Báró Wesselényi Miklós, az atya
Kétled-e, hogy lelkünk él, vándorol? Ott fene Cato
    S lágyszívű Brutus, itt Weselényi valék.
Erdély, szűnd keseregni fiad, nem holt el az; él még,
    S hős lelke a régi fényre deríti Zsibót.
Versek
Epigrammák