Kyssen
Linda, min Linda!
Visst vill jag binda –
Kransen är färdig på stund.
Endast jag ber dig
Ömt, att du ger mig
Blomman du har på din mund.

»Der har jag ingen;
»Välj dig ur bingen
»Skönaste rosen jag har.»
Å jo, du har den,
Akta jag tar den –
Se hvar hon sitter så klar.

»Mamma nog saknar
»Den när hon vaknar:
»Den kan jag icke ge bort.»
Låna mig bara
Blomman den rara,
Skynda dig; tiden är kort.

»Illa det har sig,
»Om du bedrar mig.
»Ja! jag vill låna dig den.»
Tack! innan mamma
Saknar den samma,
Får du en blomma igen.

Karl August Nicander
Poesi

fi:Suudelma (Nicander)