Izrasla mlada travica
Izrasla mlada travica,
sve mi je polje prikrila.
Na tem je polju zelen bor,
pod borom Jeli postelja,
svakoga cvitja nastrta,
najveće ruže rumene
i mrče listja mirisna.
Na njoj mi Jele trudna spi,
ne smije je al' nitko buditi,
ni mili ćajko za konja,
ni mila majka za doma,
ni mili bratac za lova,
ni mile sestre za vode.
Al' duhnu vitar sa mora,
ulomi granu od bora
i pade Jeli na lice
ter bilo ličce nagrdi.
Trudna se Jele prenula,
ter sjede Jele pod borom,
vitar joj duhnu pod kosom.
Tad poče kleti zelen bor:
"Ah ti moj bore, nebore,
da bi ti grane uvehle,
da bi ti listje odpalo,
da bi ti stablo usahlo,
ki mene trudnu probudi
i moje lice nagrdi!"

Hrvatsko 18. stoljeće