Anjalaförbundet - Förbundets Förenings-Akt 12 augusti 1788
I betraktande af den våda, så af invertes missnöje, som utvertes fiender, hvarmed vårt kära fädernesland ögonskenligen hotas, är det hvar redlig medborgares pligt, att tänka på dess räddning, om det ock vore med äfventyr af lif och egendom. Fullkomligen öfvertygande om denna fara och rörde af den lifligaste kärlek till våra medbröder och den fosterjord, som med lifvet gifvit oss varma hjertan till dess försvarande, hafva vi alla undertecknade enhälligt förbundit oss, att söka och hålla hvad i följande punkter anföres:

1:o. Vi afstå ej att yrka freden med Ryssland och till den ändan påstå och anhålla.

2:o. Om Riksens Ständers snara sammankallande.

3:o. Vi yrka alla deras i Regerings-formen utstakade rättigheter.

4:o. Anhålla vi, att ett stillestånd måste sökas, hvarigenom alla fiendtligheter kunde genast upphöra; i synnerhet som ett nytt krig med Dannemark och Svenska kusternas härjande af fiendtliga flottor, härigenom endast kan undvikas.

5:o. Arméens återställande å sina vanliga ställen och landsorter, innan årstiden gör det alltför svårt eller omöjligt.

6:o. Till Rikets lagliga försvar uppoffra vi allt, ända till sista blodsroppan; vi förklara härjemte, att vår afsigt hvarken är att blanda oss i andra Regeringsärender, eller anställande af revolutioner, som störta Throner öfverända, och med blod och bitterhet ofta söka mera enskilt hämnd eller förmån, än det allmännas välfärd; vår afsigt är att återlemna åt lagen sin styrka; åt Konungen sin lagbundna makt; åt Ständerna sina förskränkta rättigheter, oss i allmänhet frihet, ära och heder, under den strängaste laglydnad. Det blifver  derföre vår tanka, att ej sjelfva granska några göromål eller med våldsamhet handtera någon af våra undersåtare, på det blod ej må dragas öfver våra hufvuden; och att visa, det nöden gifvit oss fredens frimodiga anda, och ej tvedrägtens och egennyttans giftiga och skadliga anslag.

Att utföra detta vårt verk, förvänte vi Försynens biträde, i förtröstan på vårt rena uppsåt, som förenar fullkomlig vördnad för vårt dyra Konungahus, med nitfull och öm sorgfällighet för det allmänna bästa. Vare den niding ibland oss, som viker från denna föresatts, och blifve dens namn en skamfläck, som sviker detta stallbröderskap, det vi i Treenighetens namn sammanbinda och härigenom befäste; så sannt vi oss önske, att Gud måtte oss hjelpa till lif och själ.

Historiska dokument
1780-talets verk