Gyvačių karalienė
Žmogus jojo per mišką. Ir sutiko gyvatę. Gyvatė kaip gyvatė – paprasta. Ir jis norėjo ją užmušti. Tą gyvatė kad sucypė tokiu nepaprastu balsu – ir kad pasipils gyvatės iš visų kraštų! Ta gyvatė sušaukė visas gyvates. O tas žmogus buvo raitas. Jis bėgo raitas ir vos tik išbėgo iš tų gyvačių. Tos gyvatės vijosi ilgai ilgai, kol tas žmogus pabėgo. Bet vis tiek pabėgo, negavo jo sukapoti. Tik numetė savo drabužius, švarką – jos tą sukapojo, numetė kepurę – ir tą sukapojo, kol išbėgo.

Tos gyvatės supyko, kam jis užgavo gyvačių karalienę. O ta karalienė yra labai pavojinga.

Mitologinės sakmės
Sakmės apie gyvates