Nypenrosa
Fin sôm nypenrosa står 
tili, tili, når dä dagger 
selverdrôp å blaa vagger 
lent där môraväre går. 

Int just lik e trägårsros 
int så stôlt å mett i sola, 
int så grann å stor i ola, 
mer litt bly å mer te tros. 

Tocken stog mi Anna Lek, 
ljus i håre, rö i kläe, 
"rosa stecker", sa di, näe, 
Anna mi va utta svek. 

Hennas tagg va lätt te se, 
are roser, are flecker 
gär sä lene, når di stecker, 
Anna gjord sä allri te. 

Harrgårsplan mä roser i 
gjord mä itnô kälekshôga, 
nypenrosa bål ve stôga 
dä va rosa rosa mi. 

Poesi
Gustaf Fröding
Verk på värmländska