Ledinėj dykumoj
Mes ieškom tako kalnuose,
O mus kažkas klaidina -
Tai vėjai - tai kalnų dvasia
Kvatojas po ledyną.

O takas mūsų taip arti,
O mes visai susmukę - -
Išbalusi kalnų mirtis
Mum rodo žalią snukį.

Toli, toli žmonių namai -
Kad žemės bent ruoželis!
Nūnai ledinėj dykumoj
Bestyrosi sušalęs -

Ir užpustys tave sniegai -
Raudos tau klaikūs vėjai
Ereliai, plėšrūs vanagai
Tau klykaus išbadėję.

Nėris Salomėja
Eilėraščiai