Via Media
Jag bad en gång om glädje utan gränser, 
jag bad en gång om sorg, som rymden ändlös. 
Månn blygsamheten växer till med åren? 
Skön, skön är glädjen, skön är också sorgen. 
Men skönast är att stå på smärtans valplats 
med stillad håg och se, att solen lyser. 
Poesi
Karin Boye
1920-talets verk