Miloj i izmučenoj domovini
O domovino draga izmučena, ali još uvijek divna i junačka, što si sve preživjela? Kojim si se sve zlim silama oduprla, a još uvijek ne možeš svojoj vlastitoj neslozi.

Kada ćeš prestati biti tlačena od svojih vlastitih sinova i kćeri? Kada ćeš prestati biti ranjavana brojnim podjelama i međusobnom zavišću svojih sinova i kćeri? Dokle će više Hrvat zavidjeti drugomu Hrvatu? Dokle će Hrvati kočiti uspjeh jedni drugima, a time i tvoj uspjeh. Kada će se Hrvati početi radovati jedni drugima i jedni zbog drugih? O Domovino izmučena, dokle ćeš trpjeti rane koje ti zadaju tvoji vlastiti sinovi kada zabijaju nož u leđa jedni drugima.

Dokle će hrvatski sinovi jedni drugim noge podmetati? Dokle će hrvatski sinovi kočiti tvoj razvoj i blagoslov? Dokle će te ranjavati izdajnički sinovi i prodavati te interesima tuđinskih sinova, koji ne poznaju tvoju ljepotu i tvoju dičnu povijest i kojima nije stalo do tebe? Tko su oni da nama sude i da nas vuku u demografsku, moralnu i svaku drugu propast? Što nam mogu dati osim svoga mraka, svoga poganstva kojemu se vraćaju i kulture smrti u koju tonu? Dokle će nam oni nabijati komplekse i lažni osjećaj manje vrijednosti? Što nam znače njihove laži ako mi znamo istinu o sebi i svojoj dičnoj povijesti?

Što nam znači njihova osuda, ako smo mi u miru, ako smo mi složni i blagoslovljeni? Samo hoćemo li to konačno postati?

Mogu li ti to konačno zauzvrat darovati tvoji sinovi i kćeri? Dokle ćeš ih čekati domovino izmučena? Kada li će se trgnuti i ohrabriti? Mogu li te konačno prestati ubijati, ubijajući tvoju i svoju djecu te postati otvoreni životu i blagoslovu? Hoće li se ponovo početi žrtvovati za tebe i jedni za druge? Mogu li ti dopusti da postaneš zemlja blagoslova koja štiti dostojanstvo ljudskog života od začeća do prirodne smrti, kao što to želiš u svome ustavu? Želiš biti majka, čuvarica života i ljudskog dostojanstva! Hoće li ti oni dopustiti da postaneš zemlja koja se raduje životu i lijepom suživotu.
Hoće li te tvoji sinovi početi blagoslivljati te međusobnom slogom i ljubavlju početi iscjeljivati tvoje rane? Hoće li donijeti ploda velika žrtva mnogih koji utkaše svoj život da bi ti mogla biti danas ovdje i čekati ih? Hoće li donijeti ploda muka mnogih koje razdiru tvoje rane? Hoće li oni dočekati da te vide iscjeljenu, radosnu i blagoslovljenu. Hoćeš li to dočekati? Hoćeš li dočekati obraćenje svojih sinova i kćeri?

Hoće li se tvoji sinovi i kćeri vratiti Bogu i nad tobom zazivati silu i snagu Duha Uskrsloga Krista, kako bi i ti mogla biti preobražena na novi život. Mogu li se tvoji sinovi i kćeri vratiti tvojim i svojim kršanskim korijenima i dopustiti ti da budeš svjetlo i putokaz nekoć svojoj kršćanskoj Europi koju si nekoć branila i obranila. Hoćeš li naći snage još jednom ju obraniti? Samo ovaj puta imaš teži zadatak. Ne biti samo predziđe kršćanstva nego i putokaz prema njezinim gotovo umrlim kršćanskim korijenima.

Neka te Bog čuva i blagoslovi, te podigne tvoje sinove i kćeri po kojima ćeš to uspjeti. Gospodine blagoslovi našu divnu domovinu i čitav njezin napaćeni narod, gdje god on bio, a posebno u Bosni i Hercegovini, kolijevci Hrvata. Daruj mu snagu svojega Duha kako bi mogao u svojoj domovini ostati i rasti, živjeti punim plućima, uživati tvoj blagoslov i donositi ga svim ljudima.

Najvjernija odvjetnice, na braniku stoj, čuvaj našu svetu vjeru i hrvatski dom.
Amen.

Ovo napisah miloj i izmučenoj domovini i posvetih joj ovaj video.

Hrvatska proza