Ezekiel (Šarić)/Glava 13.
1 Dođe mi riječ Gospodnja ovako govoreći: 

2 "Sine čovječji, prorokuj proti prorocima Izraelovim, koji tu prorokuju! Reci onima, koji prorokuju iz svojega vlastitog maštanja: Čujte riječ Gospodnju! 

3 Ovako govori svemogući Gospod: 'Teško ludim prorocima, koji idu za svojim vlastitim duhom, a nijesu ništa gledali! 

4 Proroci su tvoji, Izraele, kao lisice u ruševinama! 

5 Ne skačete u prolom i ne postavljate se u obranu kuće Izraelove, da se održi u boju u dan Gospodnji. 

6 Gledaju laž i prorokuju prijevaru, kadgod navješćuju: "Govori Gospod", premda ih ne šalje Gospod. Ipak čekaju, da bi im se riječ ispunila. 

7 Nijesu li varava viđenja, što ih gledate, i lažna proročanstva, što ih izričete, kad kažete: "Govori Gospod", a ja ipak nijesam govorio?'" 

8 Zato ovako veli svemogući Gospod: "Jer je to, što govorite, varka, i to, što gledate, laž, zato evo mene na vas", govori svemogući Gospod. 

9 "Zato će ruka moja doći na proroke, koji gledaju praznu opsjenu i prorokuju laž. Neće pripadati zajednici naroda mojega i u imenik kuće Izraelove neće biti zapisani. U zemlju Izraelovu neće doći; tada će spoznati, da sam ja svemogući Gospod, 

10 Zato, jer vode narod moju zabludu, kad navješćuju spasenje, a spasenja nema, i kad narod gradi zid, oni ga pobijele krečem. 

11  Reci tim bjelačima: 'Zid će pasti.' Doći će pljusak, velika će zrna buče pasti, bura će navaliti. 

12 Kad onda padne zid, neće li vam se reći: 'Gdje je kreč, kojim ste ga mazali?'" 

13 Zato ovako veli svemogući Gospod: "Pustit ću u gnjevu svojemu da navali bura, pljusak će pasti u srdžbi mojoj, i zrna će tuče padati u jarosti mojoj, da potre. 

14 Srušit ću zid, što ga namazaste krečem. Srušit ću ga na zemlju, da će mu se otkriti temelj. On će pasti, i vi ćete s njim propasti. Tako ćete spoznati, da sam ja Gospod. 

15 Jest, ja ću izvršiti gnjev svoj na zidu i na bjelačima njegovim i reći ću vam: 'Nema zida, nema bjelača njegovih, 

16 Proroka Izraelovih, koji prorokuju o Jerusalemu i vide mu viđenja spasenja, a spasenja nema", govori svemogući Gospod. 

17 "A ti, sine čovječji, upravi lice svoje prema kćerima naroda svojega, koje prorokuju iz svojega vlastitog maštanja! Prorokuj o njima 

18 I reci: Ovako veli svemogući Gospod: 'Teško onima, koji šiju čarobne vrpce za sve ručne zglobove i prave čarobne kape za glave svakoga rasta, da love duše. Lovite mi duše naroda mojega, a držite ih za sebe u životu. 

19 Skvrnite me kod naroda mojega za šaku ječma i za zalogaj kruha, kad ubijate duše, koje ne treba da umru, i držite u životu duše, koje ne treba da živu, pri čemu lažete narodu mojemu, koji rado sluša laž. 

20 Zato ovako veli svemogući Gospod: 'Evo, ja ću postupati proti vašim čarobnim vrpcama, kojima lovite duše kao ptice, i poderat ću ih s ruku vaših i pustit ću kao ptice duše, koje hoćete da ulovite. 

21 Poderat ću vaše čarobne kape i izbavit ću svoj narod iz vaših ruku. Neće više biti kao plijen u vašim rukama. Tako ćete spoznati, da sam ja Gospod. 

22 Jer ste ožalostili lažju srce pravedniku, premda ga ja nijesam htio ožalostiti, i jer ste krijepili ruke bezbožniku, da se ne vrati sa svoga opakog puta, da ostane u životu, 

23 Zato nećete više gledati varke i nećete više gatati. Ja ću izbaviti narod svoj iz vaših ruku, i vi ćete spoznati, da sam ja Gospod." 

Ezekiel (Šarić)