Mária Theresia királyné asszonyunkhoz
1.	
Koronáknak koronája,
 	Asszonyunk! felséged nagy,
Nagy császárnak unokája,
 	Vére, társa, anyja vagy.
2.	
Felségek közt te vagy felső,
 	Kincsek közt legnagyobb kincs,
Te nemeden te vagy első,
 	Az élők közt mássad nincs.
3.	
Nagy a hired, nagy hirednél
 	– Igaz a szó, elhihedd –
Külső, belső nemzeteknél
 	Több és nagyobb érdemed.
4.	
Ki merné azt megszámlálni?
 	Minden számot felülmul,
Alig győzhetjük csudálni,
 	Szaporodik és ujul.
5.	
A többit most mélységében
 	Tisztelnem kell (érzem jól),
Érdemidnek tengerében
 	Gyenge pennám egyrül szól.
6.	
Megszerzetted országunknak
 	Legjelessebb tetemét,
És megadtad oltárunknak
 	Az ő csudás erejét.
7.	
Nagy Leopold, olvashattad,
 	Fáradozott ezekért,
Nagy Teresa, te alattad
 	Rejtett kincsünk hazatért.
8.	
Megmutattad kis nyájadhoz
 	A te igaz szivedet,
Megmutattad országodhoz
 	Anyai szeretetedet.
9.	
Amit szivünk, lelkünk kivánt,
 	Nagy óhajtva keresett,
Örökébe hoztad Istvánt,
 	Ki Lajossal elveszett.*
10.	
Ezer hálá legyen azért
 	Néked és mély köszönet
Az ily jeles ajándékért,
 	És örök emlékezet.
11.	
Márványt, aranyt fejtegessünk,
 	Ezer oszlop képeket,
Asszonyunknak eregessünk,
 	Véssük környül ezeket.
12.	
A csillagok irják égben
 	Nagy Teresa nevedet,
Amig tart a magyar vérben
 	El nem felejt tégedet!
Versek