ש"ך על יורה דעה קלו


סעיף א

כתב הב"ח ובדיעבד כדאי הם המתירין בחותם א' לסמוך עליהם וע"ל סימן ק"ל ס"ב:

ול"ד לדלעיל סימן קי"ח וק"ל דביין מבושל או חומץ שרי בחותם אחד כיון דליכא למיחש לניסוך דהתם אין העובד כוכבים יכול להחליפו אלא ביין מבושל או בחומץ שהוא גרוע ממנו מעט שאם היה שבחו של זה מרובה ממנו היה חלופו ניכר ומיתפס עליו כגנב ומשום שבחא פורתא לא טרח ומזייף אבל כאן משום תשמיש מרובה טרח ומזייף. הר"ן:

ושהה אפילו שעה אחת ביד העובד כוכבים צריך הכשר כפי ענין כו' טור וכן מפרש ג"כ הרא"ש פא"מ גבי נודות העובד כוכבים גרודים חדשים מותרין ישנים מזופפים אסורים כו' וכן משמע מדברי המרדכי שם גבי כי משדר גולפי כו' מכאן דהשולח חבית ריקנית כו' וכ"כ ר' ירוחם דצריך הכשר אפי' לא שהה בידו אלא לפי שעה וכן משמע מדברי הרשב"א בתה"ה דף קמ"ד ע"ב וגם הב"ח הביא עוד פוסקים דסוברים כן ודלא כהרא"ה ור"ן ודעת התוספות והסמ"ק לאוין קמ"ח דף נ"ב סוף ע"ג (והאגודה) כתב הב"ח שאף בדיעבד צריכן הכשר ולפע"ד אין להם הכרע ואדרבה יותר יש לפרש לשונם דלכתחל' קאמרי ע"ש גם מה שהקשה הב"ח מהמרדכי בשם ר"ת גבי סכינים וכתב דר"ת לא ס"ל כהטור ופוסקים הנ"ל ליתא דדוקא התם מתיר ר"ת מטעמא דכתב שמא נשתמש בהן בדבר הפוגם אבל הכא כלי היין הם וכן מ"ש הב"ח דהטור והפוסקים מודים דאין המאכל נאסר בדיעבד אם נשתמש בו בלא הכשר דאיכא למימר שמא נשתמש בהן בדבר הפוגם כו' ליתא דהא כלי היין הן אלא שי"ל דמטעם אחר מותר דכיון דלא היה ביד עובד כוכבים אלא לפי שעה א"כ ודאי לא נבלע איסור בכלי וגם לא נשתמש בו בודאי ודי שגזרו שהכלי צריך הכשר דלפי שעה חשיב כמכניסו לקיום אבל ודאי בדיעבד המאכל מותר גם מ"ש הב"ח דיכול הישראל להשהותם מע"ל ואחר כך מותרין אף לכתחלה דנ"ט לפגם הוא כו' הוא תמוה דדוקא בקדרות וקערות שעמדו בבית העובד כוכבים קאמר הרא"ה דמשהה אותם מעל"ע אבל בכלי היין לא שייך נ"ט לפגם אפילו ישהנו כמה ימים וכדלקמן סימן קל"ז גם לעיל סי' קכ"ב ס"ק ז' כתבתי בזה וע"ש:

ועל הדרך שנתבאר סי' קל"ה:

מיהו כתבו יש פוסקים דלכתחלה יש ליזהר בכל מאי דאפשר וכ"כ האחרונים: