O du, vars kärlek sig förklarar
1.  O du, vars kärlek sig förklarar
    I allt som andas liv och tröst,
    Men ljuvligast sig uppenbarar
    I hulda, rena mänskobröst!
    O, värdes själv den låga nära,
    Som till vår sällhet och din ära
    Du i förtrogna hjärtan tänt.
    O Jesu, låt de ömma banden
    Befästas av den gode Anden
    Som till vår helgelse du sänt.

2.  Med fromma böner, dyra eder,
    Som utav rörda hjärtan gå,
    De sälla två sig böja neder
    Av dig välsignelsen att få.
    På deras dunkla väg till griften
    Dem förestå så många skiften:
    Men live dem din kärlek opp,
    Så skall den stilla dygdens trevnad
    Försköna deras sammanlevnad
    Och sällhet kröna deras lopp.

Sångtexter
Psalmer
Johan Olof Wallin