Aleluja!


Aleluja! 

19 1 Potom ja začuh nešto kao
veliku graju jednog ogromnog 
mnoštva koje, u nebu, 
govoraše:
Aleluja1!
Spasenje, slava i moć u našeg su 
Boga.
2   Jer, njegovi sudovi su puni
istine i pravednosti.
On je presudio velikoj bludnici
koja je iskvarila zemlju svojim
bludom,
i osvetio je on na njoj *krv
svojih slugu.
3   I iznova oni rekoše:
Aleluja!
I njen se dim dizaše u vijeke
vjekovâ.
4   Dvadeset i četvorica *starješina
i četiri životinje pokloniše se,
oni se pokloniše Bogu koji sjedi
na prijestolju i rekoše:
 *Amen. Aleluja!
5   Tad iz prijestolja iziđe glas
koji govoraše:
Hvalite našeg Boga, vi svi, sluge 
njegove, vi koji ga se bojite,
mali i veliki!
6   I ja začuh kao graju jednog
ogromnog mnoštva, kao što je
huka oceanâ,
i kao tutnjava silnih 
grmljavina.
Oni govoraše:
Aleluja!
Jer Gospodin, naš Bog, Sve-
Mogući,
očitovao je svoju vladavinu.
7   Radujmo se, budimo u veselju
i iskažimo mu slavu, jer evo 
svadbe jaganjčeve.
Njegova je nevjesta pripravljena,
8   on je njoj dao odjenuti se jedim
blistavim i čistim lanom,
jer, taj lan, to su djela pravednih 
 *svetaca.
9    Jedan mi anđeo reče: Piši!
Sretni oni koji su pozvani na
gozbu
svadbe janjetove!
Potom mi on reče: To su riječi
samog Boga.
10 Tada se ja pružih pred njegove
noge za klanjati mu se,
ali, on mi kaza: Pazi se da to ne
učiniš!
Ja sam jedan sudrug iz službe, za
tebe i za tvoju braću   koja čuvaju
svjedočenje o Isusu.
Bog je taj kome se trebaš klanjati,
jer svjedočenje o isusu to duh
 *prorokovanja.

Otkrivenje Ivanovo