Tűzhimnusz
(Változat egy áfrikai néger versre)

Járkálsz és lábad nyoma perzsel
S ha ujra elindúlsz: lábad nyoma áld!
Fölégnek a friss fák és hamu csak maradékuk,
S ha ujra elindulsz: virúlva nőnek a fák!
Járkálsz és győzöl, náladnál nincs erősebb;
mélység és magosság mezején legelésző
nagy fénycsöcsü állat,
pattogószavu tűz te!

Mélység tüze és magosság tüze te,
holdban ragyogó fény és napban ragyogó!
Csillag, te szikra éjszaka; hullócsillag, ki fényt hasít!
Égzengés szelleme, viharnak csillanó szeme,
nap tüze te, akiből surran a fény!
Mélység és magosság mezején legelésző
nagy fénycsöcsü állat,
pattogószavu tűz te,
néked áldozok én!
Radnóti Miklós versei