Szerenád (Ó, bíbor ajkú...)
Ó, bíbor ajkú égitest!
Ó, hold, te arany homlokú!
Serkenj délszakról és vezesd
a kedvesem a szűk uton,
kis lába megbotol, tudom,
setét a lanka és odú!
Ó, bíbor ajkú égitest!
Ó, hold, te arany homlokú!

Ó, tengeren küzdő hajó! 
Fehér vitorla, mely inog, 
hozd révbe őt nekem, hahó! 
Szállok, futok, megyek vele 
a szép ibolyás völgybe le, 
hol nyílnak sárga nárciszok! 
Ó, tengeren küzdő hajó! 
Fehér vitorla, mely inog!

Ó, csattogó, búgó madár! 
Madár, mely a kis ágra ül! 
Zengjen torkodból dallam-ár! 
Ő fölfigyel a nyoszolyán, 
fejét emeli tétován, 
s egyszerre énhozzám repül! 
Ó, csattogó, búgó madár! 
Madár, mely a kis ágra ül!

Ó, csöndbe hintáló virág! 
Hóajkú édes, kis szirom! 
Hajolj felé a légen át! 
Halj meg hajában epedőn, 
halj meg ruháján, a redőn, 
hervadj szívén, fényes siron.       
Ó, csöndbe hintáló virág! 
Hóajkú édes, kis szirom!
Versek