Emlék-tó titka
Hattyúfogattal jön már a gálya:
Távol tavára
Most készül szállni hercegasszonyom.

Utja szegélyén sorfalat állnak
Szárnyas szent vágyak
S csak lépked végig a sóhajokon.

A parton várom és kérem vágyva:
Távol tavára
Emlék tavára ne szálljon, ne még.

Mosolygón int a hattyufogatnak:
Már indulhatnak.
És csókra nyujtja kesztyűje hegyét.

Hattyufogattal száll már a gálya
Távol tavára;
S még hallom, ahogy utolsót izen:

Ki jókor szállott emlék tavára,
Hattyus gályája
Örökre ott ring ezüstös vizen.
Versek