Skål i Götiska förbundet
När Oden med Asar från solens land 
Drog segrande in över Sundet 
Och spridde ett släkte kring Mälarens strand 
Med ljuset i tanke och svärdet i hand — 
Då stiftades Götaförbundet. 

De ättgode män, som i kungsstol ställt 
Kring bordet i höga Valhalla, 
Och hjälten, som blödde på Lützens fält, 
Och han, som drog djärv över fruset Bält, 
De voro förbundsbröder alla. 

Linnæi system, som för oss tyder ut 
Var dalens, var ängarnas runa, 
Och Polhems kalkyler och Vasas beslut 
Och Kellgrens evärdliga sånger till slut, 
De äro förbundets Iduna. 

Vad storsint är handlat i farans stund, 
Vad skönt som är bildat i Norden, 
Vad ädelt som blomstrar på järnmängd grund, 
Det kommer dock allt från det gamla förbund, 
Församlat på toppen av jorden. 

Så länge det finns av den fria ätt 
Blott två, mellan fjällen och Sundet, 
Som låga för sanning och våga för rätt, 
Så länge bryts icke förbundet så lätt; 
En skål för det fasta förbundet!

Poesi
Esaias Tegnér