ציצים ופרחים (יעב"ץ)/סיום


דברי סיום
סליק ספר ציצים ופרחים. ולקט אורות בשדה תפוחים. ישתבח ויתעלה העוזר לנצח נצחים. הגוזר ומקיים מקים דבר עבדו ועצתו ישלים להקים את דברי התורה להגדילה ולהאדירה להרבות הודה והדרה. ואת כל חוסן יקרה. הוא יראנו בנחמה מהרה. בימינו בקרוב לבנות ירושלם האולם והבירה. ותשוב לישנה העטרה. אמן כן יהי רצון ימלא שחוק פינו אז נשיר שיר חדש נשירה ונזמרה

וזהו שיעור מעט מהרבה מאבני חפץ משובצים זהב במלואותם. שהצגנום רק להראות העמים והשרים לראות את יפיה של המלכה בת אבי חיל באוצרותיו היא אצלו אמו"ן לך ה' הממלכה. הון עתק אִתּה, עיניה ברכות בחשבו"ן מאירת עינים בנוי המלאכה. רבה ורחבה ארוכה מארץ מדה אשרי השם שלו ככה. ותהי לאות ולמופת מגודל עוצם חכמת האמת ומעט סוד שיח לה"ק שמלאכים משתמשים בו. ובה ברא הי"ת את עולמו. ראית בן אדם נוראות פרפראות נפלאות תפוחי זהב במשכיות כסף נבחר לשון צדיקו של עולם. דבר דבור על אפניו. ופתחנו שער גדול לכל מבקש ה' הרוצה לבוא אל אוהל מועד אל הקודש פנימה. הראוי לעמוד בהיכל ה' להיות מאנשי סודו. אשר בחרם לעמוד לפניו ונתן עליהם מהודו. יוכל לדרוש כל התורה ותיבותיה ומאמריה ולשונותיה ומליצותיה על פיהם כביר תמצא כקן קולמוס ידו. (וימצאון עוד רבים כוכבי אור הלשון הקדושה. בספר עמודי שמים ועיר האלהית ובמגדל ובשאר חבורנו. נפוצים הנה והנה).

ועתה הלא ראו אור בהיר. ביאור בגימטריא של שמות השי"ת וי' ספירות בלימה. והאבות ומרע"ה ושאר צדיקי יסודי עולם. וכל הקרב אל הקודש יתר. הולך ואור ומתרבה האור לאין חקר. לא עשה כן לכל גוי אומה ולשון. לכל תכלה ראיתי קץ רחבה מצותו מאוד ואין קצה לתכונה אין מספר. לתבונה פרה ורבה כפרת, ורבו פירושיה כפישון. לפניה תכרע כל לשון. ה' פוקדה שלא יעלה בה קמשון. ה' נוצרה כאישון. שומר ישראל יצרנהו כאישון. עינו. יתברך ויתרומם שמו לעד כי הוא אחרון והוא ראשון:

 [כאן יש בדפוס אלטונא לוח של תיקונים והשמטות אשר במהדורת צוויבל וויקיטקסט הוצגו במקומם]

שאר טעיות דמוכחי כחליף אותיות שנזדקרו בספר הלז לא עצרתי כח להגיהם מחמת קטנותם. על המעיין המשכיל לתקנם ולציינם להשיבם על מלאתם. 

ישמע חכם ויוסף לקח . עיניו יפקח. לא יתאוה לחם כזבים , ומים גנובים  מבאר צרה נכריה , לא ימיר טוב ברע  מקח. אכלו מעדנים ושתו ממתקים עסיס רמונים ויין הרקח . 

ודעו כי אלמלא לא זכו ישראל אלא ללשון הקודש דים . ולא לחנם ארז"ל [ספרי האזינו פיס' של"ג] כל הדר בא"י ומספר בלשון הקודש הוא בן עוה"ב. שבו ברא הקב"ה את עולמו. ועל ידו הם אחוזים ודבקים בשמו. ונק[ר]אים חלקו חבל נחלתו. עונה אותם בקראם אליו ומשגיח עליהם ממרומו. ככתוב  יקראני ואענהו, אשגבהו כי ידע שמי . וכתוב  ויבטחו בך יודעי שמך. (הפך אשר לא ידעוהו, ולא קוראים בשמו). היא הידיעה אשר צוה עליה דוד המע"ה לבנו . דע את אלהי (לא אמר, אל או אלוה) אביך ועבדהו (לא אמר ועבדו), כי כל עמל האדם לפיהו (לא אמר לפיו), וכתוב  כל פעל ה' למענהו (למענו אין כתוב כאן), אלא ישראל לא ילכו אחרי ההבל והתוהו אשר לא יועילו ולא יצילו, בילדי נכרים לא יספיקו. בתורת ה' יהי חפצם יום ולילה בה רצון מה' יפיקו. בה סוד ימתיקו. יתגלו להם אוצרות ושכיות החמדה וסו"ד מלכים יינקו. ה' יראנו נפלאות מתורתו וישימנו מאנשי עבודתו. ויראנו בנין ביתו וקבוץ עם סגולתו. יספרו שמו ותהלתו. אכי"ר: