Зборник на Миладиновци/ 574 песна
574 песна

Завеале Самовилски ветрој,
По ветрои се отвориха капиј,
Во азбафча бунар вода студена,
До бунар је ситна трева зелена,
На трева је ибришимско сеџаде,
На сеџаде море кадифе јастакче,
На јастакче седит моме свршено.
Прет неа је зелен гергеф јалдазлив,
На гергеф је алем туљбен махрама,
На махрама от биљура иглица,
Во иглица до два ката клабодан.