Gorči je život moj, oh, vinče biserni
Gorči je život moj, oh, vinče biserni,
   negoli bil'je toj i nalip čemerni,
cvileći ljuveno, smišljaje svaki čas
   tve ličce rumeno od koga slove glas.
Svak ima razgovor gdi tvoja ljepos sja,
   i minut kroz tvoj dvor svak more, nego ja
ne smim te viditi; danu sam sâm uzrok,
   da t' za me sliditi ne bude ki prirok.
Ar smišljam kad prije sve biješe rič tvoja:
   "Boga dil, da ti je pridana čâs moja."
Također ja pravljah: "Neka sam, vilo, tvoj!"
   ter život postavljah u ruke tvoje moj.
Počten'je tve ne bi pridano meni man,
   a ne znam da tebi jesam li ja pridan.
Neka t' se još pridam, čin' da se ne zgubim,
   čim te se nagledam i ličca naljubim.
Ovo ki obita ime tve proslavit,
   komu ti da svita da ga neć ostavit.

Hrvatsko 16. stoljeće