Enda möjliga sättet för upphjelpandet af Kongl. Stora Teatern
<div class="layout2" style="text-align:justify">

Enda möjliga sättet för upphjelpandet af Kongl. Stora Teatern.

Efter mångårigt begrundande, huru med Teatern,
denna Nationen om hjertat så nära liggande
angelägenhet, borde ordnas och ställas, för att sättas i det skick,
att på en gång uppfylla sitt mål, i egenskap af
konstverk, och genom egna, af staten oberoende, medel
uppehålla sin existens, afgifva vi följande förslag till
Teaterreglemente:

Teatern vare Kunglig. Det höga anseende, som i
och med sjelfva benämningen medföljer, bidrager, utan
att med depenser vara förenadt, till så väl Teaterns och
dess sujetters högre värde i det allmänna, som deras,
hvilka, i egenskap af åhörare och åskådare, spektaklen
besöka, helst de brister, hvilka verket, oaktadt bästa
bemödande att dem förekomma, kan komma att vidkännas,
derigenom får en slags helgd samt i och med detsamma
ett skydd mot hvarje otidigt klanderbegär, hvilket i en
tid af allmän upp- och nedvändning så lätt väckes och
i en för det hela vådlig syftning träder i verksamhet.
Fördenskull må hvarje vid Kongl. Teatern
tjenstförrättande person, i likhet med hvad i de öfriga Kongl.
Verken gängse är, med berörde benämning betecknas,
såsom Kongl. Direktör, Kongl. Aktör, Kongl. Aktris,
Kongl. Sufflör, Kongl. Chorist, Kongl. Figurant, Kongl.
Machinist etc., utan att, till vinnandet af all möjlig
besparing, äga rättighet uniform bära vid andra tillfällen,
än då denna, i och för de roller som varda framställda,
af behofvet ovillkorligen påfordras.

Skall, enär det tillfullo är ådagalagdt huru mycket
en Teater genom den deri befintliga demoralisationen
lider, hvarje vid Teatern engagerad person af hvad kön,
ålder och villkor den än vara månde, i Kongl.
Teaterhuset, emot afdrag på lönen, bo och vistas, en gemensam
på entreprenad ställd matordning iakttaga, och icke
längre än till kl. 9 om aftnarna, utan särskilt tillstånd,
ute vistas, på det en sujetts helsa, krafter och öfriga
tillgångar icke måtte lida minsta afbräck; och skall
Direktionen, för hvilken rum i öfversta våningen, äfven
om det skulle ske med uppoffrandet af vinden, måste
varda inredda, öfver det hela taga den noggrannaste
öfversigt, om aftnarna rund i sujetternas boningsrum
anställa, och en gång hvarje månad på maten smaka, då
allt isynnerhet måste klanderfritt befinnas. Genom
troget uppfyllande af dessa ömsesidiga pligter uppkommer
ett familjeförhållande, som icke annat än de
helsosammaste frukter frambringa kan, hvartill, med anledning
af förenämda helsovård, kommer, att Teatern varder
iståndsatt läkaretjenster m. fl. indraga.

Till undvikande af de obehagliga följder, som, till
följd at det kifvande, vare sig det härflutit från afund
eller våldsamt sinnelag, Aktörer och Aktriser emellan,
städse uppkomma, åligger det Direktionen deröfver
hafva den strängaste tillsyn, en dag i veckan sammankalla
hela teaterpersonalen och i sin närvaro låta densamma,
endast och allenast genom muntligt föredrag, afgöra sina
för hela veckan åsamkade tvister. Derigenom vore tvenne
fördelar af den obestridligaste vigt att vinna, bestående
deruti, den förra: att, då sålunda tillfället för hvarje
sujett var öppnadt, att, utan inre och yttre tvång, genom
deklamation, gester och mimik, allt på det naturligaste
vis framställda, inöfva sig i roller som på scenen kunna
förekomma, några s. k.
exercitiemästare och
mästarinnor hädanefter blefve alldeles umbärliga och Teatern
således vinna en ny betydande besparing; den
sednare: att Direktörerna, som ovillkorligt måste vara
tillstädes, kunde, genom antecknandet af hvarje sujetts vid
tillfället ådagalagda anlag, vinna någon ledning vid
upptagandet af pjeser och distribuerandet af roller.
Och skulle dessutom, hvad baletten särskilt beträffar, i
dess boningsrum ingen eldning om vintern företagas,
utan hvar och en, så solodansare som figurant, genom
egna exercitier hålla sig varm, hvarigenom denna vackra
konst erhölle en naturligare lyftning, än hitintills
dermed varit fallet, oberäknadt den vinst, som, genom
undvikandet af att hålla ved och balettmästare, ånyo
tillskyndades teatern.

Ingen af Teaterns sujetter äge, eho det vara må, att
begagna hästar och vagn och derigenom lefva öfver
omständigheterna; och skall, på det ej någon med
undskyllan af den svåra årstiden måtte framkomma, hvarje
qvinlig sujett höst och vår med ullstrumpor och
becksömsskor försedd varda, hvaröfver Direktionen hålle den
noggrannaste vård och tillsyn.

Ej må äktenskap teaterns sujetter emellan tillstädjas
utan Derektiopens vettskap, som vid slika tillfällen tages
i öfvervägande, huruvida teaterkassan för en kommande
tid äger tillgångar att bestrida de löneförmåner, som,
genom möjlig förökning i familjerna, kunna komma i
fråga att förhöjas, och detta allt sig till efterrättelse ställa.

Den af Aktörstaten, som, annorstädes än sig bör,
förer oljud och skrik på teatern, varde genast till
Chorist degraderad, han månde röst hafva eller ej.
Uppför han sig på annat sätt som en vinglare i tjensten,
varde utan skonsamhet vid balettstaten anställd. Fara
chorist eller figurant på enahanda sätt fram, blifva de
utan minsta knot och motspjernande vid machineriet
eller teatersprutan satta. Dock må detta hårda men
rättvisa straff ej vidtagas, förrän alla varningsgrader och
extrajudiciella bestraffningar förgäfves blifvit använda.

Sedan vi sålunda framställt hufvudgrunderna för vårt
förslag, i hvad som rör det inre af teaterväsendet,
komma vi till det yttre som följer:

Till vinnande af mera utrymme för
spektakelgångare, kunna loger byggas bakom kulisserna på sjelfva
teatern, så att de, som önska taga det slags spelet under
ögonen, icke måtte förmenas tillträde dertill; hvarjemte
en ny inkomstkälla för teatern otvifvelaktigt vore att
förvänta.

Då det är af högsta vigt, att ingenting i
Hufvudstaden finnes, som kunde draga publikens håg från
Spektaklen, så bör på det kraftigaste påbjudas, att
inga kanariefåglar eller andra fåglar, ehvad namn de
hafva må, som på ett eller annat sätt kunde göra
Teatern dess förtjenster stridiga, måtte inom Stadens murar
sig insmyga våga, hvilket förbud desslikes måtte
utsträckas till dem, som ännu ej hunnit ifrågavarande onaturliga
bildningsgrad, men lätt nog torde blifva frestade följa
de Heesbeeska fåglarnas exempel. Den fågel eller fisk,
som sig häremot förbryter, varder utan dom och
ransakning gifven till spis åt hvarjom och enom, som en
dylik näbbig konstnär i Direktionens händer
öfverandtvardar.

DÅ det är allmänt bekant, att de s. k. sexorna och
tedrickningarna på Hufvudstadens källare och
sweitzareställen medtaga icke så obetydligt af publikens så väl
pengar som tid och vända dess håg ifrån de ädlare
nöjen en Teater har att erbjuda, så må ifrån kl. 6 till 10
eftermiddagarna inga andra dylika ställen finnas
Allmänheten tillgängliga, än Operakällaren och Hr Pohls
Sweitzarebutik i Teaterhuset. Dock må nämde
restaurationsställen icke gå andra personer tillhanda, än sådana,
som, genom uppvisandet antingen af biljett eller
kontramärke, kunna ådagalägga, att de den aftonen spektaklet
bevista. Hvad de s. k. spisqvarteren vidkommer, kunna
de ej heller såsom undantag gälla, utan må den, som
lättsinnigt tror sig kunna undvara den estetiska födan,
sig till straff och androm till varnagel, svälta til kl. 10;
hvaremot Teatern tills vidare icke må anse sig befogad
att göra samma rättighet gällande i hvad som rör sexor
och tévisiter i de privata husen.

Alla baler på näringsställen och krogar varda, vid
lifsstraff, förbjudna, under den tid spektakel på Kongl.
Teatern gifvas, såsom för anständigheten och sederna
menliga och måste fördenskull femte raden utvidgas till
det utrymme, att ett vida större antal, än hitintills, måtte
der beqvämligt kunna intagas, utan att sakna
erforderligt rum för händerna till bifallsyttringar, hvaruti
Teatern och dess sujetter utfästa sig gå nämda rads publik
tillhanda.

De sammankomster, som hvarje Söndag, från kl. 6
e. m. försiggå i Methodistiska kyrkan, må vintertiden
städse varda förbjudna, såsom varande af den egenskap
att de draga sinnet ifrån ämnen, som odla förståndet,
till sådana som förvirra och förvrida detsamma;
hvartill kommer, att Methodisterne städse föra afvog sköld
mot skön konst i allmänhet och Teater isynnerhet.

Hr Malléns ring- och gångpost må ej, under de för
spektaklen bestämda timmar, finnas i rörelse på
hufvudstadens gator och derigenom undandraga teatern den
skilling, som med rätta på vigtigare föremål kunde
användas, utom det att begagnandet af den teaterkask,
hvarmed Hr Mallén försedt postdragaren, är ett straffvärdt
ingrepp i teaterns monopol. På det likväl ej
hufvudstadens innevånare måtte gå miste om Hr Malléns besök
och Hr Mallén, å sin sida, om en påräknad motion,
vill teatern låta honom kringföra affischer och
teaterbiljetter samt till uppmuntran förse honom sjelf med en
vackrare kask ur sin egen garderob.

Hvisselpipor må ej, vid prygelstraff, under
spektakelterminerna finnas i Stadens salubodar. Inga läppar
med synbara anlag för hvisslingar må tillåtas röra sig i
Teatersalongen. Den, som hvisslare upptäcker och
angifver, erhåller af Direktionen ett par
sämskskinshandskar, och d:o klackjern, med villkor, att de uteslutande
till bifallsyttringar begagnas.

Ej må Riksståndens plena, vid äfventyr af Riksrätt,
längre än till kl. ½ 7 på aftonen, utdragas. Den
Riksdagsman, som deremot bryter, gripes å bar gerning och
böte, om han Bonde är, sin medalj till Teaterkassan.
Är han af högre stånd och någon orden åtnjuter, varde
denna till Direktörerne förbruten.

Ej må Aftonbladet,  under besagda timmar, å annat
ställe än i teaterluckan finnas, der den, som teaterbiljett
köper, äger att mot 50 procents förhöjning detsamma
sig tillhandla. Förekomma deruti, rörande Teatern,
vrångda framställningar till allmänhetens förvillande,
varde bladet genast i foyérn uppbrändt, och åligger det icke
desto mindre Aftonbladsredaktionen, att berörde
förhöjning Direktionen ersätta.

Alla olyckshändelser, af hvad namn de vara må,
varda under oftanämda timmar, vid det strängaste ansvar,
förbjudna. Ske de ändock, såsom vådeld m. m., må
det ej vara tornväktare och kanonier tillständigt att
klämta och styckeskott aflossa, förrän spektaklet ändadt
blifvit, hvilket genom raketsignal tillkännagifvas skall.
Tornväktare, som sig häremot bryter, varde hela sin tid
förlustig rättigheten att spektaklen besöka; dock är honom
ej förment biljett sig tillhandla. Kanonier, som sig till
berörde förbrytelse skyldig gjort, må aldrig såsom
kompars scenen beträda. Raketen betalas af den, hvars hus
eller gård nedbrunnit.

Den teatersujett, som sin tid uttjenat och godt
vittnesbörd om sig lemnat, äge rättighet, ändock han
afsked bekommit, bakom kulisserna å teatern vinna
tillträde att spektaklen åskåda. Kommer han till den
ålder, att han barn på nytt blifver, må honom ej förvägras
att såsom elev ånyo börja.

Den spektakelgångare, som ett visst, af Direktionens
beslut beroende, antal gånger spektaklen besökt, skall,
utan afdrag på den stora vinst för själen han derigenom
redan bekommit, hugnas med samtlige Direktörernes
porträtter i trädsnitt, att i blått band på bröstet bäras.

Förestående förslag, enligt vår enfaldiga tro,
innefattande enda sättet för teaterns upphjelpande, taga vi
oss härmedelst friheten att på det varmaste hos en
vördad Allmänhet rekommendera.

Freja
August Blanche
Teater