Slenka debesys pilkos
Slenka padangėmis debesys pilkos; 
Slenka iš kur, nežinai. 
Apgulė sielą mintys-vagilkos, 
Griauždamos kaip kirminai. 

E, jūs nenaudėlės, siurbėlės-dielės, 
Slenkančios juoda minia! 
Mintys beširdės, mintys besielės, 
Negi apveikste mane? 

Saulė, žinau, įkyriai debesuotą 
Dangų nušvies spinduliais, 
Mėlynę skliautą neišmatuotą 
Džiaugdamos žemei atskleis. 

Man tik vienam, debesų nusiminę, 
Saulės nešvies spinduliai? 
Ko gi man liūdna? Ko gi krūtinė 
Taip atsiduso giliai? 

Ne, neapveiksite, tingios tamsybės, 
Vargo šešėliais tuščiais! 
Miega krūtinėje jėgos-galybės 
Tik išsiręšiu pečiais. 

Tiktai išsiręšiu, tiktai atsikvėpsiu 
Oro grynesnio plačiau; 
Visą žmoniją meile apglėbsiu, 
Ją pamylėsiu skaisčiau. 

Maironis
Eilėraščiai