Job (Šarić)/Glava 8.
1 Tada odgovori Bildad iz Šuaha: 

2 Dokle ćeš još tako govoriti? Jesu li buran vjetar riječi usta tvojih? 

3 Zar možda Bog izvrće pravo? Zar Svemoćni izvrće pravednost? 

4 Jer su djeca tvoja griješila proti njemu, predade ih on vlastitoj opačini. 

5 Ako ti tražiš Boga i vapiješ k Svemoćnomu za milost, 

6 Ako si čist i čestit, on će se prenuti za te i vratit će ti stan, što ti pripada. 

7 Malena će se onda ukazati prijašnja sreća tvoja, a buduća sudbina tvoja bit će sjajna. 

8 Pitaj samo prijašnje naraštaje i pripazi na mudrost njihovih otaca! 

9 Jer mi jučerašnji, mi smo bez znanja, naši su dani na zemlji sjena. 

10 Oni ti mogu otkriti i reći i iz blaga svoje mudrosti iznijeti riječi. 

11 Uzraste li trska, gdje nema bare? Uzvine li se šaš daleko od vode? 

12 Još je u soku, još nije odrezan, a osuši se prije svake trave. 

13 To je sudbina svima, koji zaboravljaju Boga; tako propada nadanje svakoga zlikovca. 

14 Babino ljeto, to je nadanje njegovo, paučina je njegovo uzdanje. 

15 Nasloni se na kuću svoju, ali ona ne stoji tvrdo; uhvati se za nju, ali se ona ne može održati. 

16 Zeleni se na suncu, daleko preko vrta pružaju se ogranci njegovi; 

17 Žile se njegove zapleću u krš hridini, kamenje mu daje tvrdoću; 

18 Ali kad ga se isčupa iz mjesta njegova, ono ga se odrekne: nikada te ne vidjeh! 

19 Eto, to je radost sudbine njegove, a iz praha niče drugi. 

20 Gle, Bog ne odbacuje dobroga, a zlikovca ne prihvaća za ruku. 

21 On će još napuniti usta tvoja smijeha i usne tvoje slavospjeva. 

22 Tada će se neprijatelji tvoji obući u sramotu, i nestat će šatora zlikovčeva. 

Job (Šarić)