A város
Haloványselymü reggel, felhős fény, szőke színek,
Lenn ódon, szürke minden, meleg szépiabarnával árnyalt,
Torpad zömök pillére sok régi, régi háznak.
Palakockákkal mustrás az esővert, ó kövezet.
- Alattam utcák és tornyok és fellegvár messzi képe,
Sulyos kőhidak át a platinafényü vizen. -
E roskatag, királyi város méla pompája izen:
- - Sok csiklándón uj látásnak ma friss idegekkel elébe! -
Az erkélyen teritve... Itt űlök zsibbatag
Álom, s fürdő után még, lágy távolokba nézve,
Napfénycsik szállal át -, beletáncol a mézbe -
Jó volna itt maradni békén. De nem szabad!
Versek