Élő halottak 1.
Egy szót dadog: az élete dalol
E szörnyű szó, e hunyt parázs alól,
Az élete, amely örökre romban
Hever a porban, ájultan, tiportan,
Egy szót dadog: fölsírja az egekbe
És az egek nyugodtan mosolyognak,
Egy szót dadog a földre leteperve
És a siket föld egykedvűn forog csak.
Egy szót dadog: valaha tudta, mit tesz,
Ma már nem érti s érzi, veszte itt lesz,
S mint koszorút a sírra, följajongva
E drága szót a végtelenbe dobja!
 
Versek