Ajánlás (Berzsenyi Dániel)
Mint a' világnak hajdani díszei,
Csendes meződben rejted el éltedet,
     Hogy ott magadnak s nemzetednek
          Élj Eratód' arany édenében,

Kazinczy! 's mérész aetheri szárnyakon
Felleng sas elméd Delphi' dicső egén,
     A' dithyrambok' lángkörében
          'S a Kegyek' életadó virányin.

Platói nyelved 's lelked idézte le
Hozzánk az ép Íz szebb geniusszait;
     Nyelved' mosolygó gratziája
          Önti belénk Helicon' malasztját.

Pólyádba' paeán rengete tégedet!
Már ott tapodtál sok fene undokat,
     Mellyek zavarták Pinduszunknak
          Szent ereit 's ege' tiszta fényét.

Boldog vagy, Aon' szűzei' kedvese,
S nagy, mint hazádnak legnemesebb fija!
     E' két remek dísz kéri méltán
          A Ganyméd' poharát az égben.

Te lelkesítéd szunnyadozó erőm',
Kebledbe öntöm zsenge virágimat:
     Iktasd dicsően tört utadra
          Nyomdokidon lebegő Camoenám! 
Versek
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig