Aftonen nalkas
Aftonen nalkas:
I skuggornas hägn
Dalarne svalkas
Av pärldaggens regn.
Kvällen azuren
Med gullstjärnor strör:
Hela Naturen i vällust nu dör.

Fjärilen gungas
På törnrosens barm:
Ljuvt hon betungas,
Dess vän är så varm.
Tyst hon sig gömmer
I tjuserskans sköt,
Slumrar och drömmer
Om allt vad han njöt.

Poesi
Erik Johan Stagnelius