Az elhagyott ház
Elment a Gondolat és az Élet 
egymás után,
és ablakot, kaput tártan hagytak tunyán: 
e rossz lakók, e vad legények!

Minden sötét most, mint az éj: 
az ablakoknak árnya mély; 
nem verdesi zaj a kaput, 
halott az ajtó és az út.

Jól zárj be ajtót, ablakot,
másképp az ablakon szemedbe les még
a meztelenség és kopár üresség;
a puszta ház oly elhagyott.

Távozz: a szó hiába lázad, 
a vidításnak nincs helye. 
Agyagból építették ezt a házat, 
most csendbe hull a földre le.

Távozz: a Gondolat s az Élet
itt többé nem tanyáz;
egy távoli városba tértek —

ott élnek mostan messze, künt — 
ott vár rájuk egy örök, tiszta ház. 
Mert nem lehetnek, jaj, mindég velünk!
Versek