Az én templomom
Kis templomunknak búg harangja.
Ünnepmisére hív a hangja.
Oly szépen hív, hogy menjek el,
De szívem az csak elterel!

S míg mások ajkán kél a zsoltár
És ád magasztos fényt az oltár:
Én lepkés rétre indulok,
Imádkozni csak itt tudok.

Itt legközelbe érzem Istent.
Itt fénynek látok érzek mindent:
Virágot, fát és kék Eget,
Melyekből szent kéz integet...

Virág-harang szól jobbra, balra...
Letérdelek pacsirta dalra,
A réttel átölelkezem
S imára csuklik két kezem.

versek