מקרא מבואר/פרקי בסיס/ספר דברים/כד


פרק כד
פָּרָשַׁת גְּרוּשָׁה
אִם אִישׁ יִשָּׂא אִשָּׁה וְיִהְיֶה בַּעֲלָהּ, אִם הִיא לֹא תִּמְצָא חֵן בְּעֵינָיו כִּי הוּא יִרְאֶה בָּהּ דָּבָר מְגֻנֶּה, הוּא יִכְתּוֹב לָהּ מִכְתַּב גֵּרוּשִׁין, יִתֵּן בְּיָדָהּ, וְיוֹצִיא אוֹתָהּ מִבֵּיתוֹ.
הִיא תֵּצֵא מִבֵּיתוֹ וְתֵלֵךְ וְתִנָּשֵׂא לְאִישׁ אַחֵר.
אִם הָאִישׁ הָאַחֲרוֹן יִשְׂנָא אוֹתָהּ וְיִכְתּוֹב לָהּ מִכְתַּב גֵּרוּשִׁין וְיִתֵּן בְּיָדָהּ וְיוֹצִיא אוֹתָהּ מִבֵּיתוֹ, אוֹ אִם יָמוּת הָאִישׁ הָאַחֲרוֹן שֶׁלָּקַח אוֹתָהּ לוֹ לְאִשָּׁה.
בַּעְלָהּ הָרִאשׁוֹן שֶׁגֵּרֵשׁ אוֹתָהּ לֹא יוּכַל לָשֵׂאת אוֹתָהּ שׁוּב שֶׁתִּהְיֶה לוֹ לְאִשָּׁה אַחֲרֵי שֶׁטִּמְּאוּ אוֹתָהּ, כִּי זֶה תּוֹעֵבָה לִפְנֵי ה', וְאַל תַּכְתִּים בְּחֵטְא אֶת הָאָרֶץ שֶׁה' אֱלֹהֶיךָ נוֹתֵן לְךָ לְנַחֲלָה.
פָּרָשַׁת אִסּוּרֵי צַעַר
כְּשֶׁאִישׁ יִשָּׂא אִשָּׁה חֲדָשָׁה, הוּא לֹא יֵצֵא לַצָּבָא כְּדֵי שֶׁלֹּא יִקְרֶה לוֹ שׁוּם דָּבָר, אֶלָּא יִהְיֶה פָּנוּי לְבֵיתוֹ שָׁנָה אַחַת וִישַׂמֵּחַ אֶת אִשְׁתּוֹ שֶׁנָּשָׂא.
אָדָם לֹא יְמַשְׁכֵּן רֵחַיִם אוֹ אֶת חֶלְקָם הָעֶלְיוֹן, כִּי בְּכָךְ הוּא מְמַשְׁכֵּן אֶת נֶפֶשׁ הַלֹּוֶה – בָּרָעָב.
אִם יִתָּפֵשׂ אִישׁ שֶׁגָּנַב אָדָם מֵאֶחָיו מִבְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְסָחַר בּוֹ וְמָכַר אוֹתוֹ, הַגַּנָּב הַהוּא יָמוּת, וּתְבַעֵר אֶת הָרָע מִתּוֹכְךָ.
פָּרָשַׁת הַצָּרַעַת
הִזָּהֵר בְּנֶגַע הַצָּרַעַת לְהַקְפִּיד מְאוֹד וְלַעֲשׂוֹת –אֶת כָּל מַה שֶּׁיּוֹרוּ לָכֶם הַכֹּהֲנִים הַלְוִיִּים כְּמוֹ שֶׁצִּוִּיתִי אוֹתָם, הַקְפִּידוּ לְקַיֵּם.
זְכוֹר אֶת הַצָּרַעַת שֶׁה' אֱלֹהֶיךָ עָשָׂה לְמִרְיָם בִּגְלַל חֲשָׁד שָׁוְא, בַּדֶּרֶךְ בְּצֵאתְכֶם מִמִּצְרַיִם.
פָּרָשַׁת הַמַּשְׁכּוֹן
אִם תִּגְבֶּה מֵחֲבֵרְךָ חוֹב כָּלְשֶׁהוּ, אַל תָּבוֹא לְבֵיתוֹ לִגְבּוֹת מַשְׁכּוֹן.
תַּעֲמוֹד בַּחוּץ, וְהָאִישׁ שֶׁאַתָּה גּוֹבֶה מִמֶּנּוּ יוֹצִיא אֵלֶיךָ אֶת הַמַּשְׁכּוֹן הַחוּצָה.
וְאִם הוּא אִישׁ עָנִי אַל תִּשְׁכַּב לִישׁוֹן כְּשֶׁמַּשְׁכּוֹנוֹ אֶצְלְךָ.
הַחֲזֵר לוֹ אֶת הַמַּשְׁכּוֹן בִּשְׁקִיעַת הַשֶּׁמֶשׁ, וְהוּא יִישַׁן עִם שְׂמִיכָתוֹ וִיבָרֵךְ אוֹתְךָ, וּלְךָ תִּהְיֶה זְכוּת לִפְנֵי ה' אֱלֹהֶיךָ.
פָּרָשַׁת בְּיוֹמוֹ תִתֵּן שְׂכָרוֹ
אַל תִּגְזוֹל שָׂכִיר עָנִי וְאֶבְיוֹן מֵאַחֶיךָ אוֹ מִגֵּרְךָ שֶׁבְּאַרְצְךָ בְּעָרֶיךָ.
תִּתֵּן לוֹ אֶת שְׂכָרוֹ בְּיוֹם עֲבוֹדָתוֹ, שֶׁלֹּא תִּשְׁקַע הַשֶּׁמֶשׁ לִפְנֵי כֵן, כִּי הוּא עָנִי וְנַפְשׁוֹ מִשְׁתּוֹקֶקֶת לִשְׂכָרוֹ, וְכָךְ לֹא יִתְפַּלֵּל לַה' עַל הַצַּעַר שֶׁגָּרַמְתָּ לוֹ וְיִהְיֶה בְּךָ חֵטְא.
פָּרָשַׁת רַחֲמֵי יָתוֹם וְאַלְמָנָה
אָבוֹת לֹא יוּמְתוּ בִּגְלַל חֵטְא בְּנֵיהֶם, וּבָנִים לֹא יוּמְתוּ בִּגְלַל חֵטְא אֲבוֹתָם, אָדָם יוּמַת רַק בְּחֶטְאוֹ.
אַל תְּעַוֵּת פְּסַק דִּין שֶׁל מִשְׁפַּט גֵּר אוֹ יָתוֹם, וְאַל תִּקַּח לְמַשְׁכּוֹן בֶּגֶד שֶׁל אַלְמָנָה.
זְכוֹר שֶׂהָיִיתָ עֶבֶד בְּמִצְרַיִם וַה' אֱלֹהֶיךָ פָּדָה אוֹתְךָ מִשָּׁם, לָכֵן אֲנִי מְצַוֶּה אוֹתְךָ לַעֲשׂוֹת אֶת הַדָּבָר הַזֶּה.
אִם תִּקְצוֹר אֶת קְצִירְךָ בְּשָׂדְךָ וְתִשְׁכַּח אֲלֻמָּה בַּשָּׂדֶה אַל תַּחֲזוֹר לָקַחַת אוֹתָהּ, אֶלָּא הִיא תִּהְיֶה לַגֵּר לַיָּתוֹם וְלָאַלְמָנָה, כְּדֵי שֶׁה' אֱלֹהֶיךָ יְבָרֵךְ אוֹתְךָ בְּכָל מַעֲשֵׂה יָדֶיךָ.
כְּשֶׁתַּחְבּוֹט בְּעֵץ הַזַּיִת שֶׁלְּךָ לְהַפִּיל אֶת פֵּרוֹתָיו, אַל תִּקַּח אֶת הַזֵּתִים הַגְּדֵלִים בַּחֵלֶק הָעֶלְיוֹן, הֵם יִהְיוּ לַגֵּר לַיָּתוֹם וְלָאַלְמָנָה.
כְּשֶׁתִּבְצוֹר אֶת כַּרְמְךָ אַל תִּבְצוֹר אֶשְׁכּוֹלוֹת דַּקִּים, הֵם יִהְיוּ לַגֵּר לַיָּתוֹם וְלָאַלְמָנָה.
זְכוֹר שֶׁהָיִיתָ עֶבֶד בְּאֶרֶץ מִצְרַיִם לָכֵן אֲנִי מְצַוֶּה אוֹתְךָ לַעֲשׂוֹת אֶת הַדָּבָר הַזֶּה.
מקרא מבואר