Egy schweitzi ifjú dala fegyverbe öltözött kedveséhez
Mi ez? mit lát a kétes szem?
   Kedves, kedves, te vagy?
Mint önti rezgő fényeit
   Fején a vas sisak!

Lebegve nyúlnak fel fehér
   S piros-szin tollai.
Együtt lebegnek gesztenyés
   Hajfürtjei velök.

Vállát pánczél borítja be,
   S szép keble díszeit.
Irigy pánczél, te nem hagyod
   Most látnom mint piheg?

De ah! viszontszép czombjait
   S kis lábát láthatom,
Melyet egyébkor a redős
   Lepel sarkig fedett.

Szép lány, te nékem olyan vagy
   Ez öltözet alatt
Mint a szép Éden ajtaján
   Az őrangyal vala.

Rettente a gonoszt, de a
   Jámborra nevete.
Igy szép szemed az ellenség
   Sergét; de reám nevet.

Ama dühödt csoport nyila
   Feletted sújtson el;
Csak a kis isten hév nyila
   Sebhedje szívedet!

Versek