A csetényi hegy alatt
A csetényi hegy alatt,
          Felszedték a hidakat.
Én előttem nem szedik,
          Mert nem szeretek senkit.

Általmegyek a hidon,
          Jön utánam a hugom;
De nem hugom, angyalom,
          Két orczádat csókolom.

Utczu kincsem, angyalom,
          Hol lesz a nyugodalom?
Ajtó megett ágyadon,
          Gyolcs üngös karjaidon.
Népköltészet