Prieblandos ir snaigės
Snaigės prakalbino juodas gatves,
Snaigės, kaip pasakos vaiko dienų,
Puola, bučiuoja lūpas, akis.
Baltąjį vakarą jis aplankys...

Mėlynos sutemos verpia sapnus.
Plazda padange balti sparnai.
O aš jo vardo dar nežinau,
Nors jį svajoju senai, senai...

Prieblanda, kam tu mane žudai?
Kam mano laisvę krauju kaišai?
Žiema – ir gėlės – rausvi žiedai –
Sniegas – ir juodo kraujo lašai...

Nėris Salomėja
Eilėraščiai