(Sír a szegény Pere...)
Sír a szegény Pere,
Tüske ment lábába,
Nem mehet vigadni
Víg lányok sorába.
Maradt volna otthon,
Most nem keseregne,
Barna kenyeréhez
Könyvet nem keverne.
Felesége lenne
Bőgatyás legénynek,
Szűz pártája helyett
Főkötőt tennének.
De most az is búsúl,
Ő is sír hiába:
Vendég katonának
Minek járt nyomába.
Minek örült korán
Tarka keszkenőnek,
Hitegető szónak,
Cifra esküvésnek.
Verje meg az Isten
Mind a két világon,
Miatta fonnyad el
Szép fiatalságom.
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig