94. szonett
Ki senkinek sem árt, bár árthata,
Roszat tehetne, mégsem teszi meg,
Mig mást megindit, mint a kő maga
Mozdúlatlan s a csáb iránt hideg:
A lét kincsével jól gazdálkodik,
És méltán birja ő, mások pedig
Csak arra jók hogy parancsát tegyék.
A nyár virága: a nyár dísze, bár
Csak önmagának nyilik s hervad is;
De ha megrágja rothasztó bogár:
Különb a legsilányabb gaz s tövis.
        Édesbül lesz a méreg; líliom
        Rothadva rondább mint akármi gyom. 
Versek
Szonettek

en:Sonnet 94 (Shakespeare)
de:William Shakspeare's sämmtliche Gedichte/Sonett XCIV
fr:Sonnets de Shakespeare/94
ru:Сонет 94 (Шекспир/Гербель)