Stanimo, ljubavi, gledati vil ovu
Stanimo, ljubavi, gledati vil ovu,
   vrh naše naravi lijepu stvar i novu;
još dobro nu pozri na slavnu nje mlados,
   iz ličca gdi jo' vri bez izma sva slados.
Zašto se pogledom ozire kako cvit,
   ter mi se mni medom da grezne vas sî svit.
More li tvoja vlas imati nju drúgu?
   nut slišaj sad nje glas gdi poje po lugu!
Viđ ter se veseli koliko slavno gre;
   birek nju cvit želi, neka ga stupom tre.
Nut gleda' još vitar okol nje gdi tvori
   od cvitja lip vihar, da joj se udvori;
deri cvit svaki stav, mni mi se jer pravi:
   "Ovdi je sva ljubav ter ures gizdavi."
Ovo ja spovidih, što i sam vidit mož,
   li slike ne vidih ovo' ja ni ti još.

Hrvatsko 16. stoljeće