Raudonlūpis gončas
Laumakiuos kažkada buvęs didelis medžiotojas. Šventą dieną prieš pietus išėjęs zuikių medžioti, ir ėmęs netoli gončas skalyt. O gončo jis neturėjęs. Ir ėmę jam zuikiai bėgti: tuoj vienas, antras, trečias – ir toliaus lig dvylikos. Galiausiai ir pats gončas atbėgęs – baisus, bjaurus, lūpos raudonos, liežuvį iškišęs ilgą, kokį pusantros pėdos. Vaks vaks ir gasuojąs, apsukui jį bėgiodams. Tas medžiotojas įsidėjęs į muškietą rožančiaus „avinėlį“ ir šovęs į tą gončą. Tas gončas kad rūkęs skalydams per mišką – iham iham! Ir nuamsėjęs.

Mitologinės sakmės