I hoppet sig min frälsta själ förnöjer


Tros-Sånger, 1916. 
<pages
 index="Tros-Sånger - 5th ed. - 1916.djvu"
 from=236 to=237
 tosection=S201
 prev="Hur ljuvt ditt namn, o Jesus, är"
 current="I hoppet sig min frälsta själ förnöjer"
 next="En gång på dödens stig jag var"
 header=1
/>

Annan utgåva 
1.
I hoppet sig min frälsta själ förnöjer.
I tron jag till ett evigt väl mig höjer. 
Ty jag betänker att dödens länker 
har Kristus brutit och mig livet skänker. 

2.
Med honom salighetens stig jag funnit, 
och himlaarvet han åt mig har vunnit. 
När jag insomnar, han mig omfamnar, 
och på hans armar jag i himlen hamnar. 

3.
Som fågelen vid ljusan dag sig gläder,
så glad i ljusets rike jag inträder. 
Vid änglasången och harpoklangen 
jag skådar evighetens dag uppgången. 

4.
Och högre, klarare än gull, än solen 
min själ skall skina ärofull för stolen. 
Den gode Guden iklär mig skruden, 
som själv han lovat åt den kära bruden. 

5.
En evig, oförgänglig fröjd det bliver, 
som fridens Gud i himlens höjd mig giver, 
där Jesu vänner med palm i händer
lovsjunga Lammet, som de sina känner. 

6.
Ack, att jag dit ur sorg och strid må komma, 
där Gud församlar i sin frid de fromma! 
Min Jesus vände snart mitt elände 
i fröjd och salighet förutan ände.

7.
Beredd håll mig, o Jesus Krist, att vänta 
din ljuva ankomst, när du sist vill hämta 
ur tåredalen, från jordekvalen 
din brud till dig i ljusa fröjdesalen. 

Sångtexter
Psalmer
Elle Andersdatter
Översättningar
Olaus Forsselius
Johan Olof Wallin