A hív Leányka
Az én szerelmesemnek
Természetét be-szívtam.
Mikor mosolyg, mosolygok:
Midőn enyelg, enyelgek:
Mikor keserg, kesergek:
Midőn örűl, örűlök:
De ha mikor meg-útál,
S Phyllist borítja tsókkal:
Én tsak magamba sírok.
Versek