Kérdések felelet nélkül
<poem>
Maholnap elfogy már a földi élet.
Jön a nagy éj. S dereng-e újra hajnal?
Uram, szeretnék megbékélni véled
És enmagammal.

A csillagok hideg rejtelmeit
S a végtelenség vak titkát kutattam;
De nem találkozám tevéled itt,
Földi útadban.

Kereszted lábánál letérdepelvén,
Ha sírtam is tán a szent asszonyokkal,
De mély titkát üres sírodnak elmém
Nem győzte okkal.

Kinek nagyob, mint a csillagsereg,
S százezer napnál fényesebb a trónja,
Hogyan lehettél egy kis porszemed
Fájó atómja?

S a földről én hogy' szállanék ki messze?
Mért lennék üdvezült egy szebb világon?
Hiszen nincsen szó, amely kifejezze
Parányiságom?

A természet kérdéseimre néma.
Ki fel a nap felé, a fényre törtem,
Világosságod ott találom-é
Sötét gödörben?
<poem>

Versek