Jaj be fenszáll az a héja
Jaj be fenszáll az a héja,
Mégis körme közűl él a:
    Hát én magamban egyedűl
    Hogy éljek meg nálad nélkűl!

A kis madár is párt talál,
Vidámon ágrul ágra száll,
    Csak én páratlan és árva,
    Mindentül el vagyok zárva.

A szép tavasz közel van már,
Most minden új örömre vár:
    Csak magam vagyok szomorú,
    Mint a hervadó koszorú.

                                                  Domony.
Népköltészet