Pri bih znal sunačce kad zađe gdi stoji
Pri bih znal sunačce kad zađe gdi stoji
   negoli srdačce mojojzi gospoji
   zač na me pogleda tač vinu obično,
   tač da mnim od meda življen'je me vično;
a mnokrat odnosi od mene svoj ures,
   svoj obraz i kosi, - zatoj smrt meni jes,
   zatoj ću još umit suzami obraz moj,
   dokole razumit budu ja misal njoj.

Hrvatsko 16. stoljeće