ט"ז על יורה דעה רעג


סעיף א
ולמעלה שלשה. לפי שאין דרך משמוש יד למעלה כמו למטה. נ"י:

סעיף ב
לא ימעט הכתב. פירוש שאם עשה שרטוטין בכל הדף ולא הניח משרטוט העליון ולמעלה כשיעור שיוכל להשתייר למעלה ממנו כדי ארבע אצבעות אחר שיכתוב כתב שלו כפי מה שהוא רגיל בשאר היריעות ואי אפשר לו לקלקל כל השרטוטין שעשה הוה אמינא שימעט בכתב השורה העליונה כדי שיהא נשאר גליון למעלה כראוי זה לא יעשה שלא יהיה נראה ככתב מנומר אלא לא יקפיד על שלא יהיה נשאר למעלה כראוי בדיעבד וכן משמעות לשון נימוקי יוסף שכ' בזה אע"פ שאמרנו דבעינן בין שיטה לשיטה כמלא שיטה אעפ"כ אין למעט הכתב בשביל זה כו' עכ"ל משמע דדיעבד אין להקפיד בשביל זה וכמו שסיים כאן בסוף הסי' שכל זה אינו אלא למצוה מן המובחר:

שבין פרשה לפרשה. פירש בטור כגון פרשה סתומה שצריכה להיות פתוחה באמצע וכתובה מב' צדדים לא ימעט הכתב כדי להתחיל בסוף עכ"ל וצריך עיון דמשמע שלא יקפיד ויכתוב כתב גדול כמו שאר ס"ת והא יהיה פסול אם לא יהיה שם סתומה כמ"ש בסי' שאחר זה ובנימוקי יוסף כ' בזה אלא יזרז עצמו שלא יבוא לידי כך עכ"ל משמע שאם כבר כתב בשורה זו גמר הפרשה וא"א לו בענין אחר ימעט קצת בכתב שלא יעשה בפסול וכמו שכ' רמ"א בסי' ער"ה סעיף א' שמותר לתקן ובלבד שלא יפגום בשם וא"כ לא הוה סיפא דומיא דרישא שזכרנו בסמוך דכשר בדיעבד:

סעיף ו
בי"ה שמ"ו. פי' אותיות אלו מכוונים שיתחילו תמיד בראש העמוד. פי' ב' דבראשית. יו"ד יודוך אחיך. ה' הבאים ביבשה. שי"ן שמר לך. מ"ם מה טובו. וי"ו ואעידה בם. כן כתוב בהגהות מיימוני פרק ז' דהלכות תפילין וכתב שם שיש קצת פיסול בזה ועל מ"ש שמתחילין בווי"ן כתבו המרדכי וסמ"ק ע"ז אי איישר חילי אבטליניה ובהגה' מיימונית קרא לאותם סופרים בורים. ואני ראיתי עוד מעשה סופרים בורים הרבה שכשאירע להם אות כ"ף פשוטה בסוף השיטה ויש עוד מקום פנוי קצת שא"א לכתוב תיבה אחרת הם מושכים הכ"ף פשוטה כזה 
ד וזהו פיסול גמור שהוא דלי"ת ולא ך' וכן ראיתי שמזהיר על זה בתשובת מהרי"ל סי' צ"ח וקורא אותם בורים פוסלים ספרי תורה בשביל זה אלא הכ"ף פשוטה צריכה להיות רגל שלה פי שנים מן הגג וכן הוא בהגה' מיימון פרק א' דהל' תפילין בשם רא"ם דכ"ף כפופה ופשוטה שיעור אחד להם דהיינו אם תפשוט הכפופה תהיה פשוטה הרי מוכח דהפשוטה צריכה כפל ברגל מן הגג דומיא דכפופה שיש לה ג' חלקים וטעות זה הוא מצוי בהרבה ספרי תורה על כן ראוי לכל מורה שיזהיר הסופרים על זה ולתקן מה שעשו כבר וס"ת כזאת פסולה לקרות בה כלל וכשמתקן כ"ף פשוטה הזאת צריך למחוק אותה כולה ואח"כ לכתוב מחדש כראוי דאם לא ימחוק רק קצת מגגה יהיה כחק תוכות וכמו שכתבנו באורח חיים סי' ל"ב סעיף י"ז באות שנכתב כולו בפעם אחת עיין שם: