Marseljerhymnen


.

(Rouget de l’Isle.)
        Framåt, I barn af samma fäder,
        Vår äras dag sin gryning har;
        Emot oss tyranniet träder
        Och reser upp sitt blodstandar.
        På edra slätter kriget larmar
        Och råa knektar ropa på
        Att edra qvinnor slagta få
        Och edra barn i edra armar. 
Till vapen, frie män, med sabel och med lod! 
Framåt! Hvar vi gå fram, skall jorden dricka blod!

        Hvad vill då denna legoskara?
        Hvad är den krönta ligans mål?
        Åt hvem skall detta halsjern vara
        Och dessa länge hvässta stål?
        Det gäller oss, fransoser, åter!
        Ha, det skall egga våra män,
        Dem man åt kedjorna igen
        Och piskan skändligt öfverlåter! 
Till vapen, frie män, med sabel och med lod! 
Framåt! Hvar vi gå fram, skall jorden dricka blod!

        Ha, skall åt främmande pultroner 
        Vårt ädla folk som drängar gå! 
        Ha, skola legda legioner 
        Till marken våra tappre slå! 
        Du gode Gud, man skulle bringa 
        Vår nacke under okets tvång, 
        Och krönta skurkar än en gång 
        Sin fuktel öfver oss få svinga!
Till vapen, frie män, med sabel och med lod!
Framåt! Hvar vi gå fram, skall jorden dricka blod!

        Tyranner, darren! — Pligtförgätne, 
        Dem ingen ärlig man käns vid, 
        Förräderiets lön, förmätne, 
        Skall gäldas er i sinom tid! 
        Allt tar till svärd att er bekriga,
        Och stupar än vår hjeltestam, 
        Ur jorden växa härar fram 
        Till kamp emot de skändeliga.
Till vapen, frie män, med sabel och med lod!
Framåt! Hvar vi gå fram, skall jorden dricka blod!

        Fransoser, ädla krigarskara, 
        Hvar helst än edra hugg slå ner, 
        Miskund åt dessa offer bara, 
        Som tvingas väpna sig mot er; 
        Men denna kung, den samvetslösa,
        Men dessa fränder till Bouillé,
        Det tigeryngel, som vi se
        Sin egen moder sönderklösa —
Till vapen, frie män, med sabel och med lod!
Framåt! Hvar vi gå fram, skall jorden dricka blod!

        Du hemlandskärlek, kom och härda 
        Vår tappra hämnarskara nu!
        O frihet, du tillbedjansvärda, 
        Var med och kämpa äfven du, 
        På det du segerns Gud må båda 
        Att under våra fanor gå
        Och så belackarena må
        I döden din triumf få skåda!
Till vapen, frie män, med sabel och med lod! 
Framåt! Hvar vi gå fram, skall jorden dricka blod!

Barnens strof.

        Och när de äldres blod fått rinna,
        Så träda vi på banan fram,
        Der deras mandoms spår vi finna
        Och kampens ärofulla dam.
        Med dem vi vilja dela öden
        Och blodig svepning likaså;
        Ja, om vi dem ej hämnas få,
        Vi glada följa dem i döden. 
Till vapen, frie män, med sabel och med lod! 
Framåt! Hvar vi gå fram, skall jorden dricka blod!

Nationalsånger
Claude Joseph Rouget de Lisle
Översättningar
Carl Vilhelm August Strandberg

cs:Marseilléza
en:La Marseillaise
es:La Marsellesa
fi:Marseljeesi
fr:La Marseillaise
it:La Marsigliese
hu:A Marseillaise
ko:라 마르세예즈
nl:Marseillaise
pt:A Marselhesa
ru:Марсельеза (Руже де Лиль/Гумилёв)
zh:馬賽曲