Jaj be sokat, jaj be régen
Jaj be sokat, jaj be régen
Jártam a virágos réten!
Hát itt vagy angyali lélek,
Ki hallgattad, mit beszélek?

Nem beszéltem én senkiről,
Csak a régi szeretőmről.
Arról se beszéltem volna,
Ha más nem ingerelt volna.

Azt tudtam én, mig a világ,
Mindig ég a gyertyavilág;
De már látom, hogy elalszik,
Kedves rózsám rám haragszik.

Mit tehetek már én arrul,
Hogy az ég borúl amarrul?
Fekete föld, nyilj két felé,
Bánatimat zárom belé.
Népköltészet