Hélas!
Meghemperegtem minden vágyba lent 
s lant lett a lelkem, min a szél zenél. 
Ezért veszett el, ami bennem él, 
kemény hitem s tudásom is, a szent.

Most életem elfirkált pergament, 
amelyre egy ünnepnapon sekély 
dalt írt a rímes, könnyű szenvedély 
és az egésznek titka tönkrement.

Járhattam volna egykor fénybe, szép 
ormon, dalolva téged, tiszta élet, 
hogy megbűvöljem az Isten fülét.

Elmúlt e kor? Varázsvesszővel épp 
csak érintettem a mesét, a mézet — 
és árva lelkem kincse semmivé lett.
Versek
Szonettek

en:Hélas!
ru:Hélas! (Уайльд/Николаев)