Nutrūko – nesumegsi
Nešu tau kartą paskutinį 
Kančios ir apmaudo eiles! 
Ne aš tą sudrumsčiau šaltinį, 
Kurs pynė tau dainų gėles. 

Jos, skausmo valandoj pradėtos, 
Gražybių perlais nežibės; 
Krauju ir ašara dėmėtos, 
Tau nepridės tuščios garbės. 

Ne mano kaltė: veidmainingai 
Ne aš tau priesaikas dariau! 
Ne aš nuvokiau sumaningai, 
Kad dviem patikus bus gudriau. 

O, visą širdį, visą sielą 
Aš tau aukodavau kilniai!.. 
Tu auką, širdžiai vakar mielą, 
Šiandieną žaislu išmainei... 

Kad bentgi žaislas būtų švietęs 
Skaistybe mirgančios žvaigždės!.. 
O, pasidžiauk! Mūsų pilietės 
Ne jo slapčia tau pavydės. 

Širdis krūtinėje man plyšta, 
Bet žaist jausmais aš negaliu... 
Sudieu! Kas buvo – nebegrįžta! 
Ir mums nebeit vienu keliu!.. 

Maironis
Eilėraščiai