Ócska ágyon
Egy éjjel, hogy egy iszonyú zsidólány 
feküdt mellettem, mint egy holttetem, 
az olcsó testen, a halálos órán 
őt láttam én, szomorú végzetem.

A teste ősi fönség és szilajság, 
a szeme éles, és a kegye kard. 
Viseli haja illatos sisakját, 
amely mindig bűvös körébe tart.

Ó hogy csókolnám testedet, te gyöngéd, 
hűs lábadtól hajadig furcsa kéjjel 
pergetném a csók izzó drágagyöngyét.

Csak megrebbenne egyszer büszke pillád, 
dacos királynő, és könny öntené el 
vakítva villogó, merev pupillád.
Versek
Szonettek