Fillis Dámonhoz
Dámonom, kincsem, megadom magam már!
Érzem, érzem most, miket érze szíved!
Kénszerít tartós erejű szerelmed
  Visszaszeretni.

Hogy szemedről a kezedet ledéren
Elkapám: Isten! miket izgatott fel
Néma kínoktól vizenyős szemednek
  Szép tüze bennem!

Elfuték, sírék, lerogyám az érnél,
Lángözön járá tetemim keresztűl.
Ah! örökkétig fog ez a sebes tűz
  Engem emésztni.

Jöszte, hű Dámon, te légyél sajátom!
Számra már lelkem kilebeg, hogy édes
Ajkadonn által tebeléd ezernyi
  Csókkal ömöljék.
Versek