Зборник на Миладиновци/ 329 песна
329

Сношти станах с'нен, буден махмурен,
Та попитах моја мајка м'штиха:
„Пели ли с' први петли и втори?
Викал ли је Селим хоџа на меџит?”
Отговарја стара мајка м'штиха:
„Не с' пели први петли, ни втори,
Ој ти тебе лудо младо, глупаво!
Н.е е викал Селим хоџа нá меџит.”
Ас не слушах моја мајка м'штиха,
Но отидох в моите темни ах'ри,
Та извадох моја коња хранена,
Оседлах го, обуздах го аз него,
Воседнох го, припуснах го аз него,
Та отидох на студени кладенци.
Там намерих до три моми згодени,
Аз попитах до три моми згодени:
„Гази ли са тази вода студена?
Крши ли са таз калинка червена?
Либјат ли са до три моми згодени?”
Отговарјат до три моми згодени:
„Не са гази, т'зи вода студена,
Не са крши таз калинка червена,
Не са либат до три моми згодени.”