Izlazak (TOB e.p. T.D.)/Grijeh pučanstva
Grijeh pučanstva

32 1 Puk vidje da Mojsije kasni sići s planine; puk se prikupi oko Aarona i reče mu: » Ustaj! Napravi nam bogove koji idu nama na čelu, jer taj Mojsije, čovjek koji koji nas dovede iz Egipta, mi ne znamo što mu se dogodilo. «
 
2 Aaron im reče: » Izvadite zlatne obruče koji su u vaših žena ušima, vaših sinova i kćeri, i donesite mi ih. «
 
3 Sav puk izvadi zlatne naušnice koje su imali u ušima i donesoše ih Aaronu.
 
4 Uzevši zlato iz njihovih ruku on ga oblikova u jedno tele. Tad oni rekoše: » Evo tvojih bogova, Izraele, onih koji su te doveli iz Egipta! «
 
5 Aaron vidje to, i sagradi jedan *žrtvenik pred statuom; potom Aaron izreče ovako: »Sutra, blagdan za GOSPODA!«
 
6 Sutradan, od ustajanja, oni nudiše *holokauste i donosiše žrtve mira; puk sjedne jesti i piti, i stane se veseliti.
 
7 GOSPOD oslovi Mojsija: » Siđi dakle, jer tvoj puk se iskvario, taj puk koji si ti doveo iz Egipta.
 
8 Oni nisu dugo čekali da siđu s puta koji sam im propisao; načinili su sebi jedan kip teleta, oni su poklonili pred njim, i žrtvovali su mu govoreći; Evo tvojih bogova Izraele, onih koji su te doveli iz Egipta. «
 
9 I GOSPOD reče Mojsiju: »Ja vidim taj puk: Eh dobro! To je jedan puk krute šije!
 
10 A sada pusti me djelovati: da se moja srdžba rasplamsa protiv njih, je ću ih uništiti i načinit ću od tebe jedan veliki narod. «
 
11 Ali Mojsije stiša GOSPODOVO lice, svojeg Boga, govoreći: » Zašto, GOSPODE, tvoja se srdžba hoće rasplamsati protiv tvog puka kojeg si izveo iz Egipta, velikom silom i čvrstom rukom?
 
12 Zašto bi Egipćani govorili: Zloćom ih je izveo! Da bi ih pobio po planinama! Da bi ih zbrisao s površine zemlje! Povrati se iz žestine tvoje srdžbe i zanijrči nanijeti zlo svojem puku.
 
13 Sjeti se Abrahama, Izaka i Izraela, svojih slugu, kojima si sam zajamčio, kojima si uputio ovu riječ: Umnožit ću vaše potomstvo kao zvijezde na nebu i, svu ovu zemlju koju sam rekao, dat ću je vašem potomstvu, a oni će ju baštiniti zauvijek. «
 
14 I GOSPOD se odreče zla kojeg je mislio nanijeti svojem puku.
 
15 Mojsije se okrenu i siđe s planine, s dvjema pločama *isprave u ruci, s ploče obje strane ispisane, ispisane i s jedne i s druge strane;
 
16 ploče, to bijaše djelo Boga, rukopis, bio je to rukopis Boga, urezan u pločama.
 
17 Jošua začu buku klicanja puka i reče Mojsiju: » Ratna buka u taboru! «
 
18 Ali ovaj reče:
 » Ni buka pobjedničke pjesme,
 ni buka pjesme poraženih,
 ono što ja čujem, to je buka
 hvalospjeva! «
 
19 Dakle , kako se približavao taboru, on vidje tele i plesove; Mojsije se zapali od srdžbe, baci ploče i slomi ih o podnožje planine.
 
20 On uze tele koje su oni bili načinili, razluipa ga na sitne dijelove, zapali, rasu po površini vode i dade piti sinovima Izraelovim.
 
21 Mojsije reče Aaronu: »Što ti je učinio ovaj puk da mu doneseš na glavu jedan veliki grijeh?«
 
22 Aaron reče: »Nek' se srdžba mojeg gospodara ne razbukta! Ti i sam znaš da je puk u jadu.
 
23 Oni su mi rekli: Načini nam bogove koji idu nama na čelu, jer taj Mojsije, čovjek koji nas je doveo iz Egipta, mi ne znamo što mu se dogodilo.
 
24 Ja sam im dakle rekao: Tko ima zlata? Oni su ga povadili iz svojih ušiju i dali ga meni. Ja sam ga stavio u vatru i izlio od njega ovo tele. «

Izlazak (TOB e.p. T.D.)