Meduogalėliai
Kita motina su bobaite, ką tik gimus vaikeliui, pirty ugnelę kūrenusios ir išgirdusios balsą:

– Kol meduogalėliai susikūrens!

Motina supratus. Tuos meduogalėlius tuoj užgesinus ir susidėjus į savo skrynią.

Tas sūnus užaugęs didelis. Motina mirus ir jam savo skrynią palikus. Jis parsivedęs pačią. Vieną kartą atėjus pačios motina. Jiedvi atidariusios skrynią, ėmusios drabužius kilnot ir radusios tuos meduogalėlius po drabužiais ant dugno. Pasistebėjusios, kam jie reikalingi, ir pakišusios po ugnimi.

Besibaigiant kūrenti, pareina vyras. Šios paklaususios:

– Kam tie meduogalėliai skrynios dugne?

Šis pasisakęs ir miręs.

Mitologinės sakmės
Sakmės apie laimes