שולחן ערוך הרב אורח חיים תקפג


סעיף א
יהא אדם רגיל לאכול בראש השנה כרתי, סילקא דהיינו תרדין, תמרי, קרא, רוביא דהיינו תלתן. והוא הדין מה שנקרא בלשונות אחרים לשון ריבוי, יאכלו כל אנשי מדינה ומדינה כלשונם. וכשאוכל רוביא וכיוצא בו יאמר: "יהי רצון מלפניך שירבו זכיותינו", וכשיאכל כרתי יאמר: "יהי רצון מלפניך שיכרתו שונאינו", וכשיאכל סילקא יאמר: "יהי רצון מלפניך שיסתלקו אויבינו", וכשיאכל תמרי יאמר: "יהי רצון מלפניך שיתמו שונאינו", וכשיאכל קרא יאמר: "יהי רצון מלפניך שיקרע גזר דיננו ויקראו לפניך זכיותינו". ויש נוהגים לאכול תפוח מתוק מטובל בדבש, ואומרים: ,תתחדש עלינו שנה מתוקה". ויברך על התפוח ולא על הדבש, לפי שהדבש הוא טפל לתפוח:

סעיף ב 
ויש אוכלים דגים, לפרות ולרבות כדגים. ואין מבשלים בחומץ:

סעיף ג 
כל המינים שצריך לברך כשאוכלם בתוך הסעודה, כגון תפוחים ותמרים, יאמר הבקשה אחר התחלת האכילה, מפני שאסור להפסיק בין הברכה לאכילה:

סעיף ד 
ויש נוהגים לטבל פרוסת המוציא בדבש. ויש אוכלין רימונים ואומרים: נרבה זכויות כרימון. ונוהגין לאכול בשר שמן ולשתות דבש וכל מיני מתיקה, כדי שתהא השנה הזאת מתוקה ושמינה, וכן כתוב בעזרא: אכלו משמנים ושתו ממתקים:

סעיף ה 
יש לאכול ראש איל, זכר לאילו של יצחק. ואם אין ראש איל, יאכל ראש כבש, ואם אין ראש כבש יאכל ראש אחר, לומר: נהיה לראש ולא לזנב:

סעיף ו 
יש מדקדקים שלא לאכול אגוזים ולוזים (פירוש, אגוזים קטנים), מפני שהם מרבים כיחה וניעה ומבטלים התפילה:

סעיף ז 
ונוהגים לילך אל הנהר שיש בו דגים חיים, לסימן שלא תשלוט בנו עין הרע ונפרה ונרבה כדגים. ואומרים שם פסוק "ישוב ירחמנו" וגו' "ותשליך" וגו'. וטוב שיהיה מחוץ לעיר. ויש לילך ביום ראשון של ראש השנה אחר מנחה קודם שקיעת החמה, ולומר פסוק "מי אל כמוך" וגו':

סעיף ח 
ונוהגין שלא לישן ביום ראש השנה, כדי שלא יישן מזלו. והיושב ובטל הרי זה כישן. ויש נוהגים לישן אחר חצות היום:

סימני ראש השנה