Légy már legenda
Pihenj le békén,
sorsodat tedd irgalmasabb kezekbe,

rosszra ne gondolj,
szívedben a penge megáll rezegve.

Figyelj, fiacskám,
Sokrates, Dante, minden szellem itt áll

s édes a Léthe,
mindennél édesebb, amit csak ittál.

Fehér madonnád
- érdemes volt idetévedni érte -

utánad röppen
s a Védánál utolér, - megígérte.

Szólni szeretnél -
ne fáraszd már magad, szépen feledd el,

légy már legenda,
szelíd, világító, okos fejeddel -

megnőtt szemedből
csillagok jele csillan mostanában.

Fellegeken lépsz,
rezgő fényben, rezedák illatában.
Versek
Dsida Jenő
Magyar irodalom 1919-től napjainkig