Egy költőre (Vörösmarty Mihály)
Lelked beteg, s a költés benne gyöngy;
Jól értsd meg, nem csigából drágagyöngy,
Fagyöngy a legsiványabb tölgytetőn:
Madárfogó a gyermekek bogain,
S a légyvadászok vesszején ragasz.
S ha pinty az érzet, légy az értelem,
Fogollyá tettél lelket és szivet.
Örűlj nekik, jó költő! költsd el őket.
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig