(Öszvejövésünket levelemmel...)
Öszvejövésünket levelemmel előzni akartam,
     Fáradozó elmem izzadozási között.
Édes Atyámnak halálával megváltoza sorsom,
     Mely, hogy tégedet is érdekel, írok azért.
Téged is érdekel az, s ha talán már tőled örökre
     Elválaszt, végső öszvejövésre siess.
Majd ha Öcsém kijövend, vele jöjj te is, hijjad azomban
     A Czeczeit, ha kijön egy kis időre veled,
Amire oly hevesen buzdíta elöbbeni gondunk
     És buzgó szívünk ingere kisztete fel.
Bár a Mennyei Bölcs ugyanarra segítene! bárcsak
     E gyász lenne egyedűl engemet érdekelő.
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig