Anakreon XL. óda
A rózsák közt Cupido
Egy elrejtett méhecskét
Nem láta s a’ megcsipé.
 	Sebet kapott kezével
Repűl, kereng, mint őrült,
S nem szűnő jajjolással
Anyjához fut zokogva:
 	Jaj, meghalok, anyókám,
Lelkem tüstént kifújom,
Nézd, nézd, miként megkínzott
Egy kisded szárnyas sárkány,
Híják a gazdák méhnek.
 	Mond anyja: Hogyha néked
Csak egy kis méh fullánkja
llly érző kínt okozhat:
Hát, jó vadász, mikor te
A szíven lősz keresztűl,
Mint fájhat az, gondold el.
Versek
Ódák