Da bi mi govoril, molju te, cvite moj
Da bi mi govoril, molju te, cvite moj,
   jeda t' sam satvoril koju zled sluga tvoj?
   jeda li mač ubi od tvojih koga moj,
   jeda li što zgubi za mene razum tvoj,
ter nećeš jur k meni obrnut tvoj ures,
   tvoj obraz rumeni život moj u kom jes?
   Ma neka istinu svršeno budu rit:
   čas ljepos jedinu ne puštaš obazrit.
Reci mi Boga rad krozač mi činiš toj,
   ako nis' s mene kad imala nepokoj?
   Moj venče biserni, ne znaš li jer sam tvoj?
   ne znaš li jer vjerni tvoj sluga jes ovoj?
Ne znaš li er sam ja on, kruno povita,
   za koga t' ime sja po stranah od svita?
   Od mene ter skrivat nemoj tve radosti,
   pust' ljepost uživat za svoje mladosti;
a nemoj zbrajati uzaman mlade dni,
   neka t' se kajati po roku sila nî.
   Ar, svitla gospođe, ovoj zna' tvoja moć:
   oni dan ki pođe ne more veće doć.

Hrvatsko 16. stoljeće

sr:Da bi mi govoril, molju te, cvite moj