פסיקתא דרב כהנא יב טו
בחדש השלישי (שמות יט:א). זהו שא' הכתוב בעצלתים ימך המקרה ובשפלות ידים ידלוף הבית (קהלת י:יח). מי גרם לאשה הזאת שתהא שופעת דמים, על ידי שהיא מתעצלת לבדוק את עצמה אם טמאה היא ואם לאו. למה, שנו רבותינו כל היד המרבה לבדוק בנשים משובחת, באנשים תיקצץ. מעשה בשפחתו של רבן גמל' שהיתה מפנה מבית לבית כלי טהרות וחביות, והיתה בודקת עצמה על כל חבית וחבית, באחרונה בדקה עצמה ונמצאת טמאה, ונתירא רבן גמל', א' שמא נטמאו הטהרות, קרא לה רבן גמל' ואמ' לה, לא היית בודקת עצמיך, אמרה לו חייך אדוני שהייתי בודקת עצמי על כל חבית וחבית ובאחרונה הזו נמצאתי טמאה. אמ' רבן גמליאל אילו נתעצלה זו כבר היו כל הטהרות טמאות. בעצלתים ימך המקרה (שם), הוי על ידי שהאשה הזו מתעצלת היא שופעת דמים, ימך המקרה, ואין המקרה אלא דמי', שנ' ואת מקורה הערה (ויקרא כ:יח). ובשפלות ידים ידלף הבית (קהלת שם), ואשה כי יזוב זוב דמה (ויקרא טו:כה). ד"א בעצלתים ימך המקרה (קהלת שם), מדבר בישר' בשעה שבאו לרפידים. מה כת' ויסעו מרפידים ויבאו מדבר סיני (שמות יט:ב), ולמה נקרא שמה רפידים, שריפו ידיהם מן העבירות. בעצלתים ימך המקרה (קהלת שם), וירד י"י על הר סיני על ראש ההר (שמות יט:כ). ובשפלות ידים ידלף הבית (קהלת שם), על ידי ששפלו ידיהם מן העבירות ידלף הבית, מה כת' ארץ רעשה גם שמים נטפו גם עבים נטפו מים (שופטים ה:ד). ואימתי היו כל הדברים הללו ביו' מתן תורה, בחדש השלישי וגומ' (שמות יט:א).