Si drömmaren kommer där
Si drömmaren kommer där,
sitt huvud mot bröstet sänkr han bär.

På ensliga stigar vill drömmaren vandra
och är icke lik oss andra.

Han drömmer drömmar, som hädiskt ljuga,
att sol och måne och stjärnor för honom buga.

Han är vår faders käraste son,
kommer och låter oss slå'n

Poesi
Gustaf Fröding