49. szonett
Akkorra majd – valaha ez ha lész –
Midőn mogorván nézsz hiányaimra,
S szerelmed végső számadása kész,
Eszály-sugallva s illemtől megírva:
Akkorra majd, ha megvonván kegyed’,
Nem üdvözölsz szemed napsugarával,
S tartózkodásra lelvén ürügyet,
Idegenül fogsz elkerülni távol:
Akkorra im elsánczolom magam’,
Előre, enértékem érzetébe,
Föladva, önként adva föl, jogom’,
És igazadnak védelmére, lépve.
        Elhagyni engem, oh, teljes jogod:
        Mert nem tudok, hogy mért szeress, okot! 
Versek
Szonettek

en:Sonnet 49 (Shakespeare)
de:William Shakspeare's sämmtliche Gedichte/Sonett XLIX
fr:Sonnets de Shakespeare/49
ru:Сонет 49 (Шекспир/Гербель)