A tarcsai savanyó vízrül
mikor azon kútnak felállítása után
a századik esztendejét emlegettük 1775-ben

1.	
Ennek a forrásnak nevelő nimfája,
Mindenféle rendek itató dajkája.
 	Hozzád szól, jó vendég: értsed szavaimat
 	Amint felszámaztam folyó napjaimat.
2.	
Beköszönt, úgy láttam, századik esztendőm,
Saeculum-fejező teljes nyomos időm,
 	Keresd: feltalálad kutamnak a torkán,
 	Márvány kerítőmnek látszatos homlokán.
3.	
Virágokkal azért hintsd meg udvaromat,
Fürtes bokrétákkal rakd meg óldalomat.
 	Szivárvány hajtások függjenek fölöttem
 	Rózsa koszorúkkal fűzve körülettem.
4.	
Dob- és trombitaszó harsogjon egekben,
Feleljen az ekhó a szomszéd hegyekben,
 	Öregek és aprók gyűljenek számassan,
 	A nyers ifjak táncat járjanak párassan.
5.	
Engem emlegetve vígan mulassanak,
S ha megérdemlettem, innepet tartsanak.
 	Megfizetem százszor, akar bennem igyál,
 	Akár vizeimmel feredve mosódjál.
Versek