Az avatatlan
Ámbár lelkemet Isis és Osiris
Elysjumba kapá, nem állhatám meg,
Hogy nagyot ne kaczagjak, a midőn egy
Füstös Amphionunk, kit édes hangjaid
Tornáczodba vonának, ezt kiáltá:
„S jaj, mint bíg az imilyen! Andri, hallod
Mint megbíg? Uczu, kezdd el: Hol lakik Kend...!”

Jegyzet

Versek
Epigrammák