Nuotaka iš sniego
Kai numetė dangus kripštolinį sniegą,
O meile vakaras šnekėjo, –
Padariau nuotaką iš baltojo sniego
Ir savo širdį jai įdėjau.

Kraujo po lašą: – ir raudonos lūpos.
Nuotaka juoktis pradės!
Nuotakai sniego snieginės ir krūtys,
Jąsias bučiuojant nieks negirdės...

Taip toli, taip toli saulėleidis gęso...
Sniege aš išbrėžiau meilės žodžius.
Dadar pasijuoki ledinėmis lūpoms, –
Meilė ir viskas tau bus!

Cvirka Petras
Eilėraščiai