אבן עזרא על שיר השירים ד ג
ומדברך - כמו דיבורך:

כפלח הרמון - יש אומרים כחצי והקרוב שהוא ציץ הרמון האדום ויש מפרשים אותו מלשון פלח דבלה שהוא לשון ביקוע כן זה ביקוע הרמון:

רקתך - בין המצח והעין:

צמתך - הוא השער הרב וכמוה גלי צמתך:

 הפעם השנית; רצוף אהבה - כלומר שרוף אהבה על אחת מבנות ירושלם ושם עטרה בראשו וכל זה עשה שלמה המלך אז ראה תאותו:

 הנך - ואת יותר יפה מחשוקתו של שלמה ויכולתי לראותך בלי שאצטרך לעשות אפריון:

 שערך כעדר העזים - הענין כי מנהג העזים שיתלו בהרים הגבוהים ועומדות ברגליהן ללקט עלים לכאן ולכאן כן דימה שער ראשה שזה על זה נופל:

 שניך וגו', וענין מן הרחצה - הלבן:

 ושכלה - כמו נשברת:

 הפעם השלישית; עמודיו רפידתו - ענינו רוב הזהב והכסף וכתוב שציפהו בזהב ובכסף:

 מרכבו ארגמן - כעין ארגמן או הרכיב מבחוץ:

 וטעם צאינה וראינה - הוא ויקהלו אל המלך שלמה:

 הנך יפה רעיתי עיניך יונים - שהיו עובדי השם כאשר פירשתי בפעם הראשונה:

 וענין עיניך - נביאים כי כן יקראו רועים וחוזים:

 וענין שערך - הם הנזירים:

 שניך - הם הגבורים:

 שפתותיך - המשוררים:

 רקתך - הם הכהנים: