Psalam 57 (56)
(8-12: provj. Ps 108.2-6)	
		
		1
		
		
	2	Milost, Bože! Imaj milosti za mene,
		jer ja te uzeh za utočište;
		ja se sklonih u sjenu tvojih krila,
		toliko koliko traje nevolja.
	3	Ja pozivam Boga, Svevišnjega,
		Boga koji će sve učiniti za mene:
	4	Da, s nebesa, on meni spas pošalje!
		onaj koji me muči bogohulio je,
		nek' Bog pošalje svoju vjernost i svoju istinitost!
	5	Ja sam u sred lavova,
		i ležåim među bićima koja rigaju vatru1.
		Ti ljudi imaju za zube koplja i strijele,
		a za jezik jedan mač počeličeni.
		
	6	Bože, uspravi se na nebesima;
		nek' tvoja slava nadvisi svu zemlju!
		
	7	Na mom prijelazu, oni su pripremili jednu mrežu:
		ja sam  ozlijedio glavu.
		Preda mnom, oni su iskopali jednu klopku:
		oni su pali u sred nje. 
		
	8	Srca smirenog, moj Bože,
		srca smirenog,
		ja ću zapjevati jednu himnu:
	9	Probudi se, slavo moja;
		probudite se, harfo i kitaro2,
		ja hoću probuditi zoru.
		
	10	Ja ću tebi zahvaljivati među pucima, Gospodine;
		ja ću tebi pjevati među narodima.
	11	Tvoja vjernost uzdiže se sve do nebesa
		i tvoja istinitost sve do oblaka.
		
	12	Bože, uspravi se na  nebesima;
		da tvoja slava nadvisi svu zumlju!

Psalmi