Tillfrisknande
Du som är kallad vid blommors namn, 
nu vill jag ge dig ett annat: 
Läkarens Kniv. 
Kallt, hårt namn. 
Men så blänkande hård 
är din bild i de tysta stunderna. 
Jag är dömd, när jag ser dig, 
dömd som sjukling 
inför din friskhet av vårlig morgon.

Det är gott att man våndas och vämjes. 
Du är svalkande fri från barmhärtighet 
mot patetiska kval. 
Fjärran, fjärran ler du gåtfullt. 
Jag vill andas din höga luft. 
Jag vill trampa de daggiga stigarna, 
där du vandrar. 

Karin Boye
Poesi