Hulda Rosa
»Hulda Rosa!» fjäriln frågar
I den dunkla qvällens stund –
»Säg, hvi afsked jemt oss plågar, 
När från hvalfvet solen tågar?
Först i nattens skymning vågar 
trohet helga sitt förbund.»

Rosa hörs i tårar svara: — 
»Fly, Papilio, från mig; 
Mörkret, ack, är hjertats snara, 
Kyssar locka mången fara;
Låt mig dem till dager spara, 
Slumra, drömma blott om dig!»

Lunas ljusa ögon faller 
På en jord, för henne kär;
Till sin sköna, der hon hvilar, 
Glad Papilio ilar,
Hviskar mellan törnets galler: 
»Vakna! Se, det dager är.»

Poesi
Per Daniel Amadeus Atterbom

fi:Ruusu Orjan-tappuraisen