Evanđelje po Mateju (Šarić)/Glava 15.
1 Tada pristupiše k Isusu farizeji i književnici iz Jerusalema i zapitaše: 

2 "Zašto učenici tvoji prestupaju predaju starih? Oni ne peru ruku svojih prije objeda." 

3 On im reče: "Zašto vi sami prestupate zapovijed Božju zbog predaje svoje! 

4 Bog je zapovjedio: Poštuj oca i majku! i: Tko pogrdi oca ili majku, neka smrću umre! 

5 A vi kažete: 'Tko rekne ocu ili majki: Čim bih ti ja imao pomoći, posvetni je dar, 

6 Taj ne treba više štovati oca ili majke.' Tako dokinuste zapovijed Božju zbog predaje svoje. 

7 Licemjeri! Dobro je o vama prorokovao Izaija: 

8 'Narod ovaj štuje me samo usnama, ali srce je njegovo daleko od mene 

9 Uzalud me poštuje, nauka je njegova samo ustanova ljudska.'" 

10 Tada dozva narod i reče im: "Slušajte i razumijte: 

11 Što ulazi u usta, ne čini čovjeka nečistim, nego što izlazi iz usta, to čini čovjeka nečistim." 

12 Tada pristupiše učenici njegovi i rekoše mu: "Znaš li, da se farizeji uvrijediše, kad čuše taj govor?" 

13 On odgovori: "Svaki nasad, što ga nije zasadio Otac moj nebeski, iskorijenit će se. 

14 Ostavite ih! Oni su slijepi vođe slijepcima. A kad slijepac vodi slijepca, oba padnu u jamu." 

15 Tada mu reče Petar: "Objasni nam prispodobu ovu!" 

16 On reče: "Jeste li i vi još nerazumni? 

17 Zar ne uviđate, da sve, što ulazi u usta, ide u želudac i tada se izbacuje? 

18 A što dolazi iz usta, izlazi iz srca, i to čini čovjeka nečistim. 

19 Jer iz srca dolaze zle misli, ubojstvo, preljuba, bludnost, krađa, lažno svjedočanstvo, hula na Boga. 

20 To čini čovjeka nečistim; a neopranim rukama jesti, to ne čini čovjeka nečistim. 

21 Odatle otide Isus dalje i povuče se u kraj Tira i Sidona. 

22 Tada dođe žena Kananejka iz onoga kraja i povika: "Smiluj mi se, Gospodine, sine Davidov! Moju kćer vrlo muči đavao." 

23 On je ne udostoji nijednom riječi. Tada pristupiše učenici njegovi i zamoliše ga: "Otpusti je, jer viče za nama!" 

24 On reče: "Ja sam poslan samo k izgubljenim ovcama kuće Izraelove." 

25 Uto dođe ona, pade pred njega ničice i zamoli: "Gospodine, pomozi mi!" 

26 On reče: "Nije pravo oduzeti kruh djeci i baciti ga psićima." 

27 "Sigurno, Gospodine", odgovori ona, "ali psići dobiju ipak od mrvica, što padnu sa stola njihovih gospodara". 

28 Tada joj reče Isus: "O ženo, velika je vjera tvoja, neka ti bude kako želiš!" Od toga časa bila je zdrava kći njezina. 

29 Odatle otide Isus dalje i dođe na Galilejsko more. Popne se na goru i sjede ondje. 

30 Tada se skupi oko njega veliko mnoštvo naroda. Oni donesoše sobom hrome, kljaste, slijepe, nijeme i druge mnoge i položiše ih k nogama njegovim. I on ih iscijeli. 

31 Kad vidje narod, kako nijemi govore, kljasti ozdravljaju, hromi hodaju i slijepi gledaju, divio se je i slavio je Boga Izraelova. 

32 Tada Isus dozva učenike svoje k sebi i reče: "Žao mi je naroda. Već tri dana stoje kod mene i nemaju što jesti. Gladne neću da ih otpustim. Inače bi mogli klonuti na putu." 

33 Učenici mu odgovoriše: "Odakle da dobijemo u pustinji toliki kruh, da se nasiti tako veliko mnoštvo?" 

34 Isus ih upita: "Koliko kruhova imate?" Oni odgovoriše: "Sedam i nekoliko ribica." 

35 Tada zapovjedi da narod posjeda po zemlji 

36 Onda uze onih sedam kruhova i ribe, dade hvalu, prelomi ih i dade ih učenicima svojim, a učenici ih dadoše narodu 

37 Svi su jeli i nasitili se, dapače od preostalih komada podigoše još sedam košarica punih. 

38 Bilo je četiri tisuće muževa, koji su jeli, osim žena i djece. 

39 Tada otpusti narod, uđe u lađicu i ode u magadanski kraj. 

Evanđelje po Mateju (Šarić)