De ljuva valthorn blanda sitt ljud
De ljuva valthorn blanda sitt ljud,
själv Pan uppbådar kärlekens gud
till lekar, dans, på bölja och strand,
Neptun tar Venus i hand
Tritoner, Silfer kring Fredrikshof!
upp, sjungom Gustafs lov!      - - - Corno        

Vad trängsel, sorl, vad löjen och skrik!
Vad dyrbar fest, briljant, magnifik!
Båd' skog och vatten glittra så täckt
av eld och lampornas fläkt. 
Tritoner, Silfer kring Fredrikshof!
upp, sjungom Gustafs lov!      - - - Corno        

Vid marechallers fladdrande sken
framrulla vagnar inom allén
där masker titta ut och ge pris
Minervas små paradis.
Tritoner, Silfer kring Fredrikshof!
upp, sjungom Gustafs lov!      - - - Corno        

Jeannette, rödblommig, steg ur sin vagn,
satt foten fram vid pukornas klang,
och i sin svarta dominodräkt
utsträckte armen så täckt.
Tritoner, Silfer kring Fredrikshof!
upp, sjungom Gustafs lov!      - - - Corno        

Klang, valthorn, flöjter, oboe, klang!
Vår oskuld jävar titlar och rang.
Var en må dansa lustig och glad,
och sluta så sin maskrad.
Jeannette, välkommen från Fredrikshof!
Lev nöjd, sjung Gustafs lov!     - - - Corno

poesi
Carl Michael Bellman
1770-talets verk