Høvlen gik: galant! gelik!
Høvlen gik: 
galant, gelik!
så bænkens planker sukked’.
Frem og frem 
mod brættets bræm,
der stod en knast og mukked’.

”Jeg er fast,
for jeg er knast,
mig tør du ikke bide.
Jeg gi’r skår,
som stedse står
i æggens blanke side.”

Høvlen bed,
den blev så vred
ved disse hovmods-finter.
Jernet klang,
og planken sang,
og knasten røg i splinter.

 Livets gang
 Om politik og filosofi
 Otto Mortensen komponist
 Jeppe Aakjær forfatter