Božje obećanje i naša nada


Božje obećanje i naša nada 

13 Kad Bog dade svoje obećanje Abrahamu, kako on ne imade nikog većeg kime prisegnuti, on prisegnu sobom samim 
14 i reče:
Da, blagoslovima ja ću te
ispuniti,
Jedno ogromno povećanje tebi
ću dati.
15 Budući tada ustrajan, Abraham vidje ostvariti se obećanje. 
16 Ljudi prisežu po većem od sebe samih, i za staviti kraj svakom osporavanju, oni utječu jamčenju prisegom. 
17 U tom smislu, Bog, htijući puno više pokazati baštinicima obećanja neopozivu narav svoje odluke, priteče zakletvi. 
18 Tako, dva neporeciva čina1, u kojima ne može biti laži s Božje strane, donose nam jedno moćno ohrabrenje, nama koji smo sve napustili za prigrliti ponuđeno obećanje. 
19 Ona je za nas kao jedno sidro duše, čvrsto prionulo, koje ulazi s one strane zavjese2, *20 ondje gdje je ušao za nas, kao preteča, Isus, postao *veliki svećenik za vječnost na način Melhisedekov.

Pavlova poslanica Hebrejima