Az eljegyzetthez
Te, ki által vad ösvényem
   Kies kertet nevele,
Mit mivelsz most, szép reményem,
   Mit mivelsz lelkem fele?

Kertedben virágocskákat
   Szedegetsz-e, kegyes szűz,
Hogy örömnek bokrétákat
   Kedves áldozatúl fűzz?

Vagy talán könnyű láboddal
   Gyors rokkádat pergeted,
S csókra termett ajakoddal
   Énekedet zengteted?

Avagy édes sóhajtások
   Emelik szép mellyedet,
Mig szerelmes álmodások
   Szemleltetik hívedet?

Én pedig, óh drága lélek,
   Tudod-e mit mivelek?
Esküszöm, hogy néked élek,
   Valamig csak lehelek;

Esküszöm, s lángolva nézem
   Jövendőm szép mezejét,
Mellyen majd karodban érzem
   Istenek szerencséjét.
Versek