Boken om vårt land/Kapitel 127
Vårt land har länge varit förenat under samma konung 
med Sverge, men en tid har det även varit förenat under 
samma konung med Danmark och Norge. Detta har 
skett under Kalmar union. 

Konung Magnus hade gjort ett olyckligt krigståg mot 
ryssarna, och det var mycken oreda i riket. Två år före 
biskop Hemmings död blevo Magnus och hans son Håkan, 
som tillika var konung i Norge, fördrivna från Sverges 
tron. I riket voro nu många höga herrar, som vant sig 
att göra, vad de ville, och dessa inkallade från Tyskland 
konung Magnus* systerson, som hette Albrekt. Han blev 
nu konung, lät herrarna råda och tyska fogdar förtrycka 
folket. Finland tog han med härsmakt, men sökte att
vinna folkets tillgivenhet. Österbottnmgarna fingo 
handelsfrihet, ett nytt slott vid Kumo älv nedrevs, när 
bönderna klagade över tunga dagsverken. Då levde en 
mycket rik och stormodig herre vid namn Bo Jonsson Grip. 
Denna herre hade en stor del av Sverges och Finlands 
slott i pant för lån, som han givit konung Magnus. När 
Bo Jonsson dog, ville konung Albrekt taga tillbaka slot- 

ten och dessutom andra gods, som adeln och prästerna 
tillägnat sig. Däröver blevo dessa så förtörnade, att de 
inkallade drottning Margareta från Danmark. Hennes 
fältherre slog och tillfångatog konung Albrekt år 1389. 

Margareta var konung Håkans änka. Om konung 
Håkans frieri till henne diktades den bekanta barnvisan: 
»Rida ranka». Hon hade ärvt Danmarks krona efter sin 
fader och blivit drottning i Norge efter sin gemål. Nu 
blev hon även drottning i Sverge. Då sammankallade 
hon biskopar och höga herrar från alla sina tre riken i 
svenska staden Kalmar, och där kröntes år 1397 hennes 
släkting Erik av Pommern, i Sverige kallad . Erik XIII, 
till konung över Danmark, Norge och Sverge. Från den 
tiden ansågo sig Danmarks konungar hava rätt till 
Norges och Sverges kronor; och den förening mellan de tre
rikena, som sålunda uppkom, kallades Kalmar union eller 
riksförening. Det var en god tanke, att tre svaga riken 
och tre besläktade folk skulle bliva mäktiga och lyckliga 
genom att trofast hålla tillsamman. Ändock blev 
unionen en olycka för alla, emedan alla tänkte endast på egen 
fördel, och emedan Danmark ville underkuva Sverge 
och Norge. 

Vid denna tid skedde mycket övervåld. 
Adelsherrarna befäste överallt sina gårdar. Ingen fred fanns i 
landet, ingen aktade lag och rätt, broder stod emot 
broder, son mot fader, och den arma bonden förtrycktes av 
alla. Sjörövarflottor härjade i Östersjön och vid Finlands 
kuster. I de våldsamma tiderna under konungarna 
Magnus och Albrekt byggdes tre befästa borgar i Finland. 
Raseborg i Nyland, Kastelholm på Åland och Korsholm i 
Österbotten. Av de två första finnas ännu ruiner, men av 
Korsholm endast vallarna kvar. Bilden visar oss 
Kastelholm i dess nuvarande skick. 

Boken om vårt land