Lear király/Második felvonás, 1. szín
Udvar, Gloster gróf kastélya előtt
Edmund és Curan találkoznak

EDMUND

Légy üdvöz, Curan.

CURAN

Légy üdvöz, sir. Atyádnál voltam, s tudtára adtam, hogy Cornwall fejedelem s Regan fejedelemnő ma éjszaka ide szállnak hozzá.

EDMUND

Hogy lehet az?

CURAN

Valóban, nem tudom. Bizonyosan tudod a bolygó híreket, értem a suttogásokat, melyeket még csak fülheggyel hallhatni.

EDMUND

Nem, én mitsem tudok. Kérlek, mik azok?

CURAN

Nem hallottad, hogy Cornwall s Alban fejedelmek között legközelebb harcra kerül a dolog?

'EDMUND

Szót sem.

CURAN

Meghallod nemsokára. Élj boldogul.
El

EDMUND

Estére itt a herceg? jó! a legjobb!
Ez összevág tervemmel. Itt apám
Őrséget rendelt bátyámat befogni.
Egy kényes dolgot kell még végzenem.
Szerencse! gyorsaság! működjetek. -
Egy szóra, bátyám! Jöjj le, bátya, mondom.
Edgar jő
Apám leset rád. E helyet kerüld.
Már rejteked tudják. Az éj segít. -
Nem mondál semmit Cornwall herceg ellen?
Útban van, itt lesz rögtön, még az éjjel,
És Regan is. Nem szóltál a viszályról
Alban s Cornwall között? Eszmélj reá!

EDGAR

Egy szót sem, mondhatom.

EDMUND

Apámat hallom jönni. - Megbocsáss,
Cselből kardot kell húznom. Húzz te is,
Tégy, mintha védekeznél. - Hirtelen! -
Add meg magad. - Előzd meg őt. - Világot!
Fuss, bátya. - Fáklyát, hejh! - Élj boldogul.
Edgar el
Egy pár csepp vér tanúságot teend,
Karját megsebzi
Hogy bátran szembeszálltam. Korhelyek -
Elégszer láttam - tréfából rosszabbul
Bánnak magokkal. - Hejh, apám, apám!
Megállj! - Segítség!

Gloster és szolgák fáklyákkal jőnek

GLOSTER

Hol van a semmirekellő?

EDMUND

Itt álla éles karddal a sötétben,
Rémes varázzsal a holdat esdekelvén,
Fő-mesterét, hogy kedvezzen neki.

GLOSTER

De hol van?

EDMUND
            Nézd, uram, én vérzem.

GLOSTER

Edmund, szólj, hol a gazfiú?

EDMUND

Erre szökött meg. Mert hogy semmi módon -

GLOSTER

Utána! nyomozzátok.
Néhány szolga el
                - Mit semmi módon?

EDMUND

Rávinni nem bírt nagyságod megölnöm,
S midőn azt mondám, hogy az istenek
Haragjok minden villámával az
Apagyilkost sújtják, és hogy mennyiféle
És mily szoros lánc köt fiút s apát,
Szóval, megértvén, mily megborzadással
Hárítám el vérbántó szándokát,
Nekibőszült és védetlen testemet
Kivont karddal támadva, karomba szúrt.
De hogy látá, miként lelket veszek,
Ügyemben bízva bátran szembeszállok,
Vagy megriadván, amint zajt ütöttem,
Nagy-gyorsan elment.

GLOSTER
                    Menjen bárhova,
Megkapja büntetését. - A fejedelem,
Az én derék uram, főm s pártfogóm
Itt lesz ma éjjel még: annak nevében
Kihirdetem, hogy aki kézbe adja
A gyáva gyilkost, hálánkat nyerendi
S halált, ki elrejtendi őt.

EDMUND
                                    Midőn
Szándékát rosszalám s ő makacsul
Annál maradt, bosszúsan megfenyegettem,
Hogy felfödöm; de azt felelte rá:
»Te semmiházi fattyu, azt hiszed,
Ha szemben állunk, bárhogy bíznak is
Becsűletedben és erényeidben,
Hitelt tudnál szerezni szavaidnak?
Bizonnyal nem. Mit én eltagadok
(S azt megteszem, habár saját kezem
Irását hoznád is fel), mind reád
Hárítom vissza mint árulkodást,
Rágalmat, átkozott cselt. Tökfejűvé
Kén' tenned a világot, hogy ne higgye:
Az a sok haszon, amit a halálom
Hozna reád, van oly hatalmas ösztön,
Hogy életemre törj.«

GLOSTER
                   Konok gazember!
Levelét tagadja? Nem fiam nekem.
Künn harsonaszó
A herceg harsonái. - Nem tudom, miért jön.
A réveket bezárom. Meg nem szabadul
A semmirekellő. Képét szerteküldöm -
A herceg azt megadja - hogy mindenütt
Megismerjék, s kieszközlöm, te hű
Fiam s vérem, hogy minden birtokom
Végzés szerint rád szálljon örökül.

Cornwall, Regan kísérettel jőnek

CORNWALL

Hogy vagy, nemes barátom? Még alighogy
Megérkezém, máris rendkívüli
Hírt hallok itt.

REGAN
                      S ha az való,
Minden bosszú csekély a bántalom
Megtorlására. Mint vagy, jó uram?

GLOSTER

Ó, hercegnő, agg szívem megszakadt.

REGAN

Hogyan? Tehát apánk keresztfia,
Kinek apánk adott nevet, Edgar fiad
Tört volna életedre?

GLOSTER

Ó, asszonyom, szégyenlem mondani.

REGAN

Nem cimborált a korhely lovagokkal
Apám szolgálatában?

GLOSTER
                   Nem tudom, asszonyom,
Ez szörnyü, szörnyüség.

EDMUND
                      De igen, asszonyom,
Velök tartott.

REGAN
            Így nem csodálhatom
Rossz indulatját; ők unszolhaták, hogy
Ez agg embert megölje s javain
Zsákmány gyanánt ők dúlakodjanak.
Ez este kaptam néném levelét,
Melyben felőlök értesítve int;
S ma hozzám jőnek szállni: nem leszek honn.

CORNWALL

De én sem, Regan, arról biztosítlak.
Apádnak, Edmund, hallom, hű fiúi
Szolgálatot tevél.

EDMUND
               Sir, azzal tartozom.

GLOSTER

Föltárta Edgar cselét, s - ím - e sebet
Akkor kapta, hogy el akarta fogni.

CORNWALL

Nyomozzák őt?

GLOSTER
              Igen, kegyelmes úr!

CORNWALL

Ha kézre jő, nem lesz többé soha
Mit félni tőle. Szabd ki büntetését,
S én végrehajtom azt. Mi téged illet, Edmund,
Kit engedelmesség s erény
Ajánlanak, miénk vagy; íly szilárd
Hűségü lelkek kellenek nekünk.
Számot tartunk rád.

EDMUND
                  Hű szolgád leszek, sir,
Minél elébb bár.

GLOSTER
               Vedd hálámat érte!

CORNWALL

Még nem tudod, hozzád miért jövénk -

REGAN

Ily rémborús éjjel s időn kivűl.
Nagy dolgunk van, nemes Gloster, miben
Tanácsodat szeretnők hallani.
Apám, úgyszinte néném is tudósít,
Hogy meghasonlás van köztök, s mi ezt
Legjobbnak gondoljuk házon kivűl
Intézni el. Külön követjeik
Válaszra várnak. Nyugtasd meg magad,
Öreg barátunk, és fordítsd figyelmed
Ügyünkre, mely gyors eljárást kiván.

GLOSTER

Szolgálatodra állok, asszonyom.
Örömest fogadjuk el nagyságtokat.

Harsona. Mind el