Nadgrobnica gornjega Marina
U ovom grobu počivaju
   od Marina Vidre kosti,
   koje suncu odsijevaju
   po razumu od mudrosti,
er ga muze opojiše
   elikonske bistre vode
   i vrh lug[a] odgojiše,
   gdi se rajsk[e pje]sni poje,
gdje zvijezde s nebi [sj]aju,
   gdi prid licem božjem poje,
   i anđeli mu odpijevaju
   na prislatke pjesni svoje.
Tijem nemo'mo smrti kleti,
   koja ga je ugrabila,
   zač nam ga je u dvor sveti
   i blaženstvo na[se]lila,
gdi svi dusi priblaženi
   vesele se i raduju,
   naš razgovor [tu]j medeni
   u pjesance k[oji] poju.
I mi boga svi [m]olimo,
   milosrdju da po svomu
   s[vi s]e s Vidrom naselimo
   u vesel'ju nebeskomu.

Mavro Vetranović

sr:Nadgrobnica gornjega Marina