A két dúsgazdag
Valahányszor magasztalják előttem a gazdag Rothschildot, a ki óriási jövedelmeiből ezreket fordit gyermeknevelésre, betegek ápolására és az elaggottak gondozására, — én dicsőitem őt és meghódolok előtte. 

De azért minden dicsőitésem és hódolatom mellett sem feledhetem el a pórcsaládot, mely leroskadással fenyegető házába fogadta rokonuk árva lánykáját. 

— Ha magunkhoz veszszük Katiczát, — mondja az asszony,— ráköltjük utolsó fillérünket, nem lesz min sót venni, hogy megsózzuk ételünket 

— Se baj megeszszük sótalanul, — felelé a férje. 

Oh be távol van Rothschild e pórembertől!

Költői próza

fi:Kaksi mahtavaa
ru:Два богача (Тургенев)