Szondi (Arany János)
«Beborult a csillagos ég felettünk,
Uram isten! védd a hazát helyettünk;
Vérünk áldozása,
Életünk fogyása
Hogy ne essék hiába:
Oh, ne engedd, uram isten!
Jutni pogány igába.»

Szondi vitéz szomorkodik szivében;
Töri török Drégel várát keményen;
Basa büszkén járat:
Adja fel a várat
Kegyelemért, cserébe.
«Kegyelem az istennél van:
Folyamodom elébe!»

«Hadakozó vitéz népem mind kevés,
Fogy az ember, szaporodik a törés;
Minden katonámra
Egy-egy kapu tárva
Dőledező falamon:
De azért mi nem megyünk ki,
Itt halunk meg a romon.»

Hallja Márton, Oroszfalu pásztora,
Kezeinél az úri szent vacsora... 

(Az ötvenes évekből.)
Versek