Trädgårdsbalen
Den mänskovän må heder ske, 
Som visligt eftertänkte
Vår lefnads tröga skickelse 
Och trädgårdsbalen skänkte! 
Hvar menlös själ i caracau 
Båd' kväll och morgon sjunger så. 

Den forna gyllne tidens skick 
Till oss nu gått tillbaka, 
Då klanderlöst hvar mänska fick. 
Ett lofligt nöje smaka.
Må det gå fort som nu begynt, 
Med mycken ro för litet mynt!

Om här och där man skulle få
Förtrytsamheten läsa,
Och finna några rynkor på
En ålderstigen näsa;
Så säger jag: min hjärtans fru
Lär icke dansa fått ännu.

Så njutom då vårt nöje här 
Till upphofsmannens ära
Som vet att glädtigt lynne är 
Den bästa sedolära. 
Om verlden ginge mer i dans, 
Helt säkert mindre ondska fans.

Poesi
Anna Maria Lenngren