Sima úr telepít
Sima Ferenc azon fáradozik, hogy a Bihar megyei 
Siter községben száz szentesi családot telepítsen le.

Édes hazánkban szép szokás a',
Hogy aki bankópénzt kezel,
A bankópénzt aranyra váltja
S egy csendes éjjel elszelel.
Hamburgban zsebkendőt lobogtat
S meghatva törli szemeit...
Óh, hova lesz e szép szokás már?!...
─ Sima Ferenc úr telepít!...

Csak változásról zeng az ének,
Új arcot váltott a világ...
Siter, Siter, mi bűn, mi vétek,
Amely eget hivott ki rád?...
Az új világ helyett te lettél
Ígéretföld, mely megsegít?...
Hát már magyar nem száll tengerre?
─ Sima Ferenc úr telepít!...

Most dolgozik, mozgatva fát-fűt,
Egy kis nemzeti hitelen,
Aztán ő maga is tanyát üt
─ Bevégzett tény már ─ Siteren...
Vigaszt csupán az ad Siternek
És elég jogos ez a hit:
Fogházat fog kapni a község...
─ Sima Ferenc úr telepít...
Versek