98. szonett
A tavaszon tőled távol valék;
Hogy tarka april járt ékes lepelbe’,
Ifjuságot, gyönyört lehelt a lég,
A vén Saturn is tánczolt és enyelge.
De sem madárdal, sem lágy illata
Ezer virágnak, bármi szende-szépek,
Nem viditott fel, rá sem birhata
Hogy száráról csak egyet is letépjek.
Liljom haván szemeim nem mulattak,
A rózsa bája sem igézhete:
Szépek, de hajh! mind hitvány másolat csak
Rólad, gyönyörök mintaképe te!
        Tél volt nekem, mert nélkülöztelek.
        Ezek csak árnyid – úgy játszám velek! 
Versek
Szonettek

en:Sonnet 98 (Shakespeare)
de:William Shakspeare's sämmtliche Gedichte/Sonett XCVIII
fr:Sonnets de Shakespeare/98
ru:Сонет 98 (Шекспир/Гербель)