Kad ličce rumeno ovejzi od gospoj
Kad ličce rumeno ovejzi od gospoj
   sadružu ljuveno, što je tuj posal moj?
   ne drugo ner bljusti nje pozor očima,
   a celov od usti da broja ne ima,
i ruci me hrlo pospjeha napunjat,
   gospoji ter grlo i venčat i krunjat.
   I sve tuj drago što satvori mâ mlados,
   za svaku jednu sto vrati mi nje rados.

Hrvatsko 16. stoljeće