Arklio kojos
Kai Adomas išėjo iš rojaus, jis neturėjo jokių gyvulių. Tai jam dievas davė visokių gyvulių ir arklį. Dievas kai sukūrė arklį, tai jo kojos buvo suaugusios į krūvą, taip kad jis turėjo šokte šokt kaip supančiotas. Tokį Adomui ir atidavė.

Adomas aria, o arklys šokte šoka. Ir ateina dievas.

– O ką, ar geras gyvulys, kurį aš tau daviau?

Adomas atsakė:

– Geras, pondieve, tik prastai eina.

Dievas išsiėmė iš kišenės peiliuką, kojų suaugas papjovė, ir arklys pradėjo gerai vaikščioti. Padavęs tokį arklį Adomui, dievas pasakė:

– Kai paleisi iš žuobrio, supančiok, kad nepabėgtų.

Nuo to sykio pradėjo arklį pančiot. Tose vietose, kur buvo kojų susegimai, ir dabar yra kauliniai ženklai tarpkojėse, žemospirgiais vadinami.

Etiologinės sakmės