ט"ז על חושן משפט קע
[ס"ב משקין על הסדר] קשה דהא בגמרא איתא במיזל כ"ע לא פליגי כ"פ במסכר כו' ופירש"י שאם אינם סוכרי' את הנהר אלא דולין והולכין והנהר מושך כפשוטו כולי עלמא לא פליגי שכל הרוצה לדלות ידלה והתו' ביארו יותר אפי' אם הנהר פוסק כל הרוצה לדלות ידלה כיון שנהר מושך כפשוטו ומלשון רבינו משמע שהראשון הוא קודם ומעכב כל האחרים מלדלות וכן קשה על הר"ן שכתב במיזל כולי עלמא לא פליגי דשתי עילאי ותו דברמזים פסק רבינו בהדיא אמה המושכת על פני השדה אין האחד יכול לעכב על חבירו מלהשקות כשבא להשקות ביחד ונראה דכוונת רבינו והר"ן דבזה אין כח באחרונים למחות שלא ידלו הראשונים אלא נהרא כפשוטו ניזל ויש להם רשות לדלות תחלה ואה"נ אם רוצה האחרון לילך ולדלות ולהוליך המים לשדהו הרשות בידו אלא שאין דרך בכך לדלות קודם שמושך הנהר על פני שדהו וקא משמע לן בזה אף אם על ידי שדולה הראשון תחלה כדרכו אפשר שיפסקו המים מכל מקום אין לו רשות למחות לראשון וזהו כוונת רבינו שכתב שמשקים על הסדר ואין האחרונים יכולים למחות כנ"ל:

[ע"ש ובור שהוא קרוב כו'] רבינו מסיים בלשון זה ימלא בורו ואין צריך לסתום פי בורו מפני דרכי שלום משמע מן הדין צריך לסתום וקשה הא קיימא לן בסמוך כל דאלים גבר נראה דהא כל דאלים גבר היינו עד כדי צרכו כמ"ש רבינו עד שישקה תחלה אבל כאן מיירי שממלא בגומא אפי' ביותר מכדי צרכו עכשיו וזה מפני דרכי שלום ולפ"ז גם רבינו סבירא ליה כההוא י"א שהביא רמ"א דדוקא בבור שהיה קודם לאמה כיון שרוצה למלאות יותר מכדי צרכו אבל בכדי צרכו לחוד פשיטא שיכול לחפור אף לכתחילה כדי להמשיך המים כנלע"ד ברור: