלת
 הלוא־שמעת למרחוק אותה עשיתי מימי קדם ויצרתיה עתה הבאתיה ותהי להשאות גלים נצים ערים בצרות
 הישב על־חוג הארץ וישביה כחגבים הנוטה כדק שמים וימתחם כאהל לשבת
 החרשים שמעו והעורים הביטו לראות
 הנני עשה חדשה עתה תצמח הלוא תדעוה אף אשים במדבר דרך בישמון נהרות
 התעוררי התעוררי קומי ירושלם אשר שתית מיד יהוה את־כוס חמתו את־קבעת כוס התרעלה שתית מצית
 הירע ברזל ברזל מצפון ונחשת
 הנביא אשר ינבא לשלום בבא דבר הנביא יודע הנביא אשר־שלחו יהוה באמת
 הנה חנמאל בן־שלם דדך בא אליך לאמר קנה לך את־שדי אשר בענתות כי לך משפט הגאלה לקנות
 הנני מעלה־לה ארכה ומרפא ורפאתים וגליתי להם עתרת שלום ואמת
 הן כל־הנפשות לי הנה כנפש האב וכנפש הבן לי־הנה הנפש החטאת היא תמות
 התאחדי הימני השימי השמילי אנה פניך מעדות
 היתה עלי יד־יהוה ויוצאני ברוח יהוה ויניחני בתוך הבקעה והיא מלאה עצמות
 הספים והחלונים האטמות והאתיקים סביב לשלשתם נגד הסף שחיף עץ סביב סביב והארץ עד־החלנות והחלנות מכסות
 הם המליכו ולא ממני השירו ולא ידעתי כספם וזהבם עשו להם עצבים למען יכרת
 הנה על־ההרים רגלי מבשר משמיע שלום חגי יהודה חגיך שלמי נדריך כי לא יוסיף עוד לעבור־[לעבר־] בך בליעל כלה נכרת
 הנני שלח מלאכי ופנה־דרך לפני ופתאם יבוא אל־היכלו האדון אשר־אתם מבקשים ומלאך הברית אשר־אתם חפצים הנה־בא אמר יהוה צבאות
 הביטה ענני יהוה אלהי האירה עיני פן־אישן המות
 האל לנו אל למושעות וליהוה אדני למות תוצאות
 היסר גוים הלא יוכיח המלמד אדם דעת
 הללו את־יהוה מן־הארץ תנינים וכל־תהמות
 הלא כתבתי לך שלשום [שלישים] במועצת ודעת
 הביאה למוסר לבך ואזנך לאמרי־דעת
 הולך תמים יושע ונעקש דרכים יפול באחת
 הנתן מטר על־פני־ארץ ושלח מים על־פני חוצות
 היאכל תפל מבלי־מלח אם־יש־טעם בריר חלמות
 היש־בלשוני עולה אם־חכי לא־יבין הוות
 הטוב לך כי־תעשק כי־תמאס יגיע כפיך ועל־עצת רשעים הופעת
 הראישון אדם תולד ולפני גבעות חוללת
 הבאת עד־נבכי־ים ובחקר תהום התהלכת
 הירבה אליך תחנונים אם־ידבר אליך רכות
 האכלים למעדנים נשמו בחוצות האמנים עלי תולע חבקו אשפתות
 הנתינים בני־ציחא בני־חשופא בני טבעות
 הנתינים בני־צחא בני־חשפא בני טבעות
 הלוא כה עשו אבתיכם ויבא אלהינו עלינו את כל־הרעה הזאת ועל העיר הזאת ואתם מוסיפים חרון על־ישראל לחלל את־השבת
 הלוא על־אלה חטא־שלמה מלך ישראל ובגוים הרבים לא־היה מלך כמהו ואהוב לאלהיו היה ויתנהו אלהים מלך על־כל־ישראל גם־אותו החטיאו הנשים הנכריות
 השלשי לאבשלום בן־מעכה בת־תלמי מלך גשור הרביעי אדניה בן־חגית
 הכל בכתב מיד יהוה עלי השכיל כל מלאכות התבנית