אלשיך על תהלים נה טו
(טו)  כאשר נדברנו על סוד מסודות התורה, ונבקש טוב טעם אל הסוד כמוני כמוך היינו ממתיקים הסוד ולא העדפת עלי. ועם כל זה הגדלתיך כי , כי הלא דרך המלך ללכת לבדו בדרך והעם אחריו ולא מצדיו, ומה גם דוד, כי זולת מלכותו היה ראש הסנהדרין וראש הקבלה, שזקני עם וחכמיו היו מלוין אותו מאחריו, והראוי שגם אחיתופל יהיה מהם. אמר אני לא עשיתי כן, רק כאשר הרגש והקבוץ הולך אחרי המלך כן היו אחריך, כי היינו הולכים צמודים, והרגש וקבוץ מגדולי ישראל אחר שנינו, וזה לא יעשה המלך אם לא לרבו אלופו כנודע ועם כל זה היית כפוי טובה: