Žrtva ponuđena za mrtve


Žrtva ponuđena za mrtve 
		
			
	38 Budući sakupio svoju vojsku,   Juda ju povede u grad Odolam; ali sedmog dana tjedna naknadno,   oni se očistiše5 prema 

običaju i proslaviše *šabat u tom mjestu. 39 Sutradan,   dođoše tražiti Judu  u vrijeme kad se nametala nužda  za podići tjelesa onih koji 

bijahu pali  i ukopati  ih s njihovim bližnjima u grobovima otaca njihovih. 40 No,   oni pod tunikama svakog mrtvaca nađoše predmete 

posvećene idolima iz Jamnije1,   koje Zakon zabranjivaše Židovima. To bi očigledno svima da to bijaše razlogom zbog kojeg su ti vojnici 

bili pali. 41 Svi dakle,   blagosiljajući Gospoda,   pravednog suca koji čini vidljivim skrivene stvari,   42 počeše moliti da im grijeh koji bijahu 

počinili u potpunosti bude izbrisan,   a vrli Juda pobudi vojsku  da se sačuva čistom od svakog grijeha,   imajući pred očima ono što se 

dogodilo zbog grijeha onih koji bijahu pali malo ranije.  43 Budući izvršio jedno sakupljanje po glavi,   on posla do 2.000 drahmi2 u 

Jeruzalem,   da se ponudi žrtva za grijehe,   postupajući ispravno i uzvišeno u mislima na uskrsnuće. 44 Da,   naime,   on se nije nadao da će 

pali  vojnici     uskrsnuti,   bilo bi uzaludno i glupo moliti za mrtve; 45 ako je smatrao da je jedna veoma lijepa nagrada sačuvana onima koji 

usniju u pobožnosti,   bijaše to jedna pobožna i sveta misao; evo zašto on dade za mrtve ponuditi žrtve iskupljenja,   da bi oni bili 

odriješeni od svojih grijeha.	
			
			
			
	

Druga knjiga Makabejaca