Skundikas voras
Skruzdėlė po žemę bėgiojo, kur artojas arė. Jis tuomet valgė pietus. Ir pametė labai mažą trupinėlį duonos. Voras paėmė tą trupinėlį duonos ir bėgo į dangų pas dievą apskųsti artoją, kad jis mėto duoną kepalais, kad dievas neduotų artojams duonos. O skruzdėlė, pamačiusi vorą blogai darant, bėgo paskui pasakyt, kad neteisybė – netyčia pametė žmogus mažą trupinėlį duonos. Bet voras nubėgo pirmas ir skundė, kad žmonės mėto kepalais duoną. Skruzdėlė bebėgdama iš didelio nuovargio pertrūko pusiau. Skruzdėlė atskubėjusi sakė:

– Dieve, neteisybė: žmogus tik mažą trupinėlį pametė duonos. Voras meluoja!

Tada dievas skruzdėlę šiek tiek pagydė ir paleido atgal, padėkojęs jai už gerumą, o vorui davė ranka per nugarą – kad net duonos trupinys prilipo ant nugaros. Nuo to laiko jis nešioja kuprą, o skruzdėlė pertrūkus.

Etiologinės sakmės