אבן עזרא על שיר השירים ב ה
באשישות - כלי זכוכית מליאות יין:

 רפדוני - בלשון ישמעאל כמו חזקוני ויש אומרים שימו היציע תפוחים מן רפידתו זהב ירפד חרוץ עלי טיט שעניינו ענין הצעה והוא רחוק בעיני:

הפעם השנית 
הנך - אמר הוא הנך יפה, אמרה היא הנך יפה דודי ויש לי במדינה ערש רעננה ובית נכבד וזה ענין קורות בתינו ארזים:

 אני - לכן אני עתה בחוץ כמו חבצלת השרון ואין מריח:

 כשושנה - אמר הוא:

הפעם השלישית 
אשכול הכופר - משל על השכינה, ענתה שכינה אחר שכל זה חשבת, יפה את ענתה כנסת ישראל עוד אעש' ערש והוא הבית כשתכניסני לארץ ישראל, לכן אני עתה כמו חבצלת שהיא בשרון שהיא מקום מישור כל אדם ישיגנה וכשונה /וכשושנה/ בעמק רגל תרמסנה ואני מתפחדה, אמרה שכינה אני אשמור אותך שלא יגע בך רע כשושנה בין החוחים, ענתה כנסת ישראל אם תשמרני לעולם אשב בצילך:

 וענין פריו - שאשמע כל מצותיו:

 בית היין - הוא בית ה' מקום נסוך היין, וענין אשישות ותפוחים הם המשוררים הלא תרא' ימשל דברי הנבואה ליין וחלב וכן חכמות נשים בנתה ביתה מסכה יינה ועוד תפוחי זהב: