Molitva Danielova: Gospodine oprosti!


Molitva Danielova: Gospodine oprosti! 
	
	9 1 U prvoj godini Dariusa, sina Asireusova, iz loze Medijaca, koji bijaše kraljem kraljevstva Kaldejaca1 2 u prvoj godini njegove vladavine, ja Daniel osmotrih u Knjigama broj godina koje, prema riječi GOSPODOVOJ *proroku Jeremiji, trebaju se ispuniti nad ruševinama Jeruzalema: 70 godina2. 3 Ja okrenuh svoje lice prema Gospodinu Bogu u potrazi za molitvom i preklinjanjima, *postom, kostrijeti i pepelom3. 4 Ja molih GOSPODINA svog Boga i načinih ovu ispovijed:
	» Ah! Gospodine, Bože veliki i strašni koji čuva savez i vjernost prema onima koji ga vole i čuvaju njegove zapovijedi! 5 Mi smo zgriješili, mi smo počinili grješke, bili smo bezbožni i pobunjeni, okrenuli smo se od tvojih zapovijedi i tvojih odluka. 6 Nismo slušali slugu tvojih proroka koji su govorili u tvoje ime  našim kraljevima, našim prinčevima, našim očevima4 i svem puku u zemlji. 7 Tebi, Gospodine, pravda, a nama sram na lice u ovaj dan, ljudima Jude i stanovnicima Jeruzalema, svem Izraelu, onima koji su blizu i onima koji su
	u daljini, u svim zemljama gdje si ih ti protjerao zbog nesavjesnosti koje su počinili prema tebi!  8 GOSPODE, nama sram na lice, našim kraljevima, našim prinčevima i našim očevima, jer smo zgriješili prema tebi. 9 Gospodinu našem Bogu pripadaju milosrđe i oprost, jer mi smo bili pobunjeni protiv njega, 10 i nismo slušali glas GOSPODA naše Boga za hoditi prema njegovim zapovijedima, koje na  bijaše ponudio posredništvom slugu svojih proroka. 11 Sav je Izrael prekršio tvoj Zakon  i okrenuo se da ne sluša tvoj glas. Tada su se na nas oborila proklinjanja i uklini upisani u Zakonu Mojsija sluge Božjeg, jer smo mi zgriješili protiv njega: 12 Bog je izvršio riječi koje je izgovorio protiv nas i upravljača koji su nam upravljali, dovodeći protiv nas nesreću tako veliku kakva se nije dogodila pod nebesima kao što se dogodila u Jeruzalemu. 13 Prema onom što je pisano u Zakonu Mojsijevom, sva je ta nesreća došla na nas; ali mi nismo smirili lica GOSPODINA našeg Boga okrećući se od svojih grješaka i budući pažljivi spram istine tvoje. 14 GOSPOD je bdio nad tom nesrećom1 i doveo ju na nas; jer GOSPOD naš Bog je pravedan u svim djelima koja je izvršio, ali mi nismo slušali glasa njegovog. 15 A sada, Gospodine naše Bože, ti koji koji si izveo svoj narod iz Egipta jednom moćnom rukom i koji si sebi stvorio ugled kao onaj koji imaš danas, mi smo bili grješnici i bezbožnici. 16 Gospodine, prema tvojim djelima pravde, nek' tvoja srdžba i tvoj gnjev okrenu se od Jeruzalema, tvojeg grada, tvoje *svete planine! Jer, zbog naših grijeha i grješaka naših otaca, Jeruzalem i tvoj narod predmet su uvrjede za sve one koji nas okružuju. 17 Sada dakle, slušaj, o Bože naš, molitvu svojeg sluge i njegova preklinjanja! Otvori svoje oči i vidi naša pustošenja i grad nad kojim je tvoje ime zazvano! Jer, nije to zbog naših djela pravde što mi tebi podnosimo svoje usrdne molbe; to je zbog tvojeg velikog milosrđa. 19 Gospodine, slušaj! Gospodine, oprosti! Gospodine, budi pažljiv i djeluj, ne kasni! Zbog tebe samog, o moj Bože, jer tvoje *ime je zazvano nad tvojim gradom i nad tvojim narodom.«

Knjiga o Danijelu