Psalam 17 (16)
1       Pravdo, GOSPODE! Slušaj,
		budi pažljiv prema mojoj tužbi;
		otvori uho molitvi mojoj,
		koja ne dolazi s prijevarnih usana.
	2	Nek' moje suđenje pripadne tebi,
		nek' tvoje oči vide gdje je pravda!
		
	3	Ti si ispitao moje srce; noću ti si ispitivao;
		ti si me podvrgnuo provjeri, ti ništa nisi našao.
		Ono što sam mislio nije prešlo preko  mojih usana,
	4	 Za posutupati poput ljudi
		koji slijede riječi tvojih usana,
		ja sam pazio propisane putove3;
	5	ja sam hodio tvojih tragovima,
		moje noge nisu posrnule.
		
	6	Ja te zovem jer ti ćeš mi odgovoriti, moj Bože.
		Napregni uši prema meni, slušaj moju riječ¡
	7	Daj da bljesne tvoja vjernost, spasitelju izbjeglica
		koji, tvojom desnicom, izmiču napadačima.
	8	Čuvaj me kao zjenicu oka,
		skrivaj me u sjeni svojih krila,
	9	daleko od opakih koji su me pljačkali
		i od smrtnih1 neprijatelja koji me okružuju.
		
	10	Oni su nakljukani masnim2,
		njihova usta govore s osornošću.
	11	Evo ih za našim petama3; sada oni me okružuju,
		s okom na meni da me obore na zemlju.
	12	Oni su jednaki jednom lavu nestrpljivom da rastrga,
		zvijeri psotavljenoj u zasjedu.
		
	13	Digni se, GOSPODE! Dočekaj ih, pokori ih!
		Svojim mačem, oslobodi me opakog!
	14	Nek' tvoja ruka, GOSPODE, njih otjera iz čovječanstva,
		iz čovječanstva i iz svijeta4.
		Evo njihovog udjela tijekom ovog života!
		Nakljukaj ih onim što držiš u pričuvi!
		Nek' njihovi sinovi time budu nasićeni
		i nek' ga ostave za svoju dojenčad.
		
	15	Ja, i to je pravda, vidjet ću tvoje lice;
		budan, ja ću se nasititi tvojom slikom.

Psalmi