Tužba kralja Davida
vrhu Saula i Jonate.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Izraele kušaj malo,
   na visinah gdje na tvojijeh
   oružje je svijetlo palo
   od viteza izabranijeh.
Što vrh gore, vajmeh meni,
   plač se s tužbom tolik stani,
   gdje padoše izranjeni
   vitezovi izabrani!
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s usdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Gdje na gori na zeleni
   vitezovi pogiboše,
   plemeniti i hrabreni
   probodeni ponikoše.
Onaj toli tvrda jakos,
   vajmeh meni, kako sade
   i uresna lijepa mlados
   od oružja mrtva pade!
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Ove tuge i nezgode
   po drumovijeh ne objavite,
   i rasputjem ki prohode
   inostrancem ne kažite;
vaj neka se ne vesele
   Filistea kćeri svoje,
   ke nam s raspom smrti žele,
   naše blago da posvoje.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Vajmeh goro od Gijelboja
   suhoća ti pritužila,
   i zelena listja tvoja
   toplinica prisušila;
i po tebi sa sve strane,
   za spomenu svega vijeka,
   od svakoga dubka grane
   suhe obisle do korijenka.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Da bi ljeti i u proljetje,
   ali zimi ali u jesen,
   sve s travicom tvoje cvitje
   spražila se i svaka zelen!
vajmeh goro, ter od sada
   zelencom se ne odjela,
   i rosice i tiha dažda
   po sve vijeke poželjela!
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Ni daždilo ni rosilo
   vrhu tebe uvijek veće,
   i u tebi se ne plodilo,
   tužna goro, nijedno voće;
ner se s plodom rastavila
   sva godišta i sva ljeta,
   i zelence ne shranila
   do skončan'ja segaj svijeta.
Nu razbiraj nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Zač taj štitak od jakosti
   bi privržen na toj gori,
   gdje u oružju te mladosti
   boj bijući smrt umori,
kako da nije s božjom vlasti
   štit Saulov toli tvrdi
   bio pomazan svetom masti,
   ki se u boju tuj pogrdi.
Nu razbiraj, nu izkusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Gdje se vajmeh od viteza
   od Saula štitak sade
   vas u krvi tuj poplesa
   i tuj prahom vas propade.
Zatoj srce moje cvijeli
   i cvijelit će vaj do vijeka,
   zač se sa mnom sva razdijeli
   moja rados privelika.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Još ću cvilit i plakati
   i tužiti, neka znate,
   zač je žalos razmišljati
   oštru strilu od Jonate,
koja toli slavna bješe,
   i kud godi šip obrati,
   nigdar zaman ne letješe,
   i nazad se ne povrati.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
A Saulov mač hrabreni
   kad godir se na nj potrgnu,
   opeta se vajmeh meni
   nigdar zaman ne povrnu.
A sad se je sva taj sila
   i vitežka jakos svoja
   k zemlji nica obratila
   i u žalos bez pokoja.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Saul slavni i gizdavi
   i Jonata ki captiše,
   u milosti i ljubavi
   vas svoj život provodiše.
U život se obljubiše
   ti pridrazi i ljuveni,
   i na smrti još ne biše
   meju sobom razlučeni.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
U velikoj slavi ctijehu
   ti vitezi prigizdavi,
   i orlova brži bjehu,
   veće jači ner li lavi.
Izraelske kćeri zatoj
   sve tužite i cvilite,
   ar se sada vajmeh takoj
   s tom radosti razdijeliste.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati žalos.
I cvilite i tugujte
   vrh Saula vajmeh sada,
   i velmi ga požalujte,
   zač se plaču toj priklada.
Ar pogibe ljubav prava,
   ka vas svilom odijevaše,
   neka vam je veća slava,
   i dare vam darivaše.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Zlate veze i prstene
   bez plate vam poklanjaše,
   da su ljepše urešene
   te gizdave dike vaše.
Kako vajmeh ti vitezi
   u boju su nica pali,
   i gizdavi vaši uresi
   u tužbi su svi ostali!
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Na visinah tamo tvojijeh
   ti si ubjen o Jonata,
   koga vajmeh vrh svijeh mojijeh
   drago ljubih kako brata.
Zatoj ja se tvrdo bolim,
   o Jonato, dragi brate,
   i suzice grozno ronim
   pomišljaje često na te.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
O uresni i gizdavi,
   o viteže moj hrabreni,
   vrhu ženske sve ljubavi
   mnogo veće poljubjeni:
ja te ljubih pridragoga
   kako majka milostiva
   jedinoga sinka svoga
   slatko ljubi i celiva.
Nu razbiraj, nu iskusi,
   Izraele, velju žalos,
   ter s uzdahom željno suzi,
   zač se naša skrati rados.
Još se smuti duša moja,
   vajmeh tugo privelika,
   što poniče posrjed boja
   svijetlo oružje od bojnika,
gdje Saulu i Jonati,
   na vrh gore boj bijući,
   prije se reda život skrati,
   a ja ostah tugujući.

Mavro Vetranović

sr:Tužba kralja Davida