63. szonett
Olyan lesz egykor ő is mint ma én;
Dúl rajta az idő ádáz keze.
Ha vére hűl s ha arcza szép szinén
Redő redőt ér; s ifju reggele
Az aggkor lejtős éjihez jutott,
S e báj mind, melynek ő ma még királya,
Hervad, vagy láthatlanná hervadott,
S tavaszsza kincse tolvajkézre szálla:
Ekkorra biztosítom őt ma már
Duló idő kegyetlen kése ellen,
Hogy, életét halálra sértse bár,
Szépsége álljon fen, emlékezetben.
        Szépsége lássék e setét sorokban:
        Élők azok s halhatlan ő azokban. 
Versek
Szonettek

en:Sonnet 63 (Shakespeare)
de:William Shakspeare's sämmtliche Gedichte/Sonett LXIII
fr:Sonnets de Shakespeare/63
ru:Сонет 63 (Шекспир/Гербель)