Kozák bölcsődal (ford. SZ. E.)
Aludj, édes, te drága kincs – 
     Trilli-tralli-lá!
Rád halovány sugarat hint 
     A bús holdvilág. 
Majd mesélek s vele egybe 
     Lesz majd játszi dal – 
Aludj, édes, hunyd szemed be, 
     Haju-haju-haj !

Kövek közt a Terek habja
     Zúgva hirdeti, 
Hogy a csecsenc ránk akadva	
     Lándsáját feni. 
De apád vén katona ám, 
     Megedzé a baj, 
Aludj békén, édes babám, 
     Haju-haju-haj !
	 	 
Megnősz s a világot akkor 
     Majd megismered, 
Kengyelbe hágsz, kardot markol 
     Bátran majd kezed. 
Nyerget hímzek szép selyemmel 
     A lovadra majd –
Édes fiam szenderedj el, 
     Haju-haju-haj !

Leszel vitéz és valóban 
     Kozák, hős legény, 
Úgy várom majd az ajtóban 
     Hazatérted én;
Mennyi titkos könnyet ejtek 
     Éjjel arra, jaj!
Aludj, édes, kicsi gyermek, 
     Haju-haju-haj !

Hogy foglak majd várni ott kint, 
      Éve önmagam,
Imádkozva nappalonkint,
     Éjjel nyugtalan...
Félek majd, hogy messze téged 
     Még elér a baj –
Aludj, míg a bút nem érted –
     Haju-haju-haj !

Szép szentképet adok néked 
     Én az útra majd; 
Imádkozz és azt a képet 
     Soha el ne hagyd;
S ha csatába mégy: anyádnak 
     Jusson egy sohaj –
Aludj, fiam, édes álmot –
     Haju-haju-haj!	 	
Versek

fi:Kasakan kehtolaulu
ru:Казачья колыбельная песня (Лермонтов)