Adolf var af stand velbåren
Adolf var af stand velbåren
Denne sang er en parodi på skillingsviserne, der var populære gennem 1800-tallet, og som bl.a. handlede om ulykkelig kærlighed og død og ulykke.

Adolf var af stand velbåren 
men han elsked' Thora uden held 
Så sprang han lige ud fra Rundetårn 
og slog sig rent forskrækkeligt ihjel. 

Thora sad og græd ved nålen 
Da hun fik at vide Adolfs død 
gik hun hen og drak af vitriolen 
og døde af den slemme drik hun nød. 

Adolfs fader tålte ikke 
at hans søn så skrækkelig omkom. 
Traurig hængte han sig i en strikke 
da først han havde drukket flasken tom. 

Moderen fik knap fornummen 
at de andre sådan vandred' bort 
før hun tog en snaps af opiummen 
og sov sig død, ak livets fryd er kort. 

Thoras far var død, men mo'ren 
troede Thora mored' sig på bal. 
Da hun hørte Thora var kreporen 
hun droned' sig i Fredrik'holms kanal. 

Thoras onkel, ham sergenten, 
da han fatted' Thora var ej mer' 
skød han sig og elve børn og tanten 
med røgfrit krudt fra et rep'tergevær 

Deres skrædder var af slagsen, 
da han mærked' Thora var ej mer, 
myrded' han sig samme dag med saksen. 
Da konen så det døde hun af skræk. 

Og en mand der kom fra Fy-en, 
skønt han ingen af dem havde kendt, 
da han så hvor galt det var i byen 
så skød han sig ved Thoras hus omtrent. 

Jeg som drejer denne kasse

Jeg er træt af livet ser i vel

Men jeg vil ikke dø som denne masse,

Nej, jeg vil langsomt drikke mig ihjel

Folkesange
Vrøvleviser
Anonym komponist