Čatirdagas
Mirza

Drebėdams musulmonas tau pėdas bučiuoja,
Kryminio laivo stiebe, didis Čatirdage!
Pasaulio minarete! Kalnų Padišache!
Tu aukščiausias viršūnes pamušęs po koja,

Lyg Gabrielius, kurs rūmą Edeno daboja,
Sėdi prie dangaus vartų; iš baimės patrakę
Janičarai — grausmingi debesiai prarakę —
Tau skraistę ir turboną žaibais adiniuoja.

Mums ar kaitina saulė arba miglos temia,
Ar žiogai javus kerta, ar giauras mus tremia,
Čatirdage, tu kurčias ant mūsų kentimų,

Tarp dangaus ir pasaulio lyg drogmanstvėrimų,
Paklojęs visą gamtą — gyviją ir žemę,
Vien beklausai, ką Allahs kalba prigimimui.

Sonetai