Laiškas kalėjime
Iš margųjų laukų
laiškas į urvą atėjo.
Prisiminė kalinio laimė visa:
laiškas dar šienu kvepėjo.

Tėviškės kloniai margieji
tarp štangų pražydo languos.
Meilė, kaip gyva, stovėjo
popierio lakštuos baltuos.

Pavasariu liepos pražydę
ir pievos belaukia piovėjų.
Taip rašo, taip rašo širdis mylima
ir rūtą į laišką įdėjo.

Jis varto. Bučiuoja ir varto
laiško marguosius lapus,
o laimė kaip sargas prie vartų
kalėjime siūlo kapus.

Jakubėnas Kazys
Eilėraščiai