Blokadecirkulæret
Vedlagt fremsendes Straffelovrådet og Retsplejerådets betænkning om visse strafferetlige og civilretlige spørgsmål i forbindelse med arbejdskonflikter. Betænkningen angår navnlig spørgsmålet om, i hvilket omfang de gældende strafferetlige regler vil kunne anvendes i tilfælde, hvor der foretages afspærring af en ejendom med henblik på at hindre andre i at færdes i lovligt ærinde til (eller fra) den pågældende ejendom. 

Som det fremgår af betænkningen, jf. navnlig side 38-46, vil en række af de tilfælde af afspærring, der vil kunne forekomme, være strafbare efter STRFL § 260 om ulovlig tvang. Efter straffelovrådets opfattelse vil det imidlertid ikke være strafbart efter denne bestemmelse at opstille hindringer for indgang til (eller udgang fra) en ejendom i form af mure, hegn, træryttere eller andre fysiske genstande. STRFL § 260 er efter Straffelovrådets opfattelse heller ikke anvendelig i tilfælde, hvor en gruppe personer har taget opstilling på en sådan måde,  at de virker afspærrende alene ved deres massive fysiske tilstædeværelse. Det forudsættes herved, at det af hele situationen fremgår, at der i tilfælde, hvor nogen gør forsøg på at passere, ikke kan påregnes at ske andet, end at de pågældende bliver klar over, at dette ikke kan lade sig gøre, fordi de opstillede personer står fast uden åbning for passage. 

Med henblik på de sidstnævnte tilfælde, hvor STRFL § 260 ikke kan anvendes, har Straffelovrådet overvejet, om disse tilfælde er strafbare efter normalpolitivedtægtens § 3. Som det fremgår af betænkingen side 43, er det Straffelovrådets opfattelse, at denne bestemmelse må antages at omfatte de nævnte tilfælde af afspærring ved fysiske genstande eller opstilling af personer.

Det følger endvidere af Straffelovrådet anførte, at bestemmelsen i normalpolitivedtægtens § 3 må antages at være anvendelig, uanset hvilken færdselsform der hindres ved den pågældende afspærring. Bestemmelsen vil således bl.a. omfatte afspærringer, der hindrer ind -  eller udbringning af varer, selv om afspærringen ikke er til hinder for gående færdsel til eller fra ejendommen. Det følger endvidere af betænkningen, at bestemmelsen må antages at finde anvendelse, selv om afspærringen ikke ganske har udelukket, men dog har vanskeliggjort, adgangen til (eller fra) ejendommen.

Det fremhæves tillige i Straffelovsrådets udtalelse side 35, at den udvidede handlefrihed som antages at gælde i forbindelse med lovlige forsamlinger og demonstrationer, ikke kan antages at være af betydning for bedømmelsen af forsamlinger mv., der blandt andet har som direkte formål at afspærre adgangen til (eller fra) ejendommen.

Justitsministeriet er enig i Straffelovsrådet ovennævnte synspunkter, og man anmoder Dem om at lægge den i betænkningen anførte fortolkning til grund ved anvendelsen af de nævnte bestemmelser i tilfælde af afspærring. 

Særligt med henblik på bestemmelsen i normalpolitivedtægens § 3 bemærkes, at det følger af det anførte, at denne bestemmelse ikke vil være til hinder for afholdelsen af almindelige demonstrationer. Dette gælder også demonstrationer, der bevirker kortvarige gener, herunder mindre afbrydelser af færdslen, når sådanne gener ikke er et tilsigtet led i afholdelsen af demonstrationen, men alene må betragtes som en accessorisk eller typisk følge af demonstrationsdeltagernes samlede tilstedeværelse. 

Cirkulærer
1976