För Oscar och Josefina
Du Gud, till hvilken fädrens slägte bad,
Du, som så länge upprätthållit Norden!
Håll än din hand utöfver land och stad,
Gör folket trefvet och gör kungen glad,
Och visa bort från oss den storm, som går kring jorden!

På Carlarnas, på Odens kungastol
Låt  trifvas, låt hans ätt få stanna!
Hans ära flyge ifrån pol till pol,
Och präktigt skine tidens midnattssol
Uppå hans kronas guld, på lagren kring hans panna!

Men som en rosenknopp, i kronan fäst,
Som en förgätmigej i lagerkransen,
Så gläde  oss dernäst,
En hvit, en rosenröd och blåögd gäst,
Skön, som på hjeltars stoft en Alf i månskensglansen.

I Sveas salar vare ljus och frid,
Och frid och ljus i Sveas hyddor vare!
Och når till stranden tidehvarfvets strid,
Han bryte sig, som vågorna, dervid,
Och Gud och kung och folk sin gamla Nord försvare!

Källa: Esaias Tegnérs Samlade skrifter. Tredje bandet.
Poesi
Esaias Tegnér