Johan Jacob Tengström
»Än över tidens mörka vågor»
som klippor Auras minnen stå.
Dess tempel grusades i lågor,
dess gamle kämpar hädan gå.
Den gamla tiden är förgången,
dess sista höstlöv falla av;
men våren, kärleken och sången
strö friska blommor på dess grav.

Välsignad vare du, som troget
arbetat för ditt fosterland
och helgat ädelt, redoboget
åt ljusets verk din varma hand;
välsignad ock för hvad du mistat!
Med djupt begråtne söners namn,
o fader, du ditt minne ristat
i fosterlandets trogna famn.
Poesi
Zacharias Topelius