Vitéz bucsúdala
Isten hozzád, ó falu,
Csendes békehely!
Tombol a mén, zúg a had,
Nékem menni kell.

Búsan lépeget fakóm
S vissza-visszanéz,
Száz ablakból int felém
Száz leányi kéz;

Hófejéren lengedez
A vég búcsujel,
„Légy szerencsés, szép vitéz!"
Száz hang idvezel:

Keblem csendes és nyugott
Százak könnyein,
Ah de egy pár kék szemet
Sírni látnom kín!
Versek