Aktuális versek (Az események...)
I.

Az események tömegéből
Nem jut nekünk, csak a furája:
Van társulat s még nincsen színház,
Ez a helyzet szignaturája.
Mióta ők megérkezének,
Mindig csak róluk zeng az ének:
Most arra, erre mennek ők,
Míly szép fiúk s míly lenge nők!...
És zsong a korzó, ha borotvált
Arc feltűnik vagy furcsa dáma:
Van társulat s még nincsen színház,
Ez a helyzet szignaturája...

                    II.

Még nyílnak a völgyben a kerti virágok,
Még a nyitásig két hét telik el,
Már köd borítja a színi világot,
Máris kétessé válott a siker.
Mert színpadi szépnek nem kedvez a nappal,
Csak ha lámpákról ver reá a fény:
Mért nem találkozánk legeslegelőször
A megnyitásnak boldog idején!...

                    III.

Mivel fent, Pesten sok a piktor,
A vásznait kiállítá sok...
Így jöttek létre itt is, ott is
A vidéki kiállítások.

A képtárlat tudvánlevőleg
Csicsés dolog és tarka képes,
Megcsinálhatja minden község,
Már hogyha népes és ha képes.

Mi megcsináljuk, hogyha élünk
S e buzgalom már szép jelenség,
De hogy a kép vevőt is kapjon:
Minálunk ─ sajnos ─ képtelenség...
Versek