Paripámnak az ő színe fakó...
Paripámnak az ő színe fakó,
Szőre, mint a vert arany, ragyogó;
Paripámnak az ő neve Csillag,
Gyors a lába, mint a hullócsillag.

Hej szép lovam, hej jó lovam, fakó!
Hol az egyik lábadról a patkó?
Hadd vigyelek, lovam, a kovácshoz,
Azután majd vígy el a rózsámhoz.

Hej, tüzes a kovácsnak a szene,
De tüzesebb rózsámnak a szeme.
Hej, lágy a vas a kovács szenétől,
Lágyabb szivem a rózsám szemétől.
Versek
Petőfi Sándor
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig