Druga knjiga o kraljevima (Šarić)/Glava 12.
1 U sedmoj godini Jehuovoj postade Joaš kralj, i vladao je četrdeset godina u Jerusalemu. Njegova se je mati zvala Sibija, iz Beeršebe. 

2 Joaš je činio, što se je dopadalo Gospodu, dokle ga je svjetovao svećenik Jehojada. 

3 Ali uzvisine žrtvene nijesu bile srušene. Narod je još uvijek prinosio na visinama žrtve zaklanice i kadio kad. 

4 Joaš je bio zapovjedio svećenicima: "Sav novac, što se kao posvećeni dar donosi u hram Gospodnji, naime novac, što se naloži procjenom, porez po dužnosti, nadalje sav novac, što se donosi u hram od svoje volje, 

5 To neka svećenici uzimaju za se, svaki od svojega poznanika! Oni stim neka dadnu popraviti sve, što je trošno na hramu, gdjegod se nađe kakva šteta!" 

6 Ali u dvadeset trećoj godini kraljevanja Joašova nijesu još bili svećenici popravili što je bilo trošno na hramu. 

7 Tako pozva kralj Joaš svećenika Jehojadu i druge svećenike i upita ih: "Zašto još ne popraviste što je trošno na hramu? Od sada ne smijete više uzimati novaca od svojih poznanika, nego ih morate upotrijebiti za popravak hrama." 

8 Svećenici pristadoše na to, da više ne uzimaju novaca od naroda, ali i da ne popravljaju što je trošno na hramu. 

9 Tada uze svećenik Jehojada jedan kovčeg, proreza rupu na zaklopcu i metnu ga uz oltar desno od ulaza u hram Gospodnji. Tamo su morali svećenici, koji su stražili na pragu, ubacivati sve novce, što su se donosili u hram Gospodnji. 

10 Kad bi vidjeli, da ima mnogo novaca u kovčegu, morao je za to određeni kraljevski činovnik dođi s velikim svećenikom, novce, što su se našli u hramu Gospodnjem, svezati i izmjeriti. 

11 Izmjerene novce morali su uručiti onima, što su upravljali poslom i starali se za hram Gospodnji. Ovi bi isplaćivali drvodjelje i poslenike, što su bili zaposleni na hramu Gospodnjem. 

12 I zidare i kamenare, i da se dobavlja drvo i tesano kamenje, te se tako popravi što je bilo trošno na hramu Gospodnjem, ukratko da se dobavi sve, Što je trebalo da se popravi hram. 

13 Ali novcima, što se donosili u hram Gospodnji, nijesu gradili srebrnih čaša, noževa, kotlića ili truba, niti kakvih sudova zlatnih i srebrnih za hram Gospodnji, 

14 Nego su ih davali radnicima, da za njih poprave hram Gospodnji. 

15 Pritom nijesu tražili računa od ljudi, kojima bi predavali novce da izdaju poslenicima, jer su radili vjerno i točno. 

16 A novci od žrtava za prijestup i grijeh nijesu se davali za hram, nego su pripadali svećenicima. 

17 Tada izađe Hazael, kralj Sirije, opkoli Gat i osvoji ga. Kada se Hazael okrenu da pođe i proti Jerusalemu, 

18 Uze Joaš, kralj Judin, sve posvećene darove, što su ih bili prinijeli njegovi pređi, kraljevi Judini Jošafat, Joram i Ahazija, pa i svoje vlastite, usto sve zlato, što se našlo u riznicama hrama Gospodnjega i palače kraljevske, i posla Hazaelu, kralju sirijskomu. Tako odustade on od vojne proti Jerusalemu. 

19 Ostala povijest Joašova i sve, što je učinio, stoji zapisano u knjizi povijesti kraljeva Judinih. 

20 A napokon podigoše se proti njemu dvorani njegovi, skovaše urotu proti njemu i ubiše Joaša u tvrđavi Milu, kamo se silazi u Silu. 

21 Jozakar naime, sin Šimatov, i Jozabad, sin Šomerov, dvorani njegovi, bili su ubojice njegove. Poslije smrti njegove pokopaše ga kod otaca njegovih u gradu Davidovu, Njegov sin Amazija postade kralj mjesto njega. 

Druga knjiga o kraljevima (Šarić)