Polónyi Géza
Cigánybama testes, kövér, eleven temperamentumú ember.
Ha veszekedés van a parlamentben, vagy haszonélvezet fölött való osztozkodás a folyosón, ─ egyikből sem hiányozhatik.
A rendkívül fürge és éles esze folytán máris rengeteg vagyonhoz jutott. Ismeretes a parlamenti szereplésében, hogy mikor csak lehetett, támadta Szilágyi Dezsőt, s ha ez őt ezerszer földhöz vágta is, ő ezeregyedikszer is neki ment és azt mondta:
─ No, most megeszlek, ham, ham!
Hát ezt is ügyvédi furfangból tette. Mert nem volt ellensége ő egy cseppet sem Szilágyi Dezsőnek, sőt még szerette is. Hanem egyszerűen csak azért rendezett ellene a zajos kirohanásokat, mert ─ a saját vallomása szerint, ─ minden ilyen birkózása 7-10 új pört hozott neki.
A publikum ugyanis hatalmas embernek gondolta. A bírák féltek töle: S különben is jeles ügyvéd.
Így történt aztán, hogy mikor a haruspexek magukra maradnak, nevetve összenéztek. Polónyi azért, mert új pöröket kap, Szilágyi pedig azért, mert könnyű győzelemre volt alkalma.
Polónyi egy ízben nagyon magára haragította a sajtót.
A sajtó, ─ akármilyen nagy erő is Polónyi Géza, ─ nagyobb erő, mint ő, s ha kettőjük közül küzdelem támad, az bizonyos, hogy Polónyi a vesztes.
Ennek az összeütközésnek az oka a következő:
Polónyi, mint afféle jókedvű fecsegő ember, egy alkalommal valami léha kifejezést röppentett el a Kossuth nevével kapcsalatban a képviselőház folyosóján.
Egy fiatal kezdő hírlapíró nem tudván azt, hogy a folyosón mondottakat nem kell komolyan venni, kiírta azt a lapba és ezzel kegyetlen kellemetlenséget okozott Polónyinak.
Polónyi meg mérgében boszút akart állni emmiatt az egész sajtón és rávette az elnököt, hogy a hírlapírók ajtaját falaztassa be,
Bánffy beugrott.
A folyosót befalazták és kifalazták s Polónyi magára maradt egy egész hadsereggel szemben.
De a civakodás különben is életeleme. A függetlenségi pártban ő kuszálja össze rendesen a fonalakat; veszekedik, hol ezzel, hol azzal, hol az egész párttal, szóval teljes erővel dolgozik mindig azon, hogy minél több ellenséget csináljon magának.
De ez is magyar jellemvonás.
Anekdóták