Då dödförklarad senare befinnes vara vid liv
HD 1953 II 156

156. Då dödförklarad senare befinnes vara vid liv, är särskild talan om dödsförklaringens upphävande icke nödig.

Anspråk på återfående av egendom, som av annan tillträtts, behöver den dödförklarade inom den i lagen om försvunnen persons förklarande för död bestämda tiden icke väcka vid domstol utan framställande av enskilt anspråk är nog för bevarande av talan.

Efter bonden Karl Georg N., bondehustrun Anni Elisabet G. och arbetaren Johan Wilhelm N. 19/5, 18/6 och 20/6 1950 ågången stämning hade arbetaren Erik Wilhelm N. eller J. vid Malax HR anfört, att han av HR 14/9 1937 genom utslag, varom han erhållit vetskap först i slutet av år 1947, blivit förklarad för död, samt att utom andra Karl Georg N. och dennes medparter såsom arv efter honom 19/1 1938 mellan sig skiftat honom tillhöriga 0,0227 mantal av lägenheten Villman RN:o 2814 i Övermalax by av Malax socken. Enär Karl Georg N. och hans medparter, oaktat Erik Wilhelm N. hösten 1948 hos dem gjort anspråk därpå, icke avträtt till honom de delar av sagda lägenhet, som de bekommit vid skiftet, hade Erik Wilhelm N. yrkat förpliktande för dem att till honom avstå desamma, varjämte han anhållit om ersättning för sina kostnader i målet. Sedan Karl Georg N. och hans medparter motsagt käromålet, förklarade HR i u. 31/1 1951 utrett, att sedan Karl Geor N. och hans medparter vid det efter Erik Wilhelm N. verkställda arvskiftet tilldelats, Karl Georg N. 0,000725 samt Anni Elisabet G. och Johan Wilhelm N. vardera 0,001465 mantal av förenämnda Erik Wilhelm N. tillhöriga lägenhet, av vilka andelar jämte Karl Georg N. och hans medparter på annan grund tillhöriga delar av samma lägenhet, sedan delar därav av dem försålts, genom styckning bildats Villmans lägenhet RN:o 2825 om 0,0044 mantal, Erik Wilhelm N. hade gjort sitt ifrågavarande anspråk inom den i 16 § lagen 23/4 1901 om försvunnen persons förklarande för död stadgade tiden av natt och år efter erhållen vetskap om dödsförklaringen. I anseende därtill och då sagda lagrum uteslöte tillämpningen av den i 21 § lagen 28/2 1930 om lagfart och tiden för klander av fastighetsfång för sådana fång bestämda tioåriga klandertiden, ålade HR Karl Georg N. och hans medparter att till Erik Wilhelm N. avträda 0,003655 mantal av Villmans lägenhet RN:o 2825 ävensom att en för alla och alla för en ersätta Erik Wilhelm N. hans rättegångskostnader med 12,000 mark. Vasa HovR, där Karl Georg N. jämte medparter sökte ändring, d. 27/6 1952, enär Erik Wilhelm N. fått veta om sin dödsförklaring i slutet av år 1947 och han icke inom natt och år därefter vid domstol anhängiggjort talan om återbekommande av ifrågavarande lägenhetsdelar, med upphävande av HR:ns utslag, förkastade käromålet såsom sentida väckt. Erik Wilhelm N. sökte ändring. Karl Georg N. jämte medparter bemötte ändringsansökningen. HD (presidenten Tarjanne, justitierådet Kaira och extraordinarie justitierådet Moisio) d. fann i målet utrett, att Erik Wilhelm N., sedan han i slutet av år 1947 fått veta om sin dödsförklaring, hösten år 1948 hos Karl Georg N. gjort anspråk på återfående av ifrågavarande lägenhetsdelar, men däremot ostyrkt, att Erik Wilhelm N. inom stadgad tid skulle framställt sitt omförmälda anspråk jämväl hos Anni Elisabet G. och Johan Wilhelm N., varför HD prövade rättvist, med ändring av HovR:ns dom och förkastande av käromålet i övrigt, med stöd av 16 § 1 mom. lagen om försvunnen persons förklarande för död ålägga Karl Georg N. att till Erik Wilhelm N. överlämna de 0,000725 mantal av Villmans lägenhet, vilka vid förenämnda arvskifte tillfallit Karl Georg N. I anseende till sakens natur fick Erik Wilhelm N. dock själv vidkännas sina kostnader i rättegången. Anni Elisabet G. och Johan Wilhelm N. tillkom ej heller påyrkad ersättning för deras härstädes havda kostnader. (Extraordinarie justitierådet Simoinen yttrade: "med upphävande av HovR:ns dom låter jag saken bero vid HR:ns utslag." - Justitierådet Hastig var ense med extraordinarie justitierådet Simoinen.)

Förkortningar 
 HR = häradsrätt
 RN:o = registreringsnummer
 u. = utslag
 Vasa HovR = Vasa hovrätt
 d. = dom
 HD = högsta domstolen

Sammanfattning på finska 
Kun kuolleeksi julistetun henkilön on sittemmin havaittu olevan elossa, ei erityinen kanne kuolleeksijulistamispäätöksen purkamiseksi ole tarpeen.

Vaatimusta sellaisen omaisuuden takaisin saamiseksi, joka on toisen henkilön haltuunsa ottama, ei kuolleeksi julistetun henkilön tarvitse siinä määräajassa, josta säädetään kadonneen henkilön julistamisesta kuolleeksi annetussa laissa, panna vireille tuomioistuimessa, vaan yksilöllisen vaatimuksen esittäminen riittää puhevallan säilyttämiseksi.

Högsta domstolens avgöranden
1950-talets verk

fi:Korkeimman oikeuden tuomio kuolleeksi julistamisesta 1953