Az öregasszony
Mint hószínű gyertya, 
oltárra akasztva, 
oly tiszta, olyan szép 
az öregek arca.

Mint csöndbe kihúnyó 
zord, téli verőfény, 
úgy nyugszik az agg nő 
fáradt heverőjén.

Magzatja tovább szállt 
és vágya, ha csobban, 
halk, mint víz a rozzant, 
vén vízimalomban.
Versek