Hurtigt, Maja-Lisor, Jeannor och Lovisor!
Hurtigt, Maja-Lisor,
Jeannor och Lovisor!
hurtigt och lustigt med flöjter och sång!
hämta ifrån Mummen
grädda i spilkummen,
kittlar och kanna i flygande språng!
Med gula tofflor
och sockrade våfflor,
nigen för Matthias än en gång.

Älskeliga flickor!
Öppnen sprund och svickor,
tvätten de diskar, som Bacchus tillhör.
Klang! ur källarsvalen
hämta upp pokalen,
och i alkoven ställ simlor och smör.
Varen nu raska
att öppna min flaska:
nigen för Matthias, som sig bör.

Ja, i dessa tider,
fastän hjärtat svider,
och vid vart klockslag avbidas tumult,
ändå var en fägnar,
att, på Bacchi vägnar,
oss nu tillbjudes vårt päronglas fullt.
Vad skall man göra?
Sig hurtigt uppföra.
Denn wir müssen haben nur Geduld.

Blott vi sällt befrias,
sku vi med Matthias
dansa en polska och trilla som klot.
Upp skall han ur stolen,
och med basfiolen
taga vår nigning till polskan emot:
se'n utan krycka
skall välgång och lycka
röjas uti hjärta, hand och fot.

poesi
Carl Michael Bellman
1780-talets verk