Pavlova prva poslanica Korinćanima (Šarić)/Glava 15.
1 A obznanjujem vam, braćo evanđelje, koje sam vans propovijedao, koje ste i primili, u kojemu i stojite, 

2 Po kojemu se i spasavate, ako držite, kako sam vam propovijedao osim ako uzalud vjerovaste. 

3 Jer sam vam najprije predao što sam i primio, da je Krist umro za grijehe naše po Pismima; 

4 I da je pokopan, i da je uskrsnuo treći dan po Pismima; 

5 I da se je javio Kefi, potom dvanaestorici; 

6 A zatim se je javio braći, kojih je bilo više od pet stotina zajedno. Od njih mnogi žive i sad, a neki usnuše; 

7 A potom se je javio Jakovu, onda svima apostolima; 

8 A poslije sviju javio se i meni kao kakvu nedonoščetu. 

9 Jer sam ja najmanji među apostolima, koji nijesam dostojan zvati se apostol, jer sam progonio crkvu Božju. 

10 Ali po milosti Božjoj jesam, što Jesam, i milost njegova prema meni nije bila prazna, nego sam radio više od svilu njih, ali ne ja, nego milost Božja, koja je s menom. 

11 Bio dakle ja, bili oni, tako propovijedamo, i tako vjerovaste. 

12 A ako se Krist propovijeda, da je uskrsnuo od mrtvih, kako govore neki među vama, da nema uskrsnuća mrtvih? 

13 A ako nema uskrsnuća mrtvih, to onda nije ni Krist uskrsnuo. 

14 A ako Krist nije uskrsnuo, uzalud je dakle propovijedanje naše, a uzalud je i vjera vaša. 

15 A nalazimo se i lažni svjedoci Božji, što smo svjedočili protiv Boga, da je uskrsnuo Krista, kojega nije uskrsnuo, ako doista mrtvi ne uskršavaju. 

16 Jer ako mrtvi ne uskršavaju ni Krist onda nije uskrsnuo. 

17 A ako Krist nije uskrsnuo, uzalud je vjera naša, jer ste u grijehima svojim. 

18 Dakle tako i oni, koji usnuše u Kristu, izgiboše. 

19 Ako se samo u ovom životu uzdamo u Krista, bjedniji smo od sviju ljudi. 

20 A sad je Krist uskrsnuo od mrtvih, prvenac onima, koji usnuše. 

21 Jer kako po čovjeku smrt, tako dođe i uskrsnuće mrtvih po čovjeku. 

22 Jer kako u Adamu svi umiru, tako će i u Kristu svi oživjeti. 

23 Ali svaki u svojemu redu: prvenac Krist; potom oni, koji su Kristovi, i koji vjerovaše u njegov dolazak. 

24 Onda svršetak, kad preda kraljevstvo Bogu i Ocu, i kad dokine svako poglavarstvo i svaku vlast i silu. 

25 Jer njemu valja kraljevati, dok ne podloži sve neprijatelje pod noge svoje. 

26 A kao posljednji će se neprijatelj uništiti smrt; 

27 "Jer je sve pokorio pod noge njegove." A kad veli, da je sve njemu pokoreno, jasno je, da je osim onoga, koji je njemu sve pokorio. 

28 A kad mu bude sve pokoreno, tada će se i sam Sin pokoriti onome, koji mu je sve pokorio, da bude Bog sve u svemu. 

29 Inače, što čine oni, koji se krste za mrtve! Ako mrtvi uopće ne uskršavaju, što se i krste za njih. 

30 Zašto i mi podnosimo pogibli svaki čas. 

31 Svaki dan umirem, tako mi, braćo, vaše slave, koju imam u Kristu Isusu, Gospodinu našemu! 

32 Jer ako sam se po čovjeku borio sa zvjeradi u Efezu, kakva mi je korist? Ako mrtvi ne uskršavaju, "jedimo i pijmo, jer ćemo sutra umrijeti." 

33 Ne dajte se zavesti: zli razgovori kvare dobro ćudoređe. 

34 Otrijeznite se kako treba, i ne griješite, jer neki ne znadu za Boga; na sramotu vam kažem. 

35 Ali će reći tko: "Kako će uskrsnuti mrtvi? i u kakvu će tijelu doći? 

36 Bezumniče, ono što siješ, neće oživjeti, ako ne umre. 

37 Što siješ, ne siješ tijelo, koje će biti, nego golo zrno, bilo pšenično ili drugo kakvo. 

38 A Bog mu daje tijelo, kako hoće, i svakom sjemenu svoje tijelo. 

39 Nije svako tijelo isto tijelo, nego je drugo čovječje, a drugo je stoke, drugo ptičje, a drugo riblje. 

40 I imaju tjelesa nebeska, i tjelesa zemaljska; ali je druga slava nebeskima, a druga zemaljskima. 

41 Druga je slava suncu, i druga slava mjesecu, i druga slava zvjezdama; jer se zvijezda od zvijezde razlikuje u slavi. 

42 Tako i uskrsnuće mrtvih. Sije se u raspadljivosti, ustaje u neraspadljivosti. 

43 Sije se u sramoti, ustaje u slavi; sije se u slabosti, ustaje u sili; 

44 Sije se tijelo tjelesno, ustaje tijelo duhovno. Ako ima tjelesno, ima i duhovno. 

45 Tako je i pisano: Prvi čovjek Adam postade duša živa", posljednji Adam duh, koji oživljuje. 

46 Ali nije prvo duhovno, nego tjelesno, pa onda duhovno. 

47 Prvi je čovjek od zemlje, zemljan, drugi čovjek s neba. 

48 Kakav je zemljani, takvi su i zemljani; i kakav je nebeski, takvi su i nebeski. 

49 I kako smo nosili sliku zemljanoga, nosit ćemo i sliku nebeskoga. 

50 A ovo kažem, braćo, da tijelo i krv ne mogu baštiniti kraljevstva Božjega, niti raspadljivost baštini neraspadljivost, 

51 Evo vam govorim tajnu: Svi nećemo usnuti, ali svi ćemo se promijeniti; 

52 Iznenada, u trenutku oka, u posljednjoj trubi; jer će zatrubiti, i mrtvi će uskrsnuti neraspadljivi, i mi ćemo se promijeniti, 

53 Jer ovo raspadljivo treba da se obuče u neraspadljivost, i ovo smrtno da se obuče u besmrtnost. 

54 A kad se ovo raspadljivo obuče u neraspadljivost, i ovo se smrtno obuče u besmrtnost, onda će se ispuniti riječ, što je napisana: "Pobjeda proguta smrt. 

55 Gdje je, smrti, pobjeda tvoja? Gdje je, smrti, žalac tvoj?" 

56 A žalac je smrti grijeh, a sila je grijeha zakon. 

57 A Bogu hvala, koji nam dade pobjedu po Gospodinu našemu Isusu Kristu. 

58 Zato, braćo moja ljubljena, budite stalni i nepokolebljivi, puni revnosti u djelu Gospodnjem svagda, znajući, da rad vaš nije uzaludan u Gospodinu! 

Pavlova prva poslanica Korinćanima (Šarić)