Dalocska (Oscar Wilde)
Nincs aranyom, amit 
hét sárkány silbakol,
szegény a pásztor itt 
és üres az akol. 
Nincs gyöngyöm, rubinom, 
ékíteni nyakad, 
de sípomon finom, 
lányhívó dal fakad.

Törj nádat énnekem,
kérj tőlem éneket
és pásztorénekem
elbűvöl tégedet.
Mert szebb vagy, drága, szebb,
mint liliom-kehely
s édes vagy, édesebb,
mint ámbra és a tej.

Mit félsz, kedves babám? 
Nem él már Hyacinth, 
halott, halott ma Pán, 
többé nekünk nem int, 
szarvas-faun idegen 
a sárga lombba már, 
olajfaligeten 
csókos isten se jár.

Hylas se futja most 
a régi tájakat 
és a rózsás-pirost, 
nem kéri, szájadat. 
Nincs, nincs ivor dryád 
hol fönn a domb tetőz. 
Komor, ezüst nyilát 
búsan veti az ősz.
Versek