Kur man bėgt?
Ūkininkė nuėjo parsivaryti iš upės žąsiukų, nes artinosi baisūs debesys. Žiūri – atbėga toks juodas ponaitis ir šaukia:

– Kur man bėgt? Kur man dingt? Neturiu kur pasidėti...

– Kad neturi kur pasidėti, tai lįsk į šitą upę.

Vos tik spėjo tas ponaitis į upę įlįsti, tuoj sugriovė, sužaibavo, trenkė Perkūnas, net vanduo iš upės išsiliejo ant krantų.

Mitologinės sakmės
Sakmės apie velnią
Sakmės apie Perkūną