Inicijativa SDHS za uređenje formalnog-pravnoga položaja hrvatske manjine u Sloveniji
Inicijativa SDHS za uređenje formalnog-pravnoga položaja hrvatske manjine u Sloveniji

Državnom zboru Republike Slovenije 

i

Vladi Republike Slovenije

Hrvati već dugi niz stoljeća žive na pojedinim područjima Republike Slovenije, posebno uz sadašnju međudržavnu granicu, a ipak u formalno-pravnome smislu ne postojimo kao nacionalna manjina. Takav nam položaj ne priznaju ni Ustav ni drugi zakonski akti Republike Slovenije.

Što je nacionalna manjina i kako se određuje njezin značaj? Okvirna konvencija Vijeća Europe za zaštitu nacionalnih manjina prvi je opći međunarodni instrument posvećen očuvanju nacionalnih manjina. Određuje minimum manjinskih prava. Slovenija je također ratificirala tu konvenciju 2008. godine. Odredbe konvencije odnose se ipak samo na očuvanje onih manjina koje je država svojim posebnim zakonodavstvom označila kao predmet očuvanja. Iako nas država Slovenija nigdje ne priznaje kao nacionalnu manjinu, mi to jesmo prema svim kriterijima i međunarodnim dokumentima koji se odnose na pitanja manjinske problematike i tako se osjećamo. S tim u svezi spominjemo posebno Izvješće Vijeća Europe br. 1201 (1. veljače 1993.), koje se odnosi na problematiku definiranja nacionalne manjine i određuje minimalne uvjete za njezino priznavanje. Ovdje se ipak pozivamo na mnogo zahtjevniju definiciju manjine, onu iz stručne literature o toj tematici i implementiramo je na naš položaj.

 Na sadašnjem prostoru Republike Slovenije kao Hrvati nacionalno smo se opredijelili
uslijed brojnih povijesnih okolnosti.
 Malobrojniji smo u odnosu prema ostalom stanovništvu Republike Slovenije.
 Građani smo Republike Slovenije.
 Kao zajednica nemamo dominantan društveni položaj u Republici Sloveniji.
 Prepoznatljiva smo i samosvojna skupina u Republici Sloveniji.
 Od ostaloga dijela stanovništva Republike Slovenije razlikujemo se etničkim porijeklom,
jezikom, kulturom, tradicijom i povijesnim pamćenjem.
 Iskazujemo težnju za planskim i sustavnim očuvanjem za očuvanjem nacionalnih i
zajedničkih obilježja.
 Samoorganiziramo se na području kulture.
 Iskazujemo sklonost povezivanju s matičnim narodom.

Svjesni smo da je ustavni način zaštite manjina u Republici Sloveniji utemeljen na
povijesno stečenim pravima koja su zajamčena na načelu autohtonosti u skladu s teritorijalnim
načelom, neovisno o broju pripadnika. Usprkos činjenici da načelo autohtonosti
na području uređivanja manjinskih prava, barem u znanstvenim krugovima, izaziva sve više primisli i da ga se sve češće zanemaruje, činjenica jest da ono postoji u pravnom poretku slovenske države i da ga treba poštivati. Ako je autohtonost osnova za priznavanje manjinskih prava, tada mi Hrvati u Republici Sloveniji molimo neka se postave jasni kriteriji za ostvarenje takvih prava. Iako će put do njihovog ostvarenja biti dug, spremni smo ga poduzeti. Uvažavajući naime načelo autohtonosti, kako se ono primjenjuje u sadašnjem pravnom uređenju, držimo da postoje područja na kojima pripadnici hrvatske nacionalnosti žive kao autohtone zajednice.

To ipak neće riješiti poteškoće i položaj pripadnika hrvatskog naroda koji žive raspršeni na drugim područjima i ne zadovoljavaju uvjet autohtonosti. Oni također žele biti “priznati” kao manjina, očuvati svoj nacionalni identitet i biti integrirani, ali ne i asimilirani.

Ukratko sažimamo položaj “ostalih” hrvata u republici sloveniji
Ustavom Republike Slovenije iz 1991. godine znatno se izmijenio položaj Hrvata u
Republici Sloveniji. Postali smo “nova” nacionalna manjina koja nema osnovna pravna
polazišta za posebnu zaštitu u okvirima slovenskoga pravnog poretka ako ne
uvažavamo članak 61. i 62. Ustava Republike Slovenije.
Pri tome spominjemo dvoje:

1. Raspad SFRJ bio je politički čin i njegova je logična posljedica ustavna formulacija suvereniteta i konstitutivnosti slovenskog naroda. S tim u svezi podsjećamo na činjenicu da je za slovensko osamostaljivanje i suverenitet također glasovala i većina od 2,76 % Hrvata koji su živjeli u Republici Sloveniji (prema popisu stanovništva 1991. godine). Njima je slovenska politika tada jamčila i obećavala nepromijenjenu razinu zaštite njihovih prava, odnosno da se njihov položaj neće promijeniti. Ipak se promijenio. Dogodilo se to da kao susjedni narod čiji pripadnici već stoljećima žive u pograničnim područjima i krajevima o čemu svjedoči historiografija, etnologija i topografija nismo autohtona manjina; da kao zajednica nemamo nikakav pravni status nacionalne manjine te da u temeljnim ustavnim aktima i u zakonodavnim
dokumentima Republike Sloveniji uopće nismo spomenuti.

2. Slovenski ustav jamči individualnu zaštitu ljudskih prava, što samo po sebi ne rješava problem manjina. Iluzorno je naime očekivati da zajamčeno poštivanje ljudskih prava samo po sebi može jamčiti i uređenje manjinskih pitanja.

Stoga mi kao pripadnici hrvatskog naroda u Republici Sloveniji očekujemo da nadležna tijela prouče mogućnosti priznavanja statusa nacionalne manjine i njezin pravni položaj. To je potrebno ne samo s moralnoga vidika. Formalno-pravno uređenje tog pitanja također bi pridonijelo poboljšanju položaja i olakšalo djelovanje naših društava koja sada ovise o dobroj volji volontera i sponzora. Pri tome se pozivamo i na reciprocitet, odnosno na način na koji je uređen položaj slovenske manjine u Republici Hrvatskoj.

Savez hrvatskih društava u Sloveniji

Inicijativi se pridružuje HRVATSKA KATOLIČKA MISIJA – LJUBLJANA

Hrvatska društva u Sloveniji

Hrvatsko društvo Ljubljana

Hrvaško kulturno-umetniško društvo "Komušina" Škofja Loka

Hrvatska kulturna udruga - Hrvaško kulturno združenje

Kulturno združenje "Medžimurje" Velenje

Hrvatsko kulturno društvo v Mariboru 

Hrvaško kulturno-umetniško, prosvetno in športno društvo Istra Piran

Hrvaško kulturno društvo Pomurje

Hrvatsko kulturno društvo Međimurje - Ljubljana

Kulturno društvo Hrvaška izseljenska skupnost

Društvo hrvatskih študentov v Sloveniji

Društvo Hrvaška demokratska skupnost Ljubljana

21. stoljeće
Povijest