A Berek erdő
Fehér a hold, de gyászba borult
A Berek erdőn minden út.
Térdig járok az őszi ködben:
     Keresek egy falut.

Hol volt, hol nem volt... zúg az erdő,
Cikázik, hull a holdsugár –
Messzi fák közül idevillog
     A körösszegi vár.

Mérföldet lépek egy lépéssel,
Esztendők során hágok át:
Hej, Berek erdő visszajöttem,
     Itt jár egy vén diák!

Gázolok a nagy feledésbe,
Sarkam alatt sír, nyög a gyep,
Hej, Berek erdő, vadon erdő,
     Egy falut keresek!

Itt voltam elátkozott herceg,
Itt háltam a vad muharon,
Tizenöt évet itt aludtam
     Csipkés ravatalon.

Ázva-nótázva nőttem itt fel,
Most fáradt, fakó úr vagyok,
Elvesztettem a Berek erdőt,
     Az eget és napot.

Hej, őszi szellő, őszi szántás,
Hol itt a járás, hol az út?
Tizenöt évet átaludtam –
     Keresek egy falut.

versek