Djela apostolska (Šarić)/Glava 5.
1 A neki čovjek, po imenu Ananija, sa ženom svojom Safirom predade njivu. 

2 Ali sa znanjem žene svoje zadrži za sebe od novaca jedan dio, a drugi dio donese i stavi apostolima pred noge. 

3 Tada reče Petar: "Ananija, zašto napuni sotona srce tvoje, te si slagao Duhu Svetome i zadržao za sebe jedan dio od novaca, što si dobio za njivu? 

4 Zar ne bi ostala tvoja, da nije prodana? I kad je prodade, nije li bila u tvojoj vlasti? Kako si samo mogao tako što metnuti u srce svoje? Ljudima nijesi slagao, nego Bogu." 

5 A kad je čuo Ananija riječi ove, pade, i izdahnu. Velik strah obuze sve, koji to čuše. 

6 A mladići ustadoše, zamotaše ga, iznesoše i zakopaše. 

7 Prođe oko tri ure. Tada uđe i žena njegova, ne znajući, što se dogodilo. 

8 Petar joj reče: "Kaži mi, ženo, nijeste li za toliko prodali njivu?" A ona reče: "Da, za toliko." 

9 Tada joj reče Petar: "Zašto se dogovoriste, da iskušate Duha Gospodnjega? Gle, noge onih, koji zakopaše muža tvojega, pred vratima su, i iznijet će te." 

10 I odmah pade pred nogama njegovim, i izdahnu. A mladići ušavši nađoše je mrtvu, iznesoše je i zakopaše uz muža njezina. 

11 Velik strah dođe na svu crkvu i na sve, koji čuše ovo. 

12 A po rukama apostola dogodiše se mnogi znaci i čudesa u narodu. I bili su jednodušno svi u trijemu Salomonovu. 

13 A od ostalih nitko se nije smio pridružiti njima; ali ih je narod veličao. 

14 I sve se više množio broj muževa i žena, koji su vjerovali u Gospodina, 

15 Tako da su na ulice iznosili bolesnike i stavljali ih na posteljama i nosilima, da bi, kad dođe Petar, barem sjena njegova osjenila koga od njih (i oni bili iscijeljeni od svojih bolesti). 

16 A dolazili su mnogi iz okolnih gradova u Jerusalem i donosili bolesnike i mučene od nečistih duhova. I svi bi ozdravljali. 

17 Puni zavisti ustade veliki svećenik, i svi, koji su bili s njim, stranka saducejska. 

18 Oni digoše ruke na apostole i baciše ih u javnu tamnicu. 

19 Ali anđeo Gospodnji otvori noću vrata tamnice, izvede ih i reče: 

20 "Idite i ustanite u hramu i govorite sve riječi ovoga života!" 

21 Čuvši to uđoše ujutro u hram, i učili su. Tada dođe veliki svećenik, i pristaše njegove. Oni sazvaše visoko vijeće i sve starješine sinova Izraelovih, i poslaše u tamnicu, da ih dovedu. 

22 Sluge otidoše i otvoriše tamnu, ali ih ne nađoše u tamnici. Vratiše se i javiše: 

23 "Nađosmo tamnicu tvrdo zaključanu i stražu na svojemu mjestu pred vratima. Otvorismo, ali ne nađosmo nikoga unutra" 

24 A kad čuše ove riječi, pitali su se zapovjednik hrama i glavari svećenički, kako li se je to dogodilo. 

25 Tada dođe netko i javi im: "Eno oni ljudi, što ih baciste l tamnicu, stoje u hramu i uče narod!" 

26 Onda otide zapovjednik hrama sa slugama i dovede ih, ali ne na silu; jer su se bojali, da ih ne kamenuje narod. 

27 Dovedoše ih dakle i staviše ih pred visoko vijeće. Veliki ih svećenik zapita: 

28 "Nijesmo li vam zapovjedili strogo, da ne učite u ovo ime? A eto, vi napuniste Jerusalem svojom naukom i hoćete da bacite na nas krv ovoga čovjeka." 

29 A Petar i apostoli odgovoriše: "Većma se treba Bogu pokoravati negoli ljudima. 

30 Bog otaca naših podiže Isusa, kojega vi ubiste objesivši ga na drvo. 

31 Ovoga Bog desnicom svojom uzvisi za vladaoca i spasitelja, da dadne Izraelu pokajanje i oproštenje grijeha. 

32 Za to smo mi svjedoci i Duh Sveti, kojega Bog dade svima, koji se pokoravaju njemu." 

33 Kad oni ovo čuše, vrlo se rasrdiše, i mislili su da ih ubiju. 

34 Ali ustade u visokom vijeću jedan farizej, po imenu Gamaliel, učitelj zakona, poštovan od svega naroda, i zapovjedi, da ljudi malo izađu van. 

35 Tada im reče: "Ljudi Izraelci, promislite dobro za ove ljude, što ćete učiniti! 

36 Jer prije ovih dana ustade Teuda govoreći, da je on nešto, i za njim pristade ljudi na broj oko četiri stotine. I on bi ubijen, i svi, koji su ga slušali, raspršiše se i propadoše. 

37 Poslije ovoga ustade Juda Galilejac u dane popisa i odvuče dosta ljudi za sobom. I on pogibe, i svi, koji su pristajali uz njega, razasuše se. 

38 I zato vam sad kažem: Prođite se ovih ljudi i pustite ih! Jer ako je od ljudi ovaj naum ili pothvat, propast će. 

39 Ako li je od Boga, nećete ga moći uništiti, dapaće mogli biste se naći i kao protivnici Božji." 

40 I poslušaše ga. I dozvavši apostole izbiše ih i zaprijetiše im, da ne govore u ime Isusovo, i otpustiše ih. 

41 A oni otidoše od visokoga vijeća radujući se, što su bili smatrani dostojni, da pretrpe sramotu za ime Isusovo. 

42 I svaki dan u hramu i po kućama nijesu prestajali učiti i propovijedati evanđelje o Kristu Isusu. 

Djela apostolska (Šarić)