A békák (Johann Wolfgang von Goethe)
gy nagy tó befagyott a télen,
S a sok békát bántotta mélyen,
Hogy már nem kurutyolhat.
S mind esküvé ─ álmába' tán,
Hogy danol, mint a csalogány,

Mihelyt a jég megolvad.
S a jég olvad, tavasz legyint,
A béka partra tör megint
És ─ dehogy is danoltak!
Megint csak kurutyoltak.
Versek