Én nem feledtem el a város közelében...
Én nem feledtem el a város közelében, 
Hol állt fehér tanyánk törpén, de csöndbe szépen; 
Ott kis kopott lugas rejtette az avitt 
Gipsz Vénusz , s Pomona mezitlen bájait. 
És esténként a nap csobogo tüzben égve, 
Mig az ablakon megtört a büszke kéve, 
Nézte, mint tágranyilt, kiváncsi égi szem, 
Hogy folyik vacsoránk hosszan és csöndesen, 
S rezgett a bö sugarviasz viszfenye enyhén 
Az olcsó abroszon, a függöny tarka selymén.... 
Versek