קול התור (ויקיטקסט)/פרק א


פרק א

תוכן הפרק

יעודנו יעודו של רבנו הגאון נהורא דמשיח בן יוסף לדור אחרון. עפ"י רבנו ר' אליהו כל העקבות דאתחלתא -- קיבוץ גליות וישוב ארה"ק, כלליהם ופרטיהם עד הקץ האחרון -- הם בתפקידו של משיח הראשון, משיח בן יוסף. ובאים מסטרא דשמאלא, היינו מדת הדין, באתערותא דלתתא, בדרך טבעית, כמו בימי בית שני בימי כורש. ואח"כ תושלם הגאולה במדת החסד מסטרא דימינא משיח בן דוד. 

השיטה היסודית של רבנו היא עוד  חי. - בעמידתנו על סף האתחלתא עלינו ללמוד היטב את כל  התכונות, הבחינות, הכינויים והסגולות של משיח בן יוסף, ומסודות האתחלתא הנרמזים בחבוריו הקדושים של רבנו - למען נדע את הדרך והמעשים אשר לפנינו לאור רבנו ההולך ואור לפנינו עד נכון היום בסע"ד.

[המשך תוכן]
א)  בעמידתנו על סף האתחלתא דגאולה (ל לשתיתאה) לפי מצות רבנו הגר"א וברכתו הקדושה בסעד"ש צריכים אנו ללמוד ולהבין את כל דרכי העקבות דמשיחא ואת אופני המעשים אשר לפנינו ביעודו והוראותיו של רבנו הגר"א שזכה להיות נהורא דמשיח בן יוסף, לקבוץ גליות ולגלות רמזי התורה בעקבתא דמשיחא שלכך נחית משמיא [בסוד , והוא טצ"ץ ביסוד ושורש דזיהרא עילאה במעליתא דמט"ט שר הפנים]. לרבנו נגלו כל רמזי האתחלתא וסודות העקבות דמשיחא עד הקץ האחרון ועד בכלל. על דבר הקץ האחרון כתב באריכות בביאורו על ספרא דצניעותא והשביע בשם אלקי ישראל שלא לגלות זה. ועל דבר כל העקבות של האתחלתא גילה לרבים מתלמידיו שהבטיחוהו נאמנה לעלות לציון ולהתחיל בפועל בעבודת קבוץ גליות באתערותא דלתתא בסע"ד, ועפ"י הכלל הגדול של רבנו הגר"א בספרא דצניעותא שכל מה שהי' הוה ויהי' בכל העולמות העליונים והתחתונים, כל הדברים הכלליים והפרטיים המתהוים בכל דור ודור רמוזים בתורה, כמבואר להלן בפרק ג' "רמיזין קדישין".
 

ב)  עפ"י רבנו הגר"א כל עבודת קבוץ גלויות, בנין ירושלים, והרחבת ישוב אר"י להחזרת השכינה -- כל עיקרי העבודה וכל פרטיה ופרטי פרטיה נאחזים ביעודו ובתפקידו של משיחא דאתחלתא משיח הראשון, משיח בן יוסף, שהוא הכח הנסיי המסייע לכל פעולה הנעשית באתערותא דלתתא על דרך הטבע. כי משיח בן יוסף מארץ, ומשיח בן דוד משמים, לפי בחינת רחל ולאה כנודע בעקבות משיחא וקץ המגולה. גם משיח בן יוסף עצמו הוא בב' בחינות -- יוסף בן רחל מארץ, יוסף בן יעקב משמים. לכן חובה עלינו ללמוד ולהבין את כל קנ"ו התכונות, הכינויים וכל הבחינות והסגולות של משיח בן יוסף (כמבואר להלן פרק ב'). להיות לנו נר לרגלנו וכשלחן ערוך על דרך המעשה ואופני העבודה אשר לפנינו בעזרת גואל ישראל במהרה.
 

ג)  עפ"י רבנו הגר"א, אם לא זכו, תתחיל האתחלתא דגאולה באתערותא דלתתא כמו שהיה בימי כורש בימי בית שני, מסטרא דשמאלא היינו במדת הדין.  שנאמר על משיח בן יוסף. ותהיה ברשיון מלכי האומות. ואחר כך תבוא שלמות הגאולה מסטרא דימינא, היינו במדת החסד, וע"י קו הרחמים על פי הכתוב  . 

עפ"י רבנו הגר"א קבוץ גלויות שבאתחלתא דגאולה באה בדרך של פדות ופדיון עפ"י הכתוב  , והוא כולו ע"י משיח בן יוסף, פדיון משעבוד הגוף ושעבוד הנפש,  תרתי משמע, ישובו לציון כפי שכתוב שם ,  - ישובו בתשובה, בסוד .
 
כלל גדול מאד הוא עפ"י רבנו שכל הדברים העתידים לבוא בשלמות הגאולה מתחילין גם באתחלתא דגאולה, קימעא קימעא, בטצ"ץ עקבות משיחא, עקבי הצאן.
 

ד)  רבנו התחיל בגילוי רמזי התורה בהיותו בן עשרים שנה בשנת , תחלת השעה הראשונה של אור בוקר יום השישי באלף השישי, אשר אז החל רוח אלקים, רוחא דמשיחא, לפעם ברוח קדשו, לגלות רזי התורה קימעא קימעא ביעודו של משיח הראשון, גלויי רזין דרזין סודות שבסודות בעקבות משיחא. וכל רז לא אניס ליה. וכנודע החל לנסוע לארה"ק בתחילת השעה השניה, היינו בשנת , אשר אז החלה סערת רוחו סערת אליהו לקבוץ גלויות ביתר שאת.
 
עקבות משיחא בכללות נפתחו תחלה בשעה הראשונה של בוקר יום הששי לשתיתאה, היינו שנת ת"ק לאלף הששי דנא. ומשעה לשעה מתקדמים העקבות מבחינות רבות. וכנודע כל שעה ארבעים ואחת שנה ושמונה חדשים. מאז נפתחו מוסרותיהם של עקבות משיח בן יוסף שעל זה נאמר   ובסוד  . ומהשעה השניה (היינו משנת תקמ"ב) נכנסה בחינתם של כל בית ישראל, הן הכלל והן כל איש ואיש בישראל, בפקידה דמעליתא של משיחא דאתחלתא משיח בן יוסף.
 

ה)  רבנו הגר"א ידע ברוח קדשו כל איש ישראל איפה שמו ויעודו מרומז בתורה, איש על דגלו לבית אבותיו לפי שורש נשמתו וזכות אבות, עפ"י רמזי גימטריאות נוטריקון. ועל עצמו מצא רמזים רבים (נ"ב רמזים) על יעודו הגדול והקדוש לקבוץ גליות, כמבואר להלן פרק ג'.

[ז' יסודות בעקבות משיחא]
ו)  ואלה הן שבעת עיקרי היסודות בשיטת עקבות משיחא, "על אבן אחת שבעה עינים", עפ"י רבנו הגר"א:
 
[א] עוד יוסף חי 

השיטה היסודית של רבנו היה עוד יוסף חי, היינו שמשיח בן יוסף חי ויחיה ותתבטל הגזירה לההרג ע"י ארמילוס הרשע, כי כאמור בו תלויה כל האתחלתא דגאולה מכל הבחינות. הגזירה מתבטלת ע"י אריכות הגלות וע"י יסוריו שסובל ונושא חלינו. וע"י המעשים הנעשים במסירות נפש לקבוץ גלויות שזה הוא תפקידו, וע"י חבלי משיח ויסורי ארץ ישראל, וע"י תפלותינו בכל יום תמיד בעד חייו והצלחתו של משיח בן יוסף, בתפלות הקבועות כמבואר להלן. 

והעוסקין בקבוץ גליות מקילין את יסוריו של משיח בן יוסף בעקבות משיחא. הגזירה מתבטלת באופן שנחלקת לחלקים קטנים כמשל המובא במדרש: משל למלך שכעס על בנו ונשבע לזרוק בו אבן גדולה. אח"כ נחם ורחם עליו ובכדי לקיים שבועתו שבר את האבן הגדולה לחלקים קטנים וזרק עליו את החלקים האלה אחד אחד. נמצא שלא נהרג, ובכל זאת סובל גם מהחלקים הקטנים, והם חבלי משיח הבאים קימעא קימעא יחד עם תתקצ"ט עקבות משיחא, באופן שגם הגזירה נחלקה לתתקצ"ט חלקים קטנים. ולעומתם צד הישועות, כמרומז בפסוק .
 
יעודו הכללי של משיח בן יוסף הוא בשלשה דברים: גילוי רזי התורה, קבוץ גלויות, וביעור רוח הטומאה מן הארץ. 

קבוץ גלויות הוא בשלשה תפקידים: בנין ירושלים, קבוץ גלויות, וקיום מצוות התלויות בארץ. 

כל אלה נרמזים בפסוקים : 
  היינו קבוץ גליות (ר"ת משיח בן יוסף). 
  קימה זו בנין (ר"ת משיח בן יוסף), וכל לשון קימה היא בטוריא דמשיח בן יוסף בסוד . 
  היינו דבר הנושא ברכה, זו נטיעה (ר"ת משיח בן יוסף).

ובפסוקים: 
  , 
 , 
  ,  היינו נטיעה כאמור שם  
כל אחד מהם עולה בחושבנא  שנאמר על משיח בן יוסף. 

וכל שלשת הדברים האלה נאמרים גם בתפקידו של כורש עפ"י הכתוב : 
  
  
 . 
ולפי ביאור רבנו  בגימטריא , כי בנין ארץ ישראל מטרתו לגרש את הס"מ משערי ירושלם. ולכן זהו בתפקידו של כורש ביעודו של משיח בן יוסף מסטרא דשמאלא היינו מדת הדין, כחו של משיח בן יוסף, הוא המסייע הנסי בכל מעשי קבוץ גליות הבאים באתערותא דלתתא. 
 

ז)  [ב] עשה והצליח
אחת התכונות של משיח בן יוסף -- הצלחה ע"י עשייה כמו שכתוב ביוסף  . 

ונודע למשגב דבר רבנו: שתי המצוות שהאדם נכנס בהן שלם בכל גופו הן סוכה וארץ ישראל. ורמז נתן לזה בפסוק   . והוסיף: סוכה מצוותה תעשה ולא מן העשוי, אף ציון כך. וכאמור במדרש על הפסוק: ובא לציון גואל -- כל זמן שציון אינה בנויה עדיין הגואל לא בא, וכדברי חז"ל  מכיון שירושלים נבנית בן דוד בא, ובמדרש: אין בן דוד בא עד שתהא ירושלים נבנית.
 

ח)  [ג] בעתה אחישנה  
בקשר לדברי חז"ל  על הפסוק . אמר לנו רבנו סוף סוף אין מקרא יוצא מידי פשוטו, שהפשט הוא שאפילו בעתה - אחישנה, ומתי? כש , הקטן והצעיר נאמרו על אפרים שהוא משיח בן יוסף, וכנודע שהדרגה הכי גבוהה של משיח בן יוסף הבא באתערותא דלתתא היא אלף פחות אחד, היינו טצ"ץ ביסוד. 

כשהקטן יהיה לאלף -- כלומר כשיגיע במעשיו עד הדרגה שעד האלף, אזי – אני ה' אפילו בעתה אחישנה. וכן הכוונה   בדברי רבנו, ובו גם רמז בשמו, כי  היינו שקביעות הזמן תלוי בחפץ שהוא חפץ דלתתא, וכמו שכתוב על כורש . וכורש נתון בתפקידו של משיח בן יוסף מסטרא דשמאלא היינו מדת הדין הבאה באתערותא תתאית. 

הרבה פעמים ראיתי את רבנו מסתובב בחדרו ומדבר בסערת רוח נוראה ואומר "רבש"ע האין לך דרך אמצעית בין בעתה לבין אחישנה. אנו עומדים בכל תוקף על דברי הפשט הפשוט שבדברי הבטחתך. אני ה' בעתה אחישנה".
 

ט)  [ד] חזקה וכיבוש בקץ המגולה 
אתחלתא דגאולה של ימינו, היינו האתחלתא האחרונה שבדור אחרון, בכל הפעולות שלה צריכין להיות בשתי הטוריות: בטוריא דעזרא ונחמיה, ובטוריא דיהושע. 

על הפסוק  אומר רבנו הגר"א (אדרת אליהו דברים י"א) "בזכות שתרשו אותה - תשבו בה, ובמה תירשוה? בחזקה". וחזקה היינו בנין ונטיעה כדין חזקת קרקע בכללות, וזאת בטוריא דעזרא ונחמיה. ולעת הצורך גם בחזקה (החי"ת בקמץ), וזאת בטוריא דיהושע. 

רמז נפלא הראה לנו רבנו על זה כי  בחושבנא . יהושע הוא מצאצאי אפרים בן יוסף והוא הנלחם בעמלק. עמלק במילוי --  -- בגימטריא  (ת"פ), תפקידו של יהושע בן נון – צ"א הלחם בעמלק, ויהושע - משיח בן יוסף, והוא  , היינו בשערי ירושלם, אפתחא דקרתא אשר כאן מרכז מלחמתו בעשו, וכאמור  , ביעודו של משיח בן יוסף שבפסוק הקודם -- . 

ובזה ראה רבנו את יעודו ורמז לשמו  עולה בחשבון ג' דורותיו של רבנו כזה  (מבואר להלן פרק ג'). 

הדברים האלה מבטיחים לנו שבמלחמתנו בעמלק מכל הבחינות תהא סכתנו שלמה בסע"ד. 

וכוונת רבנו  הוא ענין קץ המגולה שבדברי חז"ל לסנהדרין צ"ח מגילה י"ז על הפסוק  , אשר זאת היתה שאיפתו הנמרצה של רבנו הגר"א. 
וכלל גדול עפ"י רבנו שכל הפעולות בדרכי האתחלתא צריכות להיות כמו בימי עזרא ונחמיה, כמו בימי כורש. ורבנו כותב מפורש שקבוץ גליות תלוי בזכות קיום המצוות התלויות בארץ. 

והכוונה השניה  שבדברי רבנו (החי"ת בקמץ כדלעיל) היא למאן דאמר  עפ"י הפסוק  , ותכלית עבודתנו בקבוץ גליות היא מלחמה לה' בעמלק, שזאת היתה תפקידו העיקרי של יהושע בטוריא דמשיח בן יוסף -- מלחמה בעמלק, מכל הבחינות, נגד כל אויבי ישראל, ונגד ארמילוס שר הערב רב, להעביר רוח הטומאה מן הארץ ולהעלות כנסת ישראל ושכינתא תתאה מעפרא, ופתיחת המערכה נגד מלחמת גוג ומגוג בגאולה הראשונה לקראת בא משיח צדקנו – משיח בן דוד ב"ב. 

ועיקרי הפעולות הם: בנין ירושלם וקבוץ גליות וקיום מצוות התלויות בארץ בסוד קץ המגולה, וכולם הם ביעודו של רבנו נהורא דמשיח בן יוסף. ולפי הוראותיו הנשגבות במפורש ובדרך רמיזין בסוד צפנת פענ"ח, ובסוד מעשה וחשבון, ובסוד הגדול והנשגב, סוד קול התור לפתיחת קץ המגולה בפועל שזאת היתה בשאיפתו של רבנו הגר"א ותלמידיו. וכן צפון יעודו של רבנו בפסוק   הנאמר על שליחות משיח בן יוסף. ובזה ראה גם האריה"ק ז"ל את יעודו כמשיח בן יוסף עפ"י רמיזין ידועין.
 

י)  [ה] פליטה בציון  
עפ"י הכתוב  . וציון בטוריא דמשיח בן יוסף עפ"י המדרש תנחומא  מה שאירע ליוסף אירע לציון. ורבנו רמז זה גם במלת  בחושבנא , שעל ידו קבוץ גליות עפ"י רבנו. 

ובמדה שיגדל קבוץ גליות -- יתגבר הסט"א, ואז תוסיף גם קטיגוריה נגד אלה שאינם מחזקים בקבוץ גליות אחר שנפתחה האתחלתא בזה, כי אז תהיה פליטה בציון ובירושלים ובשרידים וד"ל. ועל זאת דאג רבנו מאד. 

קשר השפע העליון. פליטה בציון ובירושלים. קבוץ גלויות מפנה הדרך של שפע העליון לישראל שפע כל הסגולות העליונות הבא דרך ציון וירושלים: חיים, ישועה, ברכה, שלום וחסד, רחמים, טובה וכו'. 
 שפע החיים עפ"י הכתוב: . ועפ"י הכתוב: . 
 שפע הישועה עפ"י הכתוב: . 
 שפע הברכה עפ"י הכתוב:  
 שפע השלום עפ"י הכתוב .
 שפע החסד עפ"י הכתוב: , טל החרמון הוא במדת החסד, 
 שפע הרחמים עפ"י הכתוב: . 
 טובה עפ"י הכתוב: , ועפ"י הכתוב: , 

וכל אלה הם ביעודו של משיח בן יוסף, כי ציון בטוריא דיוסף עפ"י המדרש כנ"ל. 

כל זמן שציון שוממה הרי שולטת בה רוח הטומאה ומכשילה את דרך המעבר של השפע העליון, ורק בנין ירושלים מחזיק את הקשר הזה עפ"י הכתוב: .
 
יא)  [ו] תורה מציון 
 היינו התגלות סודות התורה, שעיקר מקורה הוא בציון ובירושלים. ורבנו כותב הרבה שהגאולה תלויה בלימוד תורת הקבלה וע"י זה תתגלה קימעא קימעא תורת משיח צדקנו והיא תורת ארץ ישראל. סוד .
 
יב)  [ז] צפנת פענ"ח 
באתחלתא דגאולה בהגיע עת לחננה, שהיא ע"י משיחא דאתחלתא, מתחילים גלויי הרמזים שבתורה וחז"ל, ולהבין ע"י זה את דרכי האתחלתא ועקבות משיחא המרמזים על "יעודים מועדים ומיועדים" עפ"י הכתוב  ועפ"י הכתוב  כמבואר להלן פרקים ג־ד. ורבנו נחית משמיא לגלות רמזי התורה בעקבות דמשיחא בסוד צפנת פענ"ח ולהורות לנו על־פיהן את דרך המעשה בעקבות משיחא. (ראה לעיל סעיף ד' ולהלן פרק ג').

[ז' דרכי האתחלתא למעשה]
יג)  שבעת דרכי האתחלתא למעשה בסעד"ש.
 
[א] חבלים ונעימים 
לדעת מראש כי אתחלתא דגאולה באה בדרך חבלים ונעימים כמרומז בפסוק  "חבלים ליוסף". היא באה במדת הדין באתערותא דלתתא. 

עקבות משיחא באים בחבלים ולפעמים גם בעקיפין, אך מצד שני באה לעומתה מדת החסד, בחינת , לדעת מראש כי בעקבות משיחא מכל צרה יוצאת ישועה, והישועה באה מתוך צרה עפ"י הכתוב: , אשר על זה אומר רבנו הגר"א בחבקוק בביאורו על הפסוק  שזה נאמר על משיח בן יוסף, לדעת מראש כי ארץ ישראל נקנית ביסורים, אבל בזה היא נקנית ממש. 

עקבות משיחא באות בהפרעות ומכשולים מצד שרו של עשו וגם ע"י ארמילוס שר הערב רב אבל בסופו נופל ביד שרו של יוסף כדאיתא במדרש תנחומא . 

בעזרתו של משיח בן דוד בחינת יהודה מציל את יוסף אף מעז יצא מתוק  ופועל ידינו ירצה ה' . ולכן חלילה לנו לסגת אחור במשהו אם יהיה ח"ו איזה קושי, איזה מכשלה בדרך עבודתנו, ולהיות בטוחים כי דוקא ממנה יעקב יושע, ומן המיצר נגיע למרחביה .
 

יד)  [ב] הצנע לכת 
כל פעולה של אתחלתא דגאולה צריכה להיות בהצנע לכת עם אלקיך בסוד  שהוא בטוריא דמשיח בן יוסף  כפשוטו, ובם מרומז בזה  בחושבנא. 

עוד מרמז רבנו על הפסוק .  במילוי --  בגימטריא , שעל ידו בא קבוץ גליות. 

ועל הפסוק ,  בגימ' . בכוונה זו הורה לנו רבנו לקרוא את הגבאות של קבוץ גליות בשם "חזון ציון" ולא בשם "שיבת ציון", חזון ציון הוא עפ"י הפסוק , היינו שמועד הגאולה תלוי בציון, ופסוק זה נאמר על משיח בן יוסף. וכן עפ"י כתבי רבנו האריה"ק ז"ל, וכן עפ"י הפסוק  כנודע, וראה להלן פרק ב' בקנ"ו הבחינות של משיח בן יוסף.
 

טו)  [ג] קימעא קימעא  
לדעת מראש כי אתחלתא דגאולה באה קימעא קימעא מעט מעט, עפ"י חז"ל  כך היא גאולתן של ישראל קימעא קימעא באה, כאילת השחר, כי אשב בחשך ה' אור לי הולך ואור עד נכון היום. 

לכן כל פעולה של האתחלתא יש להתחיל אפילו במעט עפ"י הכתוב . כלל גדול הוא עפ"י רבנו שכל הדברים שעתידים לבוא בשלמות הגאולה מתחילים קימעא קימעא גם באתחלתא -- וכן בנין ירושלים, להתחיל אפילו מאבן אחת, עפ"י הכתוב  . כי האבן הזאת היא למבחן להוכיח את הרצון לבנות ירושלם ולהרחיב מקום אהלה וה' יסייע בידינו. גם בסוד . 

שאלנו את פי רבנו מדוע צריכה האתחלתא להיות דוקא קימעא קימעא? אם באה עת רצון לפני ה' לקבץ נדחי ישראל, היד ד' תקצר שקבוץ גליות יהיה במדה גדולה בבת אחת? ויסבר לנו רבנו כי כל ענין האתחלתא דגאולה הרי הוא ב, היינו לא בזכות צדקתנו. ואם הגאולה תבוא בפעם אחת הרי מצד אחד לא יהיה אפשר לעמוד במדת היסורים הבאה במדת הדין כאמור לעיל. ומצד שני לא יהיה אפשר לקבל את האור הגדול הבא מצד החסד שבו בפעם אחת. את כל זאת עלינו לדעת מראש בדרך העבודה המעשית של קבוץ גליות.
 
שאלתי את פי רבנו אם יהיה האפשרות במציאות הגשמית להעביר את כל ישראל בפעם אחת לארץ ישראל כיצד לעשות, הרי יעמדו לפנינו שאלות רבות וקשות בנוגע לסידור הישוב. 

אחרי עיון רב בשאלה זו ענה לנו רבנו: אם יהיה אפשר להעביר לארץ ישראל ששים רבוא בפעם אחת צריכים לעשות זה מיד, כי מספר זה של ששים רבוא כחו גדול ושלם להכריע את הס"מ בשערי ירושלים ואז תשתלם מיד הגאולה השלמה בענני שמיא בדרך נסית. ועפ"י האמור  שעפ"י רבנו נאמר זה על משיח בן יוסף, ועפ"י חז"ל  בפסוק זה נכלל המספר ששים רבוא. 

יודעים אנו מראש כי לעומת כל הדברים הטובים הבאים קימעא קימעא בעקבות משיחא (לפי הכלל הגדול שביאר רבנו כמבואר לעיל) באים מכשולים מצד הסט"א, הדברים שמנו חז"ל שיהי' בעקבות משיחא ר"ל. אך בפועל ידינו נתגבר על כולם בסע"ד כפי שהובטח לנו בהבטחות נביאינו וחז"ל וכמצוות רבנו וברכתו הקדושה. יחד עם התחלת האתחלתא דגאולה ע"י קבוץ גליות באתערותא דלתתא של משיח בן יוסף מתחילין קימעא קימעא כל הסגולות הטובות של משיח בן יוסף, פתחי ישועה, כנאמר , ,  שנאמרו על משיח בן יוסף, צנור הטוב שהוא טצ"ץ בסוד   וכן ברכת א"ל שד"י,  דקדושה. וכל אלה ביעודו של משיח בן יוסף ובנהורא דמשיח בן יוסף בדור אחרון, שהוא אורו דרבנו ההולך ואור עד נכון היום.
 

טז)  [ד] עני על חמור  
דרך האתחלתא בלא זכו היא כעני רוכב על חמור, באה בעניותא. הן קבוץ גליות והן בנין ירושלם נעשית מעוני עפ"י הכתוב  . וברמיזי רבנו  בחושבנא , וכן עפ"י הכתוב:  שנאמר על משיח בן אפרים. 

וע"ז התפלל דוד שלא ימות כביאור רבנו בחיבורו יהל אור. וכן בבנין ירושלים ככתוב   הכל כדרך עני רוכב על חמור. כל זאת היא באתערותא דלתתא הבאה על דרך הטבע עד שנזכה לענני שמיא.
 

יז)  [ה] אנשי אמנה  
אחד האמצעים העיקרים לקיומה של כל עבודתנו היא הקמת אנשי אמנה, עפ"י חז"ל  . להקים אנשי אמנה, בכל השלמות בעיר קדשנו, כי בלעדי זאת אין שום ערך לכל עמלנו ופעלינו ח"ו, ועפ"י כל היסודות והתקנות שסדרנו בע"ה.
 

יח)  [ו] מדות שוות  
ישוב ארצנו הקדושה בכלל ובנין ירושלם בפרט צריך להיות במדות שוות, עפ"י חז"ל אין בן דוד בא עד שיהיו כל המדות שוות,  . ועפ"י שיטת טפ"ף גינאות בדרשת חז"ל (בבא בתרא ע"ה ובתוספות שם). 

וכל זאת היא גם ביעודו של רבנו בפסוק: , הסמוך לפסוק , שבזה ראה רבנו את שמו ויעודו בתורה כנודע. וביאר לנו רבנו,  היינו ארץ ישראל, עפ"י הכתוב שם  ואחריו . וכן בקשר לירושלם הבנויה כתוב , וכתרגומו , ואין שלום בר קיימא רק כשיהיה שלום בנכסיך במדות שוות כנ"ל. ובכדי לקיים בזה את כוונת הכתוב , ועפ"י הכתוב  היינו באופן שווה לכל נפש עפ"י הכתוב . ועל ישוב ירושלים כבר אמרו חז"ל ירושלים לא נתחלקה לשבטים, ואין משכירין בתים בירושלם. ובפרק ו' הבא מבואר הענין ביתר אריכות. 

וע"י זה יתקיים   שעפ"י חז"ל נאמר זה על ענין קץ המגולה (סנהדרין צ"ח). וזהו היסוד העיקרי של קיום אנשי אמנה האמור לעיל, וסימנך   וד"ל.
 

יט)  [ז] בצדקה תכונני  
חז"ל אמרו  , וכל לשון פדיון היא בטוריא דמשיח בן יוסף, וכן רמז רבנו  בחושבנא . ונאמר   -- צדקה תרתי משמע. צדקה לשון שוויון עפ"י הכתוב  . וצדקה כפשוטה, היינו תרומת נדבה. 

גזירה וחנינה היא שישוב ארץ ישראל יבנה בצדקה, כי רצה הקב"ה לזכות את כל ישראל הקרובים והרחוקים לקחת חלק בבנין נחלת ה' ועפ"י הכתוב  . ובבנין ירושלם כלולות וצפונות עוד הרבה מצוות שבתורה כמבואר להלן פרק ז'.

[עוד יוסף חי]
כ)  עוד יוסף חי. עצמיותו של משיח בן יוסף היא בשלשה סוגים: 
 א) משיח בן יוסף העליון, הוא מט"ט שר הפנים. וכנודע יוסף ומט"ט שניהם מזיהרא עילאה, ושניהם ביסוד ובפעולה של מלחמה נגד ארמילוס (וביחוד במלחמת גוג ומגוג) הוא נעזר ע"י שריה בן דן. 
 ב) משיח בן יוסף התחתון הוא אחד בכל דור, בחינת צדיק יסוד עולם, הזוכה לפי מעשיו ולפי שרש נשמתו לעשות לישועת ישראל, פעולות ישועה והרמת קרן התורה מתוך מסירות נפש, אשר בזה מגיע למספר הגבוה של משיח בן יוסף והוא טצ"ץ ביסוד. 
 ג) משיח בן יוסף השרוי בכל בית ישראל בכלל, בסוד  שנאמר על כל ישראל ובכל איש ישראל בפרט, המקנן בטצ"ץ ניצוצין נשמתו ברבים מבני ישראל אנשי המעשה הזוכים לעשות בקבוץ גלויות וכו'. כל הזוכה לפי מעשיו וזכות אבות לעשות באותן הפעולות שהן בתכונותיו של משיח בן יוסף הרי הוא ניצוץ משרש נשמתו דמשיח בן יוסף. כל אחד לפי דרגת המעשים.
 

כא)  עוד יוסף חי - שלשה אלה כולם הם בספירת יסוד. 
 עו"ד הוא בהוד דיסוד קו השמאל. 
 יוס"ף הוא ביסוד קו האמצעי. 
 ח"י הוא נצח דיסוד קו ימין.
 

כב)  עוד יוסף חי. 
נהורא דמשיח בן יוסף בשלש דרגות : 
 א) משיח בן יוסף מארץ, והוא בטוריא דיוסף בן רחל, בחינת מקבל. 
 ב) משיח בן יוסף משמים, בטוריא דיוסף בן יעקב, בחינת נותן ומשפיע. 
 ג) משיח בן יוסף משמים ומארץ. סוד .  זה  וכן בחושבנא,  בחושבנא , וכן  בחושבנא, שעפ"י רבנו הכוונה על משיח בן אפרים.
 

בכל פעולה של פדות והצלה של משיח בן יוסף הוא נעזר ע"י משיח בן דוד בטוריא דיהודה מציל את יוסף, עפ"י הכתוב , ולכן זכה יהודה שממנו יצאה מלכות בית דוד.
 

כג)  עוד יוסף חי. גם האבות ורבים מנביאי ה', מלכי ישראל ורבים מהתנאים והאמוראים, רבים מגדולי ישראל ואנשי מעשה בכל הדורות, היו בטוריא דמשיח בן יוסף. 

 הראשון היה אברהם אבינו בסוד , וכנודע כל לשון ירושה שנאמר על ארץ ישראל הוא בטוריא דמשיח בן יוסף, וכן מרומז במלת  העולה בחושבנא . אברהם אבינו התחיל באתחלתא דגאולה הראשונה, היינו גאולת הקדושה של מטה שהיא באדמת ארץ ישראל. 
 יצחק אבינו נכנס לטוריא דמשיח בן יוסף מיום העקידה. גם נרמז בשמו יצחק - קץ חי. 
 יעקב אבינו – מיום שנאבק עם שרו של עשו, ויבא יעקב שלם. שלם, סכתה. 
 יהודה מיום שהציל את יוסף. 
 יוסף מיום חלומו הראשון. 
 משה רבנו מיום שלקח עמו את עצמות יוסף. 
 יהושע בן נון שהוא הראשון במלחמת ה' בעמלק. 
 שאול ודוד אשר שניהם עסקו במלחמת ה', וכנודע שכל מלחמת ה' היא בטוריא דמשיח בן יוסף, וכו' וכו'. 

ובדורות האחרונים גם האר"י הק' ותלמידו המיוחד קו"ט ר' חיים ויטאל, והרב הק' בעל אור החיים היו בטוריא דמשיח בן יוסף כנודע. ובדור האחרון זה רבנו הגר"א נהורא דמשיח בן יוסף אשר אורו הולך לפנינו הולך ואור עד נכון היום. וזכו גם אחדים מתלמידיו אשר מקיימים מצוותו בחזון ציון לקבל ולהיות נאצלים מרוחו ומאורו הגדול בטוריא דנא.
 

כד)  עוד יוסף חי. צדיק באמונתו יחיה. יחד עם כל פעולתנו ביעודו דמשיח בן יוסף, מצוה וחובה רבה עלינו להתפלל הרבה בעד חייו והצלחתו של משיח בן יוסף, שבו צפון כל קיומנו בסוד , ושעל ידו קבוץ גלויות. 

על משיח בן יוסף התחתון שבכל דור ודור שלא יהרג ע"י ארמילוס הרשע, שלא ימות לפני שהוא מוציא לפועל את שליחותו הקדושה בשלמות, שיחזיק מעמד נגד ארמילוס המבקש להכשילו בכל דרכיו שיחזיק באמונתו את שליחותו הקדושה והאדירה עד יומו האחרון. וזאת כוונת צדיק באמונתו יחיה. ועל משיח בן יוסף העליון שלא יפסק אורו, שהוא האור המקשר בעמודא דאמצעיתא בין כנסת ישראל לאבינו שבשמים. שהוא הבריח התיכון המקשר בין יסוד ומלכות ובין יסוד לתפארת בקו הרחמים. 

הרבה תפלות התפלל דוד המלך ע"ה בעד משיח בן יוסף שלא ימות ויסתייע בעניותא דישראל לביטול הגזירה על משיח בן יוסף בסוד  שהיא אחת התפילות שדוד המלך ע"ה התפלל בעד משיח בן יוסף כמבואר בדברי רבנו הגר"א, וביחוד החובה להתפלל התפלות דלהלן:
 
 תפלת "עוד יוסף חי" (המתחילה : רחם נא אבינו בשמים על שארית יוסף וכו'), 
 תפלת  בברכת בונה ירושלים, 
 תפלת . 
   ושם . 
  , ושם . 
   ושם . 
   ושם . 
  , 
   
  , ושם , ושם . 
   ושם . 
   ושם . 
  . 
  , ושם . 

גם עפ"י האריה"ק על משיח בן יוסף בתפלת  

ועפ"י רבנו בתקוז"ח 
  . 
  . 
  , ושם . 
  , ושם . 
   ושם . 
  . 
   ושם . 
  , ושם .
 

במעשינו ובתפלותינו נבוא לעזרתו של משיח בן יוסף, וע"י הפעולות בכל כוחנו באתערותא דלתתא נגיע ליחוד ב' המשיחין משיח בן יוסף ומשיח בן דוד שהם  . תחלה יהיו לאחדים בידיך ואח"כ יהיו לאחד בידי. יחוד ב' המשיחין הם היסוד ליחוד קוב"ה ושכינתיה שהיא שלמות הגאולה.
 
ועלינו ללמוד ולהבין את כל הבחינות והתכונות והסגולות השונות של משיח בן יוסף עפ"י שיטת רבנו ז"ל המדבר הרבה ע"ז בחבוריו הקדושים בנגלה ובנסתר, כדי שנדע את כל הדרך נלך בה ואת דרכי המעשים אשר לפנינו כי אורו ורוחו הולכים לפנינו ואתנו בסע"ד.
 

כל הפעולות של קבוץ גליות בארץ ישראל בכלל, ובירושלם בפרט, וכל פעולה כללית ופרטית בכל צעד ושעל של הכלל והפרט תלויה בקיומו ובהצלחתו של משיח בן יוסף. וקיומו והצלחתו של משיב"י תלויים באתערותא דלתתא בקיום כל הדברים והפעולות הנתונים והצפונים בקנ"ו התכונות, הכינויים והבחינות של משיח בן יוסף כמבואר לעיל ולהלן. להשתתף בכל כוחנו במעלותיו וסגולותיו עד הדרגא הגבוהה של "טצ"ץ ביסוד", היינו  מעלות של אתערותא דלתתא שעל זה נאמר  - היינו עד דרגת האלף, . הקטן והצעיר שנאמר על אפרים שהוא משיח בן יוסף, ואז  אפילו . ואת כל זאת חובה רבה גם לכוון בתפלות לחיי משיח בן יוסף והצלחתו.