Amos (Šarić)/Glava 6.
1 Teško bezbrižnima u Sionu i sigurnima na gori samarijskoj, odličnima prvoga od naroda, koje sluša kuća Izraelova: 

2 Pođite u Kalnu i vidite i odanle otidite u Hamat veliki! Tada, siđite u Gat u zemlji Filistejaca! Jesu li oni jači od ovih kraljevstva, ili je zar područje njihovo veće od područja vašega? 

3 Vi mislite da je daleko dan nesreće i primičete vlast nasilja. 

4 Leže na posteljama od slonove kosti i pružaju se na jastucima svojim. Jedu janjce iz stada i mlada goveda iz štale. 

5 Deru se uz zvuk harfa, izmišljaju sebi kao David sprave za igru. 

6 Piju vino iz zdjela i mažu se najboljim uljem, a ne mare za pad Josipov. 

7 Zato će sad otići u progonstvo na čelu prognanika, i zamuknut će veselje raskošnika. 

8 Zakleo se je sam sobom svemogući Gospod, govori Gospod, Bog nad vojskama: "Oduravam gizdu Jakovljevu i mrzim na palače njegove i predajem grad zajedno sa stanovnicima njegovim." 

9 I ako deset ljudi samo ostane a jednoj kući, moraju i oni mrijeti. 

10 Ako jednoga rođak njegov nosi van i spali ga, da iznese kosti njegove iz kuće, i ako upita jednoga, koji se je skrio u nutrini kuće: "Ima li još tko hod tebe?", on odgovori: "Nitko!" i pridoda: "Šuti!", jer se ne smije imenovati ime Gospodnje. 

11 Jer evo, Gospod zapovijeda, i udaraju na palače da se poruše i na kolibe da se raspadnu. 

12 Trče li konji po litici, ili ore li se volovima more, da vi pretvarate pravo u otrov, plod pravednosti u pelin? 

13 Vi se radujete Lo-Debaru i govorite: "Nijesmo li svojom snagom zauzeli Karnajim? 

14 Jer evo, kućo Izraelova, ja ću podignuti proti vama narod, govori Gospod, Bog nad vojskama. "On će vas pritisnuti odanle, gdje se ide u Hamat, do potoka u pustinji." 

Amos (Šarić)