Kék én előttem a kötő
Kék én előttem a kötő,
De még kékebb szivem belől.
Kékellik a liliomszál,
Rabod vagyok, mert megfogtál.

Rabod vagyok, mert megfogtál,
De én velem gyengén bánjál,
Ne ugy bánjál, mint raboddal,
Ugy, mint kedves galamboddal.

Kékellik ide a Duna,
Kékkel virít a viola;
Kék az én szeretőm szeme;
Ha rám pillant, nevet vele.
Népköltészet