Rafael otkriva tko je on
12 1 Kad svadba bi završena, Tobit pozva svog sina Tobiasa i reče mu: ” Dijete moje, gledaj platiti plaću tvog pratitelja na putu, 
		
	dodajući mu nešto na to1!“ 2 On mu reče: ”Oče, koliko ću mu ja datiđ Čak i kad bih mu dao polovicu od svih onih dobara koje je donio sa 	
		
	mnom, ja ne bih bio oštećen. 3 On me doveo živog i zdravog, on je izliječio moju ženu, on je donio srebro sa mnom, on je tebe izliječio: 	
		
	koliko mu dati nakon svega togađ” 4 Tobit mu reče: ” Dijete moje, pravedno je da on uzme polovicu od svega onoga što je donio.“ 5 	
		
	Tobias ga pozva i reče mu: ” Uzmi za plaću polovicu od svega što si donio i idi u miru! “	
	6 Tada ih Rafael uze obojicu u stranu i reče im: ” Blagoslovite Boga i slavite ga pred svim živima za ono što je učinio za vas. 
		
	Dobro je blagosloviti i pjevati njegovo *Ime. Obznanite svim ljudima djela Božja kako ona to i zaslužuju. Ne budite spori slaviti ih. 7 Dobro 	
		
	je držati skrivenu tajnu kraljevu, ali djela Božja, njih treba slaviti i otkrivati. Slavite ih kako ona to zaslužuju. 	
	Činite dobro, i zlo vas neće dosegnuti. 8 Bolje vrijeti iskrena molitva i milostinja s pravdom nego bogatstvo s nepravdom. Bolje 
		
	vrijedi učiniti milostinju nego zgrtati zlato. 9 Milostinja oslobađa od smrti i očišćava on od svakog grijeha. Oni koji dijele milostinju bit će 	
		
	nasićeni životom; 10 oni koji čine grijeh i nepravdu neprijatelji su sami sebi.	
	11 Sada, ja ću vas upoznati sa svom istinom, ništa vam ne skrivajući: Ja sam vas upravo poučio ovome: Dobro je čuvati kraljevu 
		
	tajnu i na glas otkrivati djela Božja. 12 Eh dobro! dok si se molio, kao i Sara, ja sam taj koji je predstavio spomen1 vaše molitve u 	
		
	nazočnosti slave Gospodove, i isto kad ti ukopavaše mrtve. 13 Kako se ti nisi dvoumio dići i ostaviti svoj ručak za ići ukopati mrtvaca, to 	
		
	onda ja bijah poslan k tebi za staviti te na kušnju1 . 14 Ali u isto vrijeme Bog me poslao za iscijeliti te, kao i tvoju snahu Saru. 15 Ja sam 	
		
	Rafael, jedan od sedam *anđela koji stoje pred slavom Božjom i ulaze u nazočnost njegovu.“	
	16 Njih obojica biše zbunjeni,  oni padoše licem na zemlju i biše obuzeti strahom. 17 Ali on im reče: ” Ne bojte se ništa! Mir bio s 
		
	vama! Blagosiljajte Boga zauvijek! 18 Kad ja bijah s vama, to ne bijaše s razloga moje dobrohotnosti da ja bijah s vama, već po volji Božjoj. 	
		
	On je taj kojeg vi trebate blagosiljati kroz sve dane, on je taj kojeg vi trebate opjevavati. 19 Vi vidite sada da ja ne jedoh ništa, već vi imaste 	
		
	jedno  priviđenje2. 20 Blagosiljajte dakle Gospoda na ovoj zemlji i slavite Boga. Evo ja se uspinjem k onome koji me poslao. Zapišite sve 	
		
	što se vama dogodilo.“  I on se uzdiže. 21 Oni se uspraviše, ali ga više ne mogaše vidjeti. 22 Oni blagosiljaše i opjevavaše Boga, i slaviše 	
		
	ga za sva velika djela koja koja bijaše ondje učinio: anđeo Božji bijaše im se pokazao!		

Tobit