V. S.-né emlékkönyvébe
Tudom: mint boldogítod férjedet;
De szinte kívánnám, hogy azt ne tedd,
Ne olyan nagy mértékben legalább.
A fájdalomnak csalogánya ő
S mióta boldog, hangja ritkán jő...
Gyötörd, hogy halljuk édesbús dalát.
Versek
Petőfi Sándor
Magyar irodalom 1772-től 1849-ig