Ačiū tau, Viešpatie
Ačiū Tau, Viešpatie, jogei mylėdamas 
Sergėjai mano gyvenimo rytą:
Argi tai sykį per daug patikėdamas 
Bėgau į tinklą, gudriai užrazgytą! 
Žūti neleido tik šventas tikėjimas, 
Tėviškas Tavo Apveizdos budėjimas.

Siela, suvargintą žemės kelionėje, 
Žadinai „sursum“ stebėtinais tonais;
Dainiumi pašaukei savo malonėje, 
Menką paskaitęs su dvasios valdonais;
Ir iškentėjusioj mano krūtinėje 
Meilę įžiebei šalies begaliniąją.

Kuo už Apveizdę, už giesmę galingąją 
Beatsilyginau? Tau suvartojau? 
Skambančią giesmę ir širdį jausmingąją 
Argi ne kryžkeliais kartais aikvojau? 
Kaltas! Bet teisi taip daugel kentėjusį, 
Tavo gerybėje viltį padėjusį!..

Maironis
Eilėraščiai