Przemysl
I

Fehér arcukon nem volt bánat,
Kik elértek már vagy-vagyához
Az életnek és a halálnak.

Fogytán reménynek és kenyérnek -
Fehér fiúk ők felkészültek,
Vidáman, mint a vőlegények.

Fehér fiúknak uj nótája:
Vig vőlegények most indulnak
Halálos szép tavaszi nászra.

Kárpáti erdőn bimbó pattan, -
Fehér fiúk csak azt elérjék!
De zúg a golyó szakadatlan...

Tízezer élet ere pattan
S Klió uj aranylapra jegyzi:
Ki ott halt meg, mind halhatatlan.

            II.

Árulás földjébe
Akik elástátok,
Meg ne tiporjátok
A kuruc virágot.

Árulás földjének
Porszeme is átok.
Hej, pocsék polyákok,
Hej, csahos cselákok!

Hej, pocsék polyákok,
Hej, csahos cselákok:
Bizony eladnátok
Az édesanyátok.

Miattatok hervadt
Kurucok virága, -
Megyünk már, mennünk kell
Szomorú rabságba.
Versek