Vienoj
Nakties bare šoka mergos,
Tokios laibos, tokios tiesios,
Kad gilioj palėpėj vargas,
Tokis juodas, tokis liesas.

Nudažytos lūpos šiepias,
Akys meilę džiaugsmą žada,
Kad širdis skurdžioj palėpėj
Miršta nuo kančios ir bado.

Et, negaila tuščio juoko!
Tik širdies truputį gaila;
Bet juk sidabru užmoka
Ir už juoką ir už meilę.

Rausvas vynas – kraujas šiltas,
Lankstos mergos – grakščios, jaunos.
O paskui... gal aukštas tiltas
Ir Dunojaus bangos sriaunos.

Nėris Salomėja
Eilėraščiai