Az angyal
Egy angyal a menny ablakából
     Kidugta fényes, szép fejét,
S kikelve a pokolból – arra
     Az ördög akkor szállt el épp.

A tagadás, a sötét kétség
     Szelleme jól megnézte őt,
S ellágyulás, szelíd melegség
     Rajta először vett erőt.

»Köszöntelek, – így szólt – hiába
     Nem ragyogott fényed felém,
Látom, hogy eddig a világon
     Még nem mindent gyűlöltem én.«

Versek

hy:Հրեշտակ (Պուշկին)
pl:Anioł (Puszkin, przekł. Metelicki)
ru:Ангел (Пушкин)