(Vére szerint nem...)
Vére szerint nem anyám, nagyanyám is mostoha. Oh, de
     Legjobb lelke szerint volt igaz édesanyám.
Mint árvát s gyengét táplált jósága tejével,
     S meg nem szűnt gondos s jó anya lenni, mig élt.
Tisztelem, szeretém, hálám kísérte a sírba,
     Drága porát még a sírban is áldja szivem.
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig