טור מנוקד אבן העזר קלז
צריך שיתירנה היתר גמור שתהא מותרת לכל אדם.
אבל אם אמר לה "הרי את מגורשת ממני ותהא מותרת לכל אדם חוץ מפלוני" שתהיה אסורה לו, או שאומר "אלא לפלוני", אינו גט, ויטלנו ממנו ויחזור ויתננו לה ויתירנה לכל אדם.

אבל אם אמר לה "על מנת", הרי הוא כשאר תנאי גט והגט גט והיא תקיים התנאי, בין אמר לה על מנת שלא תינשא לו, או על מנת שלא תבעלי לו, או על מנת שלא תהיה מותרת לו.
והרמ"ה כתב - על מנת שלא תהיה מותרת לפלוני לא הוי גט.
ולא נהירא לאדוני אבי הרא"ש ז"ל.

היה אותו פלוני שהוציא מכלל גט אסור לבוא עליה משום ערוה, כגון שהוא אביה או אחיה - לא הוי שיור והגט גט כיון דבלאו הכי לא תפשי בה קדושין.
אבל אם שייר מי שתופשין לו בה קדושין אפילו בעבירה כגון חייבי לאוין - הוי שיור.

התירה לכל חוץ מפלוני והוא קטן - הוי שיור ואינו גט.
ולדברי רבינו חננאל - הוי ספק מגורשת.

שייר בעל אחותה, מיבעיא אי הוי שיור כיון שראויה לו אחרי מות אחותה, או ששייר מי שעתיד עדיין לילד, או שאמר לה "חוץ מזנותיך" פירוש שתהיה מותרת להינשא אבל בזנות תהיה באיסור אשת איש, או שתהיה מותרת לכל מי שיבוא עליך כדרך כל הארץ אבל שלא כדרך הרי את באיסור אשת איש, או שתהיה מותרת להתקדש בכסף אבל לענין שטר וביאה תהיה באיסור אשת איש, או שאמר לה תהא מותרת לכל אלא שישאר לי רשות עליך להפר נדריך וליורשיך - בכולהו מיבעיא ולא איפשיטא, והויא ספק מגורשת.

אמר לה "הרי את מותרת לכל אדם חוץ מראובן ושמעון", וחזר ואמר לה בשעה שמסר לה הגט "לראובן ושמעון", מיבעיא אם נאמר שחזר ממה ששייר ומתירה אף לראובן ושמעון, או נאמר שלא רצה להתירה אלא לראובן ושמעון. או אם חזר ואמר בשעת מסירה "לראובן" ולא הזכיר שמעון, או "לשמעון" ולא הזכיר ראובן, או אם אמר "אף לשמעון" - בכולהו מיבעיא אי הוי שיור ולא איפשיטא, והויא ספק מגורשת.
והרמב"ם כתב ד"לראובן ושמעון" - ודאי הוי גירושין. "לראובן" - אינה מגורשת. "לשמעון" או שאמר "אף לשמעון" - הוי ספק מגורשת.

אמר לה "הרי זה גיטך והרי את מגורשת ממני היום ולמחר את אשתי", כתב הרמב"ם שאינה מגורשת.
ואדוני אבי הרא"ש ז"ל כתב שהיא מגורשת.