Keserű ének
Rövidre nyírnám a hajad,
 	mint egy vezeklő zárdaszűznek,
hogy engem láss csak és magad.

És megvakítnám a szemed,
 	ezt a két ledér éji pillét,
mely cifra lámpákhoz lebeg.

És hátrakötném a karod,
 	hogy csendesen magadba fordulj
és úgy feküdj, mint egy halott.

Akkor borulnék csak reád.
 	Halott szemed bús éjjelében
ragyogva ölelnélek át. 
Versek