Névnapra íratott versek (2)
Míg a nap egünkön magát felemeli,
  Múzsám neved napját ekképpen tiszteli:
Az öröm, az élet édes balzsamoma,
  Légyen bús szívednek gyógyító flastroma.
A Mindenhatónak láthatatlan keze
  Minden veszélyek közt élted védelmezze.
Kinyujtott karjának legnagyobb hatalma
  Légyen ugyanannak isteni óltalma.
Mert ez a felhőket, mellyeknek kárpitja
  Ragyogó napunkat sokszor beborítja,
Tőlünk láthatatlan messzire repíti
  S ezzel volt delünket ismét kideríti.
A jóknak, amellyek az igaz számára
  Tartatnak, ne légyen rád nézve határa,
Mint Nestornak, élted terjedjen sokára,
  Végre fogadjon bé az ég dicső vára.
Versek