Nepriklausomybę atgavus
Nejaugi tai ne sapnas? Ne svajonė, 
Viliojusi... dar vakar be vilties?! 
Nejau vergijoj slėgusi dejonė 
Dabar tik sapnas? šmėkla praeities? 

Jauna, laisva, pati savęs valdovė 
Tautų eilėn įstojo Lietuva, 
Savu krauju vergijos nusiplovė, 
Sutraukius pančius ištverme sava! 

Lyg būtų grįžęs amžius Gedimino 
Ir pilkalnių sukilę milžinai!.. 
Europos vėlei viešpačiai sužino 
Lietuvių vardą, skambantį šaunai. 

Už ką, už ką, Dievuliau, ta malonė, 
Jog leidai mums sulaukti tos dienos? 
O kiek kitų į amžiną kelionę 
Nuėjo skurdūs, laukdami anos!.. 

Už juos karščiau tėvynę gal mylėjom? 
Ar jai aukų gal nešėm brangesnių? 
O ne, o ne! Tiktai daugiau kentėjom, 
Per didūs nešti jungą kalinių! 

Likimą aukštą, Viešpatie, mums skyrei: 
Pirmiesiems džiaugtis laisvės spinduliais! 
Garbė jums, budrūs šių dienų didvyriai, 
Laisvais išvedę šalį vieškeliais! 

Garbė, garbė, kad iš Maskvos griuvėsių 
Drąsiais pečiais ją išnešėt kilniai! 
Nors jūsų aš vardų nebeminėsiu, 
Bet jus minės su pagarba ainiai. 

Maironis
Eilėraščiai