Hogy ha tudnád mért szeretlek
Hogy ha tudnád mért szeretlek,
Avagy pedig mért kedvellek?
    Elhidd, hogy hozzám eljönnél,
    Talán ugyan megölelnél.

Szemed neked szép mosolygó,
Ajakad is csókra való,
    Termeted is hozzám való,
    Épen te vagy nekem való.

Szebb vagy te az Dianánál,
Piros orczád a rózsánál,
    Kedvesebb vagy az aranynál,
    Bárcsak engem megcsókolnál.

A ki ez éneket hallja;
Én elhiszem, azt gondolja:
    Jaj, be jól van ennek dolga,
    Bár én nekem is ugy volna!
Népköltészet