אבן עזרא על תהלים צז


פסוק א

ה' מלך תגל הארץ - הגדולה, הטעם אעפ"י שאיננו נראה בעצמו, צדקו נודע לצדיקים.

פסוק ב

כי צדק ומשפט מכון כסאו - על דרך, כי בצדקה יכון כסא.

פסוק ג

אש - דימה הגזרות היורדות מהשמים לאש, היא השורפת שריחה ימית.

פסוק ד

האירו - הטעם כמנהג הגשם ברדתו וברקיו הם הסבות ולא יבינום, רק המשכילים והרואים במראה העין יחילו.

פסוק ה

הרים - על משפט הגשם.

וטעם הרים – הם המתגאים ואמרו נמסו, אע"פ שהם יבשים הפך התולדת.

וטעם אדון – כי המתגאים אינם אדוני הארץ באמת.

פסוק ו

הגידו - יושבי שמים, כי הם עושים דברי השם.

פסוק ז

יבושו - וטעם השתחוו לו, כדרך: ובאלהיהם עשה ה' שפטים.

פסוק ח

שמעה - יש אומרים: כי כל אלהים הם המלאכים.

וטעם השתחוו לו – להודות על כי בושו כל עובדי פסל.

ותשמח ציון - כי שם הכבוד בהראות משפטיו, אז יתברר - כי אתה עליון על כל אלהים - בשמים ובארץ.

פסוק ט

[ותשמח ציון - כי שם הכבוד בהראות משפטיו, אז יתברר - ] כי אתה עליון על כל אלהים - בשמים ובארץ.

פסוק י

אוהבי - הטעם הנה השם שופט, על כן אתם אוהביו שנאו כל איש רע ולא תגורו ממנו, כי השם לבדו הוא שומר חסידיו.

פסוק יא

אור - טעם זרוע - אם זרע מעט יקצור הרבה.

ולישרי לב שמחה - זרועה.
אם כן ישמחו הטעם כל השמחה הוא בשם.

אבן עזרא על תהלים