Az éj és a csillagok
Régi víg kedvem szép horizonja
     Szürkűl borzasztó setétségre,
Egy komor éj mord gyászát rávonja,
     S régi napom nem derűl égre.

Kedvesem szép szemei vesztemet
     Vígasztalni fogják magok:
Óh, hát fényesítsétek éjemet
     Ti, egy pár halandó csillagok!
Versek