Bú kél velem...
Bú kél velem, bú jár velem,
   Ki ránt fel kebléből?
Adj egy rózsát, hű szerelem,
   Hajad szép fürtjéből.
Egy rózsát adj, hű szerelem,
   Bár tövises lészen,
Tán ha kínját elviselem
   Majd öröm vár készen!

Mért nyög, miért az esti szél
   Bokor ernyőjében?
Mért fürdik a rózsalevél
   Harmat hűs cseppjében?
Azért nyög, hajh, az esti szél,
   Mert én sóhajtottam!
Harmatcsepped, rózsalevél,
   Szememből ontottam!

Fészkén az árva fülmile
   Ha párját siratja,
S búját énekben zengi le,
   Lágyúl-e bánatja?
Ó zengenék ugy éneket
   Egyik éjről másra,
S bérczet, völgyet, fát, köveket
   Inditnék sirásra!

Szűn a zápor, s szivárvány ég
   Fenn sötét felhőken:
Vándorsorsom túlhalad még
   Borongós időken.
Adsz egy rózsát, hű szerelem,
   Bár tövises lészen,
Tán ha kínját elviselem,
   Majd öröm vár készen.

Versek