Felelet a „Szív” című versre
Bizonyos hölgy, nemes 
       művelt és szellemes,
így szólt olvasva a szívről irt kicsi mívet:
„Ez ám a jó iró! Látszik, hogy szereti 
       a jót, hogy szereti a szívet
       és jó nagy szíve van neki.
Lejárt már tavaszom, elhullatám virágom, 
       de még szívemhez szól a szív,
noha jól érzem én, ha hódoló barátom 
       kicsiny szívemnek, szivecskémnek hív, 
       túlságosan megtisztel engem,
       mert szívem már túlnőtt ezen.
(Ó jaj, halandók, mért nincs semmi rendben 
       e földön? mért oly ellentétesen
       van itt elosztva nagyság és kicsinység? 
       Úgy volna minden a szívem szerint, 
és a szívek körül semmi baj, semmi inség, 
       hogyha egymáshoz volna mérve mind.)

Nemes lovag! a szív a fő! csak azt kövessed, 
s szíveket ostromol lelkes orációd,
       s szíveket hódít meg a versed, 
ha szíved adja rá az inspirációt.”
Versek