Sluga Gospodinov pati i pobjeđuje


Sluga Gospodinov pati i pobjeđuje 

	
	
	13 Evo da će moj sluga
	
	pobijediti on će biti na
	
	visokom mjestu, uzdignut, oduševljen
	
	beskrajno.
	
	14 kako god mnošto bi užasnuto
	
	zbog njega
	
	- toliko da, na toj točki
	
	uništenja, njegov lik ne bijaše
	
	više onaj ljudski,
	
	a njegov izgled ne bijaše više
	
	onaj sina Adamovog3 -
	
	15 isto glede njega mnoštvo će biti
	
	opčarano4,
	
	kraljevi će ostati zatvorenih
	
	usta,
	
	jer oni vide ono šo bijaše
	
	ispričano,
	
	i oni promatraju ono što ne bijahu
	
	razumjeli govoriti.
	
	53 1 Tko je dakle povjerovao u
	
	ono što smo čuli govoriti? Ruka1
	
	GOSPODOVA, u milost kome bijaše
	
	otkrivena?
	
	2 Pred Njim2, onaj je životario
	
	kao kakav izdanak,
	
	kao jedan korijen
	
	potekao iz jedne bezvodne
	
	zemlje;
	
	ne imaše ni izgleda, ni pojave kakvu
	
	smo mi zapažali,
	
	ni pojave kakvu smo mi tražili.
	
	3 On bijaše prezren, ostavljen po
	
	strani od ljudi,
	
	čovjek boli, srodnik patnje,
	
	kao onaj pred kojim se skriva lice
	
	svoje;
	
	da, prezeren, mi ga ne cijenismo
	
	nikako.
	
	4 U stvari, to su naše opatnje koje je
	
	on podnosio,
	
	a mi, mi ga ocijenismo ganutim,
	
	udarenim od boga i poniženim.
	
	5 Ali on, on bijaše obeščašćen3 zbog
	
	naših pobuna,
	
	zgažen zabog naših nastranosti:
	
	kazna, zalog mira za
	
	nas, bijaše na njemu
	
	i u njegovim ranama se nalaziše
	
	naše ozdravljenje.
	
	6 Mi svi, kao sitna stoka,
	
	mi bijasmo lutalice,
	
	mi se upravljasmo svaki
	
	k svojem putu,
	
	a GOSPOD dade na njega pasti
	
	nastranost nas svih.
	
	7 Zlostavljan, on se ponizi;
	
	on ne otvara svojih usta,
	
	kao jedno janje odvučeno
	
	na klaonicu,
	
	kao ovčica pred onima koji ju
	
	strižu:
	
	ona je nijema; on ne otvara
	
	usta.
	
	8 Pod prinudom, pod sudom,
	
	on bijaše otet, ljudi njegovog
	
	pokoljenja, tko se njima
	
	bavi?
	
	Da, on bijaše skinut sa
	
	zemlje živućih,
	
	zbog pobune svojeg naroda1,
	
	na njega pade udarac.
	
	9 Kod zlih grobnica je njegova
	
	stavljena,
	
	kod bogatih njegov grob2,
	
	iako nije nasilja počinio
	
	i ne imade u ustima
	
	svojim prijevare.
	
	10 Ali, GOSPOD, da, smrvljen
	
	patnjom, tebi da;
	
	udostoji učiniti od svoje osobe
	
	jednu žrtvu pokore,
	
	da vidi jedno potomstvo,
	
	da produži svoje dane
	
	i da dobra volja GOS-
	
	PODA njegovom rukom postigne
	
	cilj1.
	
	11 Plativši svojom osobom,
	
	on će vidjeti jedno potomstvo,
	
	on će navršiti svoje dane2;
	
	tek što je saznao, on će podijeliti
	
	pravdu,
	
	on, moj Sluga, u korist
	
	mnoštva,
	
	iz razloga da on sam njihove
	
	nastranosti podnese.
	
	12 Od tada ja ću njemu baštinu
	
	njegovu skrojiti u mnoštvima,
	
	a s mirijadama on će sastaviti svoju
	
	baštinu u plijenu,
	
	jer je na smrt ogulio sebe samog
	
	i što se grješnicima pustio popisati,
	
	pošto je nosio, on, grijehe mnoštva
	
	i što, za grješnike, on je sebe
	
	umiješao.

Izaijina knjiga