A bahcsiszeráji forráshoz
Élő víz, szerelem forrása!
Két rózsát szakíték neked. 
Zúgó habod hangos sirása 
Oh, mint elbüvölt engemet. 

Hüvös harmattal meglocsolja 
Ezüst porod a forró orczát; 
Mormolj, mormolj tovább is, mint ma, 
Beszéld elmúlt napok folyását. . . 

Oh szerelem, oh köny forrása! 
Távol földről jöttem feléd: 
Tauris hirét habod kiáltja, 
De Móriáról mit se hallék . . . 

Vagy Mória már és Szaréma
Ime hárem-falak között 
Emlékezetből is kihalva? 
Képök csak álomból szövött?! 

S őket sötétes éjjelente – 
Borongva, mint eszményeit – 
Csak a művész képzelme szülte, 
Zaklatva: fesse képeit?!

(1824)
Versek

ru:Фонтану Бахчисарайского дворца (Пушкин)