Želigovskiui Vilnių pagrobus
Pavojuj motina-tėvynė; 
Ateina audra iš pietų! 
Tai lenkas, išgama tautų, 
Mums neša pančius ir žudynę, 
Dvarų ieškodams prarastų. 

Dar vakar svetimoj vergijoj 
Prieš caro klaupės dievukus, – 
Prancūzo nūn globoj puikus 
Mums švaisto gautu kalaviju 
Ir mūsų degina laukus. 

Gana po priedanga brolystės 
Mums čiulpė syvus pasalais! 
Kultūros savo skarmalais 
Mums plėšė kalbą dėl lenkystės 
Ir smaugė savo verpalais! 

Dabar šalin numetęs kaukę, 
Ginkluotus siunčia plėšikus 
Ir taško mums kraujais laukus, 
O po Europą visgi šaukia, 
Kad tai ne jų būrys smarkus. 

Gana lietuviškos kantrybės! 
Ginkluota kelkis; Lietuva! 
Dienelė laukia nelengva! 
Bet gelbės dangiškos galybės, 
Ir paskutinė bus kova! 

Petys į petį už tėvynę! 
Nuo Palangos lig Varėnos, 
Sulaukę puotos kruvinos, 
Kaip mūsų proseniai ją gynė, 
Taip ginsme sūnūs šios dienos! 

Maironis
Eilėraščiai