Härlig är Guds himmel blå
1.
Härlig är Guds himmel blå. 
Det är skönt att se uppå,
hur de gyllne stjärnor blinka 
och med stilla skimmer vinka 
||: oss från jorden upp till Gud. :|| 

2.
Det var mitt i julenatt.
Andra stjärnor lyste matt, 
men med ens på himlens båge 
tände en sin klara låge 
||: som en sol bland stjärnor små. :||

3.
Denna stjärna, ljus och blid, 
som går upp i midnattstid, 
bådar, att i Juda rike
föds en konung utan like.
||: Så var sagt från forna dar. :||

4.
Vise män av Österland 
drogo genom öknens sand 
att den Kungen känna lära, 
att den Kungen offer bära, 
||: som var född i samma stund. :|| 

5.
Så han fanns i Davids hem, 
i det lilla Betlehem. 
Ingen prakt var där att finna, 
men där satt en fattig kvinna, 
||: med ett nyfött barn i famn. :|| 

6.
Stjärnan troget följde de, 
tills de fingo Kristus se. 
Ock för oss går upp en stjärna; 
om vi henne följa gärna, 
||: komma vi till Jesus Krist. :||

7.
Denna stjärna, mild och ljus, 
strålar fram i Herrens hus. 
Det är Herrens ord det klara, 
som han låtit uppenbara 
||: att oss lysa på vår väg. :||

8.
Ständigt före oss hon går, 
må vi följa hennes spår.
Upp till himlen hon oss leder, 
där i fröjd vi falla neder 
||: för vår Herre Jesus Krist. :||

Sångtexter
Psalmer
Nikolaj Frederik Severin Grundtvig
Severin Cavallin

da:Dejlig er den himmel blå