(Gőthe-utánzó)
1          

Gőthének szereted magadat mondatni? Legyen hát!
     Csakhogy meg ne feledd: német az, és te magyar.

2          

Gőthe magából irt, holmit te utána leirtál.
     Szólj igazat kérlek, Gőthe, vagy árnya - mi vagy?

3          

Árnyék sem vagy egész, csak lába vagy és feje már nem,
     Egy vagyon, ami tied, s mindened, a lipeszárny.
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig