Gyakorlat a zongorán
Zümmög a nyár. A délután oly kába. 
Friss ruhájában ült az ifjú lány 
és kacskaringós ujjgyakorlatába 
aprózta vágyát a Való után,

mely eljöhetne reggel, vagy ma este, 
vagy itt is volt tán, csak elbújt s a halk, 
nagy ablakok előtt, az égbe festve, 
elkényeztetve magasuk a park.

Mostan megállt, nézett a fák felé ki, 
egy hosszú könyvre vágyva, hallgatott, 
s ellökte a vad jázmin-illatot 
haragosan. Mert úgy érezte, sérti.
Versek