Kuku, kuku, kukucskám
Kuku, kuku, kukucskám,
Szállj már hozzám madarkám!
          Mikor csalogatlak,
          Sipocskámra hivlak,
Készen van már kalitkám.

Nem adnálak ezüstért,
Drága karbunkulusért.
          Szivem, nem adnálak
          Már el sem hagynálak
E világnak kincseért.

No, no, no hát vagy jöjj el,
Vagy szivemet is vidd el.
          Mert szép személyednél,
          Drága termetednél
Anya szebbet nem nevel.
[[Kategória:Népköltészet]