Pusztulás
<poem>
A fehér tó fölött
tovaszálltak a vadmadarak.
Csillagainkból jeges fuvallat árad estelente.

Sírjaink fölé
az éjszaka széttört homloka hajlik.
Mi tölgyek alatt ringatózunk, ezüstcsónakon.

A város fehér falai folyvást zengenek.
Ó, testvér, tövisív
alatt kúszunk mi, vak mutatók, az éjfél felé.

Versek