מקרא מבואר/פרקי בסיס/ספר דברים/כב


פרק כב
פָּרָשַׁת הֲשָׁבַת אֲבֵדָה, וּטְעִינָה
אִם תִּרְאֶה אֶת שׁוֹר אָחִיךָ אוֹ אֶת הַשֶּׂה שֶׁלּוֹ תּוֹעִים בַּדֶּרֶךְ, אַל תִּתְעַלֵּם מֵהֶם, אֶלָּא תַּחֲזִיר אוֹתָם לְאָחִיךָ.
וְאִם אָחִיךָ אֵינוֹ קָרוֹב אֵלֶיךָ אוֹ שֶׁאֵינְךָ מַכִּיר אוֹתוֹ, תַּאֲסוֹף אוֹתוֹ לְתוֹךְ בֵּיתְךָ וְיִהְיֶה אִתְּךָ עַד שֶׁאָחִיךָ יִדְרוֹשׁ אוֹתוֹ וְתַחֲזִיר לוֹ אוֹתוֹ.
וְכָךְ תַּעֲשֶׂה לַחֲמוֹרוֹ וְכָךְ תַּעֲשֶׂה לְבִגְדּוֹ וְכָךְ תַּעֲשֶׂה לְכָל אֲבֵדָה שֶׁל אָחִיךָ שֶׁתֹּאבַד מִמֶּנּוּ וְתִמְצָא אוֹתָהּ – אֵינְךָ רַשַּׁאי לְהִתְעַלֵּם.
אִם תִּרְאֶה חֲמוֹר שֶׁל אָחִיךָ אוֹ שׁוֹרוֹ נוֹפְלִים בַּדֶּרֶךְ אַל תִּתְעַלֵּם מֵהֶם, אֶלָּא הֲקֵם אוֹתָם אִתּוֹ.
פָּרָשַׁת לֹא יִלְבַּשׁ
לֹא יִהְיֶה בֶּגֶד שֶׁל גֶּבֶר עַל אִשָּׁה וְלֹא יִלְבַּשׁ גֶּבֶר שִׂמְלַת אִשָּׁה, כִּי הָעוֹשִׂים אֶת כָּל הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה הֵם תּוֹעֵבָה לַה' אֱלֹהֶיךָ.
פָּרָשַׁת שִׁלּוּחַ הַקֵּן
אִם יִזְדַּמֵּן לְפָנֶיךָ קֵן שֶׁל צִפּוֹר בַּדֶּרֶךְ אוֹ עַל עֵץ כָּלְשֶׁהוּ אוֹ עַל הָאָרֶץ וּבוֹ אֶפְרוֹחִים אוֹ בֵּיצִים, וְהָאֵם רוֹבֶצֶת עַל הָאֶפְרוֹחִים אוֹ עַל הַבֵּיצִים, אַל תִּקַּח אֶת הָאֵם עִם הַבָּנִים.
אֶלָּא גָּרֵשׁ אֶת הָאֵם וְאָז תִּקַּח לְךָ אֶת הַבָּנִים כְּדֵי שֶׁיִּיטַב לְךָ וְתַאֲרִיךְ יָמִים.
פָּרָשַׁת מַעֲקֶה
אִם תִּבְנֶה בַּיִת חָדָשׁ תַּעֲשֶׂה לַגַּג שֶׁלְּךָ מַעֲקֶה וְאַל תַּעֲמִיד בְּבֵיתְךָ סַכָּנַת מָוֶת כִּי עָלוּל לִפּוֹל מִמֶּנּוּ אָדָם.
פָּרָשַׁת כִּלְאַיִם
אַל תִּזְרַע בְּכַרְמְךָ כַּמָּה מִינִים מְעֻרְבָּבִים כְּדֵי שֶׁגִּדּוּלֵי הַזֶּרַע שֶׁתִּזְרַע וּתְבוּאַת הַכֶּרֶם לֹא יֵאָסְרוּ.
אַל תַּחֲרוֹשׁ בְּשׁוֹר וּבַחֲמוֹר בְּיַחַד.
אַל תִּלְבַּשׁ שַׁעַטְנֵז, כְּלוֹמַר צֶמֶר וּפִשְׁתָּן מְחֻבָּרִים יַחַד.
תַּעֲשֶׂה לְךָ צִיצִיּוֹת קְלוּעוֹת עַל אַרְבַּע כַּנְפוֹת בִּגְדְּךָ שֶׁתַּלְבִּישׁ בּוֹ.
פָּרָשַׁת מוֹצִיא שֵׁם רָע
אִם אִישׁ יְקַדֵּשׁ אִשָּׁה וְיִשְׁכַּב אִתָּהּ וְיִשְׂנָא אוֹתָהּ.
וְיַעֲלִיל עָלֶיהָ עֲלִילוֹת שָׁוְא וְיוֹצִיא עָלֶיהָ שֵׁם רָע, וְיֹאמַר: נָשָׂאתִי אֶת הָאִשָּׁה הַזֹּאת וְנִגַּשְׁתִּי אֵלֶיהָ וְלֹא מָצָאתִי שֶׁהָיָה לָהּ דַּם בְּתוּלִים.
אֲבִי הַנַּעֲרָה וְאִמָּהּ יִקְחוּ אֶת דַּם הַבְּתוּלִים שֶׁל הַנַּעֲרָה וְיוֹצִיאוּ לְבֵית הַדִּין אֶל זִקְנֵי הָעִיר.
וַאֲבִי הַנַּעֲרָה יֹאמַר לַזְּקֵנִים: נָתַתִּי אֶת בִּתִּי לָאִישׁ הַזֶּה לְאִשָּׁה וְהוּא שׂוֹנֵא אוֹתָהּ.
וְהוּא הֶעֱלִיל עָלֶיהָ עֲלִילוֹת וְאָמַר: לֹא מָצָאתִי לְבִתְּךָ דַּם בְּתוּלִים. וְהִנֵּה דַּם הַבְּתוּלִים שֶׁל בִּתִּי! וְיִפְרְשׂוּ אֶת הַשִּׂמְלָה שֶׁלָּהּ לִפְנֵי זִקְנֵי הָעִיר.
זִקְנֵי הָעִיר הַהִיא יִקְחוּ אֶת הָאִישׁ וִייַסְּרוּ אוֹתוֹ.
וְיַעֲנִישׁוּ אוֹתוֹ לְשַׁלֵּם כֶּסֶף בְּמִשְׁקַל מֵאָה שְׁקָלִים  וְיִתְּנוּ לַאֲבִי הַנַּעֲרָה כִּי הוּא הוֹצִיא שֵׁם רָע עַל בְּתוּלָה בְּיִשְׂרָאֵל, וְאִם הִיא תִּרְצֶה הִיא תִּהְיֶה לוֹ לְאִשָּׁה – הוּא לֹא יוּכַל לְגָרֵשׁ אוֹתָהּ בְּכָל חַיָּיו.
פָּרָשׁוֹת הַזְּנוּת
וְאִם הַדָּבָר הַזֶּה הָיָה אֱמֶת וְלֹא נִמְצְאוּ דְּמֵי בְּתוּלִים לַנַּעֲרָה.
יוֹצִיאוּ אֶת הַנַּעֲרָה אֶל פֶּתַח בֵּית אָבִיהָ, וְאַנְשֵׁי עִירָהּ יִסְקְלוּ אוֹתָהּ בָּאֲבָנִים וְהִיא תָּמוּת, כִּי עָשְׂתָה מַעֲשֶׂה חֶרְפָּה בְּיִשְׂרָאֵל – לִזְנוֹת בִּהְיוֹתָהּ בְּבֵית אָבִיהָ, וּתְבַעֵר אֶת הָרָע מִתּוֹכְךָ.
אִם יִמָּצֵא אִישׁ שׁוֹכֵב עִם אִשָּׁה נְשׂוּאָה, שְׁנֵיהֶם יָמוּתוּ, גַּם הָאִישׁ הַשּׁוֹכֵב עִם הָאִשָּׁה וְגַם הָאִשָּׁה, וּתְבַעֵר אֶת הָרָע מִיִּשְׂרָאֵל.
אִם תִּהְיֶה נַעֲרָה בְּתוּלָה מְקֻדֶּשֶׁת לְאִישׁ, וְיִמְצָא אוֹתָהּ אִישׁ בָּעִיר וְיִשְׁכַּב אִתָּהּ.
תּוֹצִיאוּ אֶת שְׁנֵיהֶם לְבֵית הַדִּין שֶׁל הָעִיר הַהִיא וְתִסְקְלוּ אוֹתָם בָּאֲבָנִים וְהֵם יָמוּתוּ – אֶת הַנַּעֲרָה מִפְּנֵי שֶׁלֹּא צָעֲקָה בָּעִיר, וְאֶת הָאִישׁ – מִפְּנֵי שֶׁהִשְׁפִּיל אֶת הָאִשָּׁה שֶׁל חֲבֵרוֹ, וּתְבַעֵר אֶת הָרָע מִתּוֹכְךָ.
וְאִם הָאִישׁ יִמְצָא אֶת הַנַּעֲרָה הַמְּקֻדֶּשֶׁת בַּשָּׂדֶה, וְהָאִישׁ יִתְפּוֹשׂ אוֹתָהּ וְיִשְׁכַּב אִתָּהּ – רַק הָאִישׁ שֶׁשָּׁכַב אִתָּהּ יָמוּת.
וְלַנַּעֲרָה אַל תַּעֲשֶׂה דָּבָר – אֵין לַנַּעֲרָה חֵטְא שֶׁל עוֹנֶשׁ מָוֶת, כִּי הַדָּבָר הַזֶּה הוּא כְּמוֹ שֶׁאִישׁ יָקוּם עַל חֲבֵרוֹ וְיִרְצַח אוֹתוֹ.
כִּי הוּא מָצָא אוֹתָהּ בַּשָּׂדֶה – הַנַּעֲרָה הַמְּקֻדֶּשֶׁת צָעֲקָה וְלֹא הָיָה לָהּ מוֹשִׁיעַ.
אִם אִישׁ יִמְצָא נַעֲרָה בְּתוּלָה שֶׁלֹּא הִתְקַדְּשָׁה עֲדַיִן, וְיִתְפּוֹס אוֹתָהּ וְיִשְׁכַּב אִתָּהּ, וְהֵם יִתְגַּלּוּ.
הָאִישׁ שֶׁשָּׁכַב אִתָּהּ יִתֵּן לָאָב שֶׁל הַנַּעֲרָה כֶּסֶף בְּמִשְׁקַל חֲמִשִּׁים שְׁקָלִים , וְאִם הִיא תִּרְצֶה הִיא תִּהְיֶה לוֹ לְאִשָּׁה מִפְּנֵי שֶׁהוּא הִשְׁפִּיל אוֹתָהּ, הוּא לֹא יוּכַל לְגָרֵשׁ אוֹתָהּ בְּכָל חַיָּיו.
מקרא מבואר