För fiskare
För fiskare.

Vi lägge ut näten vid klippor och skär
allt på en förhoppning i fjärran,
men mödan ej lönar, hur tung hon oss är,
om fångsten ej kommer af Herran,
som allt af sin nåd åt oss gifver.

De helge apostlar, de skötte sitt nät,
när Herren dem kom till att kalla.
De lämnade näten och följde hans fjät,
och honom de tjenade alla
som fiskare uti Guds rike.

Ack, gifve nu Gud, att vi kunde också
vår Mästare Kristus så tjena,
att, när han oss kallar, vi glade må gå
från näten till honom allena,
som kan oss evinnerligt mätta.

Han säger till oss, som till Petrus han sagt:
på djupet nu läggen ut näten!
Och si, när hans ord i vårt hjärta vi lagt
och icke han varder förgäten,
så få vi en rikelig vinning.

Men om vi arbete än natten så lång
och Herren är icke i båten,
så blifver till intet vår möda och fång
och djäfvulen ställer försåten
och frestar vårt hjärta till otro.

Gud tröste, hur mången i brusande sjö
dock icke till Herren sig vänder,
men kifvas i afund om stränder och ö
och gifver sig satan i händer:
han får en bedröfvelig ände.

Så tage oss Herren vår Gud i sin hand,
oss fattige fiskare alle,
att vi honom tjene på vatten och land
och alltid oss honom befalle
i Kristus, vår Frälsare. Amen.

Extern länk
En faksimilbild finns på Projekt Runeberg

Sångtexter
Psalmer
Zacharias Topelius