Salome, Herodias' dotter
SI, HERODIAS’ dotter Salome dansar,
prinsessan utaf det stolta Judéen!
Bevakad är hallen af sköldar och lansar.
Si Herodias’ dotter Salome dansar
i den sjuka skälfvande månens sken!

Hon dansar af hat och af hämnd uti natten
prinsessan utaf det stolta Judéen.
Hennes skönhet förjagar skämtet och skratten
bland tetrarkens gäster i stilla natten,
där hon dansar i månens kyska sken.

Hon är hvitare nu än den hvita månen,
prinsessan utaf det stolta Judéen.
Hon är blek utaf hat till människosonen, 
till Johannes, profeten och människosonen,
hvars förbannelse nyss öfver henne hven.

Utaf kärlek och lystnad och hat hon dansar,
prinsessan utaf det stolta Judéen,
— medan irrande mörkret timmarna kransar,
utaf kärlek och lystnad och hat hon dansar,
af hat till nasiren, så kysk ock ren.

Skälvande, veka, cymbalerna ljuda
skuggorna famna palatsets sten —
— Allt vildare dansar prinsessan af Juda,
då i stilla natten cymbalerna ljuda
till kärlekens dans uti månens sken.

Si, Herodias’ dotter Salome dansar
prinsessan utaf det stolta Judéen!
Bevakad är hallen af sköldar och lansar.
För Döparens hufvud Salome dansar
i den sjuka, skälfvande månens sken.

Externa länkar
 Idun nr 17 1908 digitaliserad av Göteborgs universitetsbibliotek

poesi
Elsa Collin
1900-talets verk
Idun