Dikter (Löwenhjelm)


INNEHÅLL  

Det skiner en sol

Konsten att älska och dess följder 
Je vous assure 
Gud give att en markis jag var 
Beatrice-Aurore
Hymens band
Barnbördsgemaket
Vaggvisa

Konsten att jaga 
Jakt på fågel
Jakt på högvilt
Förhistorisk jakt

* * *  
Belsassar är drucken av vin och mätt
Bel-Marduk har mördat sin son Ivoklys 
Vid lutans knäppar
Sårfotad nöter jag tempeltrappan
Jag vill ropa: Miserere
I pelargångar, skumma och groteska
I Himmelen, i Himmelen
Gud i himlen har jag hädat 
Den förlorade sonen
Världens religioner
Vi släpade sten i Sahara 
Sonett till en hund

7 sonetter till nobla damer och döda libertiner 
Madame är mycket fin och mycket näpen 
En grå och stilla sjö med sanka stränder 
Det var en slump att vi fick träffas åter 
Madame är död och ligger blek i sängen
En höstlig dropp från blad och grenar faller 
Nu har baronen gått till sina fäder
Här går man tyst, och tyst på dörr'n man gläntar

* * *  
En dag
Det glada följet 
Jag är besatt utav en enda känsla 
Monsieur de Brie 
Monsieur Vernet 
Monsieur Bertol 
Monsieur Eric 
En klagovisa över Tyskland 
God bless you, gamle quærulant 
O jord, som stiger tvagen 
O hav med ödsliga salar
Aftonstämning på Ceylon
Nu tiger nattluften vårlig och klar
Nu våras det åter och påsken är när 
Nu spricker det knoppar ur svarta träd 
Skåda, skåda hur det våras
Nu så dansa denna världens barn
Det lyser grönt och ångar
Du döende vårbleka dager
Ett safir-hav, blandat med karbunkel
Om vägen till livet är rak eller krokot 
En trädgård ännu höljd i nattlig fukt
I mörker står skogens väldiga mur
Dalens dimmor
Ej Fahrenheit visar mot nittio mer
Fyrti spö på fotens sula
Nu har, till sist, jag blitt så sur och lessen
Drager dädan all jordens didakter!	
Det bodde en förste i Urvädersgränd
Hos oss i Södra dryckesgränd 
Detta släkte är ont och skall förgås med svärd  
Långt bort ifrån stadens hank och stör 
Aldrig skall den breda hopen m. fl. 
O Gud, som gjort den fagra jord
Gud Fader ger i himlen fest
Min nattlampas veke rykte i tran
Jag ville ge min hjärtans lille broder
Den Arlequin som dansade 
Du vida jord i fager klädebonad
Ack, saliga, saliga äro de 
Mitt tempel
Jorden är full utav synder och skam
Min själ är fridlös, mitt sinne sjukt 
Jag bad till Herren under nattens vaka 
I bullrande staden var mig väl
Jag har bott i ditt skimrande månskensslott 
Vem kan längre hålla vakt emot allt som stormar
Munkåret
Advent, advent!
Natten står grå utanför mitt fönster 
Är jag intill döden trött
Är det du, är det du, allra käraste barn 
Tag mig. – Håll mig. – Smek mig sakta 
May we be happy and rejoice

Diktsamlingar
Harriet Löwenhjelm
1910-talets verk