Mudre izreke (Šarić)/Glava 5.
1 Sine moj, pripazi na mudrost moju! Prigni uho svoje k razboritosti mojoj! 

2 Tako se držiš mudrosti i čuvaš stegu usnama svojim. 

3 S usana bludnice kaplje med, i grlo joj je glađe od ulja. 

4 Ali na posljetku gorka je kao pelin, oštra kao mač dvorezac. 

5 Noge njezine silaze k smrti, koraci njezini vode k podzemnome svijetu. 

6 Ona ne ide stazom života; na neprekidnim putovima gine, a da ne opaža. 

7 Dajte, sinovi, poslušajte mene! Ne odstupajte od riječi usta mojih! 

8 Drži daleko od nje put svoj! Ne približuj se k vratima kuće njezine! 

9 Inače predaješ drugima cvijet mladosti svoje, i godine svoje okrutnomu. 

10 Inače site se drugi na imanju tvojemu; zaslužba tvoja dolazi u kuću tuđina. 

11 Ti bi još morao na posljetku gorko jadikovati, kad bi ti se oduzelo tijelo i meso, 

12 I morao bi priznati: "Ah, mrzio sam na stegu. Srce je moje preziralo karanje, 

13 Glasa učitelja svojih nijesam slušao, uha svojega nijesam prignuo k odgojiteljima svojim. 

14 Gotovo bih bio posve upao u nesreću usred skupa i zajednice." 

15 Pij vodu iz svojega vlastitog studenca i žuborvodu iz svojega vrela! 

16 Moraju li se tvoji izvori razlijevati i potoci tvoji po ulicama? 

17 Ne, nego su oni samo tvoji, a nijesu tuđinovi s tobom. 

18 Neka je blagoslovljen izvor tvoj i veseli se ženi mladosti svoje: 

19 Košuti punoj miline, srni punoj ljupkosti, neka te ljubav k njoj smije uvijek zanijeti i naslađuj se vazda u ljubavi njezinoj! 

20 Zašto bi se, sine moj, radovao s drugom, zašto bi tuđinku grlio u ljubavi? 

21 Zaista, pred očima su Gospodnjim putovi svačiji; on pazi na sve staze njegove. 

22 Zločinca hvata njegova vlastita zlodjela; užetima grijeha svojih on biva vezan. 

23 Umrijet će od nestašice stege; on će se srušiti u velikoj ludosti svojoj. 

Mudre izreke (Šarić)