A háború: XLII.
Részlet Byron «Childe Harold»-jának első énekéből. -
XLII.

S mind itt rohad, - szegény, bolond dicsők!
Mert persze, zöld hantjuk dics övezi!
Oh mily hazug dísz! hisz szerszámok ők,
A zsarnok elhányt, tört eszközei,
Ki mírjád zúzott szívvel kövezi
Útját, - s mi célért? - dőre álomért;
Vagy vak vágyát tán áldás követi?
S jár néki több föld, mint ama kimért
Pár öl, hol csontja majd egykor porladni tért?
Versek