Vasaris
Apgavikas!
Vasaros vardu žieduotu
Prisidengęs.
Šaltas, plikas
Sniego pusny
Susirangęs!

Kaip be apmaudo galiu minėti
Tavo vardą apgaulingą?
Tu vasaris?!
Spaudžia speigas, siaučia pūgos,
Dieną naktį sninga, sninga...
Kurgi paukščiai, kurgi gėlės,
Kur dienovidžiai ir žaros
Šiltadienės vasarėlės?

Tik pažvelk pro savo būsto
Menką langą!
Pažiūrėjau - stebuklinga:
Niūrūs prietemos šešėliai
Kažkur dingo.
Tai šalta vasario saulė
Lango stiklą palytėjo,
Ir žiedai pasaulio kito
Pražydėjo, suklestėjo.
Spindi krištolo skaidrumo
Lieknos palmės ir lelijos,
Ir vijokliai, ir lapuočiai,
Ir žiedai iš saulės rūmo
Neregėtos augmenijos.

Stebuklinga, stebuklinga!
Už tų puokščių ir lelijų
Baltos žvaigždės žemėn sninga.
Tu vasari!
Nuostabus stebukladari!
Aš be apmaudo minėsiu
Tavo vardą apgaulingą.
 
Vincas Mykolaitis-Putinas
Eilėraščiai