„Farmazoniškas“ pinigas
Buvo seniau tokių žmonių, kurie turėdavo „farmazonišką“ pinigą. Jo niekaip neišleisi: nupirk ką, užmokėk, užmokėsi jį – jis ir vėl tavo kišenėj bus. Šitokį pinigą turėjo Dičiūnas Paluodėj; jau jis miręs daugiau kaip prieš šimtą metų. Jis su tuo pinigu daug ko prisipirko, pasidarė turtingas – o tas pinigas vis sugrįžta pas jį. Paskui jį pradėjo graužti sąžinė: „Ką gi, aš daug žmonių nuskriaudžiau, vis vien kaip ir apvogiau. Numesiu jį!“ Jis numetė tą pinigą – tas ir vėl jo kišenėje. Nieko negali padaryti. Nuėjo jis pas kunigą klaust patarimo, kaip jam to pinigo atsikratyt. Kunigas jam sako:

– Nunešk ir įkalk medin, kuris visada buvo vandeny.

Jis taip ir padarė. Luodžio ežero įlankoj seniau buvo tiltas. Ir dabar dar stovi tilto stulpai. Jis ir įkalė stulpan tą pinigą.

Nuo to daugiau tas pinigas pas jį negrįžo.

Mitologinės sakmės