Ponovljeni zakon (Šarić)/Glava 33.
1 Ovo je blagoslov, što ga pred smrt svoju podijeli sinovima Izraelovim Mojsije, čovjek Božji. 

2 Reče: "Sa Sinaja dođe Gospod, u svijetlu se ukaza sa Seira narodu, zasja s gore paranske, dođe usred svetih četa anđelskih, iz desnice njegove razbuktio se plamen. 

3 Još on ljubi narod svoj. Svi pobožni njegovi u ruci su njegovoj. Okupili se uz noge tvoje, primili su zapovijedi tvoje, 

4 Zakon, što nam ga naloži Mojsije. 

5 Tada postade dio baštine tvoje zajednica Jakovljeva, i on postade kralj u Ješurunu, kad se skupljali glavari narodni i okupljala se plemena Izraelova. 

6 Pa neka živi Ruben, neka ne izumre nikada! Ali njegovih ljudi neka bude malo!" 

7 A ovo za Judu. Reče: "Gospode, čuj molitvu Judinu, dovedi ga k narodu njegovu! Njegove se ruke boriše za njega. Budi mu obrana proti tlačiteljima njegovim!" 

8 O Leviju reče: "Tvoj Tumim i tvoj Urim u čovjeka su, koji se posvetio tebi. Njega si okušao kod Mase, s njim se prepirao kod Vode Meribe, 

9 S njim, koji reče o svojemu ocu i materi: Ne poznam ih; koji nije gledao na svoju braću i nije više znao za sinove svoje. Oni su izvršavali zapovijed tvoju, držali se zavjeta tvojega. 

10 Zakone tvoje uče oni Jakova, naputke tvoje Izraela. Prinose ti kad, žrtve paljenice na tvojemu žrtveniku. 

11 Blagoslovi, Gospode, snagu njegovu! Neka ti mio bude rad ruku njegovih! Slomi leđa neprijateljima njegovim i onima, koji mrze na njega, da više nikada ne ustanu!" 

12 O Benjaminu reče: "Ljubimac je Gospodnji, skriven kod njega boravi. On ga štiti vazda. Smije stanovati među plećima njegovim." 

13 O Josipu reče: "Zemlja njegova neka je blagoslovljena od Gospoda blagom neba, rosom, i mora, što počiva u dubini. 

14 Blagom, što ga izmami sunce, blagom, što dolazi od mjeseca, 

15 Blagom prastarih gora, blagom vječnih humova, 

16 Blagom zemlje i obilja njezina! Milost onoga, koji stoji u grmu, neka dođe na glavu Josipovu, na tjeme izabranika između braće njegove! 

17 Kao prvenac vol sja on u jakosti; rogovi njegovi rogovi su bivola; njima nabada narode, sve do na kraj zemlje. To su desettisuće Efraimove, to su tisuće Manasehove." 

18 O Zebulunu reče: "Veseli se, Zebulune, vožnjama svojim, ti Isakare, Šatorima svojim! 

19 Narode će zvati na goru, tamo će prinositi pobjedne žrtve; uživat će bogatstvo mora i skriveno blago obale." 

20 O Gadu reče: "Hvala onomu, koji dade Gadu širok prostor! Kao lav leži on tu i trga rame i tjeme. 

21 Izabra sebi prvinu, jer tamo leži pripravljen dio vodi. S narodnim glavarima hiti on ovamo, izvršuje pravedni sud Gospodnji, naredbe njegove u zavjetu s Izraelom." 

22 O Danu reče: "Dan je lavić, koji iskače iz Bašana." 

23 O Naftaliju reče: "Naftali je nasićen srećom, pun je blagoslova Gospodnjega, posjeduje more i južne krajeve." 

24 O Ašeru reče: "Više od drugih sinova Ašer je blagoslovljen, ima prednost pred braćom svojom; nogu svoju zamače u ulje. 

25 Prijevornice su tvoje od gvožđa i mjedi; snaga tvoja neka traje s danima tvojim!" 

26 "Nitko nije kao Bog Ješurunov: po nebu se vozi tebi u po moć, na oblacima pun je veličanstva. 

27 Gore pomaže vječni Bog, dolje vječne ruke; on goni neprijatelja pred tobom, zapovijeda: Uništi!, 

28 Prebiva Izrael na sigurnom, odvojen je izvor Jakovljev, u zemlji je punoj žita i vina, i s njegova neba pada rosa. 

29 Sretan si ti, Izraele! Tko je kao ti, ti narod pobjeditelj u Gospodu? On je štit spasenja tvojega, mač pobjede tvoje. Neprijatelji tvoji moraju se prignuti pred tobom, po visinama njihovim stupaš ti pobjedonosan." 

Ponovljeni zakon (Šarić)