Början till en räfst med Kongl. Poliskammaren i Stockholm
<div class="layout2" style="text-align:justify">

Början till en räfst med Kongl. Poliskammaren i Stockholm.

Då vi i början af innevarande år, med anledning
af vissa från t. f. Polismästaren återskickade julskänker,
nämde något om att Herr Hultberg, varnad af
erfarenheten, skötte sitt Embete på ett detsamma tillbörligt
och värdigt sätt, trodde vi icke, att vi så snart skulle
få anledningar till anmärkningar mot Kongl.
Poliskammaren. Rykten om vissa »pintationer» till bekännelsers
framtvingande bafva väl då och då nått våra öron; men
vi trodde dem så mycket mindre, som vi icke kunde
förmoda, att glömskan af det förflutna, förr än de åtal,
hvarunder Hr Hultberg är ställd, blifvit utagerade, så
hastigt skulle inställa sig hos Berörde Poliskammare,
en förmodan, ännu mer styrkt deraf, att de »större»
tidningarna, till hvilkas departement polisnotiser
egentligen kunde höra, så länge iakttagit en viss stumhet
rörande oftanämde Poliskammare.

Nästlidne Lördag och flera dagar förut har i
Stockholms Stads Kämners-Rätt förevarit en för olofligt
tillgrepp på blotta misstankar häktad och tilltalad yngling,
vid namn Swndqvist, 16 år gammal, rörande hvilken,
under ransakningen, inhämtas, det han, utan att det
minsta bevis emot honom i Kongl. Poliskammaren
kunnat tillvägabringas, i häktet af polisbetjenten Forsberg
m. fl. blifvit på det grymmaste misshandlad. Ej nog
att handklofvarna på honom blifvit till den grad
påskrufvade, att ett hål af en nagels storlek på hvardera
handlofven uppkommit, utan har han, sålunda fängslad,
mellan 8—14 dagar måst försmäkta i häktet, utan att en
enda gång varit från handklofvarna befriad.
Polisbetjenten, som icke i något förnekar den hårda behandlingen,
försvarar sig dermed, att han gjort allt på t. f.
Polismästarens befallning, samt tillägger, att sådant alls icke
är något ovanligt i Kongl. Polisen. Denna händelse, i
förening med en mängd andra, bestående synnerligast
deruti, att fångar, och många deribland, mot hvilka
intet i bevisningsväg förekommit, icke sällan omkring
2:ne månader i häktet befannits, efter sedan
handläggningen i Kongl. Poliskammaren blifvit slutad, till följe
deraf, att Polisens protokoller, inom denna tid, ej
blifvit justerade och handlingarna till vederbörande
Domstolar således ej kunnat remitteras. — Man tänke sig
eländet i stadens häkten och deras olyckliga
invånare, för hvilka knappast behöfves några dagars
vistande derstädes, för att se ut, som om de åratal legat på
sjuksängen, deras utmärglade kroppar och likgula
ansigten — man tänke sig allt detta och dertill, att
mången oöfverbevist, ja oskyldig kanhända finnes bland
dras antal; och man har för sina ögon hela vidden af
den oförlåtliga vårdslöshet hos det Embetsverk, som har
sig ombetrodd den omedelbaraste vården om lagarnas
och den personliga säkerhetens helgd. Vi skola, så
långt rummet i denna lilla tidning medgifver, fullfölja
detta ämne, af de stora så länge förbisedt eller
åsidolagdt.

Freja
August Blanche
Rättsväsendet