Klorinda
1.	
Gyenge Klorinda
Hűs kikeletben
Egy szép ligetben
 	Fel s alá jár:
Siess, Dorindó!
Szívét epesztve,
Kezét terjesztve
 	Csak reád vár.
2.	
Megjött Dorindó;
Egy kis bokorban
Hajnali korban
 	Leültek már.
Nyugszik Dorindó,
Igen sietett,
Sokat igetett,
 	Hallgat a pár.
3.	
Kezdi Klorinda:
Pásztor, hol jártál?
Kivel tréfáltál?
 	Engem elhagysz:
Hamis Dorindó!
Mintha nem tudnám,
S nem tapasztalnám,
 	Mással mulatsz.
4.	
Ne hidd, Klorinda!
Mezei nimfám,
Édes báránykám!
 	Mert ez a szív,
Esküszöm Pánra,
A nagy istenre,
Égre, tengerre,
 	Tehozzád hív.
5.	
Lator Dorindó!
Ott a fenyősben –
Vagy a füzesben,
 	Nem tudom már –
Idegen társsal
Eperjet szedtél,
Vígan nevettél –
 	Csak tagadd bár.
6.	
Nem úgy, Klorinda!
Kivel sétáltam,
Akit imádtam,
 	Nem földi kép:
Hanem istenség,
Nagyobb náladnál,
Szentebb náladnál,
 	De nem oly szép:
7.	
A szűz Diána
Vadat kergetvén,
Sokat megejtvén,
 	Egy kanhoz lőtt:
Aztat nyomozván,
Az erdőt járta,
Fel nem találta,
 	Énhozzám jött.
8.	
Ha úgy van, pásztor,
Igen követlek,
Megint szeretlek,
 	Mint hű nimfád:
Keljünk, Dorindó!
A nyájt elhagytam.
Sokat mulattam,
Isten hozzád!
Versek