Pest mart. 13. 1838.
Éjfél volt, szomorú mély csend, s a hajdani város
     Mint egy kísértet, fölkele kínjaiból.
És hogy látta magát elképtelenítve magától
     S feldúlt utcáin a zabolátlan özönt;

S annyi halált és annyi veszélyt s a századig élő
     Inségnek kezeit művei hosszu során:
Megrendűlt fájdalmában s erejének aléltán
     Lassu sohajtással a vad özönbe rogyott.
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig