Népdalok és mondák (2. kötet)
MAGYAR NÉPKÖLTÉSI GYÜJTEMÉNY.

PESTEN,

NYOMATOTT BEIMEL JÓZSEFNÉL.

1847.

NÉPDALOK ÉS MONDÁK.

MÁSODIK KÖTET.

A

A KISFALUDY-TÁRSASÁG
MEGBIZÁSÁBUL
SZERKESZTI ÉS KIADJA
ERDÉLYI JÁNOS.

PESTEN,

MAGYAR MIHÁLYNÁL.

(Ivanics-örökösök könyvkereskedésében.)
1847.

ELŐSZÓ.

NÉPDALOK.

SZERELMI DALOK.
 Gyászos szivem érted kesereg
 Estve van már, estve
 A violát akkor szedik
 Drága gyöngy teremtés
 Nincsen apám, nincsen anyám
 Tripla szekfű, tripla majorána
 Szárad a bokor a tetőn
 Volt nekem szeretőm
 Csenke felöl fuj a szellő
 Jaj istenem, jaj istenem
 Jaj istenem, jaj mindenem
 Nagy Vácz városában nem sokáig
 A kit az én szivem szeret
 Boldog az a pillantás
 Ha meghalok, el ne temessetek
 Ha meghalok, csak azt hagyom
 Meghalok, meghalok (3)
 Három csillag van az égen
 Nincs nekem egyebem a rózsámnál
 Körül van Kassa kerítve
 Ne szeress, ne szeress (1)
 Ne szeress, ne szeress (2)
 Az a kislány férjhez akar menni
 Csak az nekem keserves
 Nem voltam én addig beteg
 Zöld halomnál zug a malom
 Nem fogom én ezt az urat
 Verd meg uram, azt az embert
 Kilencz hete, mióta itt halászok
 Én vagyok az, a ki voltam
 Ha én aztat tudva tudnám
 Hogy ha én azt tudhatnám
 Azért hogy egy kicsit ragyás
 Haja, haja, hajnal akar lenni
 Kecskeméten egy almafa
 Beteg a szeretőm, ágyban fekszik
 Beteg a szeretőm, szegény
 A kertemet felszántottam
 Felső-nyéki hegy alatt
 Esik a hó, engem belepett
 Ha te elmégy, én is el
 Árokparton szól a harismadár
 Jaj de fázom egy ingvállba
 Czo fel! édes deresem
 Elment, elment az én párom
 Felülről fuj a szél
 Megcsipett a bögő
 Kis kutya, nagy kutya
 Kanálisból jön a hajó
 Ha szeretőm ugy szeretne
 Ha eszembe jön a minap
 Mély a Dunának a széle
 Nem vagy legény, nem vagy
 Az én szivem tárva nyitva
 Szeretlek galambom (1)
 A ki a rózsáját igazán szereti
 Maris, Maris, magyar Maris
 A Tiszából a Dunába foly a víz (1)
 Csendes patak folydogál
 Ehol jön az este
 Akkor jöjj el hozzám, mikor mondom
 El kell menni, el kell menni
 El kell menni, masírozni
 Szerettelek, nem kellesz már (2)
 Esik eső, látom én azt
 Amott egy kis patak csereg (1)
 Mentem a Zöldfába
 Árva az a madár
 Azt gondolod, kapok rajtad
 Árok, árok, be mély árok
 Csodálom az ollyan szivet
 Virágzik a kökényfa
 Más a veréb, más a fecske
 Szeretlek galambom (2)
 Az a leány nem magos
 Ha tekintem ügyemet
 A szerelem egy kaloda
 Szép az élet az erdőben ide ki
 Én nem tudom, mi a bajom
 Félre bánat, félre bú
 Uj tordai kerek erdő
 Amoda van egy kis kerek erdő
 Nem ettem még ma egyebet
 Leányom, leányom, mi a bajod
 Meg akarnám én azt tudni
 Zavaros a Duna, nincs tisztogatója
 Édes anyám nevelt fel engemet
 Kedves babám, itt a kezem
 Meguntam én magam lenni
 Zöld erdőben, zöld mezőben
 Zöld erdőben, sík mezőben
 Elmehetsz drága madár (1)
 Elmehetsz drága madár (2)
 Engedj meg drága madár
 Kasznár, ispán, diák is
 Fekete sás, fehér üröm
 Tisza partján nem jó lefeküdni
 Üveg az ablakom nem réz
 Nyisd ki babám, ablakidat
 Nézz ki rózsám ablakodbul
 Volt háromszál rozmaringom
 Azt gondoltam, mig csak élek
 Jaj lelkem, jaj kincsem
 Lassan foly a Tisza
 Csodálkozom drága kincsem
 Bolond volnék, ha busúlnék
 Szép leány volt Ireghben
 Túl a hegyen, Tótországon (1)
 Volt szeretőm szép de hamis
 Ne higy, pajtás, a lány mézes szavának
 Jaj de édes ez a méz
 Kukoricza szára
 Van kökényfa, de nincs rajta (1)
 Mikor viszi a kis lány a vizet
 Van én nekem szép szeretőm, de
 Gyere be rózsám, gyere be
 Ne hajts a mendemondára
 Vigyázz babám, magadra
 Én is voltam, a mi voltam
 Szeretőm igaznak látszik
 Szomorú hirt hoztak nekem nem régen (1)
 A péczeli piaczon
 Ágas bogas a diófa ága (1)
 Ősszel szokott a fecske elmenni
 Rózsa, rózsa, elmész tőlem
 Szegény legény, jól meggondold magadba
 Szerelem van minden fűben
 Istenem, országom
 Már ha elmégysz, édes rózsám, kivánom
 A cseresznye veressel bimbózik
 Esik eső gyalog útra
 Ha engem elvennél
 Mikor én kis gyerek voltam
 Az én hazám város volna
 Haja! haja! haja! haja!
 Kukurikol a kakas
 Nem leszek én többet diák
 Száz a legénynek a hiti
 Csaplárosné, gyujts világot
 Haj rózsa, rózsa, piros vagy
 Itt hagynám én ezt a várost
 Czinkotai biró
 Kis kertemben szőlőtőke, vinyege
 Szerettelek rózsám, nagyon
 Szól a toronyban a harang
 Este felé fú a szellő, hívesen
 Este van a leánynak
 Az allári sik mezőben
 Vagyok ollyan legény, mint te (1)
 Szerettelek, rózsám, eleget
 Te voltál szeretőm, te, te
 Nem szeretem az uramat
 Kisütött a nap sugára
 Gyöngy élete a leánynak
 Az a derék legény házasodni akar
 Ágas bogas a diófa ága (2)
 Házam előtt bajor tőke
 Végig mentem a kazai temetőn
 Nem kell nekem sok szerető
 Lány voltam én, vagyok is
 Inkább fekszem a lány mellé
 Végig mentem az asszonynak az udvarán
 Ne higy a legénynek
 Hozd ki kocsisom, a paripámat
 Jaj be sokat, jaj be régen
 Kék én előttem a kötő
 Szerettelek esztendeig
 A nyárádi utcza benőhet pázsittal
 Haragszik a rózsám anyja
 Édes anyám vétke, nem a másé
 Szomorú a kis pacsirta
 Elment, elment piros édes alma
 Már mi nálunk igy köszönnek (1)
 Duna mellett van a házunk
 Micsoda falu ez, be fakó?
 Már én nem beszélek nagyon
 Az én szeretőm olly szent volt
 Könnyü szeretőt tartani
 Régen volt, soká lesz
 Berencs felől jön egy terhes felhő
 Az én uram kevély katonácska
 Falu végén verbuválnak
 Most jövök Aradrul
 Azt mondják: nem adnak
 Elvetettem majoránát
 Vetettem violát, várom kikelését
 Vetettem violát, de ki nem kell
 Házasodtam ― be rosz fajta
 Csak egyszer voltam szivem, nálad
 Ujvárosi kerek tóba
 Ángyom asszony leánya
 A Vág felől szellő támad
 Verd meg uram, azt a szivet
 Piros czipő, piros pántlikára
 Le van a szivem lánczolva
 Mikor megyek Erdélyország felé
 Tisza partján nevekedtem a nád közt
 Hej Katiczám, Katiczám
 Addig éli a leány világát
 Megkötötték nekem a koszorút
 Mariskám, Mariskám! eszem a szemedet
 Vagyon nekem szeretőm szép csinos
 Cseresznyefa pirosat virágzik
 Várj gonosz, várj gonosz
 Azt gondolom eső esik (2)
 Anyám, anyám, édes anyám
 Annyi nekem az irigyem (1)
 Nincs minden embernek udvarába kútja
 Adjon isten pajtás, neked egészséget
 Viz alá, viz alá
 Három éjjel nem aludtam egy órát
 Porzik a szombati utcza
 Két út van előttem
 Három út előttem
 Szivárványos az ég alja
 Uczu, uczu, uczu már
 Az epreskert alja fel van nyesve
 Uczu bizon! lakodalom
 Könnyű apró halat fogni
 A mi engem vidámított
 A Tisza, a Duna zavarodik
 Kerti fán csörög a szarka
 Foly a Duna zavarosan
 Elmentem én a kocsmába
 Erdő, erdő, de magas vagy
 Kidölt a mandola
 Megizentem az édes anyámnak (1)
 Vezekényben, meg Átányban
 Csúszik szürke lovam
 Én már azt teszem
 Nincs édesebb, mint a méz
 Elmenek én más felé
 Monostori sürű berek
 A csikósnak jól van dolga
 Kocsmárosné, gyujts világot
 Nincsen kedvem, elvitte a gólya
 Nincsen kedvem, mert a fecske elvitte
 Minek nekem ez a város
 A toronyra szállott a sas
 Hogy tarlót kaparni
 Porzik a berényi utcza
 Te voltál szeretőm, nem más
 Végig mentem a temetőn
 Jaj istenem, mi lelt engem
 Retteg pej paripám
 Hótul fehér a gyöngyösi hegytető
 Zöld a kökény, majd megkékül (1)
 Zöld a kökény, majd megkékül (2)
 Esik eső a haraszton (1)
 A csillag, a csillag az égen jár
 Elmennék én ti hozzátok estére
 Amott jön egy legény
 Szomorú hirt hoztak nekem nem régen (2)
 Tiszta lisztből sül a kalács
 Iczi piczi tarka kakas
 A templomra sütött a nap
 Ne vesd ki szivem szivedből
 Ne nézz babám a szemembe
 Addig a lány szép rózsaszál
 Amott kerekedik egy fekete felhő
 Az én rózsám aprókat lép
 Két bőre van a czigánynak
 Ritka rendet vágtam
 Szép a fekete bárány
 Sikolt, rikolt a sarkantyu
 Ha én aztat tudnám
 Esik eső karikára
 Jár az ökör, jár a járom után
 Nincsen nekem jobb tanyám (1)
 Terem, terem, terem, terem
 Két kerekű kordén járok
 Hazám, hazám édes hazám
 Széles viz a Duna (1)
 Széles viz a Duna (2)
 Bárcsak hamar estve lenne
 Mi, mi hát az a szerelem
 Édes falum határa (2)
 Oh én kedves feleségem
 Elvitte a viz a pallót
 Szerelem, szerelem, átkozott gyötrelem
 Kocsmárosné arra kérem kendet
 Annyi nekem az irigyem (2)
 Engem hívnak szerelmesnek
 Busultam én, busulok is
 Ki az urát nem szereti
 Voltam csikós, voltam gulyás
 Isten adta kis barnája
 Majd elmegyünk rózsám, Komáromba
 Kicsin falu, fehér ház
 Már ezután két szeretőt tartok
 Dudariak nem élhetnek
 Nézd, amoda cserfa zöldül
 Jöjj ki rózsám, az házadból
 Én vagyok a hetyke kis legényke
 Karalábi nem gyökeres
 Adtam is, adok is
 Szeretőm járása
 Vagyok ollyan legény, mint te (2)
 Hogy ha elmész bujdosni
 A csetényi hegy alatt
 Négy ökröm van eladó
 Medi néném, csak az a kérésem
 Hitvány legény vagy te, pajtás
 Az eső is esik
 Zöld erdő szállásom
 Egyik utczán végig megyek én
 Honnan jöttél rózsám
 Megy a kis lány a templomba kényesen
 Hármas levele vagyon az epernek
 Szeretlek, szeretlek (2)
 Azt ne gondold, hogy igy élek
 Egymást szeretőknek kedvök lehet
 Rózsám, ha szeretnél
 Négy ökröt adtam egy lóért
 Haj alá, haj alá!
 Azért hogy én szegény vagyok (1)
 Ne nézz rám, ne nevess
 Nem engedik azt az egek
 Ez a csepi utcza
 Hej a csepi utczán foly a viz
 Kinek van, kinek van (1)
 Engem szerettél
 Megfogadtam istenemnek
 Nem aludtam csak egy szikrát
 Ha meghalok, vajjon hová temetnek
 Még akkor nekem igértek
 Három éjjel nem aludtam
 Az én galambomnak parton van a háza
 Fáj a szivem, sir a szemem
 Én csak egyet szeretek
 Siroki erdőben
 Soha sem cselekszem
 Ne haragudj rózsám azért
 Nem szerettem az életben, csak egyet
 Isten hozzád, szép kedvesem
 Veszek neki csizmát, pirosat
 S ej Tisza, Duna tinta vóna
 Vörös bársony süvegem
 Nem jöttem volna én ide (2)
 Hej a toronyra sütött a nap
 Kertem alatt a Berettyó folydogál
 Nyári virág téli idő
 Nincs édesebb a hevesi dinnyénél
 Ez a szemem, ez az egyik
 Lehajtom fejemet
 Ki nem kap a házasságon
 Szintelen, szintelen
 Sárga csikó, selyem nyereg
 Tudtam én azt, tudom is
 A sarlai legények
 A gallyai faluvégen
 Ellopták szívemet, jól érzem
 Hej! érik, érik a cseresznye
 Piros alma gömbölyű
 Szerettelek, szeretlek is a míg élek
 Isteni kéz maradványa
 A mig élek, mindig bánom
 Megszólal a kakuk madár
 Hangicsál a fülemile a zöld ágon
 Nagy-Váradnak nem fáradnak
 Gyönge virág, gyönge szűz
 Nincs faloonkban ollyan legény
 Ó be parányi kis csupor
 Gyászba borúlt gondolatim szünjetek
 Panaszolom szeleknek
 Gyönge nád, gyönge nád
 Elmenek, elmenek, el is van vágyásom
 Most gyüttem én Gyuláról
 Zöld levelű gyöngyvirágszál
 Czirkasz kendőm szögre van
 Ritka búza, ritka rozs
 Most akadtam egy korcsmára
 Haragszom az ollyan szóra
 Fekete pántlikám
 A válás órája
 Este virágzik a repcze
 Volt szeretőm kettő, három
 Arra alá vörös az ég
 Nem bűn a lányt szeretni
 Gyerünk szép rózsám, ketten sétálni
 Kinek nincsen szeretője, babája
 Szeretnék egy szépet, tiszta szivből
 Árva vagyok, árva lettem (2)
 A kis leány sütni akar
 Lám megmondtam, hogy ne szeress
 Te kis leány, el ne bizd magadat
 Arra alá foly a viz szaporán
 A sümegi városvégen
 Elmehetsz drága madár (3)
 Van kökényfa, de nincs rajta (2)
 Piros kukoricaszár
 Szeretem én magát nagyon (2)
 Felülről fordított a szél
 Nekem is volt szép szeretőm
 Cserebogár, sárga cserebogár
 Kuku, kuku, kukucskám
 Fekete városban fehér toronyBORDALOK.
 Ez a pohár bujdosik
 Oh be sok hal terem a nagy Balatonban
 Megvirrad még valaha
 Még azt mondják a kapások
 Ropog a hó a láb alatt
 Hej be derék vigan lenni
 Rezes pinte, csutora
 Elkopok én, attól kell félnem
 Egyszer egy barát azt mondta
 Összetöröm magamat
 Rontom, bontom testem csontom
 Nosza legény, a tánczba
 Bevont házban a vigadás
 Töltsd tele pajtás, poharam
 Mulik mint az árnyék, az élet
 Tust iszik a gazda kedves vendégeért
 Szőlőtőke szőlőmagnak ez a jó levecskéje
 Méltó a szerencse áldomásra
 Kedves jó barátomPUSZTAI DALOK.
 Este van a lovam nem lát
 Csikós vagyok a pusztába
 Hozz bort kocsmárosné
 Elment Bandi lovat lopni
 Nincsen nekem sok kincsem
 A búszerzői csárdában
 Juhász legény, szegény juhász legény
 Czifra szűröm Veszperémbe vettem
 Andorka kincsem
 Meghalt a juhász
 Az én lovam száz talléros fakó
 Kőfal van itt, nem kerítés
 Általmenék a lévai piaczon
 Megfogatott a nemes vármegye
 Szegény legény vagyok én (2)
 Van paripám takaros
 Valamennyi juhász bunda
 Állj meg, Jancsi, itt előttünk
 Ha kel az ég szép hajnala
 Beszegődtem Tarnócára juhásznak
 Az alföldnek sík mezején
 A Tiszából a Dunába foly a víz (2)
 Sir az egyik szemem, a másik könyezikGUNYDALOK és KOMOLYNEMÜEK.
 Nyomorúság az életem
 Tanuld asszony, az uradat megbecsülni
 Nehéz tudni czélját, végét
 Sirathatom, a mik rajtam estek
 Jaj nekem szegénynek
 Gyászos az életem
 Ázsiából jött dicső eleink
 Ollyan fürge, mint az ürge
 Ifju varjú keresztről
 Nincsen nekem semmi bajom
 Nincsen nálunk ollyan asszony
 Félre párta! nem kellesz
 Megdöglött a Jani lova
 Megholt feleségem
 Csötörtökön mult egy hete
 Ne maraszszuk! elmehet
 Csizma dámát nem illet
 Édes anyám! adj tisztát rám
 Honnét jöttél? Debreczenből
 Az ujdon uj policziát
 Most izentek Komáromból
 Ej Bukovár, Bukovár
 Majd eljön már a durva tél
 Feleségem, hallgas
 Minek az a pörge kalap
 Picze Zsuzsi zöld uborka
 Piszke Juli szép leány volt
 Uczczu penna, kalamáris
 Fehér czipó, szalonna
 Rába mellett mi történtTÖRTÉNETI, NEMZETI DALOK.
 Gondom nekem jó nagy isten
 Néhai való jó Mátyás király
 Már az magyar nemes sereg
 Azt mondják, hogy nem illik
 Mustafa, Karafa és az akasztófa
 Én vagyok a magyar gyerekIRÓKTUL.
 De mit töröm fejemet
 Vigan élem világom
 Estve jött a parancsolat
 Ha bort iszom, vidám vagyok
 Nem adott az isten nekem nagy palotát
 Hej juhászbojtár, hol a juh
 Sirtál anyám, egykor értem
 Messze fénylik a Balaton
 Az én kincsem noha szegény
 Minap a kertbe jártam
 Vigan foly a csermelye
 A ki szeretőjét igazán szereti
 Hej violám, szép violám
 Fogy már a nap melege
 Mély a Duna közepén
 Erdő nincsen zöld ág nélkül
 Szülő földöm szép határa
 Hej csicsergő kis madár
 Szép virággal kerted tele
 A szép magyar legény beteg
 Virágos kert ajtajánál
 Szombat este tiz az óra
 Bort ittam én, boros vagyok
 Kimentem én a szölőbe
 Forráskutnál juhászbojtár
 Ki vagyok én, mi a nevem
 Viola, kék violaszál
 Hajnalodik, harmatozik
 Kicsin a lány, nagy a gondja
 Liliomszál, tulipán
 Falu hosszat, és széltében
 Anyám mondja: válaszsz, fiam
 Melly világos szép este van
 Mariskának bús a szive
 Álmodom én, nem aluszom
 Kis rózsa, szép rózsa
 Ez a csárda nevezetes
 Vicza lelkem, hova sétálsz
 Hortobágyi pusztán fu a szél
 Tisza partján van egy hajó kikötve
 Távol látok két csillagot egymástól
 Magyar leány az én rózsám
 Azt gondolta egy kis leány
 Fáj a szivem, majd meghasad
 Erzsi, hozzám begyes vagy
 Megkövetem a tens nemes vármegyét
 Hortobágyi korcsmárosné, angyalom
 Télen, nyáron pusztán az én lakásom
 Kinyilik majd a tavaszSZÉKELY DALOK.
 Vörös dió levele
 Barátim, pajtásim
 Csíkszék közepében
 Nemerének hideg szele
 Az az igaz székely leány
 Jaj be szennyes a kendője (2)
 Ha én rózsa volnék (2)
 Átilla, Lehel, Árpád
 Jaj az én életem e világon immár
 Három széki czedele
 Már angyalom, isten hozzád
 Szaladj kurucz, jő a német
 Csíki tarka tarisznya
 Köszönjük meg a gazdának
 Kapu előtt a szekér
 Azt hallottam rózsám
 Már ezután többet járok
 Nem jöttem én gyalog ide
 Szőke kis lány jár utánam sírva
 Kis kertemben egy kis fa van
 Fel-Csik nagy bánatja

MONDÁK.

 Az ördög, és három tót fiu.
 A grófkisasszony.
 A szóló szőlő, mosolygó alma és csengő baraczk.
 A három pomarancs.
 A két legkisebb királygyermek.
 A láthatlan juhászfiu.
 A három királykisasszony.
 A három testvér.
 Három becses dolog.
 A kis tátos.
 Hamupipőke.
 A koldus ajándéka.

NÉPDALKÖLTÉSZETÜNKRŐL. (Értekezés)

I.
II.
III.
IV.

TARTALOM.

SAJTÓHIBA.

Függelék.

A dalok vidékei.
Első kötet.
Második kötet.

Mondák
Népköltészet