Boken om vårt land/Kapitel 43
Det är ganska förvånande, att ett sådant bergigt land 
som Finland icke är rikt på metaller. Men detta kunna vi 
ännu icke med säkerhet veta, ty många berg ha ej blivit 
undersökta, och andra äro svårtillgängliga, innan landet 
får bättre vägar. Man har funnit något litet guld och 
silver, nickel, tenn, bly och zink samt rätt betydande 
mängder koppar (i Outokumpu). Ymnigare finnes det nyttiga 
järnet. Järnmalm brytes på flere orter ur bergen men det 
mesta järnet upptages i östra Finland ur sjöar och kärr. 
Huru skola vi förklara, att en metall, som i sitt rena 
tillstånd icke kan upplösas i vatten, ändock ligger i stora 
massor på kärrens och sjöarnas botten? 

Järnet är så utbrett på jorden, att omkring två 
hundradedelar av jordens yta bestå av denna metall. Det 
finnes icke blott i bergen, utan även i sand och grus, i lera och 
mångahanda andra jordarter så allmänt, att, var man än 
går, ser man på stenarna i jorden eller i vattnet den röda 
eller rostgula färg, som utmärker järnets därvaro. 

Men detta järn är icke ren metall, utan har i sig 
upptagit syre ur luften. Härav uppstå särskilda föreningar, 
vilka kunna upplösas i vatten, som innehåller kolsyra. Det 
sålunda förvandlade järnet upplöses och bortspolas ur jor-
den eller från bergens ytor av regn- och källvatten samt 
rinner med vattnet ned i sjöar cch kärr. Här skiljer sig 
järnet ur vattnet och avsätter sig, blandat med syre samt 
litet kiselsyra och fosfor, på bottnen som en brun.rost eller 
järnockra. Sådan rost ser man på bottnen av alla källor, 
som innehålla jäinhaltigt vatten. Ofta bilda sig även små 
klumpar av järnmalm, vilka se ut som krutkorn, ärter, 
slantar eller tunna skorpor. 

På detta sätt utfälles under åiens lopp en mängd 
järnmalm på bottnen av sjöar och käir. Uttappas en sådan 
sjö, kan man där gå långa sträckor liksom på ett golv av 
brun järnmalm. 

Den orena sjömalmen eller myrmalmen smältes och 
renas i hyttor och masugnar. Fordom tillverkades på 
detta sätt det mesta järnet i Finland av bönderna själva, 
och man finner ännu,vid sjöstränder och i kärrtrakter 
sådana små hyttor eller smältugnar med sina slagghögar vid 
sidan. Men numera användas större ugnar och större 
kostnader för att smälta järnet ur malmen. Man får det nu 
också bättre och renare genom att vid smältningen 
använda varm luft eller bläster. Järnbruken i Finland 
hämta numera sin mesta malm ur sjöarna. Därefter 
smältes och renas malmen i masugnarna, föres sedan till 
stång-järnssmedjorna, hamras till tackor och valsas till stänger. 
Alla element: eld, luft, vatten och bergens malm tjäna här 
på Guds befallning människan. Såsom det är skrivet (Ps. 
104: 4): »Du gör vindar till dina sändebud, eldslågor till 
dina tjänare.» 

Boken om vårt land