A kis leány dala
A madárka csendesen
Alszik a kis ághegyen,
Alszik a kis méhsereg,
Rózsaölben szendereg.
A szellőcske veszteg ül
Tó vizén elszenderül.
Én átkozva sorsomat,
Nem találom nyugtomat.
Mert a szív, e kis gonosz,
Mindig fel-felostoroz.
Barna ifjú! szívedet
Már én tőlem visszavedd,
És helyette nyugtomat
Mindjárt, mindjárt visszaadd.

versek