A csöndesek
Némán suhannak, lengenek
A sugarak, az árnyak -

És hangtalan gyülemlenek
Kétség- és bánat-fellegek,
Vágyak, mik messze szállnak -

És múlt idők, tűnt emberek,
Jövők, mik majd szülemlenek,
Eszmék, mik tettre várnak -

S akik lakják a mennyeket,
A csillagok és szellemek,
Mind hangtalan, hangtalan járnak.
 
Versek