Traneliai
Vieno vargingo ūkininko buvo labai liesi arkliai. Jis neturėjo pašaro tiems arkliams atšerti. Paminėjo, kad būtų gerai kokį traną turėti. Rytą rado arklius gerai prišertus. Ir taip jo arkliai atsigavo, pasidarė riebūs. Sako:

– Reikia pažiūrėti, kas tuos arklius šeria.

Iš pradžių nieko negalėjo matyti, bet paskui vieną mėnesienos naktį bernas pasislėpė kiaulių tvarte ir pro plyšį matė visą tvartą. Kai visur tyku pasidarė, atėjo du maži vyrukai – tai buvo traneliai. Jie rinko ir nešė pašaro šapelius arkliams į ėdžias tol, kol tie priėdė. Kai arklius prišėrė, juodu prapuolė. Bet jie buvo tokie nudriskę, ko tik ne nuogi. Parėjęs bernas viską šeimininkei papasakojo. Tuoj parsivedė siuvėją ir ėmė siūti drabužius pagal berno išmatavimą. Šeimininkė mezgė jiems autelius. Viską padėjo tvarto kampe, iš kur jie dažnai išlįsdavo. Tada visa šeimyna pasislėpė, norėdama pamatyti, kas kur darysis. Kai viskas nurimo, tuojau vėl jie atsirado. Bet, pamatę jiems padėtus drabužius, pradėjo verkti, sakydami: – Štai mums alga, ir mes turime iš čia išeiti. Tada juodu verkdami padejavo ir tuojau prapuolė. Ir niekad daugiau negrįžo.

Mitologinės sakmės
Sakmės apie aitvarus