Ragyogó nap
Kelj föl újra büszkén, ragyogó nap 
Mikor bősz gránátok táncba fognak, 
S a kék égen pacsirtadal.

Harsogj újra komor emberszózat: 
Mindenki a fegyverhez, rikoltsad, 
S a kék égen pacsirtadal.

Elég! Tűz! És szól szalvéra szalve. 
Fojtott átkok közül egy kacaj cseng, 
S a kék égen pacsirtadal.

Rajta! Mars előre, a mezőre,
Csak keresztül, drótsövényt letörve,
S a kék égen pacsirtadal.

Föl! Előre! Mars! Üvöltve harsan. 
Kannibálok bőgnek vak rohamban, 
S a kék égen pacsirtadal.
 
Miért némulsz, idegen golyó, mondd? 
Egy anya fiába merít az ólmod, 
S a kék égen pacsirtadal.

Sok fiú hull, és sok apa hull ma. 
De előre, ember, kell e munka, 
S a kék égen pacsirtadal.

Kénkőszag, por, sár, vér, rom és üszkök, 
Csak előre, légy vak, süket, üsd, lődd, 
S a kék égen pacsirtadal. 

Hurrá, hurrá! Ma hallgass te, testvér! 
Menj, hideg vas, és fakassz meleg vért, 
S a kék égen pacsirtadal.

Véres torkok az egekre zengnek
Ember ajka sírva esd kegyelmet
S a kék égen pacsirtadal. 

És diadalujjongva dagadnak
A lihegő keblek. Ó, arany nap,
S a kék égen pacsirtadal.
Versek