מלבי"ם על מלכים א טו
א) . ובד"ה (ב' יב, טז) נקרא אביה, ונראה כי יען שגם ירבעם היה לו בן בשמו אביה, היו ישראל קוראים בנו של
רחבעם אבים במ"ם של כנוי הרבים ר"ל אביה שלהם, ולהבדילו מן אביה של ירבעם:

(ג) 
. ר"ל הוא לא היה חוטא בעצם, רק מפני שכבר נעשו לפני מלכו לא בטל חטאת אביו, וזה היה מצד
, לכן לא שם על לבו להסיר חטאות האלה:

(ד) 
. ר"ל ומצד זה היה ראוי שיפול אז במלחמה שהיה לו עם ירבעם הנזכר בד"ה (ב' יג) והוא נצחו ע"פ נס, באר שנס
הזה לא היה בזכותו רק בזכות דוד אביו ובזכות ירושלים (כנ"ל יא, יג):

(ו - ז) 
השאלות (ו) מ"ש ומלחמה היתה וכו', כבר נזכר למעלה (יד, ל) ולמה נכפל שתי פעמים?:

. כבר אמר זה למעלה (יד, ל) 
ופי' רי"א שבא לומר שבמלחמה זו היה אבים העקר העוסק בה כי
רחבעם היה רך הלבב וכמ"ש בד"ה (ב' יג, ז). ויל"פ שמוסב למטה ופי' המלחמה אשר היתה בין רחבעם ובין ירבעם וכן יתר דברי
אבים הם כתובים על ספר ד"ה למלכי יהודה, וכן המלחמה שהיתה בין אבים ובין ירבעם ג"כ כתוב שם, ובא לומר שמלחמה זו
התחילה מימי רחבעם ונגמרה בימי אבים שהוא נצח המלחמה ואז כתבו על ספר כלל דברי המלחמות האלה שנמשך בין ירבעם
ובין רחבעם ואבים בנו:

(יג) 
השאלות (יג) מ"ש וגם את מעכה אמו, חסר נשוא המאמר:

. שיעור הכתוב, ויסר את הגלולים ואת מעכה אמו שהיתה ג"כ מן הגלולים שהיו משתחוים לה לשם עבודה, או שהיתה
קדשה לע"ז, וגם הסירה מגבירה וגם הסיר מפלצתה, שהיה שייך לעבודתה או אל היותה קדשה לאשרה:

(טז) 
. שהגם שכתוב בד"ה (שם טו, י) שלא היתה מלחמה עד שנת ט"ו למלכותו, בכ"ז היו קטטות ביניהם
תמיד ובשנת ט"ו היתה המלחמה הגדולה ויתר הכתובים עד פסוק כ"ג התבאר בפרושי לד"ה:

(כו) 
. במעשים רעים שעשה: . בדבר העגלים:

(כט) 
. זה עשה לחזק מלכותו שלא ימרדו בו. אבל מה  אף נשים וקטנים,
זה היה , והיה עונש השגחיי:

(ל) 
. א] שחטא, ב] שהחטיא, ג] , שעשה להכעיס:

(לב - לד) 
השאלות (לב) מ"ש ומלחמה היתה, כבר נזכר למעלה בפסוק ט"ז ולמה נכפל?:

. זה נזכר כבר בפסוק ט"ז, רק פה בא לבאר סבת המלחמה, כי אחר שבעשא הכה בית ירבעם שמרד בשלמה
היה ראוי שיהיה אסא אוהבו, רק סבת המלחמה מפני כי:

(לד) 
. וע"כ שנאהו אסא הצדיק, ע"ד (תהלים קלט, כא) הלא משנאך ה' אשנא,
והתגר בו מלחמה: