ט"ז על אורח חיים קעב


סעיף א

ואינו מברך וכו'.  דדמיא לאכל ושכח ולא בירך עד שגמר סעודתו דאינו מברך זה בסימן קס"ז דעת ר"ח והי"א היא דעת הרא"ש דס"ל דל"ד לההוא שזכרתי דכאן נזכר שלא בירך בעוד שהמשקין בפיו ודומה קצת לעובר לעשייתו מה שנזכר קודם הבליעה אלא שלא היה יכול לברך:

סעיף ב

יפלטנו ויברך כו'.  ולא מהני בזה סילוק לצד אחר דכתיב ימלא פי תהלתך: