Handabasák
Handabasát neki a nyavalyásnak: régi betegség
     Bántja fejét, s gyomrát, vess neki handabasát!
Handabasát neki, hogy zavaros feje ostobaságtól,
     S hogy szive megromlott, adj neki handabasát!
Handabasát neki hogy mérgében szinte megőrűl,
     Hogy nem tud, bár kész, ártani: handabasát!
Handabasát neki hogy nem szégyenl verseket írni.
     S hogy cudarok minden versei: handabasát!
Handabasát neki, hogy minden jámborra haragszik,
     S hogy minden rosznak pártosa: handabasát!
Handabasát neki, hogy némuljon örökre s a szégyen
     Ölje meg őt s minden bűneit, handabasát. 
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig