סמ"ע על חושן משפט קסב


סעיף א

לחי וקורה. פי' או קורה דלהכשר המבוי לענין טלטול בתוכו בשבת הן עשוין ובחד מנייהו סגי וכמ"ש בטור א"ח סי' שס"ב ע"ש ומינה נלמד דמבוי מפולש דצריכין להכשירו מצד א' צורת הפתח דצריכין לסייעו לצורת פתח ועיין בא"ח סי' שס"ג:

אני רוצה לכנוס בחבילתי עד פתחי. פי' והמשקוף שעל הדלת מעכב אותי מלכנוס בחבילתי שעל כתיפי וגם הדלת עצמה תעכב אותי מלכנוס עד שאצטרך לפרוק חבילתי שעל כתיפי או מעל ידי כדי לפתוח הדלת וזה יהי' לי עכבה וטירחא ועפ"ר:

בני רשות הרבים מעכבים מיהו יש חילוק דבני ר"ה א"י לעכב בכל ענין וכמ"ש מור"ם בהג"ה משא"כ בני המבוי דיכולין לעכב בכל ענין והיינו משום דהטעם שאני רוצה ליכנס בחבילתי שייך גם במבואות הקטנים הפתוחים למבוי הפתוח לר"ה וגם אם יש לה פצימין משא"כ טעם דזימנין דדחקו ביה רבים וק"ל:

מעכבין עליהן וכ' בטור בשם הרא"ש דאין חילוק בין שהוא מפולש מצד אחד בין משני צדדין:

והכריזו שכל מי כו'. שם בתשובה כ' דאפי' הכריזו בהדיא שיראה זכותו על נעילת הפתח ומסיק בטעמו וכתב ז"ל שפתחו לר"ה מכריז על זכותו ומערער שאינו רשאי עכ"ל:

לפי שפעמים דוחקים כו' פי' ביום השוק שיש הרבה בני אדם ובהמות בר"ה מעיירות אחרות ואינן יכולין לעמוד בר"ה אז דוחקים ונכנסים לתוך המבואות ומסיק בטור וכ' דל"ד פתוח לר"ה ממש אלא ה"ה לכרמלית או לסימטא ע"ש וז"ש מור"ם בהג"ה ס"א ז"ל מיהו מבואות הקטנים הפתוחים לאותן הפתוח לר"ה או לסימטא הוא דמותר משמע הא פתוח לסימטא עצמו אינו מותר:

כמין פתח שיש לו פצימין כו' ז"ל הטור בשם הרמב"ן ודוקא במבוי שפתוח לרחבו לר"ה שאין בו פתח בדופן רביעית אלא כולו מפולש אבל אם היה בו פתח בדופן רביעית שאינו רחב כרחבו של מבוי ויש לו פצימין ומלבן לעכב רגל ר"ה ממנו מעמידין לו דלתות:

אף ע"פ שרוצים להסיר כו'. שם בתשוב' מפרש מילתא בטעמא דל"מ אם בא להוסיף דלת דיכולין למחות דאינו דומה עיכוב דלת א' לעיכוב ב' דלתות אלא אפי' באו להסיר כו' מ"מ יכולין למחות ולומר כבר החזקנו במבוי ללכת בכולה כל זמן שנרצה וה"ל מצר שהחזיקו בו רבים שאסור לקלקלו וכמ"ש בסי' שע"ז:

כי השווקים והרחובות שלהן כו' פי' של המלכים:

סעיף ב

המפולשים לדרך עיר אחרת פי' שנוסעין דרך מבואות אלו למקום אחר אפי' יש להן דרך אחר והיינו כשזה קרוב יותר ועפ"ר ואם היה מפולש כו' דמבוי מפולש אין שייך שם טענות מרבה עליהן הדרך דבלא"ה יש שם ריבוי הדרך וע"ל סי' קנ"ז:

סעיף ג

לרשות הרבים נראה אף שהנ"י והמ"מ כתבו לר"ה מ"מ להרא"ש וסייעתו דס"ל דלענין עיכוב העמדת דלתות אין חילוק בין מפולש לר"ה או לסימט' וכנ"ל הה"נ במפולש זה:

וכן מעכבין זה את זה כו' כבר כתב הטור והמחבר דין זה בסי' קס"א ס"ה לענין תשמיש חצר וכאן למדונו דגם במבוי שייך דין זה כל א' לפי ענינו וק"ל:

סעיף ד

בני מבוי ראשון מעכבין כו' פי' אף אם פייס בני מבוי השנייה שאינן מוחין בידו או שהיה מפולש:

סעיף ה

היה לו פתח סתום ל' הטור היה לו פתח פתוח ונסתם וכ"כ הריב"ש סי' רמ"ח דדוקא כשיש לו עדים שהיה פתוח תחלה למבוי אבל אם אין לו עדים שהיה פתוח תחלה למבוי אין זה ראייה להיות לו זכות במבוי אף שלא פרץ פצימיו דאמרי' שמא בדין סתם ועיין בריב"ש שם שהאריך ויש ג"כ שם דשמא אחר סתמו דהוי מחילה אף שלא פרץ פצימיו כמ"ש לעיל סי' קנ"ד סי"ב:

במבוי שאינו מפולש פי' דאלו מפולש כבר נתבאר בס"ג דבכל ענין מותר לפתוח שם:

סעיף ו

ובלבד שיפרוץ פצימיו דאל"כ יכולין למחות בו בני מבוי שלו דשמא יחזור לפתחו לו וירבה עליהן הדרך כמ"ש המחבר בסעיף ד':

סעיף ז

לפיכך אם בנה בעל השניי' כו' נקט השנייה כדי ללמדינו תרתי דהחיצונה אינה יכולה למחות וכל הפנימי' ממנה יכולין למחות בה ומינה נלמד דאם החיצונה בנאה לצד פנים דכולן יכולין למחות בה ופשוט הוא:

שהרי מקיפין את האצטבא פי' יצטרכו להקיף אות' כשירצו ללכת מפתחן דרך המבוי לר"ה ומסיק המחבר וכ' דאפי' לפתוח עוד פתח שניה לחצירה יכולין הפנימי' לעכב מפני שצריכין להקיף דרך הליכתן ולא לעבור לפני הפתח מפני שרגילין להעמיד ולהניח שם ענינים ע"ג הפתח ולפני הפתח ועיין בטור ובפרישה:

אלא א"כ היה כח לפנימי לסתום המבוי שם פי' שם במקום שבנה בעל השניה אצטבא מצד פתחו נגד חצירו ובינו ובין הפנימי שם היה יכול הפנימי לסתום המבוי ולא יניח לו אלא נגד פתחו לצאת ולבא דרך שם למבוי ולר"ה וכעין מ"ש בסוף סי' זה דבזה דוקא יכול למנוע ממנו ג"כ בנין האיצטבא דהא אי בעי היה סותם שם המבוי לגמרי והיה מניעת האיצטבא ג"כ בכלל וק"ל:

ולכן יכול למחות ג"כ על מי שבא לסתום כו' בטור מבואר ענין זה יותר ז"ל אם ראובן יש לו פתח לאורך המבוי בצפון וחצר שמעון כנגדו בדרום ופתחו של ראובן היא לצד פנים כלפי סתימת המבוי יותר משל שמעון ומסיק הטור שם דנ"ל דאין ראובן יכול לעשות מכותל פתחו עד כותל שכנגדו לסתום כל אותו מקום שהיום או למחר אם ירצה שמעון יפתח פתח למעלה מפתחו כלפי סתימת המבוי לצד פנים ועפ"ר: