Dean Rusk nyilatkozata, 1961. augusztus 13.
Kelet-Berlin és Kelet-Németország hatóságai kemény intézkedéseket vezettek be, hogy saját polgáraik Nyugat-Berlinbe való átjárását megakadályozzák. Ezen intézkedések közvetlen kiváltó oka az elmúlt hetek menekültáradata volt.

Ezek a menekülők nem nyugati rábeszélés és propaganda hatására jönnek, hanem a kommunizmus kelet-németországi kudarca miatt.

A kudarc által a kommunista vezetésre gyakorolt nyomás vezetett oda, hogy az saját problémáit a Nyugat-Berlin szabadságát és biztonságát veszélyeztető módon kísérelje meg megoldani. Az ebből adódó feszültség újból csak növelte a keletről menekülők számát. 

Miután a kommunista hatóságok Kelet-Németország lakóitól megtagadták az önrendelkezés kollektív jogát, most megtagadják tőlük azt a jogot is, hogy a döntés szabadságának világát válasszák a kényszer világa helyett.

Az állítás, miszerint a kommunizmus csak békés vitákat kíván, érvként többé nem igaz; a menekülők, kiknek több mint fele 25 évnél fiatalabb, lábukkal szavaztak arról a kérdésről, hogy vajon a kommunizmus a jövő ereje-e. 

Jelenlegi értesüléseink arról szólnak, hogy a most bevezetett intézkedések Kelet-Berlin és Kelet-Németország lakói ellen és nem a szövetségesek Nyugat-berlini pozíciói vagy a városhoz való szabad hozzáférésük ellen irányulnak. A Berlinen belüli közlekedés korlátozása mégis Berlin négyhatalmi státuszának és a városban való szabad közlekedés jogának durva megsértése. 

A közlekedést akadályozó korlátozások ellentétesek az 1949. június 20-i párizsi négyhatalmi határozattal. Az fennálló egyezmény megsértése ellen minden fórumon a leghatározottabban tiltakozunk.

Berlini fal