Lollihoz
Lolli! deli kellemiddel
     A rózsára homályt vetsz,
S szívégető szemeiddel
     Belém ezer tőrt nevetsz.

Szebb vagy te, mint a szép Hébe
     A Dörgő lángölében,
Szebb, mint a szép Erycene
     A kellem bájövében.

Képed szelíd vonásiban
     Szerelmek nyíladoznak.
Tested minden mozgásiban
     Tündérek múlatoznak.

Szép, mikor édes éneked
     Szirénhangja zengedez,
S angyali érzékeny szíved
     Harmoniát ömledez.

Szép, mikor pihegő kebled,
     Mint egy galamb, epedez,
S lankadó nefelejcs-szemed
     Harmatgyöngyöt görgedez.

Szép vagy te, mikor csintalan,
     Mint könnyű Zephyr, játszol,
S titkaidról vigyáztalan
     Le-lereppen a fátyol.

Szép, mikor a gerjedelem
     Andalodásba merít,
Szép, mikor a szűz szemérem
     Bíborlángszínbe borít.

De Lolli! a test szépségét,
     Hidd el, csak úgy imádom,
Ha a szép lélek épségét
     Tiszta kebelbe látom.

Ha angyali leplegidben
     Angyali szív verdegél,
Nemes tűz ég ereidben,
     S lelked a porból kikél. 
Versek
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig