Evanđelje po Mateju (Šarić)/Glava 8.
1 Kad siđe s gore, išlo je za njim veliko mnoštvo naroda. 

2 Tada dođe jedan gubavac, pade pred njega ničice i zamoli: "Gospodine, ako hoćeš, možeš me očistiti." 

3 On pruži ruku svoju, dotače ga se i reče: "Hoću, očisti se! I odmah se očisti od gube svoje. 

4 I reče mu Isus: "Pazi, da ne govoriš nikomu! Nego idi, pokaži se svećeniku i žrtvuj dar, što ga je propisao Mojsije! To neka im služi kao svjedočanstvo!" 

5 Kad onda dođe u Kafarnaum, pristupi k njemu jedan satnik, 

6 I zamoli: "Gospodine, sluga moj leži kod kuće uzet i muči se vrlo," 

7 On mu reče: "Ja ću doći i ozdravit ću ga." 

8 Satnik odgovori: "Gospodine, nijesam dostojan, da uđeš pod krov moj; nego samo reci riječ, i ozdravit će sluga moj. 

9 I ja, premda samo podložnik, reknem jednome od vojnika, koji su poda mnom: 'Idi!' i on ide; drugome: 'Dođi!' i on dođe; i slugi svojemu: 'Učini to!' i on učini!" 

10 Kad je to čuo Isus, začudi se i reče onima, koji su išli za njim: "Zaista, kažem vam, tolike vjere ne nađoh u Izraelu. 

11 Ali vam kažem, mnogi će doći od istoka i od zapada i sjedit će za stolom s Abrahamom, Izakom i Jakovom u kraljevstvu nebeskom. 

12 A djeca kraljevstva bit će izbačeni u tamu. Ondje će biti jauk i škrgut zuba." 

13 A satniku reče Isus: "Idi; neka ti bude, kako si vjerovao!" U isti čas ozdravi sluga. 

14 Onda dođe Isus u kuću Petrovu. Nađe punicu njegovu gdje leži bolesna od groznice. 

15 Tada je uze za ruku, i pusti je groznica. Ona ustade, i služila mu. 

16 Uveče donesoše mu mnoge opsjednute. On istjera duhove svojom riječju i izliječi sve bolesnike. 

17 Tako se je imala ispuniti riječ proroka Izaije, koji veli: "On uzima naše nemoći i nosi naše boli." 

18 Kad vidje Isus veliko mnoštvo naroda oko sebe, dade da se odveze na drugu obalu. 

19 Tada pristupi jedan književnik i reče mu: "Učitelju, hoću da idem za tobom, kamo god ti pođeš." 

20 Isus mu reče: "Lisice imaju svoje jame, ptice nebeske svoja gnijezda, a Sin čovječji nema gdje da nasloni glavu svoju." 

21 Drugi, jedan od učenika njegovih, reče mu: "Gospodine, dopusti mi, da najprije otidem i pokopam oca svojega. 

22 Isus mu reče: "Hajde za mnom i ostavi, neka mrtvi pokapaju svoje mrtvace!" 

23 Tada uđe u lađicu, i pođoše za njim učenici njegovi. 

24 I gle, podiže se silna bura na moru, tako da se je lađica pokrila valovima. A on je spavao. 

25 Tada pristupiše učenici njegovi k njemu, probudiše ga i povikaše: "Gospodine, izbavi nas, izgibosmo!" 

26 A on im reče: "Što ste tako strašljivi, malovjerni?" Tada ustade, zapovjedi vjetru i moru, i postade tišina velika. 

27 Puni začudenja rekoše ljudi: "Tko je ipak ovaj? I vjetar i more slušaju ga!" 

28 Sad dođe na drugu obalu u gadarenski kraj, dotrčaše mu u susret dva opsjednuta koji su izašli iz grobova kamenitih. Oni su bili tako divlji, da nitko nije mogao ići onim putem. 

29 Oni povikaše: "Što mi imamo s tobom, Sine Božji! Jesi li došao ovamo, da nas mučiš prije vremena?" 

30 Nedaleko od njih pasao je veliko krdo svinja. 

31 Zli dusi zamoliše ga: "Ako nas istjeraš daj nam da idemo u krdo svinja." 

32 On im reče: "Idite!" Tada izađoše i uđoše u svinje. I gle, cijelo krdo navali niz obronak u more i izginu u vodi. 

33 A Pastiri otrčaše, odoše u grad i propovijedaše sve, i što se je bilo dogodilo opsjednutima 

34 Tada izađe sav grad, u susret Isusu. Kad ga vidješe, zamoliše ga, da bi se udaljio iz njihova kraja. 

Evanđelje po Mateju (Šarić)