83. szonett
Soh’sem szükségeléd hogy fessenek,
Azért nem is festettem arczod’ én;
Fölül álltál, vagy állni hittelek
Költők hiú, meddő dicséretén,
S azért alvám el hirdetésedet
Hogy önmagad mutasd minő csekély
A mai toll a mely csak emleget
Oly érdemet, milyen tebenned él.
S mi legfőbb dicsőségem volt nekem:
Hogy hallgaték: te bünrovásba irtad;
Szépséged’ én így nem becsmérelem,
Mig más, ki éltet vágyna hozni, sirt ad.
        Több élet él szép szemeid egyikében
        Mint mind a két költőd dicsénekében. 
Versek
Szonettek

en:Sonnet 83 (Shakespeare)
de:William Shakspeare's sämmtliche Gedichte/Sonett LXXXIII
fr:Sonnets de Shakespeare/83
ru:Сонет 83 (Шекспир/Гербель)