Hussaren (1841)
Som en kärr'ng på post i brechen, 
så jag fordom i manègen 
skalf i lemmarna; 
ena foten i stigbygeln, 
stod jag rädd — och passa tygeln 
mellan fingrarna. —

Chambrièrn mig omildt flådde — 
Som en hund i band jag mådde 
i skinnbyxorna — 
Likt vid bordet en objuden, 
satt jag flat — och sved i huden 
af sticksmällarna. —
 
Som ett Fader vår jag känner 
konsten nu — J, ungersvenner! 
och stallreglorna; — 
som Kat'kesen — Instruktionen,
utantill — och i sqvadronen 
alla ökena; —

Qvickt jag betalar min Armida; 
som en junker kan jag rida 
in remonterna! 
Fritz! på qvartermästarns gula 
klipp af luggen der en smula — 
smörj opp hofvarna!

Jag skall rasta nummerhingstar — 
putsa grefvens begge tingstar, 
Isabellorna — 
skölja svansarna — och kamma 
släta manarna — och damma 
utaf länderna. —

Sträck på skrofvet! fröken lilla! — 
opp med nosen! — foj! — stå stilla! 
dig, krubbiterska! 
jag, ditt fullblod i all ära! 
skall med Guds hjelp en gång lära 
räkna tempona!
 
Länge nog jag peppar stötte 
på din hvassa rygg — och nötte 
sönder skänklarna —
far åt helfvete! din mara! 
satan stången måtte spara 
eller krokarna —

Hej och hopp och falleralla! 
Usch! jag färdiga har alla 
sju stöfränderna; 
nöjd jag lägger mig att glömma 
hela verlden bort — och drömma 
under filtarna.

Gustaf Lorentz Sommelius
Freja