Pavlov dogovor s drugim apostolima


Pavlov dogovor s drugim apostolima 

2 1 Zatim, na izmaku četrnaest godina, ja sam se uspeo u Jeruzalem3 s Barnabasom; doveo sam također i Tita sa sobom. 2 A, ja sam se onamo uspeo slijedom jednog *otkrovenja i izložio im *Evanđelje koje ja propovijedam među *poganima; ja ga također izložih na jednom posebnom sastanku najuglednijim osobama, iz straha da ne izlažem se  ili da se nisam  izlagao uzalud. 3 Ali, nije primoran čak ni Tit, moj pratitelj Grk1 , na *obrezanje; 4 to bi bilo2 zbog lažne braće, uljeza koji, budući se ušuljali, vrebaše našu slobodu, onu koja dolazi od Isusa Krista, da bi nas porobili. 5 Tim ljudima mi nismo podlegli, čak ni za jedan trenutni ustupak, da bi istina Evanđelja bila sačuvana za vas. 6 Ali, u onome što se tiče osoba - što tada one bijahu, malo mi je važno: Bog ne gleda poput ljudi - te osobe nisu mi ništa više nametnule. 7 Naprotiv, one vidješe da evangelizacija neobrezanih bijaše meni povjerena, kao što je Petru bila ona u obrezanih, 8 - jer, onaj koji bijaše djelovao u Petru za apostolat obrezanih bijaše također djelovao i u meni u korist pogana - 9 i, priznavaj ući milost koja mi je bila dana, Jakov, Kefa i Ivan3 , štovani kao stubovi, dadoše meni ruku, meni i Barnabasu, u znak zajedništva, da bismo mi išli, mi k poganima, oni k obrezanima. 10 Jednostavno, trebasmo se podsjećati siromaha4 , o čemu ja imah pravu brigu  za činiti.

	

Pavlova poslanica Galaćanima