Perkūnas muzikantas
Bernas skolinosi iš velnio pinigų vestuvėms, bet tas išsiderėjo, kad ir jį pakviestų.

– Koks bus piršlys?

– Kunigą paprašiau.

– Tai gerai, su kunigais ne visada gaunu pasišnekėti, tai nors per tavo vestuves su juom gerai atsikalbėsiu. O kas bus svočia?

– Ten mano kaimynė Marija.

– Pažįstu, gera žmona. O kas bus muzikantas?

– Muzikantą gerą paprašiau, ketinu geras vestuves kelti, tai reikia ir geros muzikos – paprašiau Perkūną.

– Tai labai negerai padarei, aš su juo nesutinku ir visai nenoriu jo sutikti. Jis mane kai kartą trenkė, tai vos gyvas likau – dar ir po šiai dienai skauda kairį šoną. Tai aš jau pas tave į vestuves neisiu ir tau pinigus dovanoju.

Mitologinės sakmės
Sakmės apie velnią
Sakmės apie Perkūną