Rugys, miežis ir aviža
Rugys, miežis ir aviža susitarė žiemoti lauke. Avižai vienai šalta pasidarė, ji ir sako jiems:

– Leiskit mane namo, aš pasiimsiu savo dukrelę, mum dviem susiglaudus bus šilčiau.

Aviža, kai nuėjo, ir negrįžo. Tai kaip ji norėjo būt dviejuos, taip ir liko – vienoj makštelėj visada po dvi.

O miežis, kai tik pasirodė šalna, pabūgo šalčio ir, nekláusęs rugio, ukadai namo. Tik rugys, paėmęs lazdą, kaip mes jam – ir pataikė stačiai užpakalin, – lazda ir įsibedė. Tai jis dabar su lazda – su akuotu.

O rugys išlaikė sutartį, peržiem išbuvo lauke. Užtat jis švarus, be jokio akuoto.

Etiologinės sakmės