A sétaúton
Fuvoláz a rigó. Az erdő hallgatja.
A virágzó bokor álmélkodik rajta.
A kerek kis tóba magas fenyők néznek,
mint valami gyászos ős stájer vitézek.

A cserfák hűs útján két fiatalt látok.
Andalogva jönnek. Szedik a virágot.
Összemosolyognak, körülnéznek félve:
a fiú valamit vés a fa kérgébe.
Versek