Čudne ti je liposti ovaj vil gizdava
Čudne ti je liposti ovaj vil gizdava,
   čudnije kriposti nje lipos i slava!
   zač samo tko pozre anđelski nje obraz
   oni čas željom mre i kopni kako mraz.
Ter mnokrat ja pravih: bez zel'ja nî ovoj, -
   i pamet postavih da vidim je li toj;
   nu ljepos nje vel'ju ne mogoh još nigdar
   zamirit po zel'ju da tvori koju stvar.
Zatoj mi otvori sad se svis i pamet,
   koja mi govori: "Što s' toli velmi spet?
   što s' toli velmi slip? što s' toli smamljen vas?
   nu pozri za mal hip prisvital nje obraz,
u kom ćeš nać ures pun rajske ljeposti
   ki veći vele jes od zel'ja krjeposti.
   Ako li na pravu tko hoće da reče,
   i bil'je i travu krjepostju natječe."
Zatoj se svak čudi ljeposti nje čudnoj,
   a čudo ne sudi jer može tolikoj;
   zatoj se čuđu ja kako svit ne zgori,
   ljuveno sva gdi sja jak sunce na gori.

Hrvatsko 16. stoljeće

sr:Čudne ti je liposti ovaj vil gizdava