Vår konung och vårt fosterland


1937 års psalmbok nr 489
1.
Vår konung och vårt fosterland,
O fädrens Gud, beskydda.
Slut kärlekens och fridens band
Omkring palats och hydda.
Med oväld vare tydda
De lagar du oss gav, o Gud.
Och sanningens och dygdens bud
Av fria hjärtan lydda.

2.
Styrk dem, o Gud, som fäders bygd
Med fäders mandom stöda.
Hjälp dem som sig för bröders dygd
Och ljus och tröst bemöda.
Låt ymnigheten flöda
Av borgarns flit och trevna ro.
Giv Hägn åt åkermannens bo,
Hans arbete och gröda.

3.
Nu blott ett hjärta och en själ
Må Nordens söner nämnas
Och allmänt väl bli allas väl
Och rätt och plikter jämnas.
Åt glömskan allt må lämnas,
Som gör ett brödrasinne kallt;
Och Kristi Ande live allt,
Som tänkes och som ämnas

4.
Välsigna den som vet och vill
Däri sin ära sätta
Att oförkränkt blott lyssna till
Det sanna och det rätta.
Bekymrens bördor lätta
Åt dygdens mödor lycka giv
Och låt oss i ett bättre liv
Få mötas efter detta.

Sångtexter
Psalmer
Johan Olof Wallin