Átok (Láng vala keblemben...)
Láng vala keblemben, s ah késtél oltani lángom;
     Szinte halék, s tőled nem jöve lyányka segéd.
Hívtalak, ah szaladál; ömlött szemem árja, nevetted,
     S nem hallád, Echo mint veri vissza jajom.
Légyen egész éjjel - bár csókjaid árja habozzék
     Arcán - mély aluvás, ó Chloe, pásztorodon.
Versek