Vienatvė
Stok! Jau sklinda išnaktų migla – 
Stojo žemės tyrulių tyla...

Jei nuo jų vienatvės tu ginies, 
Krauk lauželį, glauskis prie ugnies...

Ant dar kitas žiburys – toli – 
Pasimelsk už brolį, jei gali...

Ten vienatvė ilgisi kita – 
Tremiamas klajoklis, elgeta...

Danguje šimtų šimtai žvaigždžių – 
Čia – aš žemės vieniša liūdžiu...

Ant – žvaigždytės krinta nuo dangaus – 
Jų liepsnos klajūnas nepagaus...

Nes ne žemės širdžiai skirtos jos – 
Ji, kaip plakės, plaksis ir klejos...

Bet tekrinta saulės trupinys – 
Gal jis tamsų mirksnį išganys...

Kibirkštėle, ko tu taip laki –
Žemės vergą vieną palieki...

Baltrušaitis Jurgis
Eilėraščiai