Boken om vårt land/Kapitel 67
Esterna bo icke i Finland och höra icke till vårt folk, 
men de äro nära besläktade med finnarna. Ester och 
finnar voro fordom ett folk, på den tiden de bodde i nuvarande 
Ryssland. Men när de undanträngdes av ryssarna och 
flyttade mot nordväst, delade sig folket. Finnarna gingo 
norr om Finska viken och blevo bosatta i Finland, esterna 
gingo söder om havsviken och blevo bosatta i Estland 
och Ivivland. Ty Estland är beläget vid södra kusten av 
Finska viken och är ett litet, tätt befolkat land med sjöar, 
floder och fruktbara åkerfält. Det har en annan natur 
än Finland, känner inga berg av granit och sträcker mot 
havet en öppen, sandig kust. Ett och annat granitblock, 
som havsisen fordom fört över från finska sidan, visas i 
Estland som något märkvärdigt. 

Esterna blevo för mer än sex hundra år sedan 
underkuvade av tyskarna. Sedan ha de lytt under flere 
främmande välden, senast under Ryssland, och lidit mycket 
av härjande krig. Deras tyska herrar behandlade dem 
hårt och togo ifrån dem deras jord, så att esterna ända 
till vår tid varit landbönder under de tyska riddargodsen. 
Under ett hårt förtryck ha de icke fått samma frihet och 
undervisning som deras bröder finnarna. Ändock hava 
esterna troget bevarat sitt eget språk, sina egna minnen 
och sitt egna folklynne. Sedan år 1920 är emellertid 
Estland en självständig republik Esterna äro ett livligt, käns-
ligt och ihärdigt folk, som mycket älskar sin fädernebygd. 
Ofta ser man dem segla i sina öppna båtar övet till finska 
kusten, och där igenkänner man dem på deras långa, 
bruna rockar, deras långa, bruna hår, deras smärta växt 
och deras livliga, bruna ögon. 

Esternas språk är så likt finnarnas, att de båda 
folken lätt lära sig att förstå varandra, när de hunnit 
vänja sig vid den främmande brytningen. Esten har 
likasom avstympat de finska orden och lånat flere ord från 
tyskan eller från ryskan. I övrigt likna ester och finnar 
även däri varandra, att båda älska visor och gamla sagor, 
som under hårda tider varit deras tröst. Emedan esternas 
sagor och folksånger likna finnarnas såsom två grenar ur 
samma rot, skola vi omtala några bland dem. 

Boken om vårt land

fi:Maamme kirja: 67. Wirolaisista