Bog kažnjava grješku Davidovu


Bog kažnjava grješku Davidovu 
 
(Krn 21. 117) 

10 David osjeti kako mu srce lupa pošto je tako bio prebrojao narod.  David reče GOSPODU: «To je jedan ozbiljan grijeh što sam počinio.  A sada, GOSPODE, udostoji se prijeći preko grješke sluge svoga, jer sam ja postupio stvarno kao jedna luda. »
11 Kad se David sutradan u jutro dignu, riječ GOSPODOVA bi upućena *proroku Gadu, vidovnjaku3 Davidovom, ovim riječima: «Idi reći Da
vidu: Ovako govori GOSPOD: Dat ću da te pritisnu tri prijetnje.  Izaberi jednu od njih i ja ću ju izvršiti. » 13 Gad dakle ode naći Davida i obvijesti ga o time.  On mu reče: «Hoćeš li trpjeti sedam godina glad u svojoj zemlji, ili tri mjeseca poraz pred neprojateljem svojim, bačen u progon, ili tri mjeseca kuge u svojoj zemlji? Sada dakle, razmisli i vidi što trebam ja odgovoriti onome koji me poslao. » 14 David reče Gadu: «Ja sam u velikom strahu® Padnimo dakle radije u ruke GOSPODU, jer njegova milost je velika, nego da padnem u ruke ljudima!» GOSPOD dakle posla kugu u Izrael, počev od tog jutra sve do određenog vremena, i umrije u narodu, od Dana do Beršebe1, 70. 000 ljudi. 
16 *Anđeo pruži ruku prema Jeruzalemu za uništiti ga, ali GOSPOD prestade pustošiti i reče anđelu koji istrjebljivaše narod: «Dosta.  Sada, spusti ruku svoju. » A anđeo bijaše pokraj područja Arauna Jebuzitskog 2. 
17 David govoriše  GOSPODU, kad vidje anđela koji ubijaše puk.  On reče:   «Ja sam taj koji je zgriješio i onaj koji je počinio grješku, a te ovčice3, što su one učinile? Nek' tvoja ruka bude nada mnom i mojom obitelji!»

Druga Samuelova knjiga