Elindulok hosszu utra
Elindulok hosszu utra,
Kiről, rózsám, ne várj vissza;
    Hosszu utnak mennyi pora,
    Szívemnek annyi bánatja.

Árok előtt nőtt czédrusfa,
Nem vétettem neked soha,
    Ha én vétettem valaha,
    Megbocsáss nekem, rózsafa.

Ékes madár, be elhagyál,
Békeséges utakon járj;
    Csendes folyóvizet igyál,
    Rózsám, rólam gondolkozzál.

Én nem bánom, élj kedvedre,
Csakhogy meg ne bánd végtére,
    Nem élsz még mindig kedvedre,
    Még bú is szállhat szívedre.

                                                  Vásáros-Namény.
Népköltészet