Plaukiantys akmenys
Seniau, kada dar akmenys ledais slinkdavo, vieną naktį buvo labai tyku ir šilta. Tai nuo Taurapilio kalno vienas akmuo su pačia ir su vaikais norėjo persikelti per ežerą. 

Vyro vardas buvo Tpruzinas, o pačios Tpruzinienė.  

Jie susitarė ir išplaukė. Ir pati dar pasakė vyrui, kad jei jis norės ko paklausti, tai turi neatsigrįžti. Jiems beplaukiant, vyras sako: 

– Ar plauki? 

– Plaukiu, – atsakė pati ir nuplaukė toliau. 

Kiek palaukus, vėl sako: 

– Ar brendi? 

– Brendu, – atsakė ir nuplaukė. 

Trečią kartą norėjo paklausti, bet atsigrįžo ir sako: 

– Ar brendi? 

– Brendu, – atsakė pati tyliu balsu ir nuskendo. 

Tėvas su vaikais perbrido per ežerą ir atsisėdo ant Šeimaties lauko. Mes dabar ant jo dažnai dar žaidžiame.

Padavimai
Padavimai apie akmenis