(Aš pakeliu akis nuo knygos)
Aš pakeliu akis nuo knygos
Ir ilgesingu žvilgsniu aprėpiu laukus:
Vienur žaliuoja šepečiu rugiai sudygę,
Kitur tik leidžia diegus gležnučius.

Kai kur matyti: žmonės bulves kasa,
Įgulę ir palinkę ežiose;
Pasklidę laukuose, gagena žąsys:
Jas varinėjas moteris sena.

Miškų užuovėjoj, gražioj aikštelėj,
Kur sklaistos lapai padrikai,
Ten vestuves subėgę šunes kelia
Ir susirieję skalina plonai.

Keliu praeina ubagas. Mane išvydęs,
Jis ima pusbalsiu čepsėt maldas
Ir, retkarčiais padaręs kryžiaus ženklą didį,
Jis žiovauja ir trinasi akis blausias.

Eilėraščiai