A „Kéve” könyve
A Kévének, mint testületnek ritkán, egy évben legfeljebb egyszer adódik alkalma arra, hogy tagjainak művészi meggyőződését a közönséggel közölje, csupán egyes kiállításain mutathatja meg a termelt anyag művészi fajsúlyát, a kitűzött célok értékét és az eredmények közelségét.

       Az egyesület még állandóbbá és elevenebbé akarja tenni a közönséghez való kapcsolatát. Ezért indította meg azt a könyvsorozatot, amely művészi tanulmányok, aktuális művészi események és egyesületi hírek közlésével számot ad azokról a szellemi motívumokról, amelyek a tagjait munkára izgatják, érdeklődésüket művészi dolgokban lekötik, és amiket közlésre is érdemesnek találnak. Végül, ami szintén nem a legutolsó dolog, jól megszerkesztett, friss képzőművészeti folyóiratot ad azoknak, akiket érdekel.

       Hogy ez a vállalkozás csakugyan életrevaló és szükséges valami, azt az első kötettel beigazolták. A nagybányai művészetről írt cikk foglalja el körülbelül a felét a kötetnek. Szablya János lelkes tanulmánya. Bálint Rezső, aki mint festő is jelentékeny talentum, rendkívül intelligens hangon írt egy Abdulay nevű, Párizsba tévedt szenegáli négerről, aki a Montmartre-on rajzolgat, és a cikk igazságait a néger művész egyik kitűnő rajza támogatja. ─ Ugyancsak Bálint Rezső írt Csontváryról és a kecskeméti dolgokról. Ezenkívül szó van e könyvben a futuristákról, Klimtről, Ernst Schur Meunier-könyvéről, Kandinskyról, Zuloagáról.

       A könyvet Gara Arnold díszítette sok ötlettel és hozzáértéssel, a kivitel pedig a Világosság-nyomdát dicséri.
Jegyzetek