אבן עזרא על תהלים מז


פסוק א

למנצח לבני קרח - זה המזמור לימות המשיח.
ורבי משה אמר: כי בבבל נאמר.
ויש אומרים: כי בימי דוד בהעלותם הארון, והעד עלה אלהים בתרועה ואיננו נכון, בעבור יבחר לנו את נחלתינו והמפרש זה השיב זה רמז להר המוריה, כי לא נדע כאשר נאמר זה המזמור.

פסוק ב

כל - אם על ימי דוד יהיו כל העמים שהיו תחת יד דוד ואם על ימי המשיח כמשמעו, והוא הנכון.

פסוק ג

כי - זה הוא קול הרנה הכרוז, כמו: ותעבור הרנה.

פסוק ד

ידבר - ינהג כעדר בתוך הדברו והטעם הוא מלך על כל הארץ, והנה הכל בידו.

פסוק ה

יבחר - אם בבבל או על ימי המשיח, ישוב ישראל אל נחלתם.

פסוק ו

עלה - על ארון שנגנז שיעלה ויראה.
ואחרים אמרו הטעם: כי השם ישים העמים תחתינו ועת שנריע עליהם בחצוצרות וקול שופר, השם יעלה ממנו, על כן קראו עליון.

פסוק ז

זמרו - הטעם, זמרו השם שהוא נודע במעשיו בשקול דעת הלב, ולמלכנו שנודע לנו לבדנו בשכון כבודו עמנו.

פסוק ח

כי - בעבור שהזכיר למלכנו אמר: כי מלך על כל הארץ.

זמרו - זה כל משכיל.

פסוק ט

מלך - פעמים רבות בדורות שעברו, הראה השם מלכותו כאשר עשה משפט ונקמה בגוים, וזה טעם ישב על כסא קדשו, או ככה יאמר בדור המשיח, על כן יאספו.

פסוק י

נדיבי - הנכבדים מעמים.

וטעם אלהי אברהם – להיות עם לאל אברהם והזכירו בעבור הנפש שעשה בחרן וקרא בכל מקום בשם ה'.

מגני ארץ - הם המלכים, כמו לה' מגיננו, אז יהיה השם לעיני הכל מאד נעלה.

אבן עזרא על תהלים