Iškilmingos mišios
Baltosios varnos, kurių nebaidė niekas,
Nulenkė baltojo beržo šakas.
Už pievų sviro kadugys žalias, –
Kas jo supimąsi tąjį supras?

Verbos nulūžo, – suposi vienas,
Dainuodamas savo jaunas dienas...
Girioje mišios. Mišios per dieną,
Tenai giedojo choras pušų.

Tiktai tos kamžos baltos iš vieno,
Ledo liktoriai ant jų šakų...
Taigi tos varnos, kadugys žalias, –
Viskas lyg būtų žodžiai giesmės...

Viskas lyg oštų sapnų ošimą
Ir nesuprastų buities prasmės...
Gal taip ir reikia, baltosios varnos,
Kad nesuprastų buities prasmės!

Cvirka Petras
Eilėraščiai