Balada (Matoš)
Kad je vidjeh prvi put 
Propalu senjoru, 
Reče mi: - Gle cigana! 
Došo je u horu. 
Bit će slatko sunce i život ko voće, 
Našla sam pajdaša kakvog srce hoće! - 
Dolores, divna Dolores! 
 
Odmah složno spanđamo 
Naše avantire, 
Živući od bezbrige 
Ko od sinekire. 
Najljepša je bila drevnom u Latenu, 
Zbog nje razbih tikvu engleskom kretenu - 
Dolores, divna Dolores! 
 
Služila je ko model 
Mjesto mene para, 
Jer se garson, stari Bog, 
Za boema stara 
Ko za poljski ljiljan i vrapca u zraku. 
Zašto me, Dolores, ostavi u mraku - 
Dolores, zašto, Dolores? 
 
Jednom reče: - Dosta je, 
Sita sam te, Stari. 
Komedije ne treba, 
Novine, žandari! - 
Padoh, pošto reče, i roptah ko gubav, 
Dolores, divna Dolores! 
 
Prođu dv'je-tri godine 
Kao tri filistra, 
Nađem vam u novinah, 
Slavnog uz ministra, 
Nju. U krvi. Noću. Ko janje: Dolores! 
Zaklao ju švaljer. Sumnjivac. O mores! 
Dolores, divna Dolores! 
 
Vidim ju - ko prvi put! - 
Oči - dva smaragda,  
Takove ljepotice 
Nije gledo Bagdad, 
Nije imo Lovlas, ni Huan, ni Paris! 
Proklet bio - proklet tvoj ubica Pariz - Dolores, divna Dolores! 
 
Ljubav bol je najveća, 
Prosti, ah, oprosti: 
Ja sam krivac najveći, 
Ako tvoje kosti 
Rastrgane plaču u ledu špitalja, 
Mjesto da ih maze ruke tvoga kralja - Dolores, Dolores, Dolores!

Pjesme (Matoš)