Užmigęs gyvačių miegu
Buvo jaunas vaikinas. Na, jis ėjo, beeidamas rado krūmą su uogomis. Nė jis žinojo, kokios tos uogos, nė nieko. Išalkęs buvo, paėmė ir suvalgė vieną uogą. O mat ten buvusios gyvačių uogos. Jis parėjo namo, o taip nori miego, taip nori! Jis nuėjo į jaują. O kitąsyk buvo tos peludės – įsilindo į pelus ir užmigo. Užmigo visą žiemą. Na, ir prapuolė tas vaikis, jis tarnavo prie ūkininko, prapuolė – nebėr ir nebėr.

Paskui, kai pelus sėmė, ir rado tą žmogų. Jie taip nustebo. Nukasė tuos pelus, žiūri, kad jų vaikis. Bet jis vis tiek turėjo savo laiką išmiegoti. Jis tol miegojo, kol gyvatės atsibudo. Kai gyvatės atsibudo, tai ir jis atsikėlė.

Mitologinės sakmės
Sakmės apie gyvates