Nemoj, liepa Rakle moja
Nemoj, liepa Rakle moja,
   u mlados' se toli uzdati,
   brieme hara prem svakoja,
   svaku liepos' brieme krati.

Nemoj cienit' da uvike
   mlađahna ćeš toli biti
   i da rajske tvoje dike
   neć' s godištim izgubiti.

Nu pogledaj liepu rusu
   kako drago dzorom zene,
   nu je gledaj na istom busu
   gdi k večeru sva povene.

Svietla dzora i danica
   tvoga dana sveđ bit' ne će,
   i dva sunca draga lica
   u zapadu smrknut' se će.

Do'će, do'će, vieruj, zima
   tvom veselom primalietju,
   promieniti ka vlas' ima
   da je u ledu što bi u cvietju.

Staros' teška skoro doće,
   koj se opriet moći nije,
   kada brati nije voće
   od mladosti najmilije.

Zato, draga ma gospoje,
   mlađahni smo dočim oba,
   na radosti, na pokoje
   u vesela naša doba !

Ivan Bunić Vučić