A münsteri király
Lenyírták s erre nyomban
    bő lett a korona, 
fülét kissé lenyomta
    és már ekkoron a

nyomor csaholt e fülbe,
    hallotta eleget. 
A jobb kezére ült le,
    hogy kapjon meleget

s nehéz üleppel szurkolt. 
    Lent van, érezte, lent: 
mertmár alighogy úr volt,
    s a szerelem se ment.
Versek