Kaffka Margit: Charles
[Putriban lakik a Sári,
 De jó volna véle cicázni,
 Van még egy rongyos krajcárom
 Azt is a Sárinak adom.]

A lelkem, ó, furcsa lelkem,
Feléd kitermelődik, kimindegységesedik
S bár finom és differenciált a poutri,
Amelyben lakol.
Charles, te enségességem érzője,
S mély asszonyiságom alatt;
Ó, jó volna veled differenciálódni,
A poutriban
Keresni legalantlappangóságok türkizét
Keresni meglátásokat
És megérzéseket
És ritkán kiválthatóságokat -
Ó, van még, van még,
Van még egy régi rezem,
Répi japán, csontszínű krajc,
Japánkodó, kicsi-bicsi, furcsa japán,
Amit japám adott,
Charles, eljapánkodásaimat
És kicsi, fehérszélű, ékszermívű dobozom
Néked adom, néked adom,
Néked adom. -
Parafrázisok