Ó napnál fényesebb...
Ó napnál fényesebb, 
nagy tisztaság, 
ó hónál ékesebb 
virágos ág.
E megújult haza 
tündöklő csillaga 
Szent Imre te! 
Légy egyre körülünk, 
légy a mi tükörünk, 
néped csengve kér, 
légy te Vezér.

Szűzi férj, angyali
szeplőtelen, 
bár a láz víva-ví 
mindszüntelen.
Rávevéd a Szüzet, 
hogy a gonosz tüzet
oltsa ki ő. 
Élsz vele milliom 
csel közt, mint liliom 
rózsával szűzen él 
s várva remél.

Állod a testiség 
és a bujább 
hévségek pestisét, 
háborúját: 
gyarló érzékedet 
vértezve fékezed 
őrködve rá. 
Testecskéd kínba nőtt 
s mint kisded rózsatőt 
ótta kemény tövis 
és vasöv is.

Mért hervadsz ily hamar,
drága virág,
kin nem fog zűrzavar,
kába világ?
Hogy ne lásd ezt a rút,
hívságos háborút,
ártatlan te:
Krisztusunk fölfogott,
csillagnál csillogóbb
s a Bárány van veled.
őt követed.
Versek