Psalmorum 1
Nem ránthat a csók az alázat süppeteg ágyán
oly mélyre, hogy férfiú, rangod agyaddal feledd.
Nem szívhat a kárminajaknak élveteg éle
oly forrón szivedből ki vért, hogy Caesar, szolga legyél!
Nem tilthat a nő csipejének omló karéja,
bezárva magát szigorún, hogy térdelj, s mondd el imád!...
Mert Isten adta e földön, mi földön a testé
és nincsen földi biró, míg isten méri a bort!
S nem járhat a lábhoz a fej könyörögni,
ha bár az a láb, mint az álom, oly karcsu bokás!
Mert, nő, aki vagy a gonoszság, szép, ámde rossz a te tested!
S "mert boldog a férfi, ki nem jár a gonoszok tanácsa szerint!..."
 
Versek