ט"ז על יורה דעה רצב


סעיף א
בעוף טהור. דכ"מ שנאמר צפור אינו אלא טהור:

אפרוח אחד. דכתיב קן מכל מקום:

סעיף ב
קן המזומן. דכתיב כי יקרא פרט למזומן:

בטפיחין. פירוש קדירה המונחת בחומה:

שקננו בפרדס. פירוש שמרדו נמצא דאינו בידך:

סעיף ג
ברשות היחיד. בטור כתוב אפילו ברשותו והטעם כיון דאיהו לא מצי זכי מצד איסור חצירו נמי לא זכי ולא הוה מזומן ועיין מ"ש בסעיף ה':

סעיף ה
וחזרה שלחה. קשה לי כיון שהטור כ' בסמוך דגם ברשותו חייב בשילוח הקן למה יהיה חייב כאן כיון דבשעה ששלחה קודם החזרה היה יכול לזכות בבנים דאז לא היה איסור וממילא זכה לו חצירו אפילו שלא מדעתו והוי ליה מזומן ודמיא לסיפא שאחר זה וצריך לומ' שכאן מיירי שלא ברשותו וצריך עיון אמאי לא פירשו דבר זה בהדיא:

סעיף ז
הביצים מוזרות. ילפינן מאפרוחים מה אפרוחים בני קיימא אף ביצים דוקא בני קיימא ומה ביצים צריכין לאמן אף אפרוחים צריכין לאמן יצאו מפריחות:

שהם טריפה. דכתיב תקח לך ודרשינן ולא לכלביך:

סעיף י
שחט מקצת כו'. בעיא הוא בגמרא אי נימא כיון דאי שבק להו מיטרפי נתמעט מלך ולא לכלביך א"ד כיון דבידו למגמר שחיטה תקח לך קרינן ביה וחייב תיקו. ובטור כתוב מקצת סימניה והוא ט"ס וצ"ל סימנים ואבנים קאי והב"י טרח בחנם בזה:

סעיף יא
אם כנפיה נוגעות. מדכתיב רובצת ולא כתיב יושבת אבל מ"מ בעינן שיגע מדכתיב רובצת:

אע"פ שנוגעות מן הצד. ובטור כתו' בשם הרמב"ם בזה דאם נוגעות מן הצד חייב והקשה הר"ן דהא אמרי' בגמ' א"ר ירמיה כי קתני ברייתא בנוגעות מן הצד דפטור וצ"ל דהרמב"ם היה מפרש דהכי קאמר דברייתא מיירי במעופפת מן הצד ונוגעת שם דפטור אבל במעופפת עליהם אפי' בנוגעת מן הצד חייב: