Psalam (Šarić) 77.
Upravitelju pjevačkoga zbora; za Jedutuna; psalam Asafov.

1Glasno vapijem k Bogu; moram vikati: glasno vapijem k Bogu. 

2Neka bi me čuo u dan nevolje moje! Svemogućega tražim: ispružena je bez prestanka noću ruka moja; duša moja ne da se utješiti. 

3Kad se spomenem Boga, moram uzdisati; kad razmišljam, klone srce moje. 

4Ne daš da mi se zaklopi oko; smeten sam, ne mogu se više moliti

5Spominjem se prošlih dana; sjećam se davnih godina. 
6Promišljam noću, mislim u svojemu srcu; tako pita duh moj: 

7"Zar će se dovijeka gnjeviti Svemogući i zar se više nikada neće smilovati? 

8Zar je zauvijek prestala milost njegova? Zar se je prekinula riječ njegova obećanja za sva pokoljenja? 

9Zar je zaboravio Bog milostiv biti, u gnjevu zatvorio milosrđe svoje?" 

10 I rekoh: To je bol moja, da se je promijenila desnica Svevišnjega. 

11 Spominjem se djela Gospodnjih; sjećam se negdašnjih čudesa tvojih. 

12 Mislim o svim djelima tvojim; razmišljam velike radove tvoje. 

13 Uzvišena je uprava tvoja, Bože, koji je bog tako velik kao Bog naš? 

14 Ti si Bog, koji činiš čudesa; ti si objavio moć svoju narodima. 

15 Mišicom svojom otkupio si narod svoj, sinove Jakovljeve i Josipove. 

16 Vidješe te vode, Bože, vidješe te i ustreptaše; valovi zahukaše. 

17 Oblaci su i izlijevali rijeke, u oblacima je grmio grom, munje su tvoje sijevale tamo i ovamo. 

18 Čuj, štropot kola tvojih! Munje su osvjetljivale svijet; zemlja se je tresla i njihala. 

19 Po moru je išao put tvoj, po silnim vodama staza tvoja; a traga tvojega nije poznavao nitko: 

20 Vodio si narod svoj kao ovce rukom Mojsijevom i Aronovom. 

Psalmi (Šarić)