Lehellet
A szörnyü, rémes forgatagban
Csak egy lehellet a dalom;
A szélben, mely zúg szakadatlan,
Szavam csak röpke fuvalom.

Az égi, roppant karzenében
Magányos, egyes hang vagyok;
Egyetlen szín vagyok a fényben,
Mely Isten homlokán ragyog.

Csakhogy e dal élő lehellet,
Mellyel a rögöt áthatom,
S a fürge szó, melyet lehellek,
Termékenyítő fuvalom.

Az alkotó összhangzatokban
Én éltető ige vagyok;
Sugarat ontó csillagokban
Én arcom is fönnen ragyog.
Versek