Madonna (Kaffka Margit)
Recseg a szálfa, izzik a szőnyeg,
Zúg a kiáltás, a lárma vad.
A halmon - a seikh sátora lángban.
Jaj, szerte-sikoltoz az asszonyi had.
És áll a nagyúr ott hangjaszegetten,
És nincs ki bemenjen nincs ki segítsen.
- Szunnyad a seikh kisfia benn.

Az anyja alélt már rabasszony ölében,
Sok udvari szolga szepegve buvik.
De ott... a csoportbul egy szerecsen asszony
Kitör és rohan az égő kapuig.
Már benn van...! Kihozza, megmenti a dajka!
Ég óvja! Legyen az Alláh keze rajta!
- Szunnyad a seikh kisfia benn.

Recseg a szálfa, izzik a szőnyeg,
Némul a jaj, szó ajkho' tapad. -
Nézzétek, ott van! Keblin a gyermek!
Sistergő, üszkös gerincfa alatt.
Keblin egy gyermek - takarva rongyba
Az ő kis férge, - szolgaporontya ...
- Szúnyad a seikh kisfia benn.

Ott áll. Feléje szitok, üvöltés,
Felemelt öklek erdeje száll.
Köntöse szélin tűzkígyó surran,
Nincs út előtte, mögötte halál.
Igy - lángtul övezten, fiára hajolva,
Vérszin glóriában a fekete Madonna...
- Már szunnyad a seikh kisfia benn. 
 
Versek
Kaffka Margit