Kodėl šluostoma burna
Velnias pono dievo prašęs, kad jam tą žmogų atiduotų, kuris, burnos neprausęs, eina valgyti.

– Ne, – ponas dievas sakąs, – aš tą tau atiduosiu, kuris nusiprausęs nesišluosto.

Velnias ėjęs tokio ieškoti, bet niekur neapėjęs. Pamatęs: vienas, arklius ganydamas, burną prausias. Ėmęs jo arklius į žalą ginti – bene užmirš burną nusišluostyt. Pamatęs, kad jau arkliai arti žalos, bėgąs rėkdamas:

– Tprus kur! tprus kur! – o čia su marškinių rankove tik braukiąs per burną ir braukiąs. Ir nusišluostęs.

Taip velniui nieko ir neteko.

Etiologinės sakmės