Išgąsdintas vilkas
Mano mama pasakojo. Nuėjo jos mama grikių raut. Ir nusivedė savo mergaitę. Rauna jos grikius. O ten vilkas sėdi krūmuose. Sėdi jis prieš saulelę ir draskosi. Ta mergaitė paėmė akmenį ir kad davė tam vilkui tiesiai galvon! Tas vilkas ir nulėkė. O tos bobos trise buvo, kaimynės. Rauna jos visos grikius ir verkia, sako:

– Dar gi jis, tas vilkas, vakare atgąsdins!

Na, jau vakare eina namo. Tą mergaitę pastatė pirmagaly, o tas kaimynes – į tarpą. Tai tas vilkas iš krūmų kaip šoko, kaip davė, užlėkęs pirmgalin su koja! Visos pargriuvo. Tada pasikėlė – nei vilko, nieko.

Po to ta mergaitė buvo apsirgus, vos nemirė. Va tiesa – kad vilką išgąsdini, tai jis atgąsdina.

Mitologinės sakmės
Sakmės apie vilkus