Az könyvnyomó, az király, az poéta, vagyis újságh-iró
Allegorikus történet a XV-ik századból

                                           I

Vala penég akkor Frankfurtban, az Városban egy Furfangos, ki is praktikákkal egyben magát gyakorla, s járkálván furfangos Masinát eszel vala ki fejével, mely is ördöngösen az Betüket enmaga silabizálá 's azokat meg és többszörözé, olyképpen, hogy egyből több lenne.

                                            II

A neve penég vala Ennek Johannes Guttenbergus, ama Város szokásai szerént s az uccák Sorjába ül vala, s nyomtatta vala az Masinériával egyben mindenek nagy álmélkodására. Kit is igen megcsodálának a város népe egyben.

                                           III

S jöve akkor egy az város Éhenkórászai közzöl, ki is magát Poetának azaz Vers-csinálmányok csinálójának nevezé nagy fennhangon - s mondá néki amaz nyilt szóval, mondván: Nyomassad te ki az én Versemet, azaz verscsinálmányomat, kit is mondanak kántának.

                                            IV

Guttenbergus penég hajlitván az ő szivét az beszédre, s azt ki is nyomtatá bikkfa-betőkből....

                                            V

S jelene meg akkor egy is más is ama céh közzől, kik is igen környülkiáltozák vala 's mindegyre mondván: Nyomtassad ezt és amazt - és igen szorongatják vala az ő szivét.

                                            VI

S jelene meg akkor az város Királlya, azaz Főembere, kit is nevezének Első vagy Uzsorás Kiadusznak, s amaz kérdé, mit mivelne. S Guttenbergus annak mutatá az első kinyomtatott versezetet, azaz Cantatót.

                                           VII

Aztat is a Királly elolvashván, igen felgerjede az ő szivében, és az ő gyomrában éreze vala Szaggatásokat és Öklendezéseket, mivelhogy az vers vala ocsmány, valamint az vatrangyos Békának az ő nyálazata, kit is neveznek az Tudósok Crapus Execrumnak.

                                          VIII

S felháborogván s igen zayongván az ő szivében, az Királly parancsolá erős hangon Guttenbergusnak, fogná elő s állitaná Elejbé az Poetat, azaz Verscsinálót, ki is megneszezve vala Azt, akara oldalt elszunyogni, valamint az Róka, kit is neveznek Ravasznak. Ám heroldok futának utánna, s azt a Korcsmában fenekedve találák, s vivék ót az Királly elejbé.

                                           IX

Meglátván penég azt a Királly, parancsolá fejét az Nyomtató Masinába beledugni, azaz belegyemeszelni s azt kipréselni. S az Masinában az Poeta feje szétnyomatván és az kipréseltetvén, abból származának vékony bugusok, azaz Lemezek, melyek valának telenyomtatva felel vastagh Betűkkel, kit is azon naptul Ujsaghnak azaz Hirlaphnak nevezék.

Az Úr áldása minden keresztyén lelken.
Karcolatok