Užmiršti laikai
Laikai užmiršti tik krūtinėj poetos
Neganda erškėčiais vietelės užsėtos:
Jiems miela liūdėti tenai...

Garbingosios stygos, Eolo užgautos,
Jiems atneša viltį ramybės prikrautos:
Pasens ir naujieji laikai...

Patrimpas jų dvasią užmirš taip mylėti
Ir sieloje žmogui daigelių pasėti,
Daigelių tikros išminties...

Laikai užmiršti dar Eratos raudoja;
Jų atmestos sielos tik graudžiai vaitoja, –
Jie tyli ir ilgai tylės...

Nebus tų vargdienių, retežiais prispaustų,
Pergrubės kietširdės globoje užgniaužtų,
Perkūnas sulygins visus...

Jų verkiančią vėlę pralinksmins ramybė,
Nuskries į bedugnę krūtinės kartybė,
Ir žmonės užmirš tuos laikus...

Eilėraščiai