Ant laukinio žirgo
Ant laukinio žirgo ji su vėtrom ūžė −
Niekad nepamirši juoko to smagaus.
Tai jaunystė mano − viesulų mergužė.
Kas besulaikys ją, kas ją besugaus?

Jei nutvert norėsi, per bedugnę šokant,
Tą laukinę mergą už juodų kasų −
Nusikrėsi sprandą... Nuskardės tik juokas,
Kaip kalnų griaustinis užu debesų.

Nėris Salomėja
Eilėraščiai