Thaly Antal és Farkas Károly barátoknak
Egy néma pillantás olykor beszédesb,
Mint a hosszúra nyújtott harsogások.
Vegyétek hát szó nélkül, a mivel
Érdeklett szívem néktek tartozik.
Örültök ti, hogy istenink hazánknak
Ily tiszta férfit adtak: én viszont
Hogy ilyen ifjakat. S ha majd idővel
Feléritek nagy fényét, és ha majd
Mint ő, ezt hallatjátok: „Tapsot én
Nem kérek: a feddést nem rettegem”,
Gondoljatok rám, hős ifjak! Lehat
Hamvaimhoz a szó, s áldva tér felétek.
Versek
Irodalmi levelek