Pavlova poslanica Hebrejima (Šarić)/Glava 1.
1 Bog, koji je negda mnogo puta i različnim načinom govorio ocima po prorocima, progovori nama u posljednje ove dane po Sinu, 

2 Kojega postavi baštinikom svemu, po kojemu stvori i svijet; 

3 Koji jer je sjajnost slave njegove i prilika bića; njegova i nosi sve riječju sile svoje, pošto nas je očistio od grijeha, sjede s desne strane veličanstva na visini; 

4 A toliko uzvišeniji postade od anđela, koliko odličnije ime od njihova baštini. 

5 Jer kome od anđela reče kad: "Ti si Sin moj, ja te danas rodih"? I opet: "Ja ću mu biti Otac, i on će mi biti Sin"? 

6 I kad opet uvodi Prvorođenoga u svijet, govori: "I neka mu se poklone svi anđeli Božji." 

7 I anđelima govori: "Koji čini anđele svoje vjetrove i sluge svoje plamen ognjeni." 

8 A Sinu: "Prijestolje je tvoje, Bože, u vijeke vjekova; i žezlo pravde, žezlo kraljevstva tvoga, 

9 Ljubio si pravdu, i mrzio si na bezakonje; zato te pomaza, o Bože, Bog tvoj uljem radosti većma nego drugove tvoje." 

10 I "Ti si, Gospodine, u početku osnovao zemlju, i nebesa su djela ruku tvojih; 

11 Ona će proći, a ti ostaješ, i sva će ostarjeti kao haljina; 

12 I savit ćeš ih kao kabanicu, kao haljinu, i izmijenit će se; a ti si onaj isti, i tvojih godina neće nestati." 

13 A kojemu od anđela reče kad: "Sjedi meni s desne strane, dok položim neprijatelje tvoje za podnožje nogama tvojim. 

14 Nijesu li svi službeni duhovi, koji su poslani na službu zbog onih, koji će baštiniti spasenje? 

Pavlova poslanica Hebrejima (Šarić)