B...... Pálnak
1          

A balkéz embert szokták volt híni balognak,
     Névre s egész ember súlynyira vagy te balog.

2          

Felfúttad magadat s dudaszóval járod az útcát,
     Jaj ha kezemre kerűlsz, gőg duda, jaj teneked.
Addig nyeggetlek, tudom azt, hogy a krími tatár is
     Szánni fog ordítót, vagy kacagásra fakad,
Végre lókadtan fogsz mint hitvány bőrke heverni.
     S hátlapodat Berei szántja be verseivel.

3          

Nem keserű galacsot, porló tejcukrot ajánlok
     S benne kicsiny gyógyszert, a beteg észre hatót.
Nyeld be s ha gőgödből harmincad napra kigyógyúlsz,
     Mondd el apádnak, hogy díszlik az új tudomány. 
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig