Jošua (Šarić)/Glava 8.
1 I Gospod reče Jošui: "Ne boj se i ne plaši se! Uzmi sa sobom sav narod što je za boj, pa ustani i idi na Aj! Evo, predajem ti u ruke kralja ajskoga s narodom njegovim, gradom njegovim i zemljom njegovom. 

2 Učini s Ajem i kraljem njegovim, kako učinio s Jerihom i njegovim kraljem! Ipak plijen i stoku smijete uzeti za sebe. Namjesti zasjedu gradu na zapadnoj strani njegovoj!" 

3 Tada usta Jošua sa svim narodom što je za boj, da idu na Aj, i izabra Jošua trideset tisuća ljudi, hrabrih momaka, i posla ih noću. 

4 Dade im zapovijed: "Pazite, vi se imate namjestiti u zasjedu proti gradu na zapadnoj strani grada! Ne udaljujte se odveć daleko od grada i budite svi spremni! 

5 A ja sa svim narodom, što je kod mene, primaknut ću se gradu, i ako oni tada kao prvi put izađu proti nas, mi ćemo bježati pred njima. 

6 Ako oni iza nas izađu tako daleko, da smo ih odvojili od grada - jer će misliti: Bježe pred nama kao prvi put - i mi ćemo jednako još dalje bježati pred njima, 

7 Tada vi provalite iz zasjede i zauzmite grad; jer će vam ga Gospod, Bog vaš, dati u ruke. 

8 Kad uzmete grad, zapalite grad! Učinite po zapovijedi Gospodnjoj! Pazite, to vam je zapovijed moja!" 

9 Nato ih otpusti Jošua, i oni otidoše u zasjedu i utaboriše se između Betela i Aja, zapadno od Aja. A Jošua prenoći onu noć među narodom, 

10 Sutradan rano prebroji Jošua narod i pođe sa starješinama Izraelovim na čelu vojske proti Aja. 

11 Sva vojska, što je bila kod njega, pođe, uze se primicati i dođe do pred grad. Utaboriše se sjeverno od Aja, tako da je bila dolina između njih i Aja. 

12 Tada uze oko pet tisuća ljudi i namjesti ih u zasjedu između Betela i Aja, zapadno od grada. 

13 Nato se namjesti narod, sva vojska, što je bila sa sjevera gradu, i zapleće, što je bilo sa zapada gradu. A Jošua onu noć pođe usred doline. 

14 Kralj ajski to vidje, i tako ljudi u gradu uraniše i pohitješe proti Izraelu u boj, i on i sav narod njegov, na mjesto kod pustinje. On naime nije znao, da mu je bila namještena zasjeda zapadno od grada. 

15 A Jošua i svi Izraelci učiniše tako, kao da bi bili od njih potučeni, i nagnuše bježati prema pustinji. 

16 Tada je bio sazvan sav narod, što je bio u gradu, da ih tjera. I dok su tako tjerali Jošuu, sve su se više odvajali od grada. 

17 Ne osta nitko u Aju i Betelu, da ne pođe u potjeru za Izraelcima. A grad ostaviše otvoren i tjerali su Izraelce. 

18 Tada reče Gospod Jošui: "Digni koplje, što ti je u ruci, proti Aja; jer ti ga dajem u ruke." Jošua podiže koplje, što mu je bila u ruci, proti Aja. 

19 Tada se zasjeda bržebolje podiže sa svojega mjesta, potrča, čim je Jošua bio podigao ruku, i dođe u grad, zauze ga i zapali grad odmah. 

20 I kad se Ajani obrazreše i vidješe, kako se dim od grada diže prema nebu, nijesu imali kamo bježati ni ovamo ni tamo; jer se okrenula proti progoniteljima vojska, koja je bježala prema pustinji. 

21 Kad naime vidješe Jošua i svi Izraelci, da je zasjeda zauzela grad i da se diže dim od grada, okrenuše se i udariše na Ajane. 

22 A drugi iz grada izađoše pred njih, tako da su pali među Izraele, jer jedni dođoše s ove, drugi s one strane, i potukoše ih tako, da ni jedan ne osta živ niti uteče. 

23 A kralja ajskoga uhvatiše živa i dovedoše ga k Jošui. 

24 I kad Izraelci pobiše sve Ajane na slobodnom polju u pustinji, kamo su ih bili progonili, i padoše od mača svi do posljednjeg čovjeka, okrenuše se svi Izraelci proti Aja i pobiše ga oštricom mača. 

25 Broj svih, koji padoše onaj dan, ljudi i žena, iznosio je do dvanaest tisuća, sve samih Ajana. 

26 Jošua ne spusti ruke svoje, koju je bio podigao s kopljem, dokle ne pobi sve stanovnike ajske. 

27 Samo stoku i plijen toga grada uzeše Izraelci sebi, po uputi Gospodnjoj, koju je on bio dao Jošui. 

28 Jošua dade spaliti Aj i učini ga za vazda jednom podrtinom, jednom pustoši, do današnjega dana. 

29 A kralja ajskoga dade objesiti na drvo do večera. O zahodu sunčanom zapovjedi Jošua, da skinu truplo njegovo. Baciše ga tada pred vrata gradska i podigoše nad njim veliku gomilu kamenja, koja je još tamo do današnjega dana. 

30 Tada Jošua napravi žrtvenik Gospodu, Bogu Izraelovu, na gori Ebalu, 

31 Kao što je bio zapovjedio Mojsije, sluga Gospodnji, sinovima Izraelovim, kako je propisano u knjizi zakona Mojsijeva: žrtvenik od neklesana kamenja, na koje nije bilo došlo željezno oruđe. I prinesoše na njemu žrtve paljenice Gospodu i zaklaše žrtve mirotvorne. 

32 Tada napisa ondje na kamenju prijepis zakona Mojsijeva, što ga je ovaj bio dao sinovima Izraelovim. 

33 I sav Izrael sa svojim starješinama, glavarima i sucima stade s obje strane kovčega prema levitskim svećenicima, koji su nosili kovčeg zavjeta Gospodnjega, stranci i domaći, jedna polovina na gori Gerizimu, druga polovina na gori Ebalu, kao što je nekoć naredio Mojsije, sluga Gospodnji, da blagoslovi narod Izraelov. 

34 Potom pročita sve riječi zakona, blagoslov i prokletstvo, sve kako je zapisano u knjizi zakona. 

35 Nije bilo nijedne riječi od svega, što je bio naredio Mojsije, koje ne pročita Jošua pred svom zajednicom Izraelovom, i pred ženama, djecom i strancima, koji su išli među njima. 

Jošua (Šarić)