Sångläraren


Sångläraren.
illa fågel qvittra!
Jag skall ej förbittra
Stunden som du valt och ensligt sjunga vill.
Jag skall tyst här sitta
Lyssna blott och titta,
Lära, om jag kan, din visa utantill.

Fast du ej det vetat,
Mången qväll jag setat
Liksom nu förtjust uti din sångmetod.
Jag dig blef förbunden,
Om du här i lunden
Tog mig till elev och hade tålamod.

Lilla fågel, svara!
Jag skall flitig vara,
Och med håg och med din läraretalang
Snart jag lär mig tonen,
Om vid sånglektionen
Lilla bäcken slår sitt ackompanjemang.

Du min sång skall rätta,
Modet underlätta
Då min bariton vill komma i beknip.
Svårast blir att drilla
Och få ton att trilla
Lätt och gratiöst som din kyp och kip!

Jag mig gläder redan
Att jag framgent sedan
Kan ge klang och lif och naturfriskhet åt
Mina visor näpna.
Då skall verlden häpna
Att jag mig så väl förstår på fåglalåt.

Mina snillealster
Sjungas då från Falster
Hela backen opp mot Ava Saxas sol.
Sjelf kritikens penna
Nödgas då erkänna,
Att det var en hund uppå en basfiol.

Låt all tvekan fara,
Låt oss börja bara:
Ord och afsked innan aftonsolen släcks!
Jag hvar qväll är ledig:
Ha vi saken redig,
Topp! så kommer jag hvar afton klockan sex.

Elias Sehlstedt
Svenska Familj-Journalen
Elias Sehlstedts Sånger och Visor
Poesi
1860-talets verk