Boken om vårt land/Kapitel 149
Förstår du himmelens lagar? 

 Joh. 38: 33. 

Efter reformationen begynte vetenskaperna blomstra i 
Europa, och även Finland fick nu en berömd 
vetenskapsman. Han hette Sigfrid Aronus och kallade sig Forsius 
efter sin födelseort 
Helsingfors. Under resor 
utrikes hade han blivit en av 
de lärdaste män på sin tid 
och sökte att utforska 
naturens hemligheter. 
Konung Karl sände honom 
med en annan lärd man till 
Lappmarken för att mäta 
landet och upprätta den 
första kartan över höga 
norden. Mäster Sigfrid blev 
professor i 
stjärnkunska-pen vid Uppsala akademi 
och vann en stor 
ryktbarhet. Sigfrid Forsius utgav 
de första almanackor i 
Sverge och Finland. 
Dittills hade man inristat årets 
dagar och tider med streck 
på runstaven; nu fick man läsa detta uti en bok. Men dessa 
första almanackor innehöllo tillika spådomar om 
märkliga händelser, som skulle tima under det. kommande året. 
Man trodde då att himmelens stjärnor hade makt över 
människorna, och att visa män kunde spå det 
tillkommande av planeternas ställning. Mäster Sigfrid var så 
övertygad därom, att han oförfärat vågade sitt liv för 
vad han ansåg för sant. Konungen och många förnäma 
herrar tyckte icke om hans spådomar, i synnerhet när han 
spådde, att kriget mot Polen skulle gå illa, som det ock 
gick. När mäster Sigfrid icke lät skrämma sig, blev han 
avsatt från sitt ämbete, inspärrad i Örebro slott och lagd
på pinbänken. Sedan blev han frikänd, men förbjöds att 
därefter vidare spå i stjärnorna. 

Konung Gustav Adolf ville gottgöra sin faders hårdhet 
och uppmanade mäster Sigfrid att begära en 
nådebevis-ning. Den gamla stjärntydaren säges då hava begärt det 
minsta pastorat i Sverges rike och fick en liten tjänst i 
Stockholm. Sedan blev han pastor i Ekenäs och levde där 
många år, aktad av alla för sin lärdom och sin fromhet. 
Han har författat många lärda böcker om naturen, och 
han har skrivit psalmen n:o 87 i vår psalmbok: »Stå upp, 
du fallne syndare». Sina älskade stjärnor kunde han icke 
övergiva. Han fortfor ännu i sin höga ålder att utforska 
planeternas gång och förutsäga tillkommande ting. Det 
berättas, att han en gång blev bjuden till ett bröllop på 
Sällvik, en halv mil från Ekenäs, och varnade 
bröllopsgästerna att resa dit ut i båt, emedan han väntade storm. 
Ingen trodde honom i den vackra morgonstunden, 
bröllopsgästerna seglade ut, men förgingos alla i den 
utbrytande stormen. Mäster Sigfrid hade gått landvägen och 
kom helbrägda fram. 

Sigfrid Forsius gav akt på naturens tecken och kunde 
av dem förutsäga en storm. Men när han trodde, att 
stjärnorna inverka på människors liv, var detta hela hans 
tidevarvs tro. Vi, som känna något litet mer om Guds skapade 
värld, böra icke därför tadla den fromme Forsius; ty varje 
tid har sina villfarelser, och efterkommande skola förundra 
sig över våra misstag. Det är dock alltid stort att 
frimodigt bekänna det, som man anser för sant och rätt. 

Boken om vårt land