Mohács (Garay János)
Visz habot a Duna, visz siető hullámot, elomlót 
   Szüntelen, és mégis szüntelen itt maradót.
Lebke hajók úszkálnak alá föl, s lebke hajókon 
   A nyers kormányzó nyers evezőkre riad;
Partja fölött pedig élet-iparban a városi népség 
   Éli a pillanatot, gyűjti jelenje javát.
Csak maga bús az utas, maga néz a hajdan ölébe 
   És a büszke papot látja s a nemzeti sírt. 
Versek