Boldogságot ohajt...
Boldogságot ohajt, ó boldog Rabula, néked
     Dalra-fakadt Múzsám Tolna vidéke felől:
Bús örömet, beteg épséget, s elavúlt rossz két garasossal
     Nagyra dagadt erszényt, s egy guta-csapta zsebet.
Jéggé vált keblet, melytől a lányka szaladjon,
     Térdig ronda szakállt, borzasat és vöröset,
Melynél a taplót meggyújtani gyenge dolog lesz;
     S melyből végre kötélt fonni nyakadra fogunk.
Ámde, hogy e pompás örvendésemre elájulj:
     Élj nagy kínok közt százezer évi halált!!!!!!!!!
Versek
Vörösmarty Mihály
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig