אלשיך על תהלים עח נח
(נח - ס)  כו'. תחלה הכעיסוהו להקריב בם לשמים אחר איסור הבמות בזמן משכן שילה, ומזה נמשכו כי עשו שיהיה מקנא במה שהמה הבל. אז היא שכינה השורה במשכן שילה ועל כן להיות שורה שם. ואם יאמר איש האם יאבד משכנו מפני השוטים כי אם מאס בישראל שחטאו, משכנו מה חטא להחריבו, לזה אומר אל יעלה על רוחך כי הוא יתברך מכין מושבו בבית או באהל כי אם  כי היכל ה' המה. וזה מאמרו יתב' באומרו ועשו לי מקדש ושכנתי בתוכם (שמות כה ח) כי בתוכו לא נאמר אלא בתוכם, כי לא באהל ובמשכן עושה ית' מושב לו, כי אם באנשים אם שלמים וראויים המה, אך אם יעברו רצונו יטוש בית מקדשו כי גם בעשותם רצונו לא מהמשכן עושה מושב כי אם מהאדם. וזהו אומרו תדע למה הלא הוא כי הוא ולא בעצים ובאבנים:

[נט - ס] או יאמר כי על שוימאס מאד בישראל היה מקום לעשות כליה ח"ו לולא שהטיל כעסו במשכן כי , והטעם הוא כי ישראל חשובים לפניו יתברך מהמשכן, כי אם היה שהוא בעבור האדם, ועל כן טוב הוא כי המשכן יכפר בעד עמו בל יכלו:

[ס] והנה במדבר רבה (יב יב) אמרו רז"ל כי כאשר הוקם משכן למטה הקים הקב"ה משכן למעלה הוא משכן הנער. ובזה יאמר לא המשכן המכוון נגדו למעלה הרוחני של מטטרון כי אם שהוא של מטה: