Зборник на Миладиновци/ 283 песна
283

Кога мама умираше,
А тја мене зар'чеше,
Ниско либе да не љуба,
Нито ниско, ни високо.
Аз заљубих пусто либе,
Дедо харо кожухаро,
Шапката му три дни д'лга,
Три дни д'лга, ден широка,
Педа човек, лакот брада.
Аз отидох в градината,
Си го најдов в латината,
Где се бори с мравунците;
Пусти мравки се от горе,
А либето се от долу.
Аз го узех в престилката,
Та го турнах в к'шти в к'тот;
Фрнка искра изгори го;
Аз го турнах в подводникот,
Капна капка удави го;
Аз го турнах на полица,
Захлупих го под паница.
Дојде мишка завлечи го,
Пратих котка довлечи го.

Белешки