Gud ser till mig
Jag fruktar ej, hur än må gå,
Hur ringa ock min lott må blifva,
Jag vet jag skall min utkomst få
Af Honom, som blott godt kan gifva;
Och derför går jag trygg min stig
I denna tro: Gud ser till mig.

Gud ser till mig. Det ger mig mod
Att emot verkldens villor strida.
Jag vet att Han är vis och god,
Och skulle jag i kampen lida,
Så styrker, stödjer Han mig visst
Och hjälper både först och sist.

Gud ser till mig. Det är min tröst
I motgångens och sorgens timma,
Han gjuter lugn i upprördt bröst
Och låter glädjens facklor glimma;
Han sorgekalken vänder om,
Blott jag är tålig, nöjd och from.

Gud ser till mig, Det är mitt hopp;
I alla dunkla lefnadsskiften
Han styrer så mitt vandringslopp,
Att jag till sist får ro i griften,
Och evig fröjd i himmelen,
Dit anden städse längtar hän.

Ja, Gud mig ser, Hvad gör väl då
Att menskor klandra och födömma.
De se blott hvad är utanpå,
Men icke hjertats tysta gömma;
Ack, såge de en gång dit ner,
De skulle ej fördömma mer.

Poesi
Pehr Thomasson