Lutad mot gärdet stod gossen vid flickans arm
Lutad mot gärdet stod
gossen vid flickans arm,
såg över slagen äng:
"Sommarens tid har flytt,
blommorna vissnat ren;
skön är din kind likväl,
rosor och liljor där
blomstra som förr ännnu."

Våren kom åter; då
stod han allena där.
Flickan var borta, - låg
vissnad i jordens famn;
ängen var grön igen,
leende, blomsterrik

poesi
Johan Ludvig Runeberg