Ona je pala, Babilonija!


Ona je pala, Babilonija! 

	
	
	21 1 Proglas o morskoj pustinji.
	
	Poput vihora koji prelaze Negev1,
	
	on dolazi iz pustinje, zemljhe
	
	strašne
	
	2 - prikaza tegobna koja mi bijaše
	
	otkrivena -
	
	izdajica koji izdaje, uništavatelj
	
	koji pustoši2:
	
	”Uspni se, Elame! Opsjedni,
	
	Medejo!
	
	Ja stavljam kraj na sve
	
	tužbe! “
	
	3 A sada, moja križa
	
	samo su samo jeza,
	
	bolovi su me zahvatili
	
	kao oni bolovi
	
	one koje rađa.
	
	Ja sam suviše izmučen za
	
	slušati,
	
	suviše prestrašen za vidjeti.
	
	4 Moj razum je zabludio, ja drhti
	
	od užasa.
	
	Večernja svježina koju bijah
	
	zaželio pretvorila se za
	
	mene u jedan užas.
	
	5 Postavlja se stol, straža
	
	bdije,
	
	jede se, pije se ,
	
	ustajte, kapetani, nalaštite štitove1
	
	svoje!
	
	6 Jer ovako mi je govorio GOS-
	
	POD:
	
	”Idi, postavi osmatrača
	
	da najavi ono što bude vidio.
	
	7 Vidi li jedna kola upregnuta sa dva
	
	konja,
	
	jednog jahača na magarici, jednog
	
	jahača na devi,
	
	nek' dobro pazi,
	
	nek' pažnju udvostruči!“
	
	8 Onaj koji motri2 je povikao:
	
	” Na mojoj osmatračnici, gos-
	
	podine, ja sam cijeli dan,
	
	na mojoj osmatračnici, ja stojim
	
	cijelu noć.
	
	9 I evo što se događa:
	
	jedan čovjek na jednim kolima upre-
	
	gnutim su dva konja.
	
	On uzima riječ i kaže:
	
	Ona je pala, ona je pala,
	
	Babilonija,
	
	i svi kipovi njenih
	
	bogova su na zemlji, porazbijani. “
	
	10 Tebi koga je GOSPOD vršio
	
	kao žito na svom gumnu3,
	
	ja sam doznao to od GOSPODA,
	
	sve-mogućeg, Boga Izraelovog,
	
	ja ti to javljam.

Izaijina knjiga