Pod florentinskim šeširom
U ekstazi duša već je plijen,
Buonarroti! tvojijeh milina,
Fiorenza stara u taj tren
Javlja nam se smiješkom Rujnog Krina.

To je smiješak kakvog voli Taine,
Pun junaštva, plastike i vina,
Osmijeh snage, genija - eh bien:
Posmijeh Franje, asiskoga sina.

Sveci i junaci! vaš nas dar
Kao kruna postignutog cvijeta
Zanosi, al umjetnički čar

Opaja nas bojom višeg svijeta,
Kojom Dante, poput sarkofaga,
Slika što je duši duša draga.

Pjesme (Matoš)