Druga knjiga ljetopisa (Šarić)/Glava 35.
1 Potom je svetkovao Josija u Jerusalemu blagdan Pashe u čast Gospodu. Četrnaesti dan prvoga mjeseca klali su Pasha. 

2 On postavi svećenike u službe njihove i potaknu ih, da služe u hramu Gospodnjem. 

3 Levitima, koji su imali učiti sav narod Izraelov i bili su posvećeni Gospodu, reče: "Donesite sveti kovčeg u hram, koji sagradi Salomon, sin Davidov, kralj Izraelov! Ne trebate ga više nositi na ramenima. Služite sada Gospodu, Bogu svojemu, i narodu njegovu Izraelu! 

4 Držite se spremni po obiteljima i redovima svojim, kako su propisali David, kralj Izraelov, i njegov sin Salomon! 

5 Postavite se u svetištu po obiteljima svojih zemljaka, ljudi iz naroda, i to za svaku obitelj jedan odio levitske obitelji! 

6 Nato zakoljite Pasha i posvetite se i pripravite ga za zemljake svoje! A pri tom postupajte po naputku, što ga je dao Gospod preko Mojsija!" 

7 Josija dade ljudima iz naroda sitne stoke, naime janjaca i jarića - sve za žrtve Pashalne svima nazočnima, na broj trideset tisuća - usto tri tisuće goveda, to sve od kraljevskoga posjeda. 

8 I vrhovni činovnici njegovi dadoše dragovoljno darova narodu, svećenicima i Levitima. Tako su darovali Hilkija, Zaharija i Jehiel, predstojnici hrama Božjega, svećenicima za žrtve Pashalne dvije tisuće i šest stotina janjaca i tri stotine goveda. 

9 Konanija i braća njegova Šemaja i Netanel, nadalje Hašabja, Jehiel i Jozabad, predstojnici Levita, dadoše Levitima za žrtve Pashalne dar od pet tisuća janjaca i pet stotina goveda. 

10 Služba je bila uređena ovako: svećenici su stupili na svoje mjesto, tako isto Leviti po svojim odjelima, kako je bio naredio kralj. 

11 Tada su klali Pasha. Svećenici bi škropili krvlju primajući iz ruke Levita. Ovi su tada derali kožu. 

12 Odvojili bi dijelove određene za žrtvu paljenicu, da ih dadnu skupinama obitelji iz naroda, te ih one prinesu Gospodu, kako je propisano u knjizi Mojsijevoj. Isto su tako postupali s govedima. 

13 Tada su pekli Pashu na ognju po propisu, kuhali su svete darove u loncima, kotlovima i zdjelama i donosili ih brzo svima ljudima iz naroda. 

14 Potom su zgotovili sebi i svećenicima; jer svećenici, potomci Aronovi, imali su posla oko prinošenja žrtava paljenica do u noć. Zato bi Leviti zgotovili sebi i svećenicima, potomcima Aronovim. 

15 Pjevači, potomci Asafovi, stajali su na svojim mjestima, što su ih zauzeli po naredbi Davidovoj, Asafovoj Hemanovoj i Jedutuna, vidioca kraljeva, i vratari na pojedinim vratima. Oni nijesu trebali ostavljati svoju službu, jer bi im zgotovili suplemenici njihovi, Leviti. 

16 Tako je bila uređena sva služba Gospodnja u onaj dan, kada se imalo držati Pasha i na žrtveniku se Gospodnjem prinijeti žrtve paljenice po naredbi kralja Josije. 

17 I tako su svetkovali tada sinovi Izraelovi, što su bili nazočni, sedam dana Pasha i blagdan nekvasnih kruhova. 

18 Od vremena proroka Samuela nije se bio više u Izraelu svetkovao takav blagdan Pashe. Ni jedan od kraljeva Izraelovih nije bio priredio takav blagdan Pashe, kao što ga je svetkovao Josija sa svećenicima i Levitima i sa svim Judom i sa sinovima Izraelovim, što ih se bilo našlo, i sa stanovnicima Jerusalema. 

19 U osamnaestoj godini vladanja Josijina svetkovala se ova Pasha. 

20 Kad je Josija bio opet uredio hram, dođe poslije svega toga kralj egipatski Neko, da zametne bitku kod Karkemiša na Eufratu, Josija izađe preda njega. 

21 A on posla k njemu poslanike i poruči mu: "Što ja imam s tobom, kralju Judin? Ne idem ja danas na tebe, nego na bojno mjesto, s kojim sam zaraćen, i Bog mi je zapovjedio da se požurim. Prođi se raditi proti Bogu, koji je s menom, da te ne uništi!" 

22 Ali se Josija ne odvrati od njega, nego izađe da ga napadne. Ne posluša riječi Nekovih, što su dolazile iz usta Božjih, nego dođe da se pobije u ravnici kod Megida. 

23 Ali strijelci pogodiše kralja Josiju, i kralj povika slugama svojim: "Izvedite me odavde; jer sam teško ranjen!" 

24 Sluge njegove digoše ga s kola ratnih, izvezoše ga u drugim kolima njegovim i dovedoše ga u Jerusalem. On umrije i bi pokopan u grobovima otaca svojih. Sav Juda i Jerusalem tugovali su za Josijom. 

25 Jeremija ispjeva tužaljku za Josijom, i svi pjevači i pjevačice opijevaju otada Josiju u svojim tužbalicama do današnjega dana. One se udomiše u Izraelu. Napisane su u Plaču. 

26 Ostala povijest Josijina i njegova pobožna djela, što su prema propisu zakona Gospodnjega. 

27 Njegova prijašnja i potonja povijest, zapisani su u knjizi o kraljevima Izraelovim i Judinim. 

Druga knjiga ljetopisa (Šarić)