A néptörténetből
Zsarnok űl a hősi nép nyakán,
Karja súlylyal fekszik a hazán;
Számüzetve
Benn a szent igazság,
Rabbilincsen
A dicső szabadság.

S tűr, sok évig tűr a hősi nép;
De türelme partjain kilép, -
Kél, s kelése
Tenger áradatja;
Vív, s vivása
Győzelmét aratja.

Börtönében már a zsarnok úr:
Égbe átkot szór, a földbe túr.
Mind hiába!
Köny nem árad érte;
Őt az Isten
És a sors elérte!

Vígad a nép, s győző dalja zeng;
Hő dalától honja visszareng:
Néptől áldva
Légy, oh szent igazság!
Üdvözölve
Te arany szabadság! 
Versek