Őszben van a sziget
Fakó gyepét, kinlódó lombját,
Őszi virágát
Láttam ma a szigetnek
S fakó gyepét, kinlódó lombját,
Őszi virágát
Legény-volt, őszi szivemnek.

Nem vádolok és nem irigylek.
Immár hat évvel,
Hat ősszel megcsatáztunk
S mégis csak volt egy kis tavasznyi,
Kurta tavasznyi,
Kerülgető boldogságunk.

De, óh, mért nem kezdhetjük újra,
Újra és mindig
Regényét a szigetnek?
Fakó gyepét, kinlódó lombját,
Őszi virágát
Szégyenlem a szivemnek. 
Versek