Bonnspelmaen
Å dunnra rassa tre, 
      å stå nu int å bläng! 
      Go vänner, lag er te 
      å ta en Jöshärs-sväng! 
Ni ser fôll ja’ står här på tönna 
å stämmer min lelle fejol; 
bårt, gôbber å kärnger, på stönna! 
Tull stabben dit bål unner bol’! 
    Pling plingeli plingeli pling ... 
    Se så ja, nu stämmer dä bra; 
    ställ opp er badus i en ring, 
    för ällers ska attan er ta! 
D’ä ja’, d’ä ja’ d’ä ja’ som speler. 

      Filulili lulilil läj . . . . 
      Lôtt pålsken komm’ i gang! 
      Dä ska nåck gå som häj, 
      fast stôga ho ä trang. 
Du Ola där, sul’ int mä skanka, 
din store å lange drasut! 
För ällers så ska ja’ dej banka 
mä strôken, så skaal får en kut. 
    Här dôger dä int te var’ tong, 
    här dôger dä int gå i lonk; 
    plong plongeli plongeli plong ... 
    Hör på, hur fejoel slôr klonk - 
d’ä ja’, d’ä ja’, d’ä ja’ som speler. 

      Häj, freske tag! Gi plass! 
      Häj, skrap’ å stamp’ å skak’! 
      Smäll klacken klass på klass! 
      Hyss läggen opp i tak! 
Tack, Bängt, ska du ha för dä grepe - 
se, tåcker ska gutera var’: 
Su strök medt i take a repe 
mä tåna, å den som va rar. 
    Ho häja! Se nu ä dä knäfft, 
    nu går dä rent änna på stup; 
    men ja’ blir i halsen så täfft - 
    hör, grannfarn, ro hit mä en sup! 
D’ä ja’, d’ä ja’, d’ä ja’ som speler. 

      Plink plangeli plingeli plank .... 
      Husch, damm’ står tjockt som ler; 
      mor Kersti, klet en dank 
      på väija, så vi ser! 
Hôll, hôll da, dans’ int ikôll tönna - 
ptro! ptro! - jo se nu ä dä gjorrt! 
Gu fader fôrlôtt er den sönna! 
Hjälp opp mej igen å dä forrt! 
    Mor Annika, fly mej en dramm! - 
    Hutt jänter, å gi er tefress! 
    Ni kommer int åter äll fram 
    fôrrn ja’ å fejol blir teress: 
D’ä ja’, d’ä ja’, d’ä ja’ som speler. 

      Hoj pina ettra dö, 
      dra te nu än en gang! 
      Skutt, Britta, som en sö! 
      Ping pingeli pongeli pang .... 
Spänn kunnten ’tå kroken i take, 
du Bängt, ska ja’ sij’ du ä khär! 
Kors näj men se Ola, dä vrake, 
drev klacken i flesen på Pär. 
    Hva smâler ni, kärnger, där bål’? 
    Bälj kaffee i er å tig! 
    Blann te å gi hit mej a skål 
    mä ullvalle ... sett int å blig! 
D’ä ja’, d’ä ja’, d’ä ja’ som speler. 

      Ho häj i fullan dus! - 
      Men dätt’ va änna grömmt, 
      ja’ ser så möa ljus 
      å lell så ä dä skömmt. 
Hva fan, vill int stôga stå stille? 
Ja’ mener ho vänner ikring - 
hôll, stan’! - usch! dä vriner så ille - 
hôll, stan’!, lôtt mej stämme ... pling pling! 
    Oj, jäkel regera min kvint! 
    Han rök, å tinorn kytt’ åttå, 
    å basen, dä kröttre, slog slint; 
    dä går lell mä allten - dans’ på! 
D’ä ja’, d’ä ja’, d’ä ja’ som speler. 

      Ö hutt! hva sa du, Lars? 
      Hva? gnir ja’ nerom staal? 
      Ah, du ä söpen bars 
      å har int yj’ i skaal. 
Hôll i mej, ja’ siger te jola - 
dä tönn-hällvett mätt’ stå på skå - 
nå jäkel annådra den Ola, 
han trôdd mej, så strôken flög å! 
    Gunatt mä er, bönner! Nu manns 
    ä stôga som körk’ utta präst, 
    å vill ni fannsér er å dans’, 
    så får ni allt vänt’ te härnäst 
d’ä ja’, d’ä ja’, d’ä ja’ som speler. 
Poesi
Fredrik August Dahlgren
Verk på värmländska