Jeremija (Šarić)/Glava 7.
1 Riječ, što dođe Jeremiji od Gospoda, govoreći: 

2 "Postavi se na vrata hrama Gospodnjega i oglasi ondje ovu riječ: Čujte riječ Gospodnju, svi Judejci, koji ulazite na ova vrata, da se poklonite Gospodu!" 

3 Ovako veli Gospod nad vojskama, Bog Izraelov: "Popravite putove svoje i djela svoja, pa ću učiniti da stanujete na ovom mjestu! 

4 Ne uzdajte se u lažnu riječ: 'Hram Gospodnji, hram Gospodnji, hram Gospodnji ovo je!' 

5 Samo ako ozbiljno popravite putove svoje i djela svoja, ako doista činite pravo među se, 

6 Ako ne pritiskujete strance, sirote i udovice, krvi nedužne ne prolijevate na ovom mjestu, i ne trčite za tuđim bogovima na svoju štetu, 

7 Tada ću učiniti da stanujete na ovom mjestu, u zemlji, koju sam dao ocima vašim za vječna vremena. 

8 A eto, vi se oslanjate na riječi prijevarne, koje nemaju vrijednosti. 

9 Kako? Vi kradete, ubijate, činite preljubu, kunete se krivo, žrtvujete baalu i trčite za tuđim bogovima, kojih ne znate, 

10 A onda dolazite i stupate preda me u ovoj kući, koja nosi moje ime, i govorite: 'Mi smo skriveni', da onda dalje činite sve ove gadove! 

11 Zar vam je ova kuća, koja nosi moje ime, kao špilja razbojnička? Dobro, ja ću već vidjeti!" veli Gospod. 

12 "Idite u moje sveto mjesto u Silu, gdje sam namjestio ime svoje iz početka, i vidite, kako sam s njim postupao zbog zloće svojega naroda Izraela! 

13 A jer ste vi sada učinili posve ista nedjela", veli Gospod, i jer nijeste slušali, premda sam vam govorio rano i kasno, i nijeste mi se odzivali, makar sam vas zvao: 

14 Zato ću s ovom kućom, koja nosi moje ime, i u koju vi stavljate svoje uzdanje, i sa svetim mjestom, koje sam dao vama i ocima vašim, postupati tako, kao što sam postupao sa Silom: 

15 Ja vas odbacujem od sebe, kao što sam odbacio svu braću vašu, cijelo pleme Efraimovo. 

16 A ti se ne moli za taj narod, ne podiži za njih molitve i zagovora! Ne navaljuj na me; jer te neću uslišiti! 

17 Zar ne vidiš, što čine po gradovima Judinim i po ulicama jerusalemskim? 

18 Djeca kupe drva, oci lože oganj, i žene mijese tijesto, da peku kolače kraljici nebeskoj, i tuđim bogovima daruju se naljevi, da ozlovolje mene. 

19 A mene zar da ozlovolje," govori Gospod, "ili ne upravo same sebe, da se osramote sramotno?" 

20 Zato ovako govori svemogući Gospod: "Gle, žestok gnjev moj izlit će se na ovo mjesto, na čovjeka i stoku, na drveta poljska i plodove zemaljske. Raspalit će se i neće se ugasiti nikada." 

21 Ovako veli Gospod nad vojskama, Bog Izraelov: "Gomilajte samo žrtve paljenice na žetve zaklanice i jedite meso! 

22 Kad sam oce vaše vodio iz Egipta, nijesam im toliko davao propise i zapovijedi o žrtvama paljenicama i zaklanicama, 

23 Nego sam im većma zapovjedio ovo: 'Slušajte glas moj, i bit ću Bog vaš, i vi ćete biti narod moj! Idite posve putem, što sam vam ga pokazao, da vam bude dobro!' 

24 Ali nijesu poslušali, nijesu mi prignuli uha svojega. Slijedili su pohote svoje u opakosti svojega zla srca; okrenuše mi leda a ne lice. 

25 Od onoga dala, kad izađoše oci vaši iz Egipta, do dana današnjega rano i kasno slao sam vam sve sluge svoje, proroke. 

26 Ali me le poslušaše i ne prignuše mi uha svojega, nego se pokazaše tvrdovrati i činili su gore nego oci njihovi. 

27 I kad im kažeš sve ove riječi, neće te poslušati, pozoveš li ih, neće se odazvati. 

28 Tada im reci: "'Ovo je narod koji ne sluša glasa Gospoda, Boga svojega, ne prima stege, i nema vjernosti, iščeznula je iz usta njihovih.'" 

29 Ošišaj svoju lijepu kosu baci je i tuguj na visinama, jer je Gospod odbacio, otisnuo od sebe rod na koji se gnjevi. 

30 "Jer su činili sinovi Judini, što mi se nije dopadalo", veli Gospod. Metnuli su gadne idole svoje u kuću, koja nosi moje ime, i oskvrnili je. 

31 Postavili su u dolini Ben-Hinomu žrtvište Tofetovo spaljuju svoje sinove; kćeri, što nijesam nikada zapovjedio i što mi nije nikada došlo na um. 

32 Zato će doći dani", veli Gospod, "kad se više neće govoriti o Tofetu i o dolini Ben-Hinomu, nego o dolini davilištu. Tada će se upotrijebiti Tofet za groblje, jer inače nema više mjesta. 

33 Mrtva će tjelesa naroda ovoga dapače služiti za hranu pticama nebeskim i životinjama poljskim, i neće biti nikoga da ih plaši. 

34 Tada ću učiniti da u gradovima Judinim i na ulicama jerusalemskim zamukne glas radosti i glas veselja, glas zaručnika i glas zaručnice jer će zemlja postati pustinja. 

Jeremija (Šarić)