תפארת ישראל על דמאי ב
דמאי ב

יכין

משנה א
 אפילו מכזיב ולהלן. דחזקתן מארץ ישראל באו וחייבים במעשרות מד"ס:

 קיממעל:

 אפילו בארץ ישראל ומהאי טעמא לא נקט סתם פטור:

 דאורז שמחו"ל ניכר הוא דשל א"י לבן ביותר. משא"כ אורז שבחו"ל סביב א"י. אדום הוא וכ"כ בירושלמי. משא"כ שאר מינין שבאו לא"י אתו לאחלופי:

משנה ב
 ולא יהיו פירותיו דמאי:

 משדהו:

 אפילו ע"מ למכור:

 שיתעכב כאורח בביתו דחשדינן ליה שיבא לאכול אצלו. ובבאו עדים שקבל בפני ג'. ושהתנהג בכל אלו ל' יום סגי:

 ואומר שלא אכל אצלו. או שאכל ועישר מה שאכל:

 נ"ל דה"ק הרי גם על עצמו. ר"ל מה שאוכל או מוכר בביתו. אמרי' דאינו נאמן עדיין עד שיביא עדים שעישר הכל. והיאך נאמינו על של אחרים. ר"ל על הע"ה שהתארח אצלו. שהוא ודאי אינו מעשר. והיאך נאמין לזה כשיאמר שעישר מה שאכל. והרי רגלים לדבר שאכל מה שאינו מעושר:

 דבכל דוכתא אשכחן דנאמן טפי על של עצמו מעל של אחרים [כחגיגה פ"ג מ"ה ומכשירין פ"ו מ"ג]:

משנה ג
 נ"ל דחבר נקרא אדם שרשאין הפרושים להתחבר אליו מדנזהר לענין טהרות. שלא יהיו בגדיו ומאכליו בחזקת טומאה. ואפילו ת"ח א"נ על זה עד שיקבל וירגיל א"ע ל"י. מיהו א"צ הת"ח לקבל בפני ג':

 דאסור לגרום טומאה לחולין שבא"י. מיהו אנן קי"ל דמותר:

 משא"כ יבש נאמן ע"ה שלא הוכשר. אבל א"נ שלא נטמא דאינו בקי בזה. ולאאמ"ו הגאון זצוק"ל נאמן שלא הוכשר מס"ס. ולהכי א"נ אטומאה במגו. מדא"נ דלא הוכשר רק מס"ס ולא מצ"ע. עכלה"ט:

 אפילו אצל ע"ה שכבר קבל להיות נאמן על מעשרות. שמא יתטמא אצלו:

 דבגדו כמדרס לפרושים. שמא ישבה עליהן נדה ומטמא בהיסט. משא"כ מע"ה גופיה דאינו מטמא רק במגע. יכול להזהר:

 דאסור לגדלן בא"י שמא ירעו בשדות אחרים:

 לנדור הרבה שמא יעבור:

 דמרגיל לזנות דשחוק וקלות ראש מרגילין לערוה:

 ר"ל אינו חושש להטמא למתים אף באין צורך:

 דמה נוגע זה לטהרות ור"י סבר מתוך שמתנהג בפרישות באלו. מחזקינן ליה נמי שיזהר לענין טהרות ג"כ:

משנה ד
 נחתום חבר שקנה דמאי:

 והלוקח ממנו יפריש מעשר שני. משום דהשוטרים מכריחין לנחתומים למכור בזול. ונ"ל דלא הרויח הנחתום רק שא"צ להפריש מע"ש. אבל עכ"פ צריך לקרוא שם למעשר ראשון ולמעשר עני בשנתו. וכלקמן [פ"ד מ"ג] דהרי לא מפסיד מידי בשיקרא שם. מיהו במוכר לע"ה חייב בכל:

 מדמשתכר הרבה. חייבוהו גם במע"ש:

 שמוכרים הרבה ביחד:

 מדדרכם לתת מדה גדושה ואינן מרויחים הרבה:

 סוחר גדול בלח:

 סוחר גדול ביבש:

משנה ה
 דבר שדרכו וכו':

 ופטור:

 וחייב לעשר:

 מה ששוה דינר ודינר ו' מעין [ומעה וזוז שוין] ומעה כסף משקל ט"ז שעורים:

 פאססער מלאות ירק:

 לפי האומד:

בועז

הלכתא גבירתא