Pavlova druga poslanica Timoteju (Šarić)/Glava 1.
1 Pavao, apostol Isusa Krista po volji Božjoj za navješćivanje života u Kristu Isusu, 

2 Timoteju, ljubljenome sinu: Milost, milosrđe, mir od Boga Oca i Krista Isusa, Gospodina našega. 

3 Zahvaljujem Bogu, kojemu služim od praotaca čistom savjesti, što bez prestanka imam spomen za tebe u molitvama svojim noć i dan, 

4 Želeći da te vidim, spominjući se suza tvojih, da se radosti ispunim, 

5 Sjećajući se one vjere, koja je u tebi nelicemjerna, koja se nastani najprije u baki tvojoj Loidi i u majki tvojoj Euniki, a uvjeren sam, da je i u tebi. 

6 Zato opominjem te, da opet raspiriš milost Božju, koja je u tebi polaganjem ruku mojih. 

7 Jer nam Bog ne dade duha bojažljivosti, nego jakosti i ljubavi i razboritosti. 

8 Ne stidi se dakle svjedočanstva Gospodina našega, ni mene, sužnja njegova, nego podnosi s menom za evanđelje po sili Boga, 

9 Koji nas je spasio i pozvao zvanjem svetim, ne po djelima našim, nego po svojoj odluci i milosti, koja nam je dana u Kristu Isusu prije vječnih vremena. 

10 A sad se je objavila pojavom Spasitelja našega Isusa Krista, koji uništi smrt, a obasja život i neraspadljivost evanđeljem; 

11 Za koje sam ja postavljen kao propovjednik i apostol i učitelj neznabožaca. 

12 Zato i ovo trpim, ali se ne stidim, jer znam, kojemu sam vjerovao, i uvjeren sam, da je on moguć sačuvati poklad moj za dan onaj. 

13 Izgled zdravih riječi, što si ih čuo od mene, drži u vjeri i ljubavi, koja je u Kristu Isusu! 

14 Lijepi poklad čuvaj Duhom Svetim, koji stanuje u nama! 

15 Znaš ovo, da se odvratiše od mene svi, koji su u Aziji među kojima i Figel i Hermogen 

16 A Gospodin neka dadne milost kući Oneziforovoj, jer me je često utješio, i okova se mojih nije stidio; 

17 Nego došavši u Rim potražio me je brižno, i našao. 

18 Neka njemu dadne Gospodin, da nađe milosrđe u Gospodina u dan onaj! I u Efezu koliko mi posluži, ti znaš najbolje. 

Pavlova druga poslanica Timoteju (Šarić)