Jag har så hört sägas
Till - -

    Den eviga frun med hundra munnar, 
Som franska hjeltars värf på ärans vida ban
    Och minsta käbbel uti stan 
    Med lika skyndsamhet förkunnar, 
    Som, uti sliten snäf bahytt 
    Förklädd, när något förefaller, 
    I husen springer kring med nytt 
    Och kaffe, sagogryn och sqvaller, 
    Som än i gamla mostrars skick 
Med hårdt friserad tur och nationella drägten
Så nitiskt gör bekant hvart svaghets-ögonblick
    Af fruar i och utom slägten 
    Och sprider ut kring stad och land 
Hur mången flickas dygd på balen gått till fanders
Och noga talar om hvart tappadt strumpeband,
    Med Dufvorösten i sin hand 
    Och näsan täppt utaf Demanders, 
    Just den matronan, som man vet 
Att, när hon säga skall en sak af vigtighet,
    Högtidligt fattar sin trumpet - 
    Kort sagdt: den goda gumman Fama, 
    Bahytten af, trumpet för trut, 
    Kring verlden basunerat ut 
    Att du författat har ett .

Karl Warburgs Noter och historiska kommentarer.

Poesi
Anna Maria Lenngren