(Huszonhatodik) Vigesimum sextum
Magis docte quam amatorie, magisque Musis quam veneri canitur. Kit egy gyémántkereszt mellett küldött volt a szeretőjének

azon nótára

1   Szentírás szerint is kereszt csak bút jegyez,
     Én kínaimat is jelenti bizony ez,
     Mert nékem oly nehez,
     Hogy szerelmem néked sok bánatot szerez.

2   De ha így végezte Isten, el kell tűrnünk,
     Minden szükségünkben néki könyörögjünk,
     Mert nincs hová lennünk,
     Ha segítségével nem lészen mellettünk.

3   De nézd ez kereszten három gyöngy függését,
     Nézhetdsze azoknak tiszta és szép színét,
     Mondd nékem értelmét,
     Ha eszedben vetted ennek megfejtését!

4   Gyöngynek a kettei jedzi személyünket,
     Az öregbik penig mi nagy szerelmünket,
     Ki mellé bennünket
     Keresztre függesztett Isten, mint két gyöngyet.

5   De mint hogy a két gyöngy szinte egyaránt áll
     Az öregbik mellett, egyik sem másiknál
     Alább vagy feljebb áll,
     Minket is egymástól válasszon csak halál.

6   Légyünk egyarányúk mi nagy szerelmünkben,
     Ne fogyatkozzunk meg egymásnak hívségben,
     Keresztviselésben
     Légyen együnk másért kész mindent tűrésben.

7   Vedd ezt is eszedben, hogy gyöngynek örege
     Vagyon felfüggesztve keresztnek végébe,
     Nincsen elesésbe,
     Amaz két gyöngy között függ szinte középbe;

8   Így mi szerelmünket mi se hagyjuk tőlünk
     Rágalmazók miatt elesni közülünk,
     Ám szóljon felőlünk
     Ki szinte mit akar, hiszen tiszta lelkünk.

9   Adék szeretőmnek egy gyémántkeresztet,
     Kire függesztettek három drága gyöngyet.
     Jelentvén ezeket
     Kérem, ne búskodjék, mutasson víg kedvet.
Versek