Poglavlja 9. - 12.


Peta nevolja : kuga stoke  

9 1 GOSPOD reče Mojsiju: » Uđi kod *Faraona  i reci mu: Ovako govori GOSPOD, Bog Hebreja : Pusti otići moj puk da mi služi. 

2 Ako ti još uvijek odbijaš pustiti ga otići, ako ti ustraješ zadržati ga, 

3 ruka GOSPODOVA bit će na stadima koja su u tvojim poljima, na konjima, magarcima, devama, govedima i ovcama: bit će to jedna vrlo strašna kuga! 

4 GOSPOD će napraviti jednu razliku između stada Izraelovih i stada Egipćana. Ništa ne će uginuti što pripada sinovima Izraelovim. « 

5 I GOSPOD odredi jedan rok govoreći: Sutra, GOSPOD učinit će to u cijeloj zemlji.« 

6 I GOSPOD učini to sutradan: sva stada egipatska pougibaše, ali stada sinova Izraelovih, ni jedna životinja ne uginu. 

7 Faraon posla ustanoviti: ni jedno mrtvo u stadima Izraelovim! Ali *srce Faraonovo ostade tvrdokorno; on ne pusti puku otići.

Šesta nevolja: čirevi  
 

8 GOSPOD reče Mojsiju i Aaronu:  »Uzmite dvije pune šake čađi iz peći, a Mojsije će ju baciti u zrak pred *Faraonom. 

9 Raspršujući se u prah po svoj zemlji Egipat ona će prouzrokovati čireve koji će izniknuti u gnojnim krastama kod ljudi i životinja po svem Egiptu.« 

10 Oni uzeše čađi iz peći i stadoše pred Faraona; Mojsije ju baci u zrak, a ona izazva gnojne čireve koji se pojaviše kod ljudi i životinja. 

11 A čarobnjaci ne mogoše se pokazati pred Mojsijem radi čireva, jer čirevi obasuše čarobnjake  i sve Egipćane. 

12 Ali, GOSPOD stvrdnu *srce Faraonu, koji ne posluša Mojsija i Aarona, kako je to bio rekao GOSPOD  Mojsiju.

Sedma nevolja : tuča  

13 GOSPOD reče Mojsiju: » Ustani rano u jutro i predstavi se *Faraonu. Reci mu: Ovako govori GOSPOD: Bog Hebreja, Pusti moj puk otići da mi služi. 

14 Jer ovog puta, ja ću poslati svoje mlatilo protiv tebe samog, protiv tvojih slugu i tvog puka, da bi ti spoznao da ništa nije kao ja na zemlji. 

15 Da sam ja pustio svoju ruku, ja bih te bio udario kugom, tebe i tvoj puk, i ti bi nestao sa zemlje. 

16 Ali evo zašto sam te zadržao: da bi vidio moju snagu, da bi se objavilo moje *ime po cijeloj zemlji. 

17 Ti ustrajavaš  činiti prepreke odlasku mojem puku. 

18 Sutra u isti sat, ja ću učiniti da padne jedna vrlo žestoka tuča, takva kakve nikad ne bijaše u Egiptu od prije dana svojeg utemeljenja1 sve do sada. 

19 A sada, pošalji staviti u zaklon stada i sve što ti pripada u poljima. Svaki čovjek i svaka životinja koji budu nađeni u polju, a ne budu dovedeni kući, bit će usmrćeni od tuče koja će pasti na njih.« 

20 Među slugama Faraonovim, onaj koji se bojaše riječi GOSPODOVE skloni svoje sluge i svoja stada u kuće, 

21 onaj koji ne uze ozbiljno riječ GOSPODOVU ostavi u poljima svoje sluge i svoja stada.

22 GOSPOD reče Mojsiju: »Pruži ruku prema nebu i nek' tuča udari sav Egipat, na sve ljude i sve životinje, i na svu travu u poljima  u zemlji egipatskoj.« 

23 Mojsije pruži svoj štap prema nebu, a GOSPOD razulari grmljavinu i tuč; munja se obori na zemlju i GOSPOD pusti pasti tuču na zemlju egipatsku. 

24 Tuča, munje pomiješane s tučom: to bi tako žestoko da sva zemlja egipatska nije vidjela ništa slično otkad bijaše ijedan narod. 

25 U svoj zemlji Egipat, tuča udari sve što bijaše u poljima  i polomi sva stabla u poljima. 

26 Tuča poštedi samo zemlju Gošen , gdje se nalaziše sinovi Izraelovi.

27 Faraon dade pozvati Mojsija i Aarona i reče im: »Ovog  puta, ja sam zgriješio; GOSPOD je taj koji je pravedan; ja i moj puk, mi smo krivci. 

28 Molite GOSPODA! Dosta je grmljavine i tuče! Pustit ću vas otići, vi ne će te više ostati dugo vremena.« 

29 Mojsije mu reče: » Na izlasku iz grada, ja ću pružiti ruku prema GOSPODU; grmljavina će prestati, ne će više biti tuče, da ti spoznaš da zemlja pripada GOSPODU. 

30 Ali, ti i tvoje sluge, ja znam da se vi još ne bojite GOSPODA Boga.«

31 Lan i ječam biše potučeni, jer ječam bijaše u klasovima, a lan u cvatu. 

32 Pšenica i ozimi krupnik1ne biše potučeni jer su kasni. 

33 Mojsije iziđe od Faraona i iz grada, i pruži ruku prema GOSPODU; grmljavina i tuča prestadoše, kiša se više ne sručivaše na zemlju. 

34  Faraon vidje da kiša, tuča i grmljavina bijahu prestali, ali on opet zgriješi. On i sluge njegove uzjoguniše se.

35 *Srce Faraonovo osta nesmiljeno: on ne pusti sinove Izraelove, kako je to bio rekao GOSPOD putem Mojsija.

Osma nevolja : skakavci  

10  1 GOSPOD reče Mojsiju:  Uđi kod *Faraona, jer ja sam taj koji je htio njegovu upornost i njegovih slugu, da bih stavio u njihovu sredinu znakove svoje nazočnosti2 

2 i da  ti pričaš svojem sinu i sinu svojeg sina kako sam se je poigrao s Egipćanima i kako sam sam kod njih stavio svoje znake. A vi će te spoznati da sam ja GOSPOD.« 

3 Mojsije i Aaron uđoše kod Faraona i rekoše mu: »Ovako govori GOSPOD, Bog Hebreja: Do kad ćeš ti odbijati poniziti se preda mnom? Pusti otići moj puk služiti mi. 

4 Ako ti još uvijek odbijaš pustiti otići moj puk, učinit ću da već sutra dođu skakavci na tvoju teritoriju. 

5 Oni će tako prekriti   zemlju da se više ne će vidjeti. Oni će pojesti ostatak onoga što je izmaklo, tuča što vam je ostavila1, oni će pojesti sva vaša stabla koja rastu u poljima. 

6 Ispunit će sve vaše kuće, kuće svih tvojih slugu i kuće svih Egipćana - to nisu vidjeli ni tvoji očevi2 ni očevi tvojih otaca otkad biše na zemlji pa sve do ovog dana. « Mojsije se okrenu i iziđe od Faraona.

7 Sluge Faraonove mu rekoše: » Do kada će ova osoba biti za nas jedna klopka? Pusti otići ljude da služe GOSPODU, njihovom Bogu. Ne znaš li ti još da Egipat propada? « 

8 Dovedoše   Mojsija i Aarona kod Faraona i on im reče: » Hajde! Služite GOSPODA, vašeg Boga. Ali, tko će otići? « Mojsije reče: » Mi ćemo ići s našom djecom i našim starcima, ići ćemo s našim sinovima i našim kćerima, našom sitnom i našom krupnom stokom. Jer za nas je to hodočašće3 u čast GOSPODU.« 

10 On im reče: »Nek' GOSPOD bude s vama ako vas ja pustim otići s vašom djecom1! Vidite kako vi tražite zlo! 

11 To se tako ne će dogoditi! Idite dakle, vi ljudi, i služite GOSPODU jer je to što vi tražite. « I otjeraše ih od Faraona.

12 GOSPOD reče Mojsiju: » Pruži ruku na Egipat za pozvati skakavce : nek se podignu iznad zemlje egipatske! Nek' pojedu svu travu na zemlji, sve što je tuča ostavila.« 

13 Mojsije pruži svoj štap na zemlju Egipat, a GOSPOD usmjeri jedan vjetar na zemlju, cijelog onog dana i čitavu noć. Dođe jutro: vjetar istočnjak je bio donio skakavce. 

14 Skakavci se digoše iznad sve zemlje egipatske i zaposjedoše svu njenu teritoriju: jedna takva masa skakavaca nikad nije bila viđena ni prije ni poslije. 

15 Oni prekriše svu zemlju i tako ju zamračiše2. Oni pojedoše svu travu na zemlji i sve plodove na stablima preostale poslije tuče. Ne ostade ništa zeleno na drveću i na livadama u cijeloj zemlji Egipat. 

16 Faraon pohiti pozvati Mojsija i Aarona i reče: » Ja sam zgriješio protiv GOSPODA , vašeg Boga, i protiv vas. 

17 A sada, udostojite se oprostiti moju grješku još jedanput. Molite GOSPODA, Vašeg Boga, kad bi samo htio udaljiti tu smrt od mene. « 18 Mojsije iziđe od Faraona i moliše GOSPODU. 

19 GOSPOD promijeni vjetar u vrlo jaki vjetar zapadnjak koji odnese skakavce i odbaci ih prema *moru Trstike1 -. Ne ostade više niti jedan skakavac na cijeloj teritoriji egipatskoj -. 

20 Ali GOSPOD ukruti *srce Faraonovo koji ne pusti otići sinove Izraelove.

Deveta nevolja : tmine  

21 GOSPOD reče Mojsiju: Pruži ruku prema nebu. Nek' budu tmine nad zemljom egipatskom, tmine da ih se napipa2.« 

22 Mojsije pruži svoju ruku prema nebu, tijekom tri dana, bijaše  gusta nad Egiptom. 

23 Tijekom tri dana, nitko ne vidje svojeg brata niti maknu sa svojeg mjesta. Ali, svi sinovi Izraelovi imadoše svjetlosti ondje gdje obitavahu. 

24 *Faraon pozva Mojsija i reče: » Hajde! Služite GOSPODU. Samo vaša sitna i krupna stoka mora ostati. Ali vaša djeca mogu ići s vama.« 

25 Mojsije reče: » Jesi li ti taj koji će nas opskrbiti žrtvama i holokaustom3 koji ćemo služiti GOSPODU, našem Bogu? 

26 Naša stoka ići će s nama i niti jedna životinja ne će ostati. Jer između nje uzet ćemo ono što ćemo služiti GOSPODU, našem Bogu. Mi sami ne ćemo znati prije našeg prispijeća onamo, što ćemo to trebati ponuditiGOSPODU.« 

27 Ali GOSPOD ukruti *srce Faraonu, koji ih ne htjede pustiti otići.

28 Faraon mu reče: » Odlazi! Čuvaj se da ponovo ne ugledaš moje lice. Dana kad vidiš moje lice umrijet ćeš! « 29 Mojsije reče: » Kako si ti rekao! Ja neću više vidjeti tvojega lica! «

Najava desete nevolje  
 

11 1 GOSPOD reče Mojsiju: » Donijet ću posljednju  nevolju na *Faraona i na Egipat. Poslije toga, on će vas pustiti otići odavde, i čak umjesto da vas pusti otići, on će vas protjerati zauvijek odavde. 

2 Reci dakle pučanstvu da svaki zatraži od svojeg susjeda, svaka  od svoje susjede, srebreninu i zlatninu.« 

3 A, GOSPOD ugodi puku naklonost Egipćana. Što više, Mojsije sam bijaše veoma velik u Egiptu, u očima slugu Faraonovih  i očima pučanstva. 

4 Mojsije reče: » Ovako govori GOSPOD: Oko ponoći, ja ći izići usred Egipta. 

5 Svaki prvorođeni umrijet će u Egiptu, od prvorođenog Faraonovog  koji treba sjesti na prijestolje do prvorođenog sluškinje  u mlinu i svakog prvorođenom od stoke. 

6 Bit će veliki jauk u svoj zemlji Egipat, takve kakve ne bi nikada i kakve nikad više ne će ni biti. 

7 Ali, kod svih sinova Izraelovih, čak ni jedan pas ne će zabrundati1 protiv čovjeka ili životinje, da vi spoznate da GOSPOD pravi razliku između Egipta i Izraela. 

8 Tada sve tvoje sluge doći će k meni i poklonit će se preda mnom govoreći: Iziđi, ti i tvoj puk koji te slijedi. A poslije toga, ja ću izići. « I Mojsije, srdit od bijesa, iziđe od Faraona. 

9 GOSPOD reče Mojsiju: » Faraon vas ne će poslušat , sve tako dok se moja čuda ne umnože po Egiptu.« 

10 Mojsije i Aaron bijahu ispunili sva čuda pred Faraonom, ali GOSPOD bijaše ukrutio srce Faraonu koji ne pusti otići sinove Izraelove van iz svoje zemlje.

Blagdan Pashe  

12 1 GOSPOD reče Mojsiju i Aaronu u zemlji egipatskoj:  

2 »  Ovaj mjesec bit će za vas prvi od mjeseci2; to je onaj koji će te vi staviti u početak godine. 

3 Recite ovako cijeloj zajednici Izraelovoj: Desetog ovog mjeseca, da se uzme jedna životinja3 po obitelji, jedna po kući. 

4 Ako je kuća malobrojna za jednu životinju, uzet će se sa najbližom susjednom kućom, prema broju osoba. Vi će te izabrati životinju prema onom što svaki može jesti. 

5 Imat će te životinju bez mane, mužjaka, jednogodca1. Uzet će te ga među janjcima ili jarićima. 

6 Čuvat će te ga do četrnaestog dana ovog mjeseca.
Sva skupština zajednice Izraelove klat će u sumrak2. 

7 Uzet će te krv i staviti na oba dovratka i nadvratnik kuća gdje će se jesti.

8 Meso će se jesti te večeri. Jest će se pečeno u vatri, s beskvasnim *kruhom i gorkim travama. 

9 Ne jedite ništa sirovo ili kuhano u vodi, već samo pečeno u vatri, s glavom , papcima  i ponutricom. 

10 Ne će te ostaviti ništa za jutro; ono što bi ostalo do jutra, spalite. 

11 Jedite ga ovako: pojas oko struka, sandale na nogama, štap u ruci. Pojest će te ga na brzinu.
To je Pasha3 GOSPODOVA.

12 Ja ću proći zemljom egipatskom te noći. Udarit ću svakog prvorođenog u Egiptu, od čovjeka do životinje. I podijelit ću pravdu svim bogovima egipatskim. Ja sam GOSPOD.

13 Krv će vam služiti kao znak, na kućama gdje će te vi biti. Ja ću vidjeti krv. Proći ću iznad vas,  a mlat ništitelj ne će vas dosegnuti kad ja udarim zemlju Egipat.

14 Taj dan služit će vam kao spomen1. Vi će te obavljati to hodo-čašće za slaviti GOSPODA. Iz doba u doba - nepromjenjivi zakon - vi će te ga slaviti.

Blagdan beskvasnih kruhova  

15 Tijekom sedam dana, vi će te jesti *kruhove bez kvasa. 
Od prvog dana, vi će te učiniti da nestane kvas iz vaših kuća. I ako tko bude jeo uskisli kruh od prvog dana do sedmog dana, taj će biti odstranjen iz Izraela2. 

16 Prvog dana imat će te jedan posvećeni sabor. Sedmog dana, bit će isto. Tih dana, ne će se obavljati nikakav posao, već će se moći samo spravljati objed svakog od vas.

17 Vi će te njegovati blagdan beskvasnih kruhova jer, u taj dan točno, ja sam izveo vaše vojske3 iz zemlje egipatske. Vi će te primijenjnivati taj dan iz doba u doba - nepromjenjivi zakon.

18 Prvog mjeseca, četrnaesti dan mjeseca, na večer, vi će te jesti kruhove bez kvasa  sve do dvadeset i prvog dana mjeseca, na večer.

19 Tijekom sedam dana, ne će se naći kvasa u vašim kućama. Ako li tko bude jeo uskisli kruh - useljenik ili domorodac ondje - taj će biti odstranjen iz zajednice Izraelove.

20 Vi ne će te jesti nikakvog uskislog tijesta. Gdje god da vi obitavate jest će te kruhove bez kvasa.«

Spremanje objeda za Pashu 

21 Mojsije pozva sve starješine Izraelove i reče im:
» Idite pribaviti stoku za vaša plemena i zakoljite  Pashu1. 

22 Uzet će te kiticu miloduha2, nakvasit će te ju u krv iz plitice, stavit će te na nadvratak i dva dovratka krv iz plitice i nitko između vas ne će proći vrata svoje kuće sve do jutra. 

23 GOSPOD će proći Egiptom da ga udari vidjet će krv na nadvratku i dvama dovratcima. Tada će GOSPOD proći ispred vrata i ne će pustiti Ništitelja3 ući u vaše kuće za udariti. 

24 Vi primijenite sve ovo; to je jedan propis za tebe i za tvoje sinove zauvijek.

25 Kad budete ušli u zemlju koju vam GOSPOD bude dao kako je to rekao, vi će te primijenjivati taj propis.

26 Kad vaši sinovi budu rekli: Kakav je to obred koji  primijenjujete?, 

27 Vi će te reći: To je *žrtva Pashe4 za GOSPODA, njega koji prođe ispred kuća sinova Izraelovih u Egiptu, kad udari Egipat i oslobodi naše domove.« Puk kleknu i pokloni se. 

28 Sinovi Izraelovi  odoše i staviše se na posao; oni učiniše točno ono što je GOSPOD bio zapovijedio Mojsiju i Aaronu.

Deseta nevolja: smrt prvorođenih Egipćana  
 

29 U ponoć, GOSPOD udari sve prvorođene u zemlji Egipat, od prvorođenog Faraonovog koji je trebao zasjesti na prijestolje do prvorođenog uhićenika u zatvoru i prvorođenog u životinja. 

30 Faraon se diže te noći, i sve njegove sluge i svi Egipćani i bijaše jedan veliki jauk u Egiptu, jer ne nađe se niti jedna jedina kuća bez mrtvaca.  

31 On pozva u noći Mojsija i Aarona i reče: » Dižite se! Iziđite iz sredine mojeg puka, vi i sinovi Izraelovi. Idite i služite GOSPODA kako ste to rekli. 

32 I vaša stoka, sitna kao i krupna, uzmite ju i idite! A potom, učinite mi vaše zbogom1! « 

33 Egipćani požurivaše narod i pustiše ga vrlo brzo otići iz zemlje, jer su govorili: »Svi ćemo pomrijeti!« 

34 Narod je morao odnijeti svoje tijesto i prije no što se diglo; stegnuše svoje naćve u ogrtače i staviše ih na ramena. 

35 Sinovi Izraelovi postupili su bili prema riječi Mojsijevoj; izmolili su u Egipćana srebrninu i zlatninu i ogrtače. 

36 GOSPOD je bio udesio naklonost puku od Egipćana koji su bili pristali njihovoj molbi. Tako oni orobiše Egipćane.

37 Sinovi Izraelovi pođoše iz Ramzesa za Sukot, otprilike 600 tisućica1 pješaka, ljudi ne računajući djecu. 38  Jedna prava gomila ljudi pođe s njima, sa sitnom i s krupnom stokom u glomaznim stadima. 

39 Oni ispekoše tijesto koje su ponijeli iz Egipt; ono dade kolačiće bez *kvasa, jer se nije bilo diglo. Protjerani iz Egipta ne imavši vremena ni pripremiti svoju popudbinu.

40 Trajanje boravka sinova Izraelovih u Egiptu bi 430 godina. 

41 I na isteku 430 godina, u taj dan točno, sve vojske2 GOSPODOVE iziđoše iz zemlje Egipat. 

42 Tada bi jedna noć bdijenja za GOSPODA kad ih on izvede iz zemlje Egipat. Ta noć pripada GOSPODU, to je bdijenje za sve sinove IZRAELOVE, iz doba u doba.

Pravila za slavljenje Pashe  

43 GOSPOD reče Mojsiju i Aaronu: » Evo rituala Pashe3:
-  Ni jedan stranac ne će ju jesti.

44 - Svaki sluga stečen po cijeni novca, ti ćeš ga *obrezati i tada će ju jesti.

45 - Ni gost ni plaćenik da ju ne jedu. 

46 - Samo u jednoj kući će se jesti.
- Ne ćeš joj mesa izvan kuće iznositi.

47 - Cijela  zajednica Izraelova slavit će ju. 

48 - Ako li jedan useljenik smješten kod vas hoće proslaviti Pashu GOSPODOVU, da svako njegov čovjek bude obrezan. Tada on će se moći primaknuti za proslaviti ju, on će biti kao jedan domorodac u zemlji. Ali da ju nikakav neobrezani ne jede.

49 Zakon će biti isti za domorodce i za useljenike smještene između vas.«

50 Sinovi Izraelovi učiniše tako. Oni učiniše točno ono što što je GOSPOD bio zapovjedio Mojsiju i Aaronu.

51 U taj dan točno, GOSPOD izvede sinove Izraelove iz Egipta  prema njihovim vojskama.