66. szonett
Fáradt vagyok, sírban vágynám pihenni,
Bánt, látni koldúskép az érdemet,
Pompával ékes a mihaszna semmi,
S esküt szeg a legtisztább becsület,
Szégyenletes hely jut dicső erénynek,
Szűz ártatlanságon gyalázat ég,
Magas tökély meghajlik durva kénynek,
S erőt megbénít lomha gyengeség,
Művészet a kényszer elnémulni készt,
Egyűgyüség az egyszerű igazság,
Tudós gyanánt bolond korlátoz észt,
Rabbá a jó, s urává lesz a gazság.
        Ez az, mi fáraszt s űzne mind halálra,
        Csak hívemet ne hagynám itt magára. 
Versek
Szonettek
de:William Shakspeare's sämmtliche Gedichte/Sonett LXVI
fr:Sonnets de Shakespeare - 66
hu:Hatvanhatodik szonett
ru:Сонет 66 (Шекспир)
ru:Сонет 66 (Шекспир/Гербель)
ru:Сонет 66 (Шекспир/Луначарский)