Jesus, djupa såren dina
I 1695 års Psalmbok (nr 19)

1937 års psalmbok (nr 77)
1.  
Jesu, djupa såren dina,
Dina kval, din bittra död
Giva i livsdagar mina
Tröst i kropps- och själanöd.
Faller något ont mig in,
Tänker jag på pinan din:
Därutav kan jag väl hämta,
Att man skall med synd ej skämta.

2.  
Vill då sig i vällust göda
Ett fördärvat kött och blod,
Minnes jag din svett, den röda,
Och får strax ett annat mod.
Om mig satan fresta tör
Till mitt hjärtas sköld jag gör
Din förtjänst, den nåderika,
Och han måste då bortvika.

3.
Ville världen hjärtat föra
På den väg, där hon är van
Själars frid och hopp att störa,
Skådar jag din marterban,
Törnet som dig stinger vasst,
Korset där du naglas fast:
Så kan jag i andakt bliva,
Onda lustars makt fördriva.

4.
Ja, mot allt vad helst mig kränker
Giva dina sår mig kraft;
När i dem sig hjärtat sänker,
Friskas det av livs ens saft:
Din hugsvalans sötma god
Vänder bort mitt sorgse mod.
Du mig hälsan har förskaffat,
Då du led för mig dödsstraffet.

5.  
Jag på dig min tröstan ställer:
Du min tillflykt är försann.
Med din död du döden fäller,
Att han mig ej skada kan.
Nu i dig jag haver del,
Skydd och hälsa utan fel;
Du i nöden vederkvecker
Och från döden mig uppväcker.

6.  
Har jag dig i hjärtat inne,
Allan godhets källa vid,
Ingen sveda når mitt sinne,
Ingen oro stör min frid.
Herre, när jag haver dig,
Intet mer kan fattas mig.
Den sitt allt i dig har funnit,
Han har lyckligt övervunnit.

Sångtexter
Psalmer
Översättningar
Johann Heermann
Ericus Laurentii Norenius