Sėjikas prašo lietaus
Kai dievas liepė paukščiams eiti griovių kast, nes vasara buvo labai sausa, nebuvo iš kur atsigert, tada visi paukščiai kasė. O tas sėjikas, kur sako: „Lyk, lyk!“, jis nėjo griovių kast; pasakė, kad aš apsieisiu be griovių, atsigersiu nuo akmenų. Tai jam dievas pasakė:

– Tai tu galėsi gerti tik nuo akmens ir visada trokši!

Tai jis dabar visada lakiodamas prašo lietaus. Jo čiulbėjimas: „Lyk, lyk, lyk!“

Etiologinės sakmės