Kolibri szerelem
A zöld kolibri, a halmok királya,
Bolyong a fényes, a rózsás egen.
Mint üde szín, suhan a napsugárba     
Hogy kicsi fészke virágos legyen.

Idegen források fölött kóvályog,
Hol bambuszerdő suttog, mint szirén, 
Hol istenillatú vörös virágok        
Tárt kelyhén villog a napesti fény.

Majd egy aranyvirág ajkán terem 
S csókolja mézét oly szerelmesen,  
Hogy belehal, nem bírva ennyi kéjt el,
 
Te ajkadon, én édes kedvesem,
Kívánja lelkem, hogy így vesszek én el 
Az első csók varázsos parfümével. 
Versek
Szonettek