K. Matild dala
Zöld ágon kis gili
Zokogva búg,
Mert társát nem leli;
S mindegyre búg.

"Kis gili, ág felett
Ne búgj sokat,
Kicsinyke kis szived
Majd megszakad."

Zöld ágon kis gili
Csak búg, csak búg:
A völgy jajjal teli
Utána zúg.

A hajnal elmegyen:
Az este jön,
S gilice mereven
Ül ágközön.

"Megmondtam, kis gili,
Ne búgj sokat;
Szerelmes kis szived
Ím megszakadt."
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig