O vesela mâ diklice
"O vesela mâ diklice,
   s ke se život moj zamrsi,
   ljuveno ti tvoje lice,
   snježane su tvoje prsi.

Ah, tako ti pram zlaćeni
   uvijek svijetao tako bio
   i tako ti cvijet rumeni
   usred usti sveđ captio!

Nemo' meni zabraniti
   po sve danke ljepos tvoja
   što ikada požuditi
   bude željna duša moja.

Pače vazda pokloni mi
   sve ljuveno sladko blago,
   neka mlados moja primi
   sve što je milo, sve što je drago.

Veseo pogled, svijetle oči
   kaži u doba meni svaka
   da me sunce od istoči
   ja uživam bez oblaka.

Da se budem ogledati
   ja u momu u sunačcu,
   i da vidiš sebe sjati
   kroz me oči u srdačcu."

Ljubmir, pastir drag i mili,
   ovu pjesan začinjaše
   sramežljivoj svojoj vili
   u skutu ga ka držaše.

Ivan Bunić Vučić

sr:O vesela mâ diklice