ט"ז על חושן משפט שפח
(ס"ב הבעל אוכל פירות כו'). בסמ"ע הקשה מסימן תכ"ז ותירץ מה שתירץ ותמהתי שאין כאן קושיא כלל דדא ודא אחת היא וכיון דיתנו לו ב"ד כתוב וחתום שמהיום הגוף של נכסים הוא של הנמסר ויקחם [הרי הם] שלו ומה לי שממכור היא או הוא וזה פשוט לענ"ד דהא אלו לא תוכל למכור היא כגון שלא תמצא קונה צריך הוא ליקח איתו הזכות לעצמו כנ"ל פשוט:

נזק בא עליו בנ"י פ' השותפין מביא ירושל' אם יכנס אמת המים [ראה אמת המים שוטפת ובאה לתוך שדהו עד שלא נכנסו המים לתוך שדהו רשאי לפנותן למקום אחר כלי' חע"פ שנכנסין] לשדה חבירו אבל אם נכנסו המים לשדהו אינו רשאי לפנותו למקום אחר אלמא כל שמוטל הנזק עליו לאו כל כמיניה להטילו על חבירו עכ"ל:

(אבל לא אונס ממון) נ"ל אם לא הזכיר לו האנס שיתן ממון עצמו אלא אם רוצה להכותו שיראה ממון חבירו והוא מרגיש שיכול לפטור עצמו בממון שלו גם זה מיקרי אונס מחמת מכות כיון שלא אמר האנס בפי' שיתן לו ממון שלו:

(ס"ג) אנסו המלך כו' ברמב"ם כתוב בל' זה אנסו המלך למסור זה עד שיראה לו אוצרות יין או שמן או עד שיראה לו ממון חבירו ודקדק רש"ל מדלא זכר אצל יין או שמן של פלוני ש"מ דדוקא באנסוהו להראות ממון והראה ממונו של חבירו הוא דחייב דה"ל להראות ממון שלו ואם כן ה"ל כמציל עצמו בממונו של חבירו אבל אנסוהו להראות אוצרות יין ושמן אפי' הראה אוצרותיו של פ' פטור וא"צ לפייסו בממון שלו מאחר שלא אנסוה ממון עכ"ל משמע דגם בממון שאם א"ל ממון של עצמו פטור כשמראה ממון של פ' אף שיש לו שוה כסף שא"צ לסלקו בזה וכמו שסיים אחר כך לעייין יין ושמן וכמ"ש הסמ"ע אס רוצה האנס שיראה את גוף חבירו לתופסו כו' ונלע"ד דלא מצינו שום היתר להראות על גוף חבירו אע"פ שחבירו יוכל לסלקו בממון מ"מ כיון דרוצה להכותו עד שיתן ממון אמרינן מאי חזית דדמא דידך סומק טפי מדחברך דלא אשכחן היתירא באונס אלא להראות ממון חבירו אבל אם הזכיר לו שיראה הגוף של חבירו אע"פ שיוכל לסלק בממון הא גם הוא יכול לסלקו בממון עצמו וע"כ אין להראות על גוף חבירו כנלע"ד:

(הרי זה פטור) כתב הסמ"ע ש"מ לכתחלה [לא יראהו] ותמהני עליו שהרי סיים הרמב"ם שאם לא יראהו יכהו או ימיתהו וזה פשוט דאפילו לכתחלה יעשה כדי להנצל מסכנת מיתה וכ"ת שיתן ממון שלו וינצל מסכנה א"כ קשה מאי אהני בטעם שכתב שאם לא יראהו כו' אלא פשוט שאין על ממון שלו שום חיוב ממון כיון שלא הזכירו המאנס ועוד דאי' בפ' לא יחפור דף כ"ב בגמ' דנזיקין דפטור א"ר טובי' בר מתנה זאת אומרת גרמא בנזיקין אסור והא קמן דבלא שום אונס ה"א דמותר לכתחלה עד שהוצרך רב מתנ' להשמיענו בפירוש ד?"? אסור לכתחלה אם כן כאן דאונס הוא ודאי מודה דאפילו לכתחלה כנלע"ד.

(סעיף ז') מי שיש עליו עדים וכו' אבל בלא עדים ישבע היסת כ"כ הגהת אשר"י ובמרדכי *) פ' הפרה כתב אפילו אם טענו א' מהם ואפילו לא מסרו ונראה דצ"ל ואפילו לא מסרו הראשון ופירושו שאפי' שאין שם.