Bulvių kapliuotoja
Kai gyvenau Laukininkuose, mūsų bulves pradėjo laumė kapliuot. Darbuojas kažkokia plaukais apsileidusi moteris, ir gana. Nei niekas jos prašė, nei samdė. Ir niekas nežino, kas ji tokia yra. Jau keturias užuoganas nukapliavo. Gena mano brolis vakare galvijus pro šalį, o laumė dirba. Jis ir klausia:

– Kieno tu bulves kapliuoji?

– Kieno gi – savo!

Rytą ten nuėję rado pamestą gražų kaplį, ir ji daugiau nebeateidavo dirbt.

Buvo neapsakomai geros bulvės tam daikte, kur ji nukapliavo.

Mitologinės sakmės
Sakmės apie laumes