Joakim uti Babylon
Om den sköna och dygdiga Susanna

Joakim uti Babylon
hade en hustru, Susanna...
    ||: Töm vår kanna — :||
    skål för dess person!
Joakim var en genomärliger man,
frun lika ärliger också som han:
    ||: fru Susanna :||
    många hjärtan vann.

Tacka vill jag Joakims fru —
skål för var dygdig maka!
    ||: Låt oss smaka :||
    denna saften nu!
Klinga med glasen, låt oss sjunga i kor,
gosse,  flicka, gubbe och mor,
    ||: låt oss sjunga! :||
    Skålen är så stor.

Joakim var för riker spord,
kunde traktera sin nästa,
    ||: ge till bästa :||
    vid ett dukat bord.
Frun uti huset vann så mycket behag;
hungriga friare varendaste dag...
    ||: Hurra, gubbar, :||
    i så lustigt lag!

Käraste bröder, hör nu då  på
vad den frun månde hända!
    ||: Två upptända :||
    kring om henne gå.
Gubbarna flåsa, krypa tyst om varann —
skönheten fanns just där kärleken brann.
    ||: Fru Susanna :||
    trogen var sin man.

Joakims trädgård var med manér:
lusthus, tapeter av siden!
    ||: Middagstiden :||
    gick Susanna ner.
Ekar och lindar stodo runt om en damm —
Sköna Susanna hon plaska och sam.
    ||: När hon plaska, :||
    skymta liljor fram.

Neruti blomstergården nu
gicko allena två bovar,
    ||: slogo lovar :||
    kring vår lilla fru.
"Hej", sade boven till den andre så slem,
"hej, det är middag — kom låt oss gå hem!"
    ||: Två kanaljer :||
    i varenda lem!

Väl förstår man gubbarna nog
vad de hade i sinnet:
    ||: vita linnet :||
    ögat lätt bedrog.
Ögat drog hjärtat, men Susanna drog allt:
lås var för porten — det var så befallt...
    ||: Hurra, gubbar! :||
    blodet bliver kallt.

Så var sakens sammanhang —
himlen Susanna belöna!
    ||: Bland de sköna :||
    har hon dubbel rang...
Klinga, med glasen, låt oss leva väl!
Vackra små hjärtan uti tankar och själ!
    ||: Låt oss dricka :||
    utan larm och gräl!

Sångtexter
Poesi
Carl Michael Bellman
Fredmans sånger