Propovjednik (Šarić)/Glava 6.
1 Ima još drugo zlo, što ga vidjeh pod suncem. Ono teško tišti čovjeka. 

2 Jednome čovjeku daje Bog bogatstvo, blago i slavu i ništa, što zaželi srce njegovo, ne fali mu, ali mu Bog ne dopušta da to uživa, nego jedan stranac to uživa: to je taština i ljuto zlo. 

3 Ako bi tko imao stotinu djece i živio mnogo godina i broj se dana života njegova veoma namnožio, on ne bi mogao uživati dobra, te ni pogreba ne bi imao, kažem: Bolje je nedonošče od njega. 

4 Jer ono dođe uzalud i ide odavde u tamu, ime mu je noću pokriveno. 

5 Ne vidi sunca i ništa ne zna o njemu, ali počiva bolje nego onaj! 

6 Kad bi živjelo i dvije tisuće r godina, ne bi okušao dobra: ne ide li sve na jedno mjesto? 

7 Sav je trud čovjeka za usta njegova, ali se nikad ne utiša čežnja njegova. 

8 Koju prednost ima mudrac ovdje pred luđakom, pred siromahom, koji razumije živjeti? 

9 Bolje je vidjeti očima nego, lutati čežnjom. I to je taština i trka za vjetrom. 

10 Što se događa, određeno je davno unaprijed; i što biva od čovjeka, to stoji tvrdo; i nitko ne može pozvati na odgovor onoga, koji je jači od njega. 

11 Što veća hrpa riječi, to veća taština, i što da to koristi čovjeku? 

12 Jer tko zna, što je dobro čovjeku u životu za malo ništavih dana života njegova, koji mu prolaze kao sjena. Tko može reći čovjeku, što će iza njega biti pod suncem? 

Propovjednik (Šarić)