Katonai búcsúének
Márs műhelyén,
Vér mezején
     Gyakran izzadozó seregek,
Kiknek epedt
Élteteket
Sok bajhoz csatolták az egek,
A jutalom noha pálma legyen,
          Melyet a hír fejetekre tegyen,
          Bár azzal buzdítgatja
          Tüzeteket ama hadak atyja,
                 Hogy egekig
                 Emelkedik
                      A nevetek,
                 Én nem kinlódom veletek.

A sanyarún
Nyert koszorún
     Csak kapkodjatok ám magatok,
Józan eszem
Már sohasem
     Gyötrik bajnoki gondolatok,
               Már nem akar kezem ontani vért
               Címerekért, se dicső nevekért,
                         Pálmáim s méltóságim
                         Ti legyetek, igazi barátim!
                              Ti veletek
                              Ha lehetek,
                                   Azt fogadom,
                              Egy hérósságért nem adom.
Versek