Simeiso divas
Tenai, kur Krymo Simeis akyvas,
Iškėlęs galvą, žiūri į Euksiną;
Tenai, kur marios, lyg sidabras gyvas,
Tolydžio kruta, vilnimis masina;

Tenai didžiulė tvyla uola — Divas.
Jį bangos graužia, vėsulai skandina,
Tačiau bestovi tvirtas- amžinyvas,
Lyg Kaf-kalnynas, kurį Dievai gina.

Sonetai, jūs tai esat tas paminklas!
Tiktai tvirtesnis neg anas uolinis,
Ir amžinesnis neg pati Juodmarė.

Grožybė jūsų — tai tikriausias ginklas,
Kurio joks kardas nepasieks laikinis,
Nes mūzos dailę jumyse uždarė.

M. G.

Sonetai