Jeigu būčiau...
O, jeigu aš būčiau.
O, jeigu taip, kaip žalios eglės.
Pavasario naktimis vis ūžčiau
Ir ūžčiau vėtroje prieš vėtrą.
Kad net tamprioms šakoms per vidurį palūžčiau.
Paskum, kad vėl taip ūžčiau.
Ir ilgai. Per daug žiemų ir vasarų,
Tą patį baltą pavasarį,
Iš po senų šaknų
Vėl jaunas šemėje atūžčiau!..

Bet vėjas plaka žaliąjį eglių kartūną;
Išnyksta viskas kaip vyšnių dūmai,
Tik nieks nežino kam aš ūžčiau,
Kam ūžčiau vėtroje prieš vėtrą,
Kad net tamprioms šakoms per vidurį palūžčiau...

Cvirka Petras
Eilėraščiai