Jeruzalem, kao jedna napuštena udovica
(Alef1)

1	1 Kako!
	Ona stanuje po strani,
	Varoš koja brojiše jedan brojan puk!
	ona se nađe kao udovica.
	Ona, koja važiše među narodima,
	princeza među pokrajinama,
	ona je dobra za kaznionicu.

(Bet)

2	Ona plače i plače u noći:
	obrazi puni suza;
	za nju nema tješitelja
	među svim njenim ljubavnicima.
	Svi njeni drugovi izdali su ju2:
	oni postaju neprijatelji njeni.

(Gimel)
3	Pod ponižavanjem, pod teretom
	robstva,
	Judeja ode u izgnanstvo;
	ona, ona stanuje među bezbožnicima,
	ona ne imade gdje se smjestiti.
	Svi je njeni progonitelji priklješčuju 	u tjesnace.

(Dalet)

4	Ceste *sionske su u žalosti,
	bez ikog tko bi došao na Sastanak1;
	njena su vrata sva urušena,
	njeni svećenici jecaju.
	Njene su mlade djevojke ožalošćene;
	koja gorčina za nju.

(Heå)

5	Njeni se protivnici nalaze na 	vrhuncu2,
	njeni su neprijatelji zadovoljni
	jer GOSPOD ju ožalosti,
	zbog tereta njenih pobuna.
	Njena djeca odlaze,
	zarobljena, ispred neprijatelja.

(Waw)

6	Iz Ljepotice Siona pobježe sva 	njena čast.
	Njeni prinčevi, evo ih kao jelenovi
	koji ne nalaze nikakve paše:
	oni odlaze bez snage
	pred progoniteljima.

(Zain)

7	Jeruzalem se podsjeća,
	u dane svojeg lutanja i ponižavanja
	svih svojih divota1 
	koje postojaše u dane starih 
	vremena!
	Kad njen puk pade u ruke 	
        neprijatelju i kad joj nitko ne dođe
	pomoći,
	protivnici ju vide:
	oni se smiju njenom uništenju.

(Het)

8	Ona je počinila grješku, varoš 	Jeruzalem;
	i evo je postalom smećem2.
	Svi oni koji su ju slavili sad ju 
	sramote,
	jer gledaju njenu golotinju;
	sa svoje strane, ona uzdiše
	i okreće leđa.

(Tet)

9	Njena je prljavština na njenoj suknji;
	ona ne misli na ono što slijedi.
	Njeno svrgnuće je čudesno;
	nema tješitelja za nju.
	»Gledaj, GOSPODE, moje
	poniženje;
	neprijatelj se u stvari uvećava. 

(Jod)

10      Neprijatelj pruža ruku
	na sve njene čari.
	Da, u svoje *svetište ona vidi  ulaziti
	neznabožce,
	kojima si ti zabranjivala da ne ulaze
	u sabor koji je tvoj.

(Kaf)

11      Sav njen narod jeca:
	oni ištu kruha;
	oni daju svoje čari za hranu;
	da se povrate životu.
	»Gledaj, GOSPODE, i vidi
	koliko se ja nalazim ponižena.«

(Lamed)

12      » Ništa od toga za vas sve koji putem
	prolazite;
	pogledajte i vidite
	da li je bol kao što je moja bol,
	ona što mi toliko nanosi zlo,
	ona koju GOSPOD dodijeli
	u dan svojeg žestokog gnjeva.

(Mem)

13      Odozgo, on je poslao vatru
	u moje kosti; on je gospodar tome.
	On je zategao jednu mrežu mojim 
	nogama;
	on me suzbio;
	on je od mene načinio jednu 	
        uništenu1 ženu,
	sve vrijeme neraspoloženu.
(Nun)
14      Evo ga svezanog, jaram načinjen od 	
        mojih pobuna; u njegovoj ruci one su 	
	se  zauzlale; one su razapete 
        na mom vratu;
	on uništava moju snagu.
	Gospodin me izručio u takve ruke
	da se ne mogu držati uspravno.

(Samek)
15      Gospodin je izgnao sve srčane
	koji bijahu kod mene ;
	on je odredio jedan sastanak1 protiv 	
        mene
	da skrši moje mlade ljude.
	Gospodin je gazio u tijesku
	mladu djevojku, Ljepoticu Judeju.

(Ain)
16      To  ja oplakujem:
	moje se oči rastapaju;
	jer daleko od mene je utješitelj,
	onaj koji bi mi oživio
	moje sinove, evo ih uništenih,
	jer neprijatelj je bio jači.

(Pååeå) 
17      Sion pruža ruke;
	nema utješitelja za nju;
	GOSPODIN poziva protiv Jakova
	njegove neprijatelje uokolo njega.
	Jeruzalem, u sred njih,
	je postao   smeće2 .

(Sade)
18      » Pravedan je GOSPOD,
	budući da sam ja bila 	
        neposlušna njegovoj 	
        zapovijedi.
	Slušajte dakle , narodi,
	i gledajte moju bol.
	Moje mlade djevojke i moji
	mladi ljudi
	otišli su u zatočeništvo.

(Kof)
19      Ja sam pozivala svoje ljubavnike3 :
	oni, prevarili su me;
	moji svećenici i moje *starješine
	izdahnuli su u Gradu
	dok su tražili hranu za sebe
	da ožive ponovo.

(Reš)
20      Gledaj, GOSPODE, što je za mene
	ta nevolja;
	moj je trbuh njome uznemiren;
	na dnu mene moje *srce je
	potreseno,
        jer za prekršiti, ja sam prekršila!
	Napolju mač je lišavao potomstva,
	unutra bijaše kao kod Smrti.

(Šin)

21      Oni su me slušali jecati:
	nema tješitelja za mene;
	svi su moji neprijatelji doznali za 
	moju nesreću,
	oni se raduju; u stvari ti si taj koji
	je djelovao:
	ti si doveo dan kojeg si utvrdio.
	Nek' oni također budu kao ja!
	
(Taw)

22      Nek' dođe pred tebe sva njihova
	zloba,
	i postupi s njima kao što si
	sa mnom postupio
	zbog svih mojih pobuna.
	Jer brojni su moji jecaji,
	i sve biće moje bolesno je.«

Tužaljke