Druga knjiga ljetopisa (Šarić)/Glava 7.
1 Kad svrši Salomon molitvu, siđe oganj s neba i spali žrtvu paljenicu i žrtve zaklanice, i slava Gospodnja napuni hram. 

2 Svećenici nijesu više mogli stupiti u hram Gospodnji, jer je slava Gospodnja napunila hram Gospodnji. 

3 Kad svi sinovi Izraelovi vidješe, kako oganj i slava Gospodnja siđoše na hram, prignuše se licem k zemlji na kameni pod, pokloniše se Gospodu i slavili su ga: "Dobrostiv je on, i vječno traje milost njegova." 

4 Tada prinesoše kralj i sav narod žrtve zaklanice pred Gospodom, 

5 I to kao žrtvu zaklanicu žrtvova kralj Salomon dvadeset i dvije tisuće volova i sto i dvadeset tisuća ovaca. Tako posvetiše hram Božji kralj i sav narod. 

6 Svećenici su stajali na mjestima svojim, tako isto Leviti s glazbalima Gospodnjim, što ih je bio dao načiniti kralj David, da pjevaju Gospodu hvalospjev "Vječno traje dobrota njegova"; i kad mu je David dao pjevati hvalu službom njihovom, a svećenici trubili u trube pred njima, sav je Izrael stajao. 

7 I srednji dio trijema pred hramom Gospodnjim posveti Salomon, jer tamo prinese žrtve paljenice i pretilinu od žrtava mirotvornih, Na žrtvenik naime mjedeni, što ga je bio dao načiniti Salomon, nijesu mogle stati žrtve paljenice i prinosi i pretilina. 

8 Tako proslavi tada Salomon blagdan sedam dana i sav Izrael s njim, skup velik, od ulaska u Hamat do potoka egipatskoga. 

9 U osmi dan održaše svečanu skupštinu; jer su posvetu žrtvenika bili obavljali sedam dana. Blagdan je bio trajao sedam dana. 

10 Dvadeset trećega dana sedmoga mjeseca otpusti on narod kućama njihovim; a bili su radosni i dobre volje radi svega dobra, što ga je bio Gospod iskazao Davidu, Salomonu i svojemu narodu Izraelu. 

11 Kad je Salomon bio dovršio hram Gospodnji i palaču kraljevsku i sve priveo kraju, što je htio da izvede u hramu Gospodnjem i u palači svojoj, 

12 Javi se Gospod noću Salomonu i reče mu: "Uslišio sam molitvu tvoju i izabrao sam to mjesto, da mi bude mjesto za žrtve. 

13 Ako zatvorim nebo, tako da ne pada dažd, ili ako pošljem skakavce, da popasu zemlju, ili ako pustim kugu među narod svoj, 

14 I tada se narod moj, koji je nazvan po mojemu imenu, ponizi i pomoli se i potraži moje ime i povrati se od zlih putova svojih, onda ću ih ja uslišiti u nebu, oprostit ću im grijehe njihove i spasit ću zemlju njihovu. 

15 Oči moje bit će sad otvorene i uši moje pripazit će na molitvu na tom mjestu. 

16 Izabrao sam eto taj hram i posvetio ga. Zato će ime moje tu uvijek prebivati i oči moje i srce moje tu će vazda boraviti. 

17 I ako ti uzideš preda mnom onako, kako je išao tvoj otac David, tako da činiš sve, što sam ti zapovjedio, i držiš moje zakone i odredbe. 

18 Tada ću prijestolje kraljevstva tvojega utvrditi, kao što sam obećao tvojemu ocu Davidu, kad sam rekao: "Nikada ti neće nestati čovjeka, koji vlada nad Izraelom. 

19 Ali ako se vi odvratite od mene i ne uzdržite mojih zapovijedi i uredaba, na koje sam vas obvezao, nego služite drugim bogovima i njima se klanjate, 

20 Tada ću istrijebiti Izraela iz zemlje, koju sam im dao, i hram, što sam ga posvetio imenu svojemu, odbacit ću od lica svojega, i učinit ću od njega ruglo i podsmijeh kod svih naroda. 

21 I hram ovaj koliko bio uzvišen, tkogod prođe pokraj njega, zaprepastit će se. I kad zapitaju: Zašto je Gospod tako što učinio ovoj zemlji i ovome hramu? 

22 Odgovorit će se: Oni su ostavili Gospoda, Boga svojih otaca, koji ih je izveo iz Egipta, i okrenuli se k tuđim bogovima, njima se klanjali i služili im. Zato je on pustio na njih svu tu nesreću." 

Druga knjiga ljetopisa (Šarić)