Fabian dei Franchi
Csöndes terem és lomha árnyalak, 
holtak futása, az ajtón merész 
szemmel legyilkolt testvéred benéz 
s a szellem ujja éri válladat,

páros viadal a fenyér alatt, 
fojtott nyögés, vér, csorba kelevéz, 
tekintet, mely mint a bosszú s a vész — 
mind nagyszerű volt — ámde vágytalak

én többnek látni! ahogy a bolond 
gúnyolja Lear királyt és ő bolyong, 
hogy Romeo unszolja lágyan új

csókokra kedvesét és hogy csalárd
tőrét kirántja a hitvány Rikárd —
te trombita, mit Shakespeare szája fúj!
Versek
Szonettek
en:Fabien Dei Franchi: To My Friend Henry Irving