Folkebevægelsen mod EU m.fl. mod Statsminister Poul Nyrup Rasmussen: Østre Landsrets kendelse af 14. september 2000
<div align="center">
  <center>
  <table border="0" width="700" bgcolor="#FFFFFF">
    <tr>
       
      <td width="600">B085500A-SW
        UDSKRIFT
        AF
        ØSTRE
        LANDSRETS DOMBOG
        ----
        K E N D E L S E
 
 
        <p style="line-height: 150%">Afsagt den 14. september 2000 af Østre Landsrets 3. afdeling
        (landsdommerne Niels Johan Petersen, Ejler Bruun og <font FACE="Courier New">Kaspar
        Linkis).</p>
        3. afd. nr. B-0855-00:
        1) Folkebevægelsen mod EU
        (Professor dr. jur. Ole Krarup)
        2) Nicolas Fischer
        (Professor dr. jur. Ole Krarup)
        3) Drude Dahlerup
        (Professor dr. jur. Ole Krarup)
        4) Henning Gottlieb
        (Professor dr. jur. Ole Krarup)
        5) Jens Borking
        (Professor dr. jur. Ole Krarup)
        6) Ole Krarup
        (Professor dr. jur. Ole Krarup)
        
        mod
        Statsminister
        Poul Nyrup Rasmussen
        Statsministeriet
        (Ka. v/advokat K. Hagel-Sørensen).
        Under denne sag, der er anlagt den 22. marts 2000, har sagsøgerne 1)-
        6), Folkebevægelsen mod EU, Nicolas Fischer, Drude Dahlerup, Henning
        Gottlieb, Jens Borking og Ole Krarup,
        - 2 -
        endeligt nedlagt følgende påstande over for sagsøgte, statsminister
        Poul Nyrup Rasmussen:
        1. Sagsøgte skal anerkende, at sagsøgte og regeringen har været
        uberettiget til at træffe beslutning om at iværksætte de aktiviteter,
        der omhandles i Erhvervsministeriets brev af 17. september 1997.
        2. Sagsøgte skal anerkende, at sagsøgte har overtrådt de pligter,
        der påhviler sagsøgte som indehaver af offentlig myndighed, ved ikke
        at have ladet tilvejebringe og formidle korrekt og dækkende information
        om de forhold, der indgår i afstemningstemaerne for
        (1) den folkeafstemning, der blev afholdt 28. maj 1998, og
        (2) den folkeafstemning, der afhold(t)es 28. september 2000 om
        forslag til lov om Danmarks deltagelse i den fælles valuta (L288).
        Sagsøgte har principalt påstået afvisning, subsidiært frifindelse.
        <p style="line-height: 150%">Landsretten har truffet bestemmelse om særskilt forhandling af sagsøgtes
        afvisningspåstand, jf. retsplejelovens § 253, stk.</font> <font FACE="Courier New">1.</p>
        Sagsøgerne har over for sagsøgtes afvisningspåstand nedlagt påstand
        om, at sagen fremmes til realitetsbehandling af deres påstande. 
        Folkebevægelsen mod EU er meddelt fri proces til sagsanlægget.
        Det i sagsøgernes påstand 1 nævnte brev af 17. september 1997 er
        underskrevet af Erhvervsministeriets departementschef og stilet til
        direktørkredsen, ledelsen i departementet og samtlige kontorchefer og
        AC'ere i departementet. Brevet har følgende indhold:
        <p style="line-height: 150%" align="center">- </font>3<font FACE="Courier New"> -</p>
        <blockquote>
        "Beredskab op til afstemningen om
        Amsterdam-traktaten
        <p ALIGN="left" style="line-height: 100%">På Regeringens møde om Amsterdam-traktaten den 19.
        august 1997 blev hver enkelt minister pålagt at
        </font> <font FACE="Courier New">spille en aktiv rolle i debatten
        op til afstemningen om
        Amsterdam-traktaten.</p>
        Statsministeren lagde på mødet op til:
        <blockquote>
          <p style="line-height: 100%">- at der i hvert enkelt ministerium etableres</font> en
          task force, der kan reagere omgående på negative historier og
          meldinger om EU, for fremover at undgå, <font FACE="Courier New">at
          debatten styres af enkeltsager med fare for et forløb som
          "skiltesagen".</p>
          <p ALIGN="left" style="line-height: 100%">- at der generelt gøres en aktiv indsats for at</font>
          <font FACE="Courier New">informere om det bredere perspektiv med EU-samarbejdet.</p>
        </blockquote>
        Erhvervsministerens indsats er central bl.a. fordi den
        stigende EU-skepsis blandt tidligere ja-sigere - som den er kommet til
        udtryk i dagspressen i den seneste tid - i høj grad udspringer af en
        negativ oplevelse af det indre marked. Det er derfor en af
        erhvervsministerens centrale opgaver frem til afstemningen om
        Amsterdam-traktaten at arbejde for et ja.
        Følgende "beredskab" nedsættes:
        Hurtig reaktion på artikler i dags- og fagpressen
        mv.
                  - Hver morgen drøftes, hvorvidt der er artikler i
          dagspressen eller andre nyheder, der bør reageres på fra
          erhvervsministerens side. Ansvarlige herfor i departementet er
          ministersekretariatet (....) i samarbejde med EU-Sekretariatet (....)
          ("Beredskabet").
          - Ved reaktion: Den styrelse/center/ projekt, der har
          den faglige kompetence skal samme dag (såvidt muligt inden frokost)
          levere udkast/materiale til et svar (ministerudtalelse/artikel/kronik
          el.lign.) - efter aftale med "beredskabet" i departementet.
          - Der opfordres kraftigt til, at alle
          styrelser/centrer/projekter tillige er opmærksomme på artikler mv. i
          dags- og fagpressen på Erhvervsministeriets ressort, der kalder på
          en reaktion. Det optimale vil herefter være, at der udarbejdes
          svar-udkast samme dag til "beredskabet", der herefter kan
          vurdere det videre forløb
        
        </blockquote>
          <p align="center" style="line-height: 100%">- </font>4<font FACE="Courier New"> -</p>
</font>
                            Generel information om EU-samarbejdet
          Erhvervsministeriet skal styrke den løbende generelle
          information om EU-samarbejdet og perspektiverne hermed. 
          Alle styrelser/centrer/projekter opfordres til at være
          opmærksomme på, hvorledes der kan gives relevant og positiv
          information om EU-samarbejdet på Erhvervsministeriets område og
          opfordres til at komme med forslag hertil. "Beredskabet" har
          endvidere fået en særlig initiativforpligtelse og er bemyndiget til
          at bestille bidrag.
        <font FACE="Courier New">
        Erhvervsministeriets hjemmeside
        Alle artikler, interviews, taler mv. vedrørende EU vil
        løbende blive lagt ind på Erhvervsministeriets hjemmeside. Tanken er,
        at hjemmesiden skal indeholde mere policy-orienterede indlæg og
        oplysninger. Forslag til hvilken relevant information, der kan lægges
        ind på hjemmesiden imødeses gerne.
        Kontaktperson
        Hver styrelse anmodes om at udpege en kontaktperson med
        ansvar for hurtig og præcis placering af opgaver fra
        "beredskabet". Besked herom bedes meddelt fuldmægtig ......,
        EU-Sekretariatet."
        
        I anledning af blandt andet det ovennævnte brev fra
        Erhvervsministeriet var statsminister Poul Nyrup Rasmussen den 25.
        november 1997 i samråd i Folketingets Europaudvalg for at besvare 3 spørgsmål
        om embedsmændenes rolle i den offentlige debat frem til
        folkeafstemningen om Amsterdam-traktaten. Ifølge statsministerens
        talepunktspapir fra samrådet slog han i sin besvarelse afslutningsvis
        to ting fast. For det første, at regeringen ville arbejde aktivt for
        dansk tilslutning til Amsterdam-traktaten, fordi dette er i Danmarks
        klare interesse. Regeringen ville i den forbindelse på helt normal vis
        anvende de midler, der stod til dens rådighed. For det andet, at dette
        intet ændrede ved rammerne for den enkelte embedsmands virke. Den
        enkelte embedsmand ville naturligvis - ligesom alle andre - have
        mulighed for personligt at deltage i debatten om Amsterdam-traktaten og
        argumentere for et ja eller nej.
        I et brev af 27. november 1997 til JuniBevægelsen
        fremsendte Statsministeriet statsministerens talepunktspapir fra samrådet.
        I brevet er anført følgende:
        <p align="center">- </font>5<font FACE="Courier New"> -</p>
        <blockquote>
          "........
          <p align="left" style="line-height: 100%">Statsministeren besvarede spørgsmålene samlet på
          grundlag af vedlagte talepunktspapir. Efter en række</font> <font FACE="Courier New">supplerende
          spørgsmål fra medlemmerne af udvalget udtalte statsministeren, at
          det var hans faste overbevisning, at de opgaver, embedsværket varetog
          i forhold til regeringens lovforslag om Amsterdam-traktaten, lå inden
          for de rammer, der er for embedsmænds virke. Dette gjaldt såvel
          juridiske og faglige som etiske rammer. Med hensyn til det generelle
          spørgsmål om embedsmænds medvirken i forbindelse med gennemførelsen
          af regeringens lovforslag, herunder også i mere politisk-taktiske
          anliggender, henviste statsministeren til den såkaldte etik-betænkning
          fra 1993, som blev afgivet af Danmarks Jurist- og Økonomforbunds
          fagligt etiske arbejdsgruppe. Konklusionen i betænkningen var stort
          set, at der er meget vide rammer for embedsmændenes aktive indsats, sålænge
          hensynet til sandfærdighed tilgodeses.</p>
          I denne henseende gjorde det efter statsministerens
          opfattelse ingen forskel, at et konkret lovforslag - som det
          foreliggende - skal til folkeafstemning. Statsministeren bemærkede,
          at ethvert lovforslag i princippet kan lægges ud til folkeafstemning,
          efter det er vedtaget af Folketinget, jfr. de nærmere regler herom i
          Grl. § 42.
          Sammenfattende var det statsministerens opfattelse, at
          der intet belæg - juridisk, fagligt eller etisk - var for at sætte
          spørgsmålstegn ved embedsværkets arbejde med gennemførelsen af
          regeringens lovforslag om Amsterdam-traktaten. Der var tale om en
          koordineret indsats for at fremme regeringens politik, herunder at
          sikre en saglig, korrekt og fyldestgørende information om EU-spørgsmål
          som helhed og om Amsterdam-traktaten i særdeleshed."
        </blockquote>
        Sagsøgerne har præciseret, at påstand 1 retter sig
        mod regeringsbeslutningen af 19. august 1997, således som denne er
        beskrevet i Erhvervsministeriets skrivelse af 17. september 1997.
        Sagsøgtes advokat har oplyst, at han under
        forhandlingen om afvisningspåstanden hverken kan bekræfte eller
        bestride eksistensen af den omtalte regeringsbeslutning.
        Der er fremlagt en række oplysninger om de enkelte sagsøgere:
        <p align="center">- </font>6<font FACE="Courier New"> -</p>
        Folkebevægelsen mod EU er en græsrodsorganisation, der
        har eksisteret, så længe Danmark har været medlem af De(t) Europæiske
        Fællesskab(er). Folkebevægelsen er en sammenslutning af
        unionsmodstandere, juridisk organiseret som en forening. I henhold til
        lov om valg til Europaparlamentet er Folkebevægelsen mod EU
        opstillingsberettiget som politisk parti. Ved valgene til parlamentet i
        1979, 1984 og 1989 vandt Folkebevægelsen 4 mandater, svarende til en
        fjerdedel af de danske mandater. Ved valget i 1994 opnåede Folkebevægelsen
        2 mandater og ved valget 1999 1 mandat, som blev vundet af Ole Krarup. I
        politiske og retlige sammenhænge tillægges Folkebevægelsen status som
        parti for den tværpolitiske unionsmodstand. Dette gælder ikke blot i
        forbindelse med parlamentsvalg, men tillige folkeafstemninger, der
        afholdes i medfør af Grundlovens § 20. Dette fremgår eksempelvis af
        Finansudvalgets aktstykker og af Danmarks Radios programlægning i
        tilknytning til folkeafstemninger. Folkebevægelsen har ca. 6.000
        personer og en række organisationer som medlemmer.
        <p align="left" style="line-height: 150%">Nicolas Fischer er fagforeningsformand og medstifter af
        samt talsperson for Socialdemokratisk Netværk Europa (SNE). SNE er et
        kritisk debatforum for socialdemokrater med det formål at</font> <font FACE="Courier New">virke
        for mere demokrati og mindre centralisering i Europa, at hindre EU i at
        blive en politisk, økonomisk og militær supermagt, at arbejde for, at
        de mange socialdemokratiske vælgere, som stiller sig kritisk over for
        EU, også kan føle sig repræsenteret af Socialdemokratiet og at
        deltage i debatter om Socialdemokratiets Europa-politik.</p>
        Drude Dahlerup er professor i statsvidenskab ved
        Stockholms Universitet og talsperson for JuniBevægelsen, der blev
        dannet i 1993 som en organisation for unionsmodstanden efter
        folkeafstemningen den 2. juni 1992, og som er repræsenteret i
        Europaparlamentet med 3 mandater. Hun er flyttet til Stockholm i
        forbindelse med sin tiltræden som professor og har som følge heraf
        ikke stemmeret ved folkeafstemningen den 28. september 2000. Hun er
        fortsat aktiv i JuniBevægelsen og er desuden næstformand i Rådet for
        Europæisk Politik. Dette råd er nedsat af regeringen og Folketingets
        Markedsudvalg med det formål at være forum for debat og rådgivning
        vedrørende de overordnede
        <p align="center" style="line-height: 150%">- </font>7<font FACE="Courier New"> -</p>
        problemstillinger i EF-politikken.
        Henning Gottlieb er tidligere kommitteret i
        Statsministeriet og medlem af gruppen Nationernes Europa. Han er blandt
        andet bidragyder til antologien "Euro eller Krone".
        Jens Borking er næstformand i Træ-Industri-Byg
        afdeling 27 og medlem af talsmandsgruppen for Fagbevægelsen mod Unionen
        (FmU), der er en frivillig sammenslutning af faglige klubber,
        fagforeninger og forbund. Bevægelsens målsætninger er, at EF-Unionen
        opløses, og at der skabes et Europa, som bygger på et samarbejde
        mellem suveræne, ligeberettigede og demokratiske nationer. De
        fagforeninger m.v., der er tilsluttet FmU, omfatter omkring 50-60.000
        medlemmer.
        <p align="left" style="line-height: 150%">Ole Krarup er professor i retsvidenskab ved Københavns
        Universitet og - siden 1994 - medlem af Europaparlamentet valgt for
        Folkebevægelsen</font> <font FACE="Courier New">mod EU. Han er
        forfatter og medforfatter til en lang række artikler og bøger om EU.</p>
        Sagsøgeren Henning Gottlieb har blandt andet forklaret,
        at han blev ansat i Statsministeriet i 1964, da daværende statsminister
        Jens Otto Krag etablerede et snævert ministersekretariat af embedsmænd,
        der skulle fungere som rådgivere i politiske sager. Som led i dette rådgivningsarbejde
        bistod han og de øvrige medarbejdere regeringen, men de var principielt
        politisk neutrale embedsmænd og på ingen måde partipolitiske
        medarbejdere. Fra 1968 var han sekretær for det udvalg, der i årene
        frem til folkeafstemningen i 1972 om dansk tilslutning til EF afgav de såkaldte
        markedsrapporter. Han mener, at rapporterne først og fremmest var et
        sagligt oplysningsmateriale. Han deltager i sagsanlægget, fordi
        samarbejdet i EU er gået langt videre end oprindeligt forudsat, og
        fordi regeringens anvendelse af embedsapparatet og regeringens
        formidling af information om EU-spørgsmål efter hans opfattelse ikke er
        i overensstemmelse med god dansk statsskik. Efter at Poul Nyrup
        Rasmussen er tiltrådt som regeringschef, er der sket en 3-4-dobling af
        det politiske sekretariat i Statsministeriet, og dette er ikke længere
        adskilt fra departementets øvrigt stab. Efter hans egen afgang i 1995
        er 10 akademiske medarbejdere forsvundet fra 
        <p align="center" style="line-height: 150%">- </font>8<font FACE="Courier New"> -</p>
        ministeriet. Han ved ikke, om medarbejderne i
        sekretariatet er partipolitisk udpeget, men det er hans indtryk, at
        embedsmændene i Statsministeriet og i andre ministerier, jf. brevet af
        17. september 1997 fra Erhvervsministeriets departementschef, pålægges
        politisk prægede arbejdsopgaver, der går ud over, hvad de som embedsmænd
        bør udføre. Han finder i øvrigt, at regeringens information om
        EU-forhold op til folkeafstemninger er mangelfuld, fordi den ikke
        understreger de politiske konsekvenser af EU-udviklingen.
        Sagsøgerne har til støtte for påstanden om
        realitetsbehandling gjort gældende, at de har retlig interesse i
        sagerne og dermed søgsmålskompetence. Sagsøgerne har i den
        forbindelse anført, at hjemmelen for domstolsprøvelsen er Grundlovens
        § 63. Folkebevægelsen mod EU anerkendes i en række relevante retlige
        sammenhænge som repræsentant for den kritiske EU-debat, og denne sagsøger
        har følgelig den fornødne retlige interesse. De pligter, der påtales
        i sagsøgernes påstande, påhviler sagsøgte i forhold til
        stemmeberettigede danske statsborgere, og alene i denne egenskab har
        sagsøgerne 2) og 4) - 6) retlig interesse. Hertil kommer, at sagsøgerne
        2) - 6) alle på en faglig og professionel baggrund er bidragydere til
        den offentlige debat, der udgør et nødvendigt demokratisk og
        forfatningsretligt led i grundlovens folkeafstemningssystem, jf.
        Grundlovens § 20. De påståede pligtkrænkelser rummer følgelig et
        retsbrud, idet de kompromitterer vilkårene for sagsøgernes
        debatdeltagelse. Tilsammen udgør sagsøgerne en procesrepræsentation,
        der tilgodeser mulighederne for under retssagen at tilvejebringe et
        tilstrækkeligt grundlag for en afgørelse. En benægtelse af sagsøgernes
        søgsmålsret vil medføre, at sagsøgtes offentligretlige pligter ikke
        vil kunne gøres til genstand for domstolsprøvelse. Sagsøgernes påstande
        er tilstrækkelig præcise, idet de opfylder retsplejelovens krav. En
        indsigelse om manglende præcision kan i øvrigt ikke selvstændigt
        begrunde afvisning, idet en sådan indsigelse henhører under sagens
        realitet. En indsigelse om manglende aktuel interesse med hensyn til 2.
        led i påstand 2 kan heller ikke føre til afvisning, idet også en sådan
        indsigelse henhører under sagens realitet. Den nødvendige
        dokumentation for sagsøgtes samlede informationsformidling vil blive
        fremlagt under forelæggelsen af sagens realitet, som
        <p align="center">- </font>9<font FACE="Courier New"> -</p>
        endnu ikke har været gjort til genstand for
        skriftveksling.
        <p align="left" style="line-height: 150%">Sagsøgte har til støtte for afvisningspåstanden
        gjort gældende, at søgsmålet ligger uden for Grundlovens § 63. Søgsmålet
        drejer sig om en regeringsbeslutning, jf. Grundlovens § 14, og spørgsmål
        herom kan ikke prøves ved domstolene. Sagsøgte har herudover gjort gældende,
        at alle sagsøgerne savner retlig interesse i en påkendelse af de to påstande.</font>
        <font FACE="Courier New">De grænser, der gælder for regeringens
        anvendelse af embedsapparatet og for udformningen af
        informationsmateriale m.v. relaterer sig ikke specielt til sagsøgerne.
        Der er heller ikke tale om, at nogen af sagsøgerne er blevet forhindret
        i at deltage i den offentlige debat. Sagen vedrører således ikke netop
        sagsøgernes retsstilling i en konkret situation. Efter dansk rets
        almindelige regler har sagsøgerne ikke søgsmålskompetence. Påstandene
        indebærer i øvrigt ikke en stillingtagen til spørgsmål af så
        generel og indgribende betydning for befolkningen i almindelighed, at
        der er anledning til at slække på kravet om retlig interesse. Til støtte
        for afvisningspåstanden er det endvidere gjort gældende, at påstandene
        er upræcise og uegnede til at indgå i en domskonklusion. For så vidt
        angår påstand 2, 2. led, er det yderligere gjort gældende, at påstanden
        ikke kan tages under påkendelse, fordi den vedrører begivenheder, der
        endnu ikke har fundet sted.</p>
        Landsretten udtaler:
        Ad sagsøgernes påstand 1:
        Alle dommere udtaler: 
        <p align="left" style="line-height: 150%">Denne påstand vedrører den i Erhvervsministeriets brev
        af 17. september 1997 refererede regeringsbeslutning, hvorefter der i</font>
        hvert ministerium op til afstemningen om
        Amsterdam-traktaten skulle etableres en "task force", der
        kunne reagere på negative historier og meldinger om EU, og hvorefter
        der generelt skulle gøres en aktiv indsats for at informere om det
        bredere perspektiv med EU-samarbejdet.</p>
        - 10 -
      Disse aktiviteter var ikke rettet mod enkeltpersoner, og
      aktiviteterne angik ikke direkte enkeltpersoners retsstilling eller
      livsforhold. Aktiviteterne kan alene antages at have berørt
      enkeltpersoner indirekte på den måde, at der som et led i aktiviteterne
      er fremkommet indlæg i den offentlige debat, som er positive over for EU-samarbejdet.
      Herefter findes sagsøgerne 2) - 6) som enkeltpersoner
      ikke at have en væsentlig og individuel interesse i at få påstanden prøvet,
      hvorfor sagen vedrørende sagsøgernes påstand 1 afvises for disse sagsøgeres
      vedkommende.
      Landsdommerne Niels Johan Petersen og Ejler Bruun udtaler
      herefter:
      Sagsøger 1), Folkebevægelsen mod EU, har som forening
      ca. 6.000 enkeltpersoner og en række organisationer som medlemmer. Ifølge
      lov om valg til Europaparlamentet er foreningen opstillingsberettiget ved
      valg til Europaparlamentet, og den anerkendes også i andre sammenhænge
      som et af flere talerør for modstanderne mod EU.
      På baggrund heraf findes Folkebevægelsen mod EU at have
      en sådan konkret, særskilt og væsentlig interesse i at få påstand 1
      prøvet, at sagen vedrørende denne påstand i medfør af Grundlovens §
      63 bør fremmes til behandling i realiteten for denne sagsøgers
      vedkommende.
      Landsdommer Kaspar Linkis udtaler:
      De omhandlede aktiviteter var heller ikke rettet mod
      Folkebevægelsen mod EU og angik ikke denne sagsøgers retsstilling.
      Aktiviteterne kan alene antages at have berørt denne sagsøger indirekte
      på samme måde som anført ovenfor vedrørende sagsøgerne 2) - 6).
      Aktiviteterne og spørgsmålet om, hvorvidt sagsøgte har
      været uberettiget til at iværksætte aktiviteterne, kan ikke anses for
      at være af generel og indgribende betydning for befolkningen i
      almindelighed.
      <p align="center" style="line-height: 150%">- 11<font FACE="Courier New"> -</p>
      Herefter findes Folkebevægelsen mod EU - uanset
      foreningens rolle i modstanden mod EU - ikke at have den fornødne
      individuelle eller væsentlige interesse i at få påstanden prøvet. Påstand
      1) findes derfor tillige at burde afvises for så vidt angår denne sagsøger.
      Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således
      at sagen for så vidt angår sagsøger 1), Folkebevægelsen mod EU,
      fremmes til behandling i realiteten vedrørende påstand 1.
      Ad sagsøgernes påstand 2:
      Denne påstand angår blandt andet spørgsmålet om,
      hvorvidt sagsøgte ikke har ladet tilvejebringe og formidle korrekt og dækkende
      information om de forhold, der indgår i afstemningstemaerne for
      folkeafstemningerne om henholdsvis Amsterdam-traktaten og Danmarks
      deltagelse i den fælles valuta. Påstanden, der forudsætter rettens
      stillingtagen til, om informationen om de pågældende politiske emner har
      været og er "korrekt og dækkende", har ikke en sådan
      bestemthed, at den kan undergives realitetsbehandling.
      Herefter tager landsretten i det hele sagsøgtes
      afvisningspåstand til følge for såvidt angår påstand 2.
      Med sagens omkostninger forholdes som nedenfor bestemt.
      T h i   b e s t e m m e s:
      Sagen afvises i sin helhed for så vidt angår sagsøgerne
      Nicolas Fischer, Drude Dahlerup, Henning Gottlieb, Jens Borking og Ole
      Krarup.
      <p ALIGN="left" style="line-height: 150%">Sagsøgernes påstand 2 afvises for så vidt angår sagsøgeren</font>
      <font FACE="Courier New">Folkebevægelsen mod EU.</p>
      Sagsøgernes påstand 1 fremmes til behandling i
      realiteten for
      <p align="center" style="line-height: 150%">- </font>12<font FACE="Courier New"> -</p>
      så vidt angår sagsøgeren Folkebevægelsen mod EU.
      I sagsomkostninger skal Nicolas Fischer, Drude Dahlerup,
      Henning Gottlieb, Jens Borking og Ole Krarup en for alle og alle for en
      inden 14 dage betale 15.000 kr. til statsminister Poul Nyrup Rasmussen.
      Sagsomkostningerne i forholdet mellem Folkebevægelsen mod
      EU og statsminister Poul Nyrup Rasmussen fastsættes i forbindelse med
      sagens afslutning.
      </font><center>
      (Sign.)
      - - -
      Udskriftens rigtighed bekræftes. Østre Landsrets kontor, den
       P.j.v.
      </td>
       
    </tr>
  </table>
</div>

2000
Domme og Retssager
Folkebevægelsen mod EU m.fl. mod Statsminister Poul Nyrup Rasmussen