Az ősz (Ősszel minden plánták...)
Ősszel minden plánták, a víg kikeletnek
     Díszei, sárgúlva porba temettetnek.
A madarak, melyek a bársony reggelnek
     Új óráin ékes hangon énekelnek,
Már régen véletlen egy seregbe gyűltek
     S csattogó szárnyakkal tőlünk elrepűltek.
Mások, melyeket a fészekbe raktanak,
     Elaltató, meleg kebelébe vannak,
Hol a természetnek gondviselő atyja
     Azokat az álom mákjával nyugtatja.
Az erdők bársonyi már, a zőld levelek
     Lehullván, a szelek játszadoznak velek.
A mezőnek minden lakóját kész honja
     Készen várja, s oda tagjait bévonja.
Versek