Mint a vadász
Mint a vadász a hegyekben az őzike lábanyomát, a 
       nyúl szaladó árnyát kergeti hóvizen át
s nem csügged; de ha így szólnál neki: „Itt van előtted 
       mozdúlatlan a vad! ” – rá se tekintene tán: 
épilyen a szerelem, mert üldözi azt, ami illan,
       s elfordúl attól, ami kinálja magát.
Versek