Boken om vårt land/Kapitel 13
Den kallar jag en usel man, 
 som ej sitt segel sköta kan, 
 som rädd och blek på stranden står 
 när stormen över havet går. 

 Må flickan sitta ung och säll 
 och plocka ros i sommarkväll; 
 till havet längtar sjömans håg, 
 hans hem, det är den fria våg. 

 Hell dig, min stolta Östersjö, 
 mitt Bottenhav med storm och snö, 
 min glada, sköna Finska vik, 
 på segel och på segrar rik! 

 Med alla vindar slår er våg 
 mot Ålands skär i munter håg, 
 och usel kallas här den man, 
 som ej sitt segel sköta kan. 

Boken om vårt land