Levitski zakonik (Šarić)/Glava 10.
1 A sinovi Aronovi Nadab i Abihu uzeše svaki svoju kadionicu, metnuše oganj u njih i prinesoše tako Gospodu ognjenu žrtvu nepristojnu, koju im on nije bio zapovjedio. 

2 Ali oganj izađe od Gospoda i izgori ih, i tako umriješe pred Gospodom. 

3 Tada reče Mojsije Aronu: "Ovdje se ispunjava ono, što je Gospod navijestio, kad je rekao: Na onima, koji mi stoje blizu, pokazat ću svetost svoju, i pred svim narodom proslavit ću sebe." A Aron je šutio. 

4 I Mojsije dozva Mišaela i Elisafana, sinove Uziela, strica Aronova, i zapovjedi im: "Pristupite i iznesite braću svoju iz Svetišta van pred tabor!" 

5 Oni pristupiše i iznesoše ih u košuljama njihovim van pred tabor, kako je bio zapovjedio Mojsije. 

6 Nato Mojsije zapovjedi Aronu i sinovima njegovim Eleazaru i Itamaru: "Ne smijete vlasi svoje neuređeno spuštati i haljine svoje derati. Inače morate umrijeti, i Gospod bi se razgnjevio na svu zajednicu. A braća vaša, sva kuća Izraelova, neka oplakuje požar, što ga zapali Gospod. 

7 I ne smijete ostaviti ulaz u Šator sastanka, da ne umrete, jer je na vas došlo Gospodnje ulje pomazanja." I učiniše tako po zapovijedi Mojsijevoj. 

8 Tada zapovjedi Gospod Aronu: 

9 "Vina i jakoga pića ne smijete piti vi, ti i sinovi tvoji; kad ulazite u Šator sastanka! Inače biste morali umrijeti. Ovaj zakon ima vječitu valjanost za sva plemena vaša. 

10 Da biste uvijek mogli razlikovati između svetoga i nesvetoga, između čistoga i nečistoga. 

11 I sinove Izraelove poučavaj u svima zakonima, što vam ih je objavio Gospod preko Mojsija." 

12 Potom zapovjedi Mojsije Aronu i sinovima njegovim Eleazaru i Itamaru, koji još preostadoše: "Uzmite prinos, što još preostade od ognjenih žrtava Gospodnjih, i jedite ga nekvasnog pokraj žrtvenika, jer je Presvet. 

13 Zato ga morate pojesti na svetom mjestu; jer je dio, što pripada tebi i sinovima tvojim od ognjenih žrtava Gospodnjih; jer tako mi je bilo zapovjeđeno. 

14 A grudi primicanja i odmicanja i stegno podizanja imate vi, ti i s tobom sinovi tvoji i kćeri tvoje, jesti na kojem čistu mjestu, jer su dio, što pripada tebi i sinovima tvojim od mirotvornih žrtava sinova Izraelovih. 

15 Stegno podizanja i grudi primicanja i odmicanja imaju se donijeti s komadima sala određenim za žrtvu ognjenu, da se žrtvuju podizanjem i mahanjem pred Gospodom. Tada imaju pripasti tebi i sinovima tvojim s tobom kao vječno ustanovljena pristojba, kao Što je zapovjedio Gospod." 

16 Kada je Mojsije pomno propitao za jarca žrtve radi grijeha, pronašlo se, da je bilo spaljeno. Tada se on jako razgnjevi na Eleazara i Itamara, sinove Aronove, koji su mu još bili ostali, i reče: 

17 "Zašto ne jedoste žrtvu za grijeh na svetom mjestu? Ona je presveta i on vam je dade, da oduzmete krivnju zajednice i pribavite im pomirenje pred Gospodom. 

18 Krv njezina nije bila unesena u unutrašnjost Svetišta. Zato biste je morali jesti u Svetištu, kao što sam bio zapovjedio." 

19 Aron odgovori Mojsiju: "Oni danas prinesoše svoju žrtvu za grijeh i svoju žrtvu paljenicu pred Gospodom, pa ipak me to pogodi. I da sam danas htio jesti meso žrtve za grijeh, bi li to bilo po volji Gospodu? 

20 Kad to ću Mojsije, umiri se. 

Levitski zakonik (Šarić)