Psalam (Šarić) 42.
Upravitelju pjevačkoga zbora; poučna pjesma; od sinova Korahovih.

1Kao što košuta čezne za izvorvodom, tako čezne duša moja za tobom, Bože! 

2Duša moja žeđa Boga, Boga živoga; kad smijem doći, prikazati se pred Bogom. 

3Suze moje postadoše mi jelo danju i noću, kad me se svaki dan pita: "Gdje je Bog tvoj?" 

4Tada pomišljam - a srce se moje prolijeva - kako sam nekoć hodio tamo u povorci hodočasničkoj, pred njima išao k domu Božjemu uz klicanje i hvalospjeve svečanoga mnoštva. 

5Zašto si žalosna, dušo moja, što uzdišeš u meni? Čekaj Boga, jer ga još slavim, mojega spasitelja i Boga. 

6Žalosna je u meni duša moja, kad se spomenem tebe iz zemlje jordanske i svetišta iz niskoga pogorja. 

7Bezdana doziva bezdanu šumom slapova tvojih; svi valovi tvoji i vode tvoje prelaze preko mene. 

8Danju šalje Gospod milost svoju, noću je njemu pjesma moja, molitva k Bogu života mojega. 

9Tužim se Bogu, hridini svojoj: "Zašto si me zaboravio?" Zašto idem žalostan, dok me neprijatelj muči? 

10 Kroz mozak i kosti ide mi poruga tlačitelja mojih, dok me pitaju svaki dan: "Gdje je Bog tvoj?" 

11 Zašto si žalosna, dušo moja i što uzdišeš u meni? Uzdaj se u Boga, jer ga još slavim, mojega spasitelja i Boga 

Psalmi (Šarić)