Höst och rusk


Höst och rusk.

Köld och nordanväder,
Mörkt kring dal och fjell,
Skinn och ytterkläder,
Maglapp af flanell,
Kind af frosten biten,
Blick, som stelna vill.
Näsan, stackars liten,
Vet att hon är till.

Alla svårt sig grufva:
Hosta vid hvart steg,
Reumatism och snufva,
Håll och senapsdeg.
Burkar och doktorer,
Notifikation!
Liktal af pastorer,
Kringlor och cession!

Dyra rum och hyror,
Ondt om pengar än!
Hufvu't, fullt med myror,
Uppå riksdagsmän.
Bönder och baroner
Inom skål och vägg!
Kif om millioner,
Gräl om påfvens skägg!

Jernvägslån — och fester,
Foderbrist och kor.
Religion och prester,
Faen och hans mor!
Värst ändå mig qväljer
Utaf allt ihop:
Mina tombuteljer
Och mitt spruckna stop.

Är det värdt att sjunga?
Nej, för tusan, nej!
Höst och dimmor tunga
Lifva skalden ej.
Rimmen äro flydda,
Sjelf jag somnar af . . .
Mossbelupen hydda,
Kors på Idas graf!

Illustrerad Tidning
Elias Sehlstedt
Poesi
1850-talets verk
Höst
Elias Sehlstedts Sånger och Visor