Зборник на Миладиновци/ 235 песна
235

Сонце зајде зат гора зелена,
Зат тра је ковил детелина
Во ковил је црква заградена,
Во црква је јунак и девојка.
Поп и венчат, нунко љуто к'лнит:
„Венчели се, не се кердосале,
Куќа брале, како праф на т'пан,
Чеда стекле како врбе грозје,
Цут цутиле како јасеник,
Заврзиле како врбино грозје!”