ש"ך על חושן משפט רמח


סעיף א

 ע' בתשובת מבי"ט ח"א סי' ו' וסי' קמ"ז וסי' ק"ן וקס"א וקס"ה וקפ"ב ובשאלות השניות סי' רכ"ג רכ"ד וח"ב סי' קצ"ו ורס"ד וש"ט ושכ"ב וע' בתשובת ר"מ אלשיך סי' י"ח וסי' נ"ח:

 ע' בתשובת מ"ע סי' נ':

 ה"ה בש"מ אם אמר מהיום וכ"כ מור"ם ס"ז בהג"ה שכן עיקר וע' בתשובת מבי"ט ח"ב סי' ש"ט:

סעיף ב

 ע' בתשוב' ן' לב ס"א דף מ"ד וס"ב סי' ל"ה ע' בתשוב' ר"ש כהן ס"ג סימן י"ב י"ג ובתשובת רמ"א סי' צ"ב דף קצ"ה קצ"ו ובתשוב' רשד"ם סי' שכ"ה ורל"ב:

 או שאמר כצ"ל וכך הוא מבואר בב"י וק"ל:

סעיף ג

 ע' בתשוב' מבי"ט ח"ב סי' שי"ט ובתשוב' ר"מ אלשיך ספ"ט וצ' וסי' קי"ד:

סעיף ד

 ואם הוציא הש"מ הדבר מתחת ידו כגון שנתנו לשליש מתנתו קיימת דקונה מיד כן מוכח מדברי הב"י בס"ס קכ"ה עיין שם:

סעיף ז

 ג"כ בעל יורש אותה נ"ל ודלא כסמ"ע וע"ל ס"ט מ"ש שם:

סעיף ח

 עיין בתשו' ר"ש כהן ס"ב סי' קל"ה:

סעיף ט

 כן הוא ברמב"ם ועיין במ"מ שם וכך במחבר דאל"כ תקשי אמ"ש מור"ם בהג"ה וכמ"ש בסמ"ע ס"ק כ"ד ולפ"ז לשון בחיי אם אביה אינו מובן לי וצ"ל בחיי אמה ואין בידי להגי' כל הספרים ודו"ק:

סעיף י

 חוץ מס"ת וכמ"ש בסי"ב ובתשו' מבי"ט פסק דאף שאר ספרים לא הוי בכלל ל' מטלטלים והוכיח מל' הטור ע"ש וק"ל:

סעיף יא

 עיין בתשו' מהרי"ט סי' ל"ג ומבי"ט ח"א סי' צ"א וח"ב סי' ק"ה וסימן רמ"ח ובתשו' מ"ע ס"ס קי"ג:

 עיין בתשובת רמ"א סי' ג' ד' ו' ע"ד וברשד"ם סי' ר"ג:

 ע"ל סי' ר"ן ס"ג בהג"ה וסי' ש"ן [ש"ץ] ס"ב וז' בהג"ה ועמש"ל סי' כ"ה:

סעיף יג

 דברי המחבר תמוהין דכיון דשייר ליורשיו ה' זהובים לא הוי מש"מ כדלקמן סי' ר"ן ס"ד וא"כ ל"ק דבעי כתיבה ומסירה וכן הביא בב"י ס"ס ס"ו מחוד' מ"ט תשובת רשב"א וז"ל הקנאת שטר איתא במתנת ש"מ באמיר' בעלמא והוא דהוי מתנה בכולהו נכסי עכ"ל ותשובת הרשב"א בטור קאי אלעלמא היכא דלא שייר ע"ש והיה אפשר ליישב לפי מ"ש הסמ"ע סי' ר"ן סי"ב ס"ק ל"ה וצ"ע וע' לקמן סי' ר"ן סי"ז בהג"ה:

 עיין מ"ש לעיל סי' ס"ו ס"ג חולקים ע"ז:

 כלומר כיון דלא כתב ליה ולא אמר ליה דבאמירה לחוד מהני באג"ק וכדלעיל סי' ס"ו ס"י וכן צריך לפ' ל' תשובת הרא"ש שבטור אבל לדינא העליתי לשם דבעי' כתיבה ומסירה וע"ש: