Zač imaš zlu volju, moj cvite rumeni
Zač imaš zlu volju, moj cvite rumeni,
   smirno te ja molju da budeš rit meni,
jer viđu obraz tvoj, što nigda prî ne bi,
   vesel'ja ni smih svoj ne drži u sebi.
Zatoj te još molju, kaži mi naredno,
   neka se pobolju ja s tobom zajedno;
mogući ja snimit zlu volju tuj s tebe,
   svaki trud podnimit ne štedim sam sebe.
Volja me iskusi, gospođe, dilom sad
   jesam li u tuzi sadružit tebe rad, -
na viru sadružit da bih znal životom,
   tako mi ne tužit za tvojom lipotom!
Da bih ja poželil pokoja, ružice,
   ako sad ne bih dil od tvoje tužice,
od ke sam dionik napoli s tobom ja
   i mišlju bit uvik po sunce koje sja.

Hrvatsko 16. stoljeće