A köztársasághoz
Oh, hát visszaterel új vihar, új hab a
Nyilt tengerre, Hajó?.... Révbe siess, hamar!
      Nem látod, hogy evedző
   Nélkűl, meztelen oldalad,

Hogy fő árboczodat Afrika gyors szele
Megsebhette? nyög a puszta vitorla-rúd
      És nem bir ki, alattság
   Híján, vázad erőszakosb

Tengert? — Nincsen egy ép vásznad is, és kihez
Vésztől sujtva föl-esdj, nincs olyan istened.
      Bár, mint pontuszi fenyves
   Erdő lánya, nemes család,

Hánytorgasd nemed és hasztalan ősneved:
Nem bízik cziczomás tatba’ ijedt hajós.
      Szélnek hát ha dobatni
   Játékúl nem akarsz, vigyázz.

Aggódó boszuság tárgya nekem minap,
Most hő vágyaimé, s nem kicsi gond bizony:
      A Cyklad szigetek közt
   Forrongó vizeket kerüld.

Megjegyzés

Versek