Hembygden (Matts Magni Granström)
HEMBYGDEN.

Jag lyssnar, när vildgässen draga förbi
i gryning som brinner röd,
till skogarnas snyftning och jubelskri
och sång om seger och död.

Och jag ser i en enda skälfvande syn
hela hembygdens vårtända värld
af byar och berg under rodnande skyn,
som stå vakt kring min moders härd.

Och jag känner hur hjärtana klappa i takt
under tusende sollysta tak.
Då griper hembygdens kärlek med makt
om min drömvärlds blå zodiak.

Af tårar och vin min väg lyser våt,
jag trampar i guld med min häl,
och af viddernas jubel och klagolåtett eko fyller min själ.

＊Det är guld, det är vin och tårar…Öfver hembygden stiger en gyllene glanskring mänskornas vaggor och bårar,kring gråhårskrona och myrtenkrans.Din guldgula säd på ditt gärdeoch viljans växt i din håg och ditt moddet är mera än guldet i värdedet är skörd efter sådd i tårar och blod.Kring sekundernas honungsgömmendet fladdrar af själar som sländor och bin,det lyser i lefvnadsdrömmenaf sångens och kyssarnas rödaste vin.Som den dolda resedan spridersin doft på din väg i ett vindackord,så det strömmar ur gångna tideraf gråt och glädje öfver din gård.Och tusen förmultnade händersträckas fram mot dig, lyfta upp ur din marksin välsignelses eld, som tänderdin kärlek till hemmet brinnande stark.

＊Barnen sjunga,barnen le mot sol och saga,händer, lefvande och unga,sträckas fram att tagaalla bördor, alla tungalass, som vi fått draga.Öfver sjunkna forntidsgrifter,öfver våra glömda grafvar,nya stridsmän, nya slafvarleta i granitens lafvargångna tidehvarfs bedrifter.Nya släkten letasvar på evighetens frågor,men ännu i sång och drömmarbrinna våra tankar heta,och i alla pulsar strömmarän vårt blod i röda vågor.

＊Nu sofva byar och vall och vång,och gryningen brinner röd,men skogen är vaken och sjunger sin sångom släktenas seger och död.I suset af vingar jag hör ett ord,ett halfförkväfdt sorgens skri,en bäfvande sång om hemmets jord,när vildgässen flyga förbi''.

Poesi
Matts Magni Granström