Szent ének a halálról
<poem>
Halál

A halál az erdőben él.
Ha az embernek meg kell halnia,
Saját halála 
Hívja.
Ha kisgyerek hal meg,
Kisgyerek hangján szólal.
Ha pedig felnőtt hal meg,
Felnőtt hangján 
Szólal.
Alakja tarkaféle,
Szárnya mint denevérszárny
Suhog, csattog.
Táltos ember közelről
Tisztán látja.
Ha ki hallja hívását,
Így szólítja:
"Ha az én rokonom hal meg, 
Csak gyere közel hozzám!"
S ha csakugyan az ő rokonáért megy a halál:
Közel kerül hozzá,
Hogyha pedig másért indul,
Akkor őt elkerüli.

Forrás: Napfél és Éjfél, Finnugor rokonaink népköltészete, Képes Géza fordítása; Magyar Helikon, 1972.

Népköltészet