Nikanorova naklonost prema Judi


Nikanorova naklonost prema Judi 
		
			
	15 Obaviješteni o Nikanorovu približavanju i napadu pogana,   Židovi posuše po sebi prašinu1 i preklinjaše Onoga koji bijaše 

smjestio svoj narod zauvijek i koje ne prekidaše potpomagati svoju baštinu očitim znakovima. 16 Na zapovijed svog zapovjednika,   oni 

odmah pođoše s mjesta gdje se nalaziše i potukoše se s neprijateljem blizu trgovišta Desinog2. 17 Simon,   Judin brat,   bijaše zametnuo 

boj s Nikanorom,   ali zbog iznenadnog dolaska neprijatelja on bijaše pretrpio jedan lakši poraz3. 18 Ipak Nikanor,   saznavši koja bijaše 

srčanost Judinih vojnika i njihovo pouzdanje u bojevima zametnutim za domovinu,   čuvaše se  dobro da ne počne ponovo presuđivanje 

putem krvi. 19 Tako on posla Posidiniusa,   Teodota i matatiasa da pruže ruku Židovima i prime njihovu. 20 Nakon jednog temeljitog 

ispitivanja prijedloga,   zapovjednik ih priopći vojsci i,   budući da njihovi stavovi biše jednodušni,   oni iskazaše svoju privolu uvjetima. 

21 On odredi jedan dan kad zapovjednici se osobno susretoše. S jedna i s druge strane  priđoše po jedna kola,   i rasporediše  počasna 

mjesta. 22 Juda bijaše rasporedio  na povoljnim mjestima ljude naoružane i spremne  da posreduju u slučaju iznenadne lukavštine sa strane 

neprijatelja. Sastanak postiže jedan dogovor. 23 Nikanor proboravi u Jeruzalemu a da ne učini ništa neumjesno; on otpusti mnoštvo koje,   

u gomilama,   bijaše se okupilo oko njega. 24 On imaše neprekidno Judu pred očima,   ćuteći za tog čovjeka jednu naklonost srca.  25 On ga 

posavjetova da se oženi i izrodi djecu. Juda se oženi,   uži spokoj i uključi se u život.	
			
			
	

Druga knjiga Makabejaca