ש"ך על חושן משפט קצה


סעיף א

 ע' בתשו' מהרא"ן ששון סי' ר"ו:

 ע"ל סי' רמ"א ס"ב בהג"ה:

סעיף ב

 ע' בי"ד סי' קע"ז סל"ה:

 וכתב הגמ"ר דב"מ (דף ק"ן ע"ד) דכל דבר הנעשה בידי אדם בכלל כלי והנעשה בידי שמים הוא פירי וכ"כ העיטור כו' עכ"ל סמ"ע (הג"ה צ"ע דנראה שזה דעת רש"י וא"כ ז"א לפמ"ש הרב בהג"ה בהמה מיקרי כלי ודוק):

 ע"ל סי' ר"ג ס"ח בהג"ה:

סעיף ד

 כתב הב"ח ודוקא לענין קנין סודר ע"מ להקנות מהני כשיכול לנתקו אצלו אבל לענין שיקנה כל הכלי לא מהני מה שיכול לנתקו אצלו ודלקמן סי' רס"ט ס"ה או אפשר דדוקא במציא' אבל במכירה דדעת אחרת מקנ' אותו מהני כשיוכל לנתקו אותו לקנות כל הכלי כשאחז במקצתו והראשון נ"ל עיקר:

סעיף ה

 ע' בתשו' רשד"ם סי' רע"ז ורפ"ח:

 בפרישה כתבתי הטעם דמעכשיו הוא שיור בקנין כו' עד ומן הדין ע"מ בלא תנאי מעכשיו נמי מהני אלא שתקנו לומר ג"כ מעכשיו לפרסם הדבר שמקנהי לו מיד וכ"כ ב"י עכ"ל סמ"ע ודבריהם תמוהים דהא האי ע"מ הקונה קאמר ליה וכן הוא בפוסקים ומוכח ל' ס"ס קצ"א דמעכשיו לחוד סגי וכן מוכח בטור כאן ודוק וע"מ דנקט הטור סירכא דלישנא הוא דכל סודר קני ע"מ להקנות הוא וגם דעת התוס' בקידושין כן לשמואל דקי"ל כותיה ע"ש ודוק וע' לקמן ס"ס קצ"ז ובתשובות הארכתי עיין בהרא"ש פ' מי שמת ובטור לקמן סי' ר"י (ע' בתשו' מהרי"ט סי' מ"ו):

סעיף ז

 ע' בסמ"ע סקי"ז עד ועיין בע"ש שכ' טעם אחר מלבו כו' ושלא כדת השיג עליו כי יפה כוון הע"ש והטעם שכתב הוא מדברי הרא"ש הביאו הב"י והן הן הדברים שכ' הטור והע"ש בר"ס קכ"ו דדוקא בדבר שאין הקנין נעשה בגוף הדבר יכול לחזור בו כ"ז שעסוקים באותו ענין לפי שדרך בני אדם לעשות כן פתאום אבל בדבר שנקנה בגוף הדבר כבר נתישבה דעתן דאל"כ לא הי' מניח לעשות הקנין בגוף הדבר וכן משמע ל' הגהות מיי' בשם ה"ר יונה שהביא ב"י ובלא זה אין טעם לחלק בין קנין סודר לשאר קנינים ודו"ק:

סעיף ט

 וכן משמע בתוס' פ"ק דמציעא:

סעיף יא

 הוא פשוט בכל הפוסקים בכמה דוכתי: