Balkáni idill
György herceg az ég kegyelméből
Uralkodásra született.
Ezt senki fia nem tagadja,
Beszél a tény a szó helyett.

Érezte a dicső levente,
Hogy mozog benne valami.
Uralkodásnak büszke vágya,
Ha azt ki tudnók mondani!

György herceg eddig csak gyerek volt,
Egy nagy tettekkel tényezett;
Meghódítani a világot
Jaj, hogy célhoz nem érhetett!

Fölkent király akart ő lenni
És ez a vágya teljesült:
Fölkente őt saját papája,
Hogy szinte belesiketült!

Ha elment vón a háborúba
György, a derék és daliás,
Ő róla guzlicázott volna
Guzlicáján a guzlicás!

De nem ment el a háborúba,
Ez a sivár tény és való.
És így e hősdal csattanója
Az az elcsattant csattanó! 
Versek