Psalam 88 (87)
1
		
	2	GOSPODE, moj Bože spasitelju!
		Danju, noću, ja vapim prema tebi.
	3	Nek' moja molitva stigne sve do tebe;
		prikloni uho mojoj žalbi.
		
	4	Jer moj je život prepunjen nesrećama
		i ja dotičem pakao.
	5	Računaju me u samrtnike;
		evo me poput jednog dokrajčenog čovjeka,
	6	evo me zatvorenog među mrtvima,
		kao žrtve položene u grob,
		a o kojima ti gubiš sjećanje
		jer one su odsječene od tebe.
		
	7	Ti si me odložio u dubine *Jame,
		u Tmine, u ponore.
	8	Tvoj se srdžba oborila na mene;
		svakim od tvojih valova ti me satireš.  
		
		
		
		
	9	Ti si udaljio od mene moje bliske;
		u njihovim očima, ti si od mene načinio jedan užas.
		Zatvoren, ja nemam izlaza.
	10	Moje su oči iscrpljene jadom.
		Ja te zazivan svaki dan, GOSPODE!
		Rukama otvorenim prema tebi1.
		
	11	Hoćeš li ti načiniti jedno čudo za mrtveđ
		Pokojnici hoće li se podići za tebe slavitiđ  
	12	U Grobu može li se reći tvoja vjernost,
		i u *Ponoru2 može li se reći tvoja odanostđ
	13	Tvoje čudo hoće li se upoznati u Tminama,
		i tvoja pravda u zemlji Zaboravađ
		
	14	Ali ja, ja vapim prema tebi GOSPODE!
		Jutrom, moja molitva je već pred tobom.
	15	GOSPODE, zašto me odbaciti,
		sakriti mi tvoje liceđ
		
	16	Nesretan, izmučen od djetinjstva,
		ja sam trpio tvoje užase i ja sam obezumljen3.
	17	Tvoji su se bjesovi oborili na mene,
		tvoji su me užasi uništili.
		
	18	Svaki dan oni su me okružili kao vode,
		oni su me okružili odasvuda.
	19	Ti si udaljio od mene sudrugove i prijatelje;
		za bliske, ja imam tmine.

Psalmi