Brahma
Ha öl a  véresarcú gyilkos,
  és a megöltről csorg a vér,
egyik se tudja, hogy a titkos
  úton a léptem merre tér.

Közel nekem a messze távol,
  az árny s a fény előttem egy,
ural az eltűnt égi tábor,
  nekem a hír-sír egyre megy.

Megjár, ki elhagy, a merész nép,
  ha fut, a szárnya én vagyok,
a kétkedő vagyok s a kétség
  s dal, mit dalolnak a papok.

E trónért istenek vívódnak,
  helyemre vágynak hallgatag,
de te lelj meg, híve a jónak,
  s fordítsd az égnek hátadat.  
Versek