A tölgyek alatt (Somlyó Zoltán)
Arany János emlékének

Ha most idejönnél és látnád a hóban
sötét kanyargással a vért olvadóban
a tölgyek alatt…

Ha most megismernéd a téli zimankót
és látnád a sorban elbiccenő mankót
a tölgyek alatt…

Ha látnád zokogva lehullni a nőket,
s a földből születni a friss temetőket
a tölgyek alatt…

A könnytől, a gyásztól elcsuklana hangod ─
eldobnád magadtól szelídszavu lantod
a tölgyek alatt…
Versek