Phaedrus meséiből: A béka és a bika
Méltán lakol, s méltán gúnyoltatik a szegény,
Midőn hatalmasbat követget, mint maga!
 	Megláta a mezőn a béka egy bikát,
 	S megírígyelvén neki, hogy olly nagy test barom,
 	„Brekeke, Kloáx, Tuu! megállj, kiált, megállj,
 	Még én ha csak nálad nagyobb barom leszek.”
 	Ekkor pofára szedvén a lélekzetet,
 	Mereszkedék egész erővel, s kérdezé
 	Fiait, ha testesebb e már, mint a bika?
 	Majd pedig az aprók: Még-nemet mondván neki,
 	Megint mereszkedik, s megint megkérdezi,
 	Mellyik legyen mármost nagyobb, a marha-e,
 	Vagy ő? – felelvén pedig az aprók, hogy nagyobb
 	A marha: mindjárt csak! s mereszkedik szegény
 	Harmadszor is, mígnem kidülled a szeme,
 	S megpukkad a nyomorult Brekeke, kloáx, tuu!
Versek