Širdies švytuoklė
Visa, kas bręsta per rytą,
Audros per dieną išmėto,
Ir visa nyksta, kai niaukias
	Vakaro tyrai...

Žemės širduže, liaukis
Verkusi apsto žadėto,
Niekinus žiupsnį pelnytą,
	Kuris nebyra...

Visa, ką žemė augina,
Turi kovoti ir irti,
Linkti, ir blėsti, ir vysti,
	Kaip žiedas dykas...

Neregio prote, tu klysti –
Žemės gimimą ir mirtį
Gretina lygiai ir pina
	Amžių vainikas...

Visa, kas kruta, kas rangos,
Amžiams negęstamiems dygsta,
Amžiai suraizgė į viena
	Liūtą ir slieką...

Melskis už naktį ir dieną,
Nes, kas pasėta, nenyksta,
Nes nuaidėjusios bangos
	Jūroje lieka...

Baltrušaitis Jurgis
Eilėraščiai