אלשיך על שמואל א כא ט
על כן (ט)  לעמוד נגדו. והן אמת כי לא נעלם מדוד כי חרב גלית שם היתה ולא היה מסתפק בדבר, על כן לא אמר ואם יש חנית או חרב כי אם  בחיר"ק האל"ף, שמשמעו כאומר הן יש, שהוא ודאי בלשון ארמי, ולא אמרו בפירוש בלשון עברי כי אם בלשון ארמי, ויראה לשומע כי אומר כמסתפק אם יש, בל יראה שחלקו שואל בפיו בכח, כי אם כמניח הדבר אל בחירת אחימלך שהוא דרך ארץ: