A békekötésre
Magyar Tiborc, világ árvája, pórja 
Nézz sírva és kacagva a nagyokra, 
Kik becstelen kötéssel hámba fognak, 
Hogy tested, lelked add el a pokolnak! 

De azután töröld le könnyedet 
És kacagásod jobb időkre tedd, 
Úgy állj eléjük, mint a végitélet 
Bús angyala, ki e világba tévedt: 

Urak, világnak gőgös urai, 
Nem gyásznak napja nékem e mai, 
Emlék, remény lelkemben úgy remeg, 
Mint villámos viharban az egek! 

Kardom letettem, várok, dacolok, 
Az Isten él és a vén föld forog, 
Mene, Tekel, Fáresz: fölírva van 
Bitang hódítók palotáiban. 

Már reng a föld, már villámlik az ég, 
Lesz itt ítélet, harag napja még 
S világok romján, tűnt gazok felett 
Én még hozsánnát énekelhetek! 

Hozsánnát néked Istenem, te nagy, 
Szabadság, aki lelkem lelke vagy 
S magyarként és emberként - Üdv Neked! - 
Élem tovább az örök életet! 

Versek