Szállnak reményink...
Szállnak reményink, e szép madarak...
Midőn legjobban szállanak,
S szíják a mennyei tiszta léget,
Hol már sas sem tanyáz;
Jön a való, e zord vadász,
S lelövöldözi őket.
Versek
Petőfi Sándor
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig