Djela apostolska (Šarić)/Glava 18.
1 Potom ode iz Atene i dođe u Korint. 

2 i nađe jednoga zidova, po imenu Akvilu, rodom iz Ponta, koji je bio skoro došao iz Italije, i njegovu ženu Priscilu, jer je bio zapovjedio Klaudije, da svi Židovi sele iz Rima. On dođe k njima. 

3 I jer su se bavili istim zanatom, ostade kod njih, i radio je. A bili su šatorskog zanata. 

4 I svake je subote raspravljao u sinagogi i uvjeravao Židove i neznabošce. 

5 A kad dođoše iz Makedonije Sila i Timotej, predade se Pavao sasvim propovijedanju svjedočeći Židovima da je Isus Krist. 

6 Ali kad su se oni protivili i hulili, otrese haljine svoje i reče: "Krv vaša na vašu glavu, ja sam čist, od sad idem k neznabošcima." 

7 I otide odanle i dođe u kuću nekoga Ticija Justa, koji se je bojao Boga, i čija je kuća bila uz sinagogu. 

8 A Krisp, predstojnik sinagoge, vjerova u Gospodina sa svom kućom svojom, i od Korinćana mnogi, koji su slušali, vjerovaše i krstiše se. 

9 A Gospodin reče Pavlu noću u viđenju: "Ne boj se, nego govori, i da ne ušutiš! 

10 Jer sam ja s tobom, i nitko ti se neće primaći, da ti naudi, jer ja imam mnogi narod u ovome gradu." 

11 Tako proboravi ondje godinu i šest mjeseci učeći kod njih riječ Božju. 

12 A kad je bio Galion namjesnik u Ahaji, ustadoše Židovi jednodušno na Pavla i dovedoše ga na sud 

13 Govoreći: "Ovaj protiv zakona nagovara ljude, da poštuju Boga." 

14 A kad je Pavao htio da otvori usta; reče Galion Židovima: "Kad bi se radilo o kakvoj nepravdi ili zločinu, o Židovi, po dužnosti poslušao bih vas. 

15 Ali kad su prepiranja o nauci i o imenima i o zakonu vašem, gledajte sami, jer ja neću da budem sudac o tome." 

16 I otjera ih iz sudnice. 

17 Onda svi neznabošci uhvatiše Sostena, predstojnika sinagoge, i izbiše ga pred sudnicom. I Galion nije za to ništa mario. 

18 A Pavao ostade još podosta dugo, i oprostivši se s braćom otplovi u Siriju, i s njime Priscila i Akvila. U Kenhreji ošiša glavu, jer se je bio zavjetovao. 

19 I dođe u Efez; i njih ostavi ondje, a on uđe u sinagogu, i raspravljao je sa Židovima. 

20 A kad su ga oni molili, da ostane dulje vremena, ne htjede, 

21 Nego se oprosti s njima i reče: "Opet ću se vratiti k vama, ako Bog da;" i otide iz Efeza. 

22 I sišavši u Cezareju, uziđe i pozdravi crkvu, i siđe u Antiohiju. 

23 I provede ondje nekoliko vremena, zaputi i prođe redom Galaciju i Frigiju, utvrđujući sve učenike. 

24 A dođe u Efez jedan Židov, po imenu Apolon, rodom Aleksandrinac, čovjek rječit, silan u Pismu. 

25 Ovaj je bio upućen na put Gospodnji, i goreći duhom govorio je i učio je marljivo o Isusu, a znao je samo krštenje Ivanovo. 

26 Ovaj dakle počne odvažno propovijedati u sinagogi. I kad ga čuše Priscila i Akvila, primiše ga k sebi i izložiše mu točnije put Gospodnji. 

27 A kad je htio poći u Ahaju, ohrabriše ga braća i pisaše učenicima, da bi ga primili. I kad dođe, pomože mnogo onima, koji su bili vjerovali milošću. 

28 Jer je silno pobijao Židove javno, dokazujući iz Pisma, da je Isus Krist. 

Djela apostolska (Šarić)