Lesbiához (Asszonyt nem tudhat…)
Asszonyt nem tudhat jobban szeretője szeretni, 
       mint ahogy én téged, Lesbia, bús gyönyöröm 
s nem lehet e földön hűség több oly igaz és nagy, 
       mint amilyen hozzád rab husomat kötözi.
Ó de mivé lettem! már úgy vagyok a te hibádból, 
       oly vak vággyá vált bennem a hű szerelem, 
hogy szívem, bár szűz lennél, nem tudna becsülni, 
       s bár ezer aljas kéj ajkai nyalnak: imád!
Versek