Ett nytt år
Därute klämta klockorna, de ringa
ånyo in ett nyfött ovisst år.
De klämta som ett löfte, som vill bringa
sin balsam över tidens onda sår.

Millioners kval i världens hjärta stinga,
envar har nog sin skärseld tung och svår.
Men i vart bröst dock hoppets klockor klinga
en aning om att ljuset ej förgår.

Må över jorden virvla hårda öden
och liv förgöras av allhärjarn döden,
än kämpar människan sin kamp för mera ljus.

Då klämta klockor tröst i världens hjärta,
ty människan förmår, trots död och smärta,
på nya vägar söka evighetens hus.

poesi
Elsa Collin
1920-talets verk