אלשיך על תהלים עח יח
(יח) כו'. אחר דברו על הב' מוסרים בא אל הג' והוא (פסוק ח) על ידי תאות אוכל שקו לקו מתפקר, ועל זה אמר כו'. והנה כתבנו בביאור התורה שאומרו התאוו תאוה (במדבר יא) הוא כי ב' תאוות היו להם, אחת בשר, שנית עריות. אך של עריות הסתירו בלבם, ולא ערבו אל לבם לבטא בשפתים רק אכילת הבשר, וזהו אומרו ויאמרו מי יאכילנו בשר (שם), כי מה שאמרו בפה לא היה רק לשאול אוכל לנפשם. וזה יאמר פה בתאוה שבלב אך מה ששאלו בפה הוא כלומר שלא למלא בטנם רצו, רק להחיות נפש והוא אומרם ועתה נפשנו יבשה כו' (שם). ואף גם מה שדברו בפה,קו לקו נתפשטו להרע כי תחלה