Bachčisarajus
Dar didžiulė, tuščia jau Girajų vietovė!
Bašųkaktomis šluotos riokso kiauros angos,
Kambariuose, kur žaidė ant suolų gulovė,
Šokinėja skėreliai ir gyvatė rangos.

Langais įvairiavarsiais tik vijoklės spangos
Lipa ant kurčių sienų paveldėt gerovę
Chanų, kurią jau amžių nusariojo bangos
Ir skelbia Baltazaro rašmenimis „GRIOVĖ”.

Viduj salės paminklas stovi marmorinis:
Tai fontana haremo imtinę gerbia
Ir perlų ašaromis per dykumą šaukia:

Kur esate, o meile, galybe ir garbe?
Jūs turit amžinuoti, šaltinis greit plaukia;
Vai gėda! Jūs išnykot, o liko šaltinis…

Sonetai