מקרא מבואר/פרקי בסיס/ספר בראשית/נ


פרק נ
פָּרָשַׁת קְבוּרַת יַעֲקֹב
יוֹסֵף נָפַל עַל פְּנֵי אָבִיו וּבָכָה עָלָיו וְנָשַׁק לוֹ.
יוֹסֵף צִוָּה אֶת עֲבָדָיו אֶת הָרוֹפְאִים לַחֲנוֹט אֶת אָבִיו, הָרוֹפְאִים חָנְטוּ אֶת יִשְׂרָאֵל.
נִשְׁלְמוּ לוֹ אַרְבָּעִים יוֹם כִּי כָּךְ הֵם יְמֵי הַחֲנִיטָה בִּמְלוֹאָם, מִצְרַיִם בָּכוּ עָלָיו שִׁבְעִים יוֹם.
עָבְרוּ יְמֵי בְּכִיָּתוֹ, יוֹסֵף דִּבֵּר אֶל אַנְשֵׁי פַּרְעֹה וְאָמַר: בְּבַקָּשָׁה, אִם מָצָאתִי חֵן בְּעֵינֵיכֶם דַּבְּרוּ בְּבַקָּשָׁה בְּאָזְנֵי פַּרְעֹה וְאִמְרוּ:
אָבִי הִשְׁבִּיעַ אוֹתִי וְאָמַר: הִנֵּה אֲנִי מֵת, בְּקִבְרִי שֶׁחָפַרְתִּי לִי בְּאֶרֶץ כְּנַעַן – שָׁם תִּקְבּוֹר אוֹתִי, וְעַכְשָׁיו אֶעֱלֶה בְּבַקָּשָׁה וְאֶקְבּוֹר אֶת אָבִי וְאָשׁוּב.
פַּרְעֹה אָמַר: עֲלֵה וּקְבוֹר אֶת אָבִיךָ כְּמוֹ שֶׁהוּא הִשְׁבִּיעַ אוֹתְךָ.
יוֹסֵף עָלָה לִקְבּוֹר אֶת אָבִיו, וְעָלוּ אִתּוֹ כָּל עַבְדֵי פַּרְעֹה הַיּוֹעֲצִים הַחֲכָמִים שֶׁבְּבֵיתוֹ, וְכָל חַכְמֵי אֶרֶץ מִצְרַיִם,
וְכָל מִשְׁפַּחַת יוֹסֵף וְאֶחָיו וּמִשְׁפַּחַת אָבִיו, רַק אֶת יַלְדֵיהֶם וְצֹאנָם וּבְקָרָם הֵם הִשְׁאִירוּ בְּאֶרֶץ גּוֹשֶׁן.
עָלוּ אִתּוֹ גַּם מֶרְכָּבוֹת וְגַם פָּרָשִׁים, הַמַּחֲנֶה הָיָה גָּדוֹל מְאוֹד.
הֵם בָּאוּ עַד 'גּוֹרֶן הַקּוֹצִים' שֶׁבְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן, וְסָפְדוּ שָׁם מִסְפֵּד גָּדוֹל וּמְכֻבָּד מְאוֹד, הוּא עָשָׂה לְאָבִיו אֵבֶל שִׁבְעָה יָמִים.
יוֹשְׁבֵי הָאָרֶץ הַכְּנַעֲנִים רָאוּ אֶת הָאֵבֶל בְּגוֹרֶן הַקּוֹצִים, וְאָמְרוּ: זֶה אֵבֶל גָּדוֹל לְמִצְרַיִם! לָכֵן נִקְרָא שֵׁם הַמָּקוֹם 'אָבֵל מִצְרַיִם' שֶׁבְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן.
כָּךְ עָשׂוּ לוֹ בָּנָיו, כְּמוֹ שֶׁהוּא צִוָּה אוֹתָם.
בָּנָיו סָחֲבוּ אוֹתוֹ לְאֶרֶץ כְּנַעַן, וְקָבְרוּ אוֹתוֹ בַּמְּעָרָה שֶׁבִּשְׂדֵה הַמַּכְפֵּלָה, בַּשָּׂדֶה שֶׁמּוּל מַמְרֵא שֶׁאַבְרָהָם קָנָה לַאֲחֻזַּת קֶבֶר מֵעֶפְרוֹן הַחִתִּי.
פָּרָשַׁת בַּקָּשַׁת הַסְּלִיחָה
יוֹסֵף חָזַר לְמִצְרַיִם הוּא וְאֶחָיו וְכָל הָעוֹלִים אִתּוֹ לִקְבּוֹר אֶת אָבִיו, אַחֲרֵי שֶׁקָּבַר אֶת אָבִיו.
אֲחֵי יוֹסֵף רָאוּ שֶׁאֲבִיהֶם מֵת וְאָמְרוּ: אוּלַי יוֹסֵף יִשְׂנָא אוֹתָנוּ וְיַחֲזִיר לָנוּ עַל כָּל הָרָעָה שֶׁעָשִׂינוּ לוֹ!
הֵם צִוּוּ לִשְׁלִיחִים לוֹמַר לְיוֹסֵף: אָבִיךָ צִוָּה לִפְנֵי מוֹתוֹ וְאָמַר:
כָּךְ תֹּאמְרוּ לְיוֹסֵף: אָנָּא סְלַח בְּבַקָּשָׁה לְפֶשַׁע אַחֶיךָ וְחַטָּאתָם שֶׁשִּׁלְּמוּ לְךָ רָעָה, וְעַכְשָׁיו סְלַח בְּבַקָּשָׁה לְפֶשַׁע עַבְדֵי אֱלֹהֵי אָבִיךָ! יוֹסֵף בָּכָה כְּשֶׁהֵם דִּבְּרוּ אֵלָיו.
גַּם אֶחָיו הָלְכוּ בְּעַצְמָם וְנָפְלוּ לְפָנָיו, וְאָמְרוּ: הִנֵּה אֲנַחְנוּ לְךָ לַעֲבָדִים!
יוֹסֵף אָמַר לָהֶם: אַל תִּפְחֲדוּ! וְכִי אֲנִי בִּמְקוֹם אֱלֹהִים שֶׁאַעֲנִישׁ אֶתְכֶם?!
אָמְנָם אַתֶּם חֲשַׁבְתֶּם עָלַי רָעָה, אֲבָל אֱלֹהִים חָשַׁב אֶת זֶה לְטוֹבָה כְּדֵי לְהָבִיא לַמַּצָּב הַזֶּה – לְהַחֲיוֹת אֲנָשִׁים רַבִּים.
וְעַכְשָׁיו אַל תִּפְחֲדוּ, אֲנִי אֲפַרְנֵס אֶתְכֶם וְאֶת יַלְדֵיכֶם, הוּא נִחֵם אוֹתָם וְדִבֵּר אֲלֵיהֶם דְּבָרִים שֶׁיִּתְקַבְּלוּ בְּלִבָּם.
פָּרָשַׁת סוֹף חַיֵּי יוֹסֵף
יוֹסֵף הִתְיַשֵּׁב בְּמִצְרַיִם הוּא וּמִשְׁפַּחְתּוֹ, יוֹסֵף חַי מֵאָה וְעֶשֶׂר שָׁנִים.
יוֹסֵף זָכָה לִרְאוֹת אֶת בְּנֵי נְכָדָיו שֶׁל אֶפְרַיִם, וְגַם בְּנֵי מָכִיר בֶּן מְנַשֶּׁה נוֹלְדוּ וְגֻדְּלוּ בִּידֵי יוֹסֵף.
יוֹסֵף אָמַר לְאֶחָיו: אֲנִי עוֹמֵד לָמוּת, וֵאלֹהִים יִזְכּוֹר אֶתְכֶם וְיַעֲלֶה אֶתְכֶם מֵהָאָרֶץ הַזֹּאת לָאָרֶץ שֶׁנִּשְׁבַּע לְאַבְרָהָם לְיִצְחָק וּלְיַעֲקֹב.
יוֹסֵף הִשְׁבִּיעַ אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וְאָמַר: כְּשֶׁאֱלֹהִים יִזְכּוֹר אֶתְכֶם, תַּעֲלוּ אֶת עַצְמוֹתַי מִכָּאן.
יוֹסֵף מֵת בֶּן מֵאָה וְעֶשֶׂר שָׁנִים, חָנְטוּ אוֹתוֹ, וְשָׂמוּ אוֹתוֹ בַּאֲרוֹן קְבוּרָה בְּמִצְרַיִם.
מקרא מבואר