Harc a békességért
Gondom földörögő tankja alatt a föld,
Meddő nemzetem hadd nyögje dühödt vasát.
     Ágyúzó keserűség
  Marja puhára göröngye szíkjét.

Hörcsöghad bolya, hol vétve terem kalász:
Lőárkon nyomorúl gazda barázda helytt
     S kóborgó ebek osztják
  Pénze kidőlt igahúzó barmát.

Jóság légyen e föld, lassu eső ha reng
Új istent kereső bujdokolás egén!
     Jusson végre igazság
  Bő kenyeréhez a munka s eszme!

Kell, termő ez a föld: hullt bele sok derék,
Megforgatni ölét ésszel akarta mind
     S éhen dőlt bele mind: itt
  Száz akarat bomol őserővé.

Lelkem, gépvezető, hajdan időn kapás,
Föl ne hányd sorodat: nagy proletári sor!
     Gyűlölség-zuzatóban
  Áldd a vető s arató munkáját.

Gondom földörögő tankja, a szörnyeteg
Rút végzetje után szép hivatása: mint

     Békesség deli gépe
  Vonja az emberi szív ekéjét.

József Attila
Versek