Du kære blide danske bæk


Note
Da Poul Schierbeck døde i 1949, vil hans melodi være offentlig ejendom efter 2019

Teksten
Du kære blide danske bæk, 
som bag om hegn og hybenhæk 
mod salte fjorde glider, 
dit vandrevand, din puslestrøm 
har nynnet i vor folkedrøm 
og pyntet Danmarks kjolesøm
fra landets ældste tider.
 
Det går som sagn i slægtens mund, 
at over paradisets grund 
Gud gød dig som sin gave. 
Da Herren stænged Edens sti, 
du kom hans flammevagt forbi. 
Hvor nu du går, du syndefri, 
der bli'r en Edens have. 
 
Hver sjæl, som slipper ned til dig, 
han vandrer langs din blomstervej 
med smil i øjets kroge; 
han er ej helt, som han var før, 
men som han fik bag dine rør 
et glimt af tabte himle s dør 
og paradisets låge. 
 
Her bandt hvert år min kære mor 
en kost af pinsens blomsterflor 
og sang så ømt bedrøvet. 
En blomst var rød med stænglen hul, 
og en som æggeblommen gul. 
Den kost hun gemte langt bag jul 
og værged den mod støvet. 
 
Du lille muntre danske bæk 
bag hyld og hegn og hybenhæk 
og midt i lave enge, 
du gav mit sprog dets sølverklang; 
det bløde nyn ved vuggens gang 
og rytmen i vor folkesang 
er lån fra dine strenge. 
 
Så værn da ømt om Danmarks land, 
dets blide kyst, dets bløde strand 
og mejsens bo i hækken, 
lys over haren markens fred, 
giv ly og læ og rugested 
for alt, hvad hjertet hænger ved; 
men værn dog mest om bækken! 

 Jeppe Aakjær forfatter
 Poul Schierbeck komponist
 Natursange