Két fiamnak
Ha majd harang kondul
S én messze szállok,
A fényes csillagokból
Vigyázok rátok
Árvult cselédeim,
S anyátok bús emlékein
Föntről is elmereng szemem.

S míg ő zokog: árnyékkezemmel
Én könnyeit törülgetem.
Anyátok könnyét összegyűjtöm,
Belőle rózsafüzért faragok
S azon tiértetek imádkozgatok.

versek