Nukrito žvaigždutėlė
Nukrito kartą žvaigždužėlė
Kažkur gelmėn dangaus auksinio,
Kada Aušrinė rūtą kėlė
Iš meilės sapno rytmetinio.

Atbudo pieva, žalias šilas
Iš naujo gyvastį pradėjo;
Tiktai dangaus skaidrus šviesylas
Kažkur nukrito, nuriedėjo.

Taip ir jaunų dienų skaistumas
Tyliai pasislepia į rūką,
Ir širdį gobia smalkių dūmas
Ir pažemiais verpetą suka.

Eilėraščiai