Egy festett nefelejcs alá
Melyet egykor hű kezekkel
     Szedtem a mély völgyeken,
Elhervadt már, s új virágot
     A tél nem nevel nekem.
Mégis küldök egy virágot,
     Nem virágzót, nem élőt;
De jelentő képzetében
     Bús szivemmel egyezőt.
Vedd és tedd szép titkaidhoz
     A serény év kezdetén.
Légy vidám, s boldog helyettem:
     Boldogtalan lettem én.
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig