Kodėl kiškio lūpos perplėštos
Vieną kartą kiškis ėjo girdytus ir sutiko genį. Genys jo klausia:

– Kodėl tu, kūmai, toks nuliūdęs? Kur aini?

– Kur aš nebūsiu nuliūdęs, – sako kiškis. – Manęs niekas nesibijo, aš turiu visų bijotis... Ainu ir pasigirdysiu.

– Nebūk kvailas, – sako genys. – Jei teip nori, kad tavęs bijotųs, nuveik krūman ir, kaip pamatysi atvarant pievon aveles, šok iš krūmo – avelės ir išsigąs tavęs.

Kiškis paklausė genio. Nuvėjo ir atsitūpė krūman. Pamatęs aveles, kai šoko iš krūmo – išsigando avelės ir nubėgo tolyn. Apsidžiaugė kiškelis ir pradėjo juokties. Juokės juokės – net jam lūpelės perplyšo.

Lietuvių liaudies pasakos