Az az igaz székely leány
Az az igaz székely leány,
A ki szeretni tud tisztán;
Székely vagyok én magam is,
Székely az én galambom is.

Szeressük mü híven egymást,
S igy is érjük az aratást;
Kalákába is elmegyünk,
Pásztát is majd együtt viszünk.

Kévét kötünk még vastagot,
Hogy rakjunk csinos asztagot;
A nagy asztag s a szép leány,
Segít hazán, és a pártán.

Kévét kötünk még vastagot,
Hogy rakjunk csinos asztagot;
A nagy asztag, s a jó vitéz
A hadban is sokat tetéz.

Kévét kötünk még vastagot,
Hogy rakhassunk nagy asztagot;
A nagy asztag, sok magot ád;
S házositsa aratóját.

Kalangyát, is együtt rakunk
Haza is együtt ballagunk;
A koszorút megöntözzük,
Estve mikor haza érünk.

Vigan eszünk és mulatunk,
Eltávozunk, ha tánczoltunk;
De a szívünk együtt marad
S őszszel teszünk lakodalmat.
Népköltészet