Epigrammák
1          

Hogy gránátosnak szűlt a természet, örülhetsz:
     Járom alatt férjed sorvadoz, nem te, Vicám.
Hogy magyar íróvá tett a boldogtalan ötlet,
     Sírj; mert ím rád jő szöszke Apollo, s megüt.

2          

Éva szivem! nekitürköztél s ifjakra hadakszol.
     Nincsen nadrágod, féltelek, Éva szivem.

3          

Vén Amazon vagy már, harcod kezd válni futásra,
     Egy menedéked van; küldd ide lányaidat.

4          

Mily édes neked a boszuállás, Éva! de megvan:
     Könyvet nyomtattál, és ez örökre elég!
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig
Epigrammák