A kötés napja
Melly boldog óra tünt-fel életemnek
Midőn a’ két szép testvér karjain 
Szökdelve jártam a’ rom’ halmain
’S hol a pataknál lengenyék teremnek

Itt, lábainál imádott kedvesemnek,
Elnyúltam a’ part’ bársony hantjain
Dallott ’s elfogva alakján ’s hangjain,
Megnyilt az ég szememnek és fülemnek.

Storazzi’ szép ajkán nem lebegének
Mennyeibb hangzások, mint e’ bajos ének.
Mint e’ hajlékony rezgő lágy beszéd.

De bájosb édesb volt, mellyel pirulva
A’ hold’ szelíd fényében, ’s rám simulva
Ezt nyögte az édes lyány: Tiéd! Tiéd! 
Versek
Szonettek