אלשיך על תהלים ט יז
(יז) ואז נתקדש שם שמים בשלשה דברים. אחד, כי  אשר לא ידעוהו ואמרו מי ה'. שנית, ידעו כי  ולא עזב את הארץ. שלישית, כי לא בלבד מדת הדין עושה משפט כי אם גם מדת רחמים, וזהו . ומאז , היה ההגיון סלה. כי מה שהיו הוגים ומרגלא בפומייהו , היה אמור נפקותא זו, כי  לומר כי זו מדתו יתברך: