Žemės drebėjimas
Miręs tėvas ateidinėdavo visą pavasarį. Jis buvo palikęs dešimt vaikų. Vyriausiam buvo penkiolika metų. Jis ateidinėjo į kluoną ir mokė tą vaiką, kur ką sėt, ką veikt. Atėjo paskutinę dieną, kai įsėjo, ir klausia:

– Pabaigei, vaikuti?

– Pabaigiau, tėveli.

Tada tėvas mokino jį visam gyvenimui: liepė neskriaust brolių, seserų. Sūnus kiekvieną dieną lydi tėvą į kapus. Palydėjo ir dabar. Tėvas liepęs grįžus neverkt ir nekelt motinos, nes bus žemės drebėjimas.

Vaikas pradėjęs verkt ir papasakojo viską motinai. Namie pasidarė kaip šermenys.

Naktį tėvas prisisapnavo, priekaištavo, kam verkė, sako:

– Jūsų name buvo žemės drebėjimas.

Daugiau niekad neatėjo.

Mitologinės sakmės