Az énekek
Phoebus
    A Hónortól, Pallástól és Hírtől kísértetve a Múzsákhoz 

Phoebus

Múzsák! kik a zőld Tempében
Múlattok a hegy tövében,
     Jertek vígan énekelő
     Lanttal elő!
Kezdjetek új éneket,
A most jött fő rendeket
     Vélek tisztelvén.

Múzsák

Óh, mi nem hallottuk még,
Mely méltóságos vendég
     Peng itten a Hír nyelvén?
     Peng itten a Hír nyelvén?

Phoebus

Itt országunk fő bírája,
Kit méltán tisztel hazája,
     Eljött hazánk nagyjaival
     S Károlyival.

Múzsák

Gróf Zichyt, gróf Károlyit,
A Thémis apostolit
     Látja Pallásunk.

Phoebus

Tiszteljétek énekkel!

Múzsák

Echózzon hát nevekkel,
Echózzon hát nevekkel
     Örvendező szállásunk!
     Örvendező szállásunk!

Phoebus

Nohát hárfátok
Ha leraktátok,
     Szedjétek kezetekbe.
Tágúlt húrjait
Hangoztassa itt
     E kies berekbe.
Mondjatok mindnyájan tátott
Torokkal hangos vivátot,
     S e két méltóság nevének
     Zengjen Pinduson az ének.

Múzsák

Éljen Zichyvel
S kísérőivel,
     Éljen Károlyink, éljen!
Mi térdhajolva
És kézcsókolva
     Mind tiszteljük mélyen;
Azt kívánja e vivátunk,
Melyet az égre bocsátunk,
     Azt kívánja Debrecennel,
     Azt nemzetünkbe mindennel:
Hogy sok időkig,
Sok esztendőkig
     Tartsa meg őket az ég!
Mert mindnyájának
Szíve hazának
     Szeretetivel ég.

Phoebus

Rekesszük mindnyájunkat nagyságtok kegyes szívébe.

Múzsák

Rekesztjük mindnyájunkat nagyságtok kegyes szívébe!
Élesztgessen bennünket annak szeretetivel.

Phoebus

Óh, ne vessen el!

Múzsák

Óh, ne vessen el!

Phoebus

Fedje Pindusunkat!

Múzsák

Fedje Pindusunkat!
Nagyságtoknak szenteljük fel mindnyájunkat. 
Versek