Prisiminimai
Supyniau plaukus ir vėl išpyniau.
Kaip greitai bėga mūsų dienos...
Vyniojas valandos. Kaip ilgos valandos
Vyniojas tavo juodos kasos.

Neprimenu gerai naktų to skaičiaus
Ir tos pakvaišusios širdies kalbų, –
O tai ten būtų tiek daug, daugybė,
Kaip tavo kasose juodų plaukų...

Neprimenu gerai ir tųjų vasarų,
Kai svaiginai mane kvapu gėlių, –
O tai pabirtų man gailios ašaros,
Kaip mirtų lapai ant kasų...

✶✶✶

Neverk, kad kasos pametė jau spalvą.
Ir laikas nunešė anas dienas, –
Ugnim apsuksiu tavo galvą
Ir pabučiavimu išdeginsiu akis...

Cvirka Petras
Eilėraščiai