Mä sjôl
Ja vell int var strå äll kôrk,
int hö äll vesna bla,
i blåsten på sjön, i het å tôrk
ja vell vare mä sjôl ändá.

Å fäll kan dä händ, att ja dör,
å fäll kan dä händ, att för vinn ja far,
å fäll kan dä händ att e våg mä för
å tôrke den siste krafta tar.

Men tôrken må bränn mä å blåst på sjön
hantér mä varr än ja tôl,
når live nä släpper te sist ve dön,
så vell ja hôll fast i mä sjôl.

Poesi
Gustaf Fröding
Verk på värmländska