Puk spašava Jonatana


Puk spašava Jonatana 

Sva zemlja2 bijaše ušla u šumu. Na zemlji, bijaše meda. 26 Kad puk uđe u šumu, kad ono teče med. Nitko ipak ne prinese ruku k ustima svojim, jer narod imaše strah od prisege. 27 Ali, Jonatan ne bijaše čuo oca svojeg naložiti puku prisegu. On ispruži štap koji imaše u ruci, umoči mu vrh u med, potom prinese ruku k svojim ustima: njegov pogled postade svijetao3. 28 Netko iz puka se umiješa i reče: ” Tvoj je otac nametnuo puku jednu svečanu prisegu, izjavljujući: ” Proklet bio čovjek koji će uzeti hranu danas. A puk je iscrpljen. “ 29 Jonatan reče: ” Moj otac je donio nesreću zemlji. Gledajte kako ja imam svijetao pogled pošto sam okusio malo ovog meda. 30 S jačeg razloga, ako, danas, puk se bijaše nahranio na plijenu nađenom kod neprijatelja, poraz nanesen Filistincima ne bi li bio još jači? “ 31 U onaj dan oni potukoše Filistince, od Mikmasa sve do Ajalona1. Narod, potpuno iscrpljen, 32 baci se na plijen. On uze sitnu stoku, goveda i telad, pokla ih na tlu i pojede iznad krvi2. 33 Izvjestiše o tom Saula: ” Puk, rekoše mu, je u toku zgrješenja protiv GOSPODA jedući iznad krvi! “ Saul reče: ” Vi ste izdajnici! Dokotrljajte, k meni, jedan veliki kamen! “ 34 Saul reče: ” Raspršite se među narod i recite: Neka svatko donese mi govedo ili ovcu svoju. Vi će te ju zaklati i jesti ovdje, ne zgriješivši protiv GOSPODA jedući kod krvi. “ Te noći, u svem narodu, svatko donese govedo koje pridržaše, i zakla ga na tom mjestu. 35 Tako je Saul podigao GOSPODU jedan *oltar: bio je to prvi oltar koji on podiže GOSPODU. 36 Saul reče: ” Siđimo u potjeru Filistinaca tijekom noći: pljačkat ćemo ih sve do zore i nećemo dopustiti nikome da ostane. “ Oni rekoše: ” Učini sve što ti godi. “ Svećenik reče: ” Približimo se Bogu čak i ovdje3. “ 37 Saul upita Boga: ” Trebam li ja sići u potjeru Filistinaca? Hoćeš li ih ti izručiti u naše ruke? “ Ali, onog dana, Bog mu ne odgovori. 38 Saul reče: ” Primaknite se ovdje, svi vi, poglavari puka. Doznajte u čemu se sastoji današnji grijeh. 39 Da, po GOSPODOVOM životu, spasitelju Izraela, čak i da se radi o mom sinu Jonatanu, eh dobro, on će umrijeti. “ U svem puku, nitko mu ne odgovori. 40 Saul tad reče svem Izraelu: ” Vi, stanite s jedne strane; ja i moj sin Jonatan, mi ćemo biti s druge strane. “ Puk reče Saulu: ” Učini što ti se čini dobrim. “ 41 I Saul reče GOSPODU: ” Bože Izraelov, daj jedan potpun odgovor1! “ Jonatan i Saul biše označeni, a narod bi isključen kao uzrok. 42 Saul reče: ” Bacite kocku između mene i mog sina Jonatana. “ I Jonatan bi označen. 43 Saul reče Jonatanu: ” Ispričaj mi što si to učinio. “ Jonatan mu ispriča to. On reče: ” Da, ja sam okusio malo meda s vrha mojeg štapa kojeg sam imao u ruci. Evo me, spreman umrijeti. “ 44 Saul reče: ” Nek' Bog učini tako i opet tako2! Da, ti ćeš umrijeti, Jonatane 8 “ 45 Narod reče Saulu: ” Da li će to Jonatan umrijeti, on koji je odnio ovu veliku pobjedu u Izraelu? To bi bilo gnusno, po životu GOSPODOVOM! Neće njemu pasti ni jedna dlaka s glave na zemlju, jer to je isto s Bogom što je on danas učinio. “ Tako puk oslobodi Jonatana, i on ne umrije. 46 Saul se uspe u potjeru za Filistincima, a Filistinci se domogoše svoje zemlje.
Pobjede Saulove . 

Prva Samuelova knjiga