Daniel (Šarić)/Glava 6.
1 Svidjelo se Dariju da postavi nad kraljevstvom sto i dvadeset satrapa, koji su se imali razdijeliti nad svim kraljevstvom, 

2 I nad njima tri vrhovna predstojnika, kojima je pripadao i Daniel. Ovima su satrapi imali polagati račune, da ne bi kralj trpio štete u porezu. 

3 Daniel se je odlikovao iznad drugih vrhovnih činovnika i satrapa, jer je u njemu djelovao viši duh. Kralj je pomišljao na to, da ga postavi nad svim kraljevstvom svojim. 

4 Tada su vrhovni činovnici i satrapi gledali da nađu kakavgod povod tužbi proti Danielu u njegovoj službi. Ali nijesu mogli otkriti nikakva povoda ni pogrješke, jer je bio vjeran, i nije mu se mogla dokazati nikakva krivnja ili mana. 

5 Tada su rekli oni ljudi: "Nećemo naći na tome Danielu nikakva povoda tužbi, osim ako ga ne nađemo na njemu zbog zakona Boga njegova." 

6 Zato navali na kralja oni vrhovni činovnici i satrapi i rekoše mu: "kralju Darije, da si živ dovijeka! 

7 Svi vrhovni činovnici u kraljevstvu, predstojnici i satrapi, savjetnici i zapovjednici složni su u tom, da se izda kraljevska naredba i postavi oštra zabrana, po kojoj svaki, koji za trideset dana upravi koju molbu na bilo kojega boga ili čovjeka osim na tebe, kralju, ima se baciti u jamu lavovsku. 

8 Dakle, kralju, potvrdi taj zaključak i potpiši pismo, da se ne može promijeniti po neporecivom zakonu medijskoperzijskom!" 

9 Nato potpisa kralj Darije pismo sa zabranom. 

10 Kad je Daniel čuo, da je pismo potpisano, otide u svoju kuću, gdje je u svojoj gornjoj sobi imao otvore prozora naprema Jerusalemu. Tri puta na dan padao je na koljena svoja, obavljao je molitvu svoju i slavio Boga svojega, kao što je bio činio i prije. 

11 Jednoga dana pohitješe oni ljudi ovamo i nađoše Daniela, kako se je molio i vapio Bogu svojemu. 

12 I otidoše kralju i upitaše za kraljevsku zabranu: "Nijesi li potpisao zabranu, po kojoj svaki, koji za trideset dana upravi kojugod molbu na bilo kojega boga ili čovjeka osim na tebe, kralju, ima se baciti u jamu lavovsku?" Kralj odgovori: "Tako je po neporecivom zakonu medijskoperzijskom." 

13 Tada oni odgovoriše kralju: "Daniel, jedan od judejskih zarobljenika, ne mari za te, kralju, ni za zabranu, koju si potpisao, nego obavlja tri puta na dan svoju molitvu." 

14 Kad je kralj to čuo, ožalosti se vrlo i pomisli na to, kako bi izbavio Daniela. Trudio se do zalaska sunca, da ga oslobodi. 

15 Ali navališe oni ljudi na kralja i rekoše kralju: "Pomisli, kralju, da ima zakon medijskoperzijski, po kojem se svaka zabrana i zapovijed, koju je izdao kralj, ne mijenja!" 

16 Tada dade kralj zapovijed. I dovedoše Daniela i baciše ga u jamu lavovsku. Kralj reče još Danielu: "Bog tvoj, kojemu tako postojano služiš, neka te izbavi!" 

17 Tada donesoše kamen i metnuše ga jami na otvor. Kralj ga zapečati svojim prstenom i prstenima svojih velikaša, da se ne mogne ništa poduzeti proti Danielu. 

18 Potom se povuče kralj u svoju palaču i provede noć u postu i ne dopusti, da mu se unesu jela, ali ipak ga ostavi san. 

19 Rano ujutro, čim se razdanilo, ustade kralj i otide brže k jami lavovskoj. 

20 Kad se približi k jami, viknu Daniela žalosnim glasom. Kralj reče Danielu: "Daniele, slugo Boga živoga, je li te Bog tvoj, kojemu tako postojano služiš, mogao izbaviti od lavova?" 

21 Daniel odgovori kralju: "Kralju, da si živ dovijeka! 

22 Bog moj poslao je anđela svojega. On je zatvorio čeljust lavovima. Oni mi nijesu ništa naudili, jer sam bio nađen pred njim nedužan. I proti tebi, kralju, nijesam učinio nikakve nepravde." 

23 Tada se kralj vrlo obradova i zapovjedi, da izvade Daniela iz jame. Kad su bili izvadili Daniela iz jame, ne nađoše ni najmanje ozljede na njemu, jer se je bio pouzdao u Boga svojega. 

24 A one ljude, koji su bili optužili Daniela, dovedoše na zapovijed kraljevu i baciše ih u jamu lavovsku s djecom njihovom i sa ženama njihovim. Prije nego su bili došli na dno jami, navališe lavovi na njih i potrše im sve kosti. 

25 Potom izdade kralj Darije svima narodima, plemenima i jezicima, što stanuju po svoj zemlji, ovo pismo: "Sreća vam sve veća i veća! 

26 Ovim izlazi od mene zapovijed, da se u svem području vlasti moje ima svaki bojati i strašiti Boga Danielova, jer je on Bog živi, koji ostaje dovijeka. Kraljevstvo se njegovo ne ukida nikada, i vlast njegova nema kraja. 

27 On izbavlja i spasava, čini znake i čudesa na nebu i na zemlji. On je izbavio Daniela od sile lavova." 

28 Danielu je bilo dobro za kraljevanja Darijeva kao i za perzijskoga kralja Kira. 

Daniel (Šarić)