Nenoriu sapnų
Ne, nenoriu sapnų, 
Vien tiesos ir darbų; 
Be atilsio noriu kariauti 
Ir tada vien tiktai, 
Kai sušvilpia žaibai, 
Galiu krūtine atsigauti. 

O tačiau kai kada 
Nuliūdimo našta 
Lyg spaudžia, lyg širdį griaudina; 
Vakarinė žvaigždė 
Ar nugirsta giesmė 
Į tolimą šalį vadina!.. 

Kur lakioja mintis? 
Ko taip žiba akis? 
Kam ašaros veržias ir byra? 
Aš patsai nežinau. 
Tik Aukščiausio prašau, 
Kad stiprintų verkiančią lyrą. 

Kai ne kartą sunku, 
Skųsčiaus lūpų kraštu, 
Kam širdį Aukščiausias man davė? 
O tačiau juk be jos 
Ant šios žemės karčios 
Poetai negims nesapnavę. 

Maironis
Eilėraščiai