A magyarországi mezei szorgalom némely akadályairul/XII. Vásárok és egyéb henyenapok
Gondot adna akármely angol calculistának, csak nagyában is, kiszámlálni: mennyi temérdek néperőt emésztenek meg nálunk, csak magok a mi számtalan vásáraink. Én legalább azt hiszem, hogy ennyi erővel évenkint megregulázhatnánk minden tavainkat, folyóinkat, s azonkívül minden parasztkalyibát cserép alá vehetnénk.
  És vajon mit használnak a népnek ezen számtalan vásárok? Én úgy hiszem, semmit, sőt igen ártanak, mert a marhát nyilván olcsítják, s azonkívül számtalan rosszra nyujtanak alkalmat: s ha meggondolom, hogy Slavoniában nemcsak úgy, mint nálunk, egy-két nap tartanak a vásárok, hanem három s négy hetekig; s meggondolom rác és oláh népeink egymást érő henyenapjait, s hogy egy földművelő népnél gyakran egy-két naptul függ az egész esztendőnek szerencséje, megvallom, igen hajlandó vagyok az ily napokat népünk szegénységnek főokai közé számlálni.
  Igaz ugyan, hogy a kereskedőknek hasznos az, mikor gyakran többezer marha között fitymálódhatnak, valamint a nép is olcsóbban kap holmit vásárokon; de egy kis hasznocska a nagy kár mellett vajon hasznos-é? Somogyban egész télen alig van valamirevaló vásár, és éppen akkor megy ott legjobban a marhaeladás; mikor ellenben a vásárok előjőnek, szeszereg a gőbölös. - Attila reáparancsolt a hódolt görögökre, hogy a magyarok kedvéért vásárokat tartsanak; de hogy a magyarokra parancsolt volna vásárokat tartani a görögök kedvéért, arra nem gondolnám, hogy adatink volnának.
  Ami azt illeti, hogy az ily napok mulatságait némelyek igen hasznos béfolyásúaknak tartják a nép csinosodására nézve, tagadni nem lehet, hogy van igazság a dologban; mert az ily összeseregléseken csakugyan sokat hall, lát és tanul egymástul a nép, s kérdést nem szenved, hogy ily tekintetben nagyon fontosak és szükségesek a népmulatságok; de mindemellett mégis csak azt kell mondanom, hogy népmulatságokat nem afrikai karavánoktul, hanem a bölcs görögöktül kellene tanulnunk.