A faluselek
A „Vígszínház” mozi most készül Lengyel Menyhért új darabjára, mely „Profun, a tájféta” után jövő szombaton kerül színre.

Első felvonás
Lord Rendezzeu, a cinikus és elbizakodott faluselek, a londoni társaság bámult kedvence, röviden kence, számtalan rendezéseket végez, és a közönség bálványozza őt. Végre azonban lelkében úgy érzi, hogy minden smafu, amiket ő eddig rendezett.

Lord Rendezzeu előkelő londoni társaságban, csupa angol közt, egy előkelő bőrszoba közepén, angolul beszél több előkelő angolnak. Mi volt az, amit eddig rendeznem adtak az istenek?… Semmi. Szobákat rendeztem, vendéglőket rendeztem Heltainak, legfeljebb néhány parkot Bernsteinnek, és egyszer – alle Frád – egy páholyt rendeztem Molnárnak. Nem, nem. Mindez untat már. De vannak még szűz területek, távoli messzi mezők… hópusztaságok az éjbe,… uraim, jelentem, hogy elmegyek faluseleknek az Északi-sarkra. Majd meglátjuk, elhiszik-e ott, hogy igazi faluselek vagyok, hogy eszkimók és félmeztelen kritikusok sütkéreznek a hóban.

Amanda praehiszterikus nő. Hát nem szeretsz… hát nem szeretsz… hát nem szeretsz… Vadul zokog, fujtogat, ráng.

Függöny.

Második felvonás
Északi-sark. Elöl több fóka, a hóbuckák között. Az északi fény rémesen keresztülfú a jégfák és jégerdők közt. Pingvinek röpködnek. Jegesmedvék és vad nyulak hangosan dideregnek a szín közepén, jelezve a hideget. Hátul óriási jéghegy.

Lord Rendezzeu süvítve keresztülrohan a hóban és karját lengetve kiabál. A faluselek… a faluselek… Én vagyok a rettenetes faluselek…

Fogcsattogtatva rendez.

Vad kritikusok a hóbuckák mögül elődugják a fejüket, és rémülten nézik. Artikulálatlan, éles, nyöszörgő hangon. Tamatu… u… u…!! Drámai egysé-é-ég!!… Vonalvezet-é-és! Rein-ha-ha-hard!… Hatás… ma… ha… ha… haszlagh… Ta… ma… tu… u… u…

Borzasztó mennydörgéssel kitör az északi fény.

Vad kritikusok sikoltva szétfutnak a különböző jegeskávéházakba.

Lord Rendezzeu gúnyosan. Csakugyan elhitték, hogy én vagyok az egyetlen, üdvözítő faluselek. Rendezzünk tovább.

Hátul kitör két jéghegy. Jegesnyulak szaladnak át a mezőn.

Puskaropogás

Függöny

Harmadik felvonás
A színen csak a földgömb van. Fölül az Északi-sark, alul a Déli-sark, tisztán kivehető, hogy Amerikában az emberek fejjel lefelé járnak, nők is. Amanda rohan az Északi-sark felé.

Lord Rendezzeu egy hóbuckán ül, maga elé mered, elbűvölve nézi a díszleteket. Rebeg. Én csakugyan… én csakugyan… nagyszerű vagyok… Megszelídítem a vad, félmeztelen kritikusokat…

Hátul kitör a tájfun.

Vad kritikusok nyöszörögve mászkálnak négykézláb. Vacog a foguk.

Lord Rendezzeu vadul. Még ez se elég?

Hátul kitör a pestis.

Lord Rendezzeu. Nagyszerű! Nagyszerű! Én… Ezt én csináltam… És ezek a boldogtalan, vad kritikusok meg vannak félemlítve… Már szinte én is félek. Vízió. Az égen glóriában megjelenik Faludi Miklós és a pénztárnok kivilágított feje, és elismerően bólingatnak. Lord Rendezzeu a földre rogyik és kábultan rebeg. Igen… igen… Most már tudom… Én csakugyan az egyetlen üdvözítő faluselek vagyok… És ez az… én népem… Ó, isten! Ó, Faludi! Ó, pénztárnok! Segítsetek!… Segítsetek! Most már elhiszem… elhiszem magam is… Törjön ki minden! Törjenek ki az összes hegyek!… Törjön ki a földgömb!… Lihegve. Törjön ki az egyenlítő… Törjön ki a szobaberendezés!… Törjön ki a súgólyuk… a rivaldalámpák… a zsinórpadlás… a tantiémek…

Kitör a nyaka.

Függöny.

Negyedik felvonás
A szerző belsejében. Kettősöblű, hátrafelé homoruló két földgömbhöz hasonló helyiség, középen kerek ajtóval. Gyászzene. Trombitakísérettel hozzák a kitört nyakú Lord Rendezzeut. Vad kritikusok sorban bevonulnak a hátulsó ajtón. Dobpergés. Vad kritikusok kéziratukat leteszik a ravatalra. Vad kritikusok kara. Alkony. Szélroham. Kitör a nyavalya.

Függöny.