Katona vagyok én
1

Katona vagyok én, ország őrizője,
Sír az édesanyám, hogy elvisznek tőle,
Sír az édesanyám, a rózsám meg gyászol,
Fekete gyászvirág búsul ablakában.

2

Falu legényei, kenyeres pajtásim,
Az Isten áldása szálljon le reátok,
Éljetek örömmel, mert én búval élek,
De az én rózsámat el ne szeressétek!

3

Megpendült harangom, pallérozott kardom,
Nem szabad énnékem az ágyban meghalnom!
Áldozom éltemet az ország javára,
Forgatom fegyverem vitézek módjára.

Népköltészet
Magyar irodalom 1849-től 1905-ig