מלבי"ם על מלכים ב כה
(ג) 
. בחדש הרביעי, כמו שפי' בירמיה (נב, ו):

(ד) 
. וכל אנשי המלחמה , כ"כ בירמיה (שם, ז), ובירמיה ל"ט (ג) מפרש שכל שרי בבל באו וישבו בשער התוך, שהבקעה החומה החיצונה, כי ירושלים היתה מוקפת ג' חומות:

(ו) 
. ובירמיה סימן ל"ט (ה) וסימן נ"ב (ט) וידבר אתו משפטים, כי שרי המלך דברו אתו משפט על המרידה לכן אמר וידברו בלשון רבים, והמלך עצמו היה לו נגדו כמה משפטים, כמ"ש חז"ל שמצאו אוכל ארנבת חיה ונשבע לו שלא יגלה ועבר על השבועה:

(ח) 
. ובירמיה (נב, יב) אמר בעשור לחדש בא נבוזראדן עמד לפני מלך בבל בירושלים וישרוף וכו'. ופי' חז"ל שבשבעה נכנס להיכל ובתשעה לעת ערב הציתו בו את האור ונשרף בעשירי. ור"ל בכאן אמר שבשבעה לחדש בא נבוזראדן לירושלים, ומ"ש וישרף את בית ה' זה היה אח"כ, ובירמיה אמר שבעשירי עמד לפני מלך בבל בירושלים, וביום ההוא בא מלך בבל לשם וצוה לשרוף הכל:

(יז) 
. הסתירה שיש בין כתובים דכאן לכתובים שבירמיה ושל מלכים א' פירשתי למעלה סימן ז':

(יט) 
. ובירמיה (שם, כה) ושבעה אנשים, י"ל שתחלה מצא חמשה ואח"כ מצא עוד שנים עד שהיו שבעה:

(כד) 
. היינו העמים שסביב ירושלים שהם עבדי הכשדים, כי אם יעבדו מלך בבל לא יגורו מפניהם, ובירמיה מ' (ט) אל תיראו מעבוד הכשדים, יל"פ שלא ייראו שהכשדים שהפקיד אתם יהיו אדוניהם, ויצטרכו לעבדם, וזה עצמו מ"ש כאן מעבדי הכשדים שהם הכשדים שהשאיר בארץ שהם עבדי אומות הכשדים, שאין צריכים לעבוד רק את מלך בבל לבד:

(כה) 
. הספור הזה נתפרש בירמיה באורך (בס' מ' מ"א מ"ב) ופה קצר:

(כז) 
. ובירמיה נ"ב (לא) אמר בעשרים וחמשה נשא וכו' ויוציא אותו מבית הכלא, יש לפרש שבעשרים וחמשה הוציאו מבית הכלא ובעשרים ושבעה נשא את ראשו בגדולה וכבוד. וחז"ל אמרו שבעשרים וחמשה מת נבוכדנצר ובעשרים וששה התיראו שמא חי הוא והוציאו מקברו ובעשרים ושבע מלך לעיני כל וגדל את יהויכין: