Hou Hanshu 88 - 1. fejezet


Történelmi háttér (1. fejezet)
Wu császár [i.e. 140–87] uralkodása alatt a Nyugati régió a belső Han birodalom felügyelete alatt volt. Harminchat tartományt számláltak meg. A birodalmi kormányzás kinevezett egy Császári Megbízott Parancsnokot, hogy irányítsa és védelmezze ezeket a tartományokat. Xuan császár [i.e. 73–49] ezt a címet Védelmi Parancsnokra változtatta [i.e. 59]. Yuan császár [i.e. 40–33] Katonai felügyelőket is telepített, hogy átvegye a mezőgazdasági területek irányítását a Közeli Jushi tartomány határán.

Ai császár [i.e. 6–i.sz. 1] és Ping császár [i.sz. 1–5] ideje alatt a nyugati régió fejedelemségei feldarabolódtak és 55 tartományra estek szét. Wang Mang [i.sz. 9–23 Xin dinasztia] miután megkaparintotta a trónt [i.sz. 9], lefokozta a fejedelmeket őrgrófokká. Ezt követően a nyugati régió haragossá vált és fellázadt. Éppen ezért minden kapcsolatot felbontottak a Birodalommal és mindannyian a Xiongnu–hoz csatlakoztak újra.

A Xiongnu-k nyomasztóan magas adót gyűjtöttek be. A tartományok nem tudták teljesíteni a követeléseiket. A jianwu időszak közepén [i.sz. 25–55] a tartományok követeket küldtek megtudakolni, hogy miként csatlakozhatnak a Birodalomhoz és hogy kifejezzék igényüket egy Védelmi Parancsnok kinevezéséért. Guangwu császár [i.sz. 25–57] meggyőződve arról, hogy a követek valójában nem a birodalom védelme kedvéért jönnek, valamint hogy neki nincs ideje a határon túli ügyekre, határozottan elzárkózott a megegyezéstől.

Mindeközben a Xiongnu-k meggyengültek. Suoche uralkodója – Xian – több tartományt is kiirtott. Xian halála után, a tartományok megtámadták és harcba szálltak egymással. Xiao Yuan–t, Jingjue–t, Ronglu–t és Qiemo–t Shanshan–hoz csatolták, Qule–t és Pishan–t Yutian-ok hódították meg, akik teljesen megszállták őket. Yuli–t, Danhuan–t, Guhu–t és Wutanzili–t a Jushi–k leigázták. Később ezeket a tartományokat helyreállították.
 
A yongping időszak alatt [i.sz. 58–75] az északi Xiongnu-k számos várost kényszerítettek arra, hogy segítsenek nekik kifosztani a parancsnokságokat és Hexi területeit. A városok kapui fényes nappal is zárva maradtak.

A tizenhatodik évben Ming császár [i.sz. 73] utasította a hadvezéreit, hogy vezessenek hadjáratot északra a Xiongnu-k ellen. Elfoglalták Yiwu területét és létrehozták a mezőgazdasági területeken a Terményekért Felelős Parancsnokságot. Ezen esemény után újra folytatódott a párbeszéd a Nyugati régióval. Yutian és más tartomány is elküldte fiait, hogy szolgálják a császárt. 66 éven keresztül [i.sz. 9–73] szünetelt a kapcsolat a Nyugati régióval, mielőtt azt visszaállították. A következő évben felállították a Katonai felügyeleteket.

Ming császár halálakor, Yanqi és Qiuci megtámadta és megölte Chen Mu Védelmi Parancsnokot [i.sz. 75] és mindazokat, akik vele voltak. A Xiongnu-k és a Jushi–k megostromolták a Katonai felügyelőket.

A jianchu évek tavaszán [i.sz. 76] Jiuquan kormányzója, Duan Peng, alaposan legyőzte a Jushi–kat Jiaohe városa mellett.

Zhang császár [i.sz. 76–88] nem kívánt arra áldozni és kimeríteni a Közép Birodalmat, hogy összetűzésbe kerüljön a keleti és nyugati barbár törzsekkel, így üzent a Katonai felügyelőknek, hogy térjenek vissza és nem nevezett ki más Védelmi Parancsnokot. Uralkodásának második évében [i.sz. 77] megszüntette a mezőgazdasági ültetvényeket Yiwu–ban. Ezek után a Xiongnu-k katonákat küldtek Yiwu elfoglalására. Ezzel egy időben Ban Chao Területi Parancsnok Yutian–ban maradt, hogy rendet teremtsen, és újra felfegyverezze az összes tartományt.

Az első yongyuan évben [i.sz. 89] He császár kormányzása alatt, Dou Xian Vezér Parancsnok fényes győzelmet aratott a Xiongnu-k felett. A második évben [i.sz. 90] Dou Xian Yan Pan Helyettes Parancsnokot küldte több mint 2000 lovas élén, hogy váratlan támadást intézzen Yiwu ellen, melyet végül elfoglalt.

A harmadik évben [i.sz. 91] Ban Chao-nak végül sikerült békét teremtenie a Nyugati régióban. Aztán Ban Chao megkapta a Védelmi Parancsnok címet és Qiuci–ban állomásozott le. A Katonai felügyeletet újra felállították és 500 katonát vezényeltek ki letáborozni a Közeli Jushi törzzsel együtt Gaochang falain belül. Ráadásként, egy Területi Kapitányt is kineveztek és állomásoztattak a Távoli Jushi–kal. A Kapitány 208 km–re (500 li) volt a várostól.
 
A hatodik évben [i.sz. 94] Ban Chao ismét megtámadta és legyőzte a Yanqi–kat. Ezt követően több mint 50 tartomány kiadta a túszait, és beolvadtak a Birodalomba. Az olyan tartományok, mint Tiaozhi, Anxi és az összes többi tartomány 16600 km hosszan a tenger partján, mind felajánlották a szövetségüket, számos egymást fordító tolmáccsal kommunikálva.

A kilencedik évben [i.sz. 97] Ban Chao elküldte egyik beosztottját, Gan Ying–et, aki feltérképezte a Nyugati tengert, majd visszatért. Az előző generációk sohasem érték el ezt a területet. A Shanjing nem szolgál részletekkel ilyesmiről. Nem kétséges, hogy Gan Ying készített jelentést a nyugatiak hagyományairól és megvizsgálta értékeiket és szokásaikat. Ez után a távoli kerületek, mint Mengqi és Doule mind jöttek behódolni és követeket küldtek, hogy felajánlják szövetségüket.

An császár halálát követően [i.sz. 105], a Nyugati régió fellázadt. Az első yongchu évben [i.sz. 107] An császár kormányzása alatt Reng Shang [i.sz. 102] és Duan Xi [i.sz. 106] Védelmi Parancsnokot több alkalommal is körbevették és megtámadták. A Birodalmi Kormányzó javasolta, hogy a Védelmi Parancsnoki tisztséget be kell szüntetni, mert a Nyugati régiók távoliak, nehéz és veszélyes elérni őket. Ezért a Nyugati régió felszabadult ettől kezdve.
 
Az északi Xiongnu-k azonnal átvették a felügyeletet és újra egyesítették az összes tartományt. A tartományokkal együttműködve több, mint 10 évig ellenőrizték a határokat. Dunhuang Kormányzóját, Cao Zong–ot félelembe tartották merényleteikkel és gyilkosságaikkal.

Aztán, a hatodik yuanchu évben [i.sz. 119], az uralkodó elküldte Suo Ban az írástudó hivatalnokot , hogy több mint 1000 férfivel együtt védelmezze és megbékítse Yiwu–t. Ezt követően Közeli Jushi és Shanshan vezetői jöttek csatlakozni.

Több hónappal később az északi Xiongnu-k megerősítették az ellenőrzésüket a Távoli Jushi törzseinek irányítói felett. Együttes erővel megtámadták és megölték Suo Ban–t és a többieket is. Aztán megtámadták a Közeli Jushi irányítóját, menekülésre kényszerítve őt. Shanshan azzal a sürgős kéréssel fordult Cao Zong-hoz, hogy támogassa őket. Cao Zong ezért kérte, hogy küldjenek sereget megtámadni a Xiongnukat és hogy bosszulják meg Sou Ban elleni merényletet. Ismét előre akart törni a Nyugati régióba. Bár, az özvegy Deng császárné nem adta a beleegyezését ehhez. A császárné csak arra adott parancsot, hogy egy alezredes védje a Nyugati területeket Dunhuang-ban. Háromszáz katonai tábort állítottak fel, hogy folyamatosan ellenőrzésük alatt tartsák a régiót, és véget vessenek a rendbontásoknak.

Később az északi Xiongnu-k csatlakoztak a Közeli Jushi-khoz, hogy megszállják Hexi–t. A birodalmi kormányzóság nem tudta megakadályozni ezt. Tanácskozás után úgy döntöttek, hogy lezárják a határ menti kapukat, hogy elkerüljék a katasztrófát.

A második yanguang évben [i.sz. 123] Zhang Dang, Dunhuang kormányzója egy jelentést nyújtott be három tervet készítve:
„Úgy hiszem, hogy az északi Xiongnu-k Huyan kánja ide–oda ingázik Pulei és Qin–tó között, hogy ellenőrzés alatt tartsa. A klán kivetette az uralmát a Nyugati régióra, egyesítette a népeket, hogy fosztogassanak és raboljanak. Össze kell toboroznunk Gunlun határátkelőnél több mint 2000 tisztet és katonát Jiaquan-ból és a hozzá tartozó tartományokból.

Azonnal meg kell támadniuk a Huyan kánt, hogy elvágják őt a bázisától. Ezért 5000 katonát kell Shanshan-ból küldeni, hogy visszahódítsák Távoli Jushi törzsi népeit. Ez a legjobb terv.

Ha nem tudunk küldeni sereget, egy Területi Parancsnokot és 500 tisztet és férfit el kell látni tanyasi marhával, gabonával és ellátmánnyal Hexi négy főparancsnokságából és el kell foglalni Liuzhong–ot. Ez a közepes besorolású terv.

Ha ezt sem tudjuk megtenni, akkor Jiaohe városát fel kell adni és Shanshan és a többi város embereit össze kell gyűjteni és betelepíteni a fal mögé. Ez a legrosszabb terv.”

A Birodalmi Kormányzás megfontolás alá vette a tervet. Chen Zhong a Birodalmi Titkár elkészített egy emlékeztetőt az uralkodónak:
„Erről a témáról azt hallani, hogy a nyolc déli barbár törzs által elkövetett pusztítás sem volt olyan kegyetlen, mint az északi Xiongnu-ké. 

Mikor a Hanok hatalomra jutottak, Gaozi–t [i.e. 206–195] bekerítették Pingcheng–nél, és nagy veszéllyel fenyegették. Wen császár [i.e. 179–157] arra kényszerült, hogy behódoljon annak, hogy alázatosan adót kellett fizetnie.

Wu császár [i.e. 140–87] felháborodott ezen. Mélyen hitt abban, hogy hosszú távú stratégiákat kell kidolgozni. Bátor harcosokat küldött, hogy hajózzanak át a folyón és jobbra átkelve a sivatagon semmisítsék meg a Xiongnu-kat.
 
A hadjárat alatt a birodalmiak leereszkedtek Langwang északi részén és a Lu hegyek szakadékánál megsemmisítették a kincset. A kincstárat kifosztották. A vetélők és a szövőszékek bordái üresek voltak. Azt az intézkedést hozták, a hajók, a szekerek, és még hat féle háziállat egy részét adóba kell fizetni.

Viszont a hosszú távú stratégiák sikeresen kiszabadították a négy főparancsnokságot a Sárga folyó nyugati partján mely elvágta a Déli Qiang–ot, és becsatolták a 36 tartományba, elvágva ezzel a Xiongnu-k jobb karját. A Kánnak el kellett menekülnie messzire egyedül, mint egy legyőzött patkány.

Ezt követően, Xuan császár [i.e. 73–49] és Yuan császár [i.e. 48–33] császárok uralkodása alatt sikeresen védekeztek az alattvaló Xiongnu-k ellen, a határátkelőket nem kellett bezárni, és nem kellett többé sürgős toborzást kihirdetni. Ezeknek a tényeknek a vizsgálata azt mutatja, hogy mind a nyugatiakat, mind keletieket le lehet igázni erővel, de nehéz őket beolvasztani.

A nyugati régiók az idők folyamán azért jöttek, hogy csatlakozzanak. Mivel kelet a céljuk, kitartóan kopogtatnak a határkapukon mindaddig, amíg be nem szivárognak rajtuk. Nem kedvelik a Xiongnu-kat és csodálják és utánozzák a Han-okat.

Most az Északi Xiongnu-k leigázták Jushi-t. Elkerülhetetlenül délre fognak fordulni, hogy megtámadják Shanshan-t. Ha segítség nélkül feladjuk Shanshan-t, Az összeses többi tartományra is ez a sors vár. Ha ez megtörténik, a Xiongnu-k egyre gazdagabbak lesznek, vakmerőségük és erejük megtöbbszöröződik, félelmetes hírnevük miatt a Déli Qiangok csatlakozni fognak hozzájuk.

Akkor a Sárga folyó nyugati partjának négy helyőrsége határozottan veszélyeztetve lesz. Most, hogy a Sárga folyó nyugati területe veszélyeztetve van, nagyon nehéz lesz nekik segítséget nyújtani. Ezért a hadjáratok költsége a százszorosára nőnek és nem lesz elég pénz, hogy megfizessük őket.
 
A megbeszélések kizárólag a nyugati régió extrém távoliságát és a jelentős költségrészeket vették figyelembe. A megbeszéléseken nem került feljegyzésre az előző nemzedékek tanácsai, hogy követni kell a szívüket és szorgalmas munkájukat.
 
Ráadásul, a határ menti területek jelenleg nem igazán készültek fel, hogy védjék a határaikat és megvédjék magukat. A hátországi parancsnokságok katonailag még nem készültek fel. Dunhuang elszigetelt és veszélyben van. Hosszú az út segítségért küldeni és visszatérni. Ha mi nem segítünk nekik, nem lesz senki, aki irányítsa a hátországi tiszteket és embereket.

A külső területeken nem fogjuk megmutatni az erőnket a sok barbár nép előtt. A Classics egyértelműen tiltja a Birodalom csökkenésének támogatását.

Én, az alázatos szolgája, azon a véleményen vagyok, hogy fel kell állítanunk egy Parancsnokságot Dunhuang-ban, mint ahogy a régi időkben is tettük, hogy támogassuk a katonai telepeket a négy helyőrségben és ezen az úton haladva ellenőrzés alá kell vonni az összes tartományt nyugaton, úgysmint szét kell zúzni az ellenség offenzíváit messzi távol, rettegésben kell tartani a Xiongnu-kat.

Az uralkodó elfogadta ezt a tanácsot. Ezután az uralkodó Ban Yong-nak adta a Nyugati Régió Segédtisztje címet, így Ban Yong 500 felszabadított elítéltet vezethetett nyugatra őrizni Liuzhong–ot. Ban Yong ezt követően meghódította és megbékítette a Jushi-kat. A jianwu időszaktól [i.sz. 25–55] a yanguang időszakig [i.sz. 122–125] háromszor szakadt meg a kommunikáció a Nyugati régióval, majd azt követően helyreálltak.

A második yongjian évében [i.sz. 127] Shun császár irányítása alatt Ban Yong még egyszer megtámadta és leigázta Yanqi–t. majd Qiuci, Shule, Yutian, Suoche és más tartományok, mindösszesen 17–en jöttek csatlakozni. Ezt követően a Wusun–ok és Congling népei nem gátolták tovább a nyugattal való kommunikációt.

Mivel Yiwu–nak emberemlékezet óta termékeny talaja volt a nyugati régióval határos földterületen, aminek terményeit a Xiongnu-k ki tudták rabolni, az uralkodó a hatodik évben [i.sz. 131] megparancsolta, hogy állítassák vissza a Terményekért Felelős Parancsnokságot úgy, mint ahogy a yongyuan időszak alatt [i.sz. 89–105] egyszer volt, mikor a Hami Parancsnokságot felállították.

A yangjia időszakot követően [i.sz. 132–136] a Birodolmi Tanács hírneve fokozatosan hanyatlott. A tartományok követelőzőkké és hanyagokká váltak. Elnyomták és megtámadták egymást.

A második yuanhia évben [i.sz. 152] a Felszabadító Wang Jing-et kivégezték a Yutian-ok. Az első yongxing évben [i.sz. 153] Távoli Jushi nép vezetője ellentámadást indított a katonai telepek védői ellen. Bár a parancsnokokat elfogták, nem büntették meg őket és nem hajtottak végre változásokat, így gondatlanná váltak.

Ban Gu részletesen feljegyezte a helyi környezetet és hagyományokat az összes tartományhoz az előző könyvében [Hanshu]. Most a jianwu időszak [i.sz. 25–56] eseményeit vizsgálta felül a Nyugati régió ezen fejezeteiben, felhasználva a változásokat ahhoz képest, amiket korábban Ban Yong lejegyzett An császár uralkodása alatt [i.sz. 107–125].

Hivatkozások

Források
Történelmi szövegek gyűjteménye Silk Road Seattle
A kínai történelem időszakai Nien hao (年號) - Wikipédia - Uralkodói érák
Eredeti kínai szöveg Hou Hanshu (后汉书) - 88 (八十八)

Történelem