Min blodige Forbarmer
1.
Min blodige Forbarmer,
Jeg undrer, at jeg arme,
Uværdige fik Stæd Blant dem,
som dine Smerter
Har skienkt forelskte Hierter
Ak! hvad har du vel paa mig seet?
2.
Jeg kom med Uformue;
Blod dog din salig due,
I Klippens Rif fik Sted;
Jeg kom med et koldt Hierte,
Men med din blodig Smerte
Blev det antænt, fik Liv og Fred.
3.
Hvor øm, hvor Moder-kierlig
Hvor hiertelig begierlig
Dit Hierte tog mig an,
Og hvor du mig bestænkte
Med Blod, og alting skienkte
Min Tunge ei udsige kan.
4.
Ja hvor du alle Stunder,
Som uden dine Under
Jeg ilde henbragt har,
Mig med saa stor en Møie
Har søgt, giør, at mit Øie
har fældet mangen modig Taar.
5.
Jeg vil det aldrig glemme;
Men tusend Tak istemme
For denne salig Lod;
Jeg med Maria fryder
Mig ved din Fod, 
og under 
Dit uskatteerlig dyre Blod.

De Troendes Skat og Klenodie, Som er Den foragtede JESUS af Nazareth, betragtet i nogle Psalmer
1758