Žižma ir Gauja
Žižma ir Gauja išplaukia iš po akmens. Plaukė jos abidvi, plaukė ir pailso. Ūžėj naktis, ir jos užmigo. Miegoj, miegoj, Žižma viena atsikėlė tykiai ir lobais, lobais nuplaukė, o Gaują paliko. Atsibunda Gauja, žiūri – Žižmos jau nėra. Tada ji per kalnus, per laukus leidos vytis Žižmos. Vijos, vijos ir pavijo. Pavijo, dar ir pralenkė. Už tai ir vardu Gauja, kad greičiau teka kaip Žižma.

Padavimai
Padavimai apie ežerus