Mokas
Senovėje, kai dar akmenys vaikščiodavę, tai tas akmuo vadinosi Mokas. Jis buvęs prie Deltuvos. Velnias supykęs ir norėjęs Pabaisko bažnyčią akmenimis užgriauti. Velniui benešant akmenį, gaidys užgiedojęs, ir šis išmetęs akmenį Kalvelių kaime. 

Akmuo turėjęs žmoną, sūnų ir dukterį. Kalvelių kaimo vaikai pradėję ant jų žaisti, daužyti akmenis. Tas Mokui nepatikę, ir jis nutaręs keltis per Šventąją į kitą pusę – ramesnę vietą. Mokas su sūnumi perplaukęs, o jo žmona ir duktė, patekusios į didelę srovę, nuskendo. Žmonės devynias dienas girdėję šaukiant: 

– Gelbėkit! 

Mokas atsakydavęs: 

– Bijau. 

Vienas rusas malūnininkas norėjo tą akmenį sunaudoti girnoms. Pakasę degėsius, radę žalvarinį kaušą, kuriame pamatė tekantį kraują. Nuo to laiko tie skaldytojai apakę.

Padavimai
Padavimai apie akmenis