A halálhoz (Sonkoly Béla)
Halál, halál, lejáratott az ember,
Már csak evickélsz a könny-tengerén.
A hős halála elcsépelt regény,
Ma pompákat halottaknak ki rendel?

Halál, halál, lejáratott az ember,
Király voltál s mi vagy ? - vágólegény,
Sem éjszakád, sem ünneped, szegény,
És részegen tócsákban ér a szender.

De te szédíted a kéjt végtelenbe,
Te szórsz mesét, ha tűn a naplemente,
S ragyogsz minden kis őszbe bánatot.

A szenvedőnek álma vagy s a béke,
Te űzöl embert tudni: mi a vége,
S az életet, ha újult, te adod.
Versek
Szonettek