(Szerencsétlen...)
Szerencsétlen, igen szerencsétlen
Gyermek, mint keseregjem halálodat?
Hová hanyatlasz! hová hanyatlasz!
Szülédnek siradalmas záloga,
Büszke nemednek dísze reménye,
Nem fogsz Ősid szép birtokiban
Kormányt tartani, nem ural tégedet
Rhenusnak dagadott vize, habzata,
Sem fényes származatú férfiak
Közt nem látand aranyos s biboros
Öltözetben vig örömmel téged
A népes hatalmos Bruxella.
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig