Az úti serleg
Tegnap, hogy az ócska szekrényt fölnyitottam 
       a homályban,
mit apám adott még, úti serlegemre     
       rátaláltam. 
És míg halkan dudorászva vén porát 
       letisztogattam, 
úgy rémlett, a bérci szellő babrál zuzmarás 
       hajamban, 
úgy rémlett, zsendül a pázsit, mint ifjúi
       álmaimban
s minden csermelyek csobogtak, melyekből 
       hajdanta ittam.
Versek