Så högt har Gud, oss till stor fröjd
1.  
Så högt har Gud, oss till stor fröjd,
Den fallna världen älskat,
Att han sin Son från himlens höjd
Har sänt, som oss har frälsat.
I synder var så världen sänkt,
Att hjälp ej stod att finna,
Ej nåd att vinna,
Om Gud sin Son ej skänkt.
O mänska, det besinna!

2. 
Men detta är vår själatröst,
En källa av all nåde,
Att Jesus har oss återlöst
Och frälsat av all våde.
O Gud, hur är din kärlek stor!
Hur ville du oss lisa,
Oss hjälp bevisa!
Den där på jorden bor
Kan det ej fyllest prisa.

3.
Ty ho som tror på Jesus Krist,
Han evigt salig bliver:
Den salighet som förr var mist
Gud genom Jesus giver.
Ty icke har Gud sänt sin Son,
Att han skall världen döma,
Sin nåd bortgömma;
Men oss till en stor mån
Vill han vår synd förglömma.

4.
Men den är redan dömd förvisst,
Och honom Gud förkastar,
Som ej vill tro på Jesus Krist:
Han till fördärvet hastar.
Ty efter han ej ville tro
I Sonens namn allena,
Guds Lamm det rena
Gud honom själaro
Och himlen skall förmena.

5.
Den som till änden trogen är
Skall livet få att ärva;
Det liv som döden ej blir när
Månd' Kristus oss förvärva.
Giv oss, o Gud, en stadig tro
Att Jesus här omfamna
Och sedan hamna
Där själen haver ro.
Du oss till dig anamma!

I 1695 års Psalmbok (nr 203) lyder texten:

Sångtexter
Psalmer
Okänd författare
Israel Kolmodin
Översättningar