(Mint a földmivelő...)
Mint a földmivelő jól munkált földbe magot vet
     S várja virúlását istene s munka után:
Úgy a sírokkal felszántott földbe halottait
     Hordja koronként a végtelen emberiség.
És haloványon a dús, a szegény és a koronás fők
     Mennek alá, víg, bús, balga, mogorva vegyest.
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig