Velnio rankos žymė
Netoli mūs yra Taurlaukis, ten yra velnio kūlis. Ir netoli gyvena dvaro ponas. Jam dideliai¹ liuob patikt² su kortoms lošt. Vieną kartą jis lošė su savo liuosininku³ kortas, ir tas liuosininkas pralaimėjo. Jis dideliai supyko ir sako tam ponui:

– Eik tu po velnio su savo kortoms!

Jono naktį dvarininkas nuėjo pas tą kūlį ir sutiko velnią. Tas turėjo pilną maišiuką pinigų. Bet jis tuos visus pinigus pralošė. Velnias dide­liai supyko ir davė su ranka į kūlį, kad net paliko rankos žymė. Ir po to kūlio yra auksinės akėčios ir auksinės klumpės. Žmonės bando tą kūlį verst, ritint, gręžt, bet nieko nepadaro.

¹ Dideliai – labai, nepaprastai.
² liuob patikt – patikdavę.
³ Liuosininkas (svet.) – padienis darbininkas, kampininkas.

Padavimai
Padavimai apie akmenis
Padavimai apie velnią