Psalam 141 (140)
1       GOSPODE, ja sam te  zvao; brzo! k meni!
		Prigni uho k mojem glasu kad te ja zovem.
	2	Nek' moja molitva bude *tamjan stavljen pred tebe,
		a moje podignute1ruke milodar večernji.
		
	3	GOSPODE, stavi jednu stražu na moja usta,
		nadziri vrata mojih usana;
	4	zadrži moje srce na strmini zla,
		da se ne prepustim djelima bezbožnika
		s ljudima zlodjelnici:
		tada ja neću kušati njihovih naslada2.
		
	5	Nek', vjernošću, pravednik me udari i zarobi!
		Nek' mirisno ulje ne naulji glavu moju3,
		ali nek' traje molitva moja nasuprot njihovim opakostima!
		
	6	Njihovi poglavari su bili bačeni o stijenu,
		oni koji se bijahu naslađivali slušati mene govoriti:
	7	” Kao što se ore i preorava tle,
		rastrli su naše kosti u ždrijelu pakla.“
		
	8	 Očiju na tebi, BOŽE  GOSPODE,
		ja sam se  sklonio kod tebe; ne  puštaj me ispustiti dušu;
	9	čuvaj me mreže koju su mi podapeli
		i molitava zločinaca.
	10	Nevjernici past će u svoje trapove,
		dok ja, proći ću prijeko.

Psalmi