Juditino posredovanje


Juditino posredovanje 
	
		
 11 Oni dođoše k njoj i ona im reče: ”Slušajte me, poglavari stanovnika Betulije, jer nije prava riječ koju bijaste izgovorili5 pred narodom u onaj dan, kad ste  dali onu prisegu izgovorenu između Boga i vas i što ste govorili da ćete predati grad našim neprijateljima, ako za pet dana Gospodin vam ne pošalje pomoć. 
 12 A sada tko ste vi, vi koji ste danas iskušavali1 Boga i koji se držite umjesto Boga u sred sinova ljudskih? 
 13 Sada, vi stavljate Gospodina svemogućeg na kušnju, ali vi nećete saznati sve nikada. 
 14 Jer vi nećete otkriti dubina *srca ljudskog i vi nećete shvatiti rasuđivanje uma njegovog. Kako ćete vi dakle ispitati Boga koji je stvorio sve to, saznati njegove misli i razumjeti njegov naum? Ne, braćo moja, ne srdite Gospodina, našeg Boga. 
 15  Jer nema li on namjeru pomoći nama za pet dana, on ima moć da nas obrani u danima kojim hoće ili nas istrijebiti pred našim neprijateljima. 
 16 Ali vi, ne uzimajte jamstva protiv nauma Gospodina, našeg Boga, jer Bog nije kao čovjek da bi bio ugrožen, ni kao što je sin ljudski da bi bio podvrgnut jednom sudu2. 
 17 Zato, čekajući spas s njegove strane, pozovimo ga sebi u pomoć i on će čuti naš glas, ako je to njemu zadovoljstvo. 
 18 Jer on nije iskrsavao tijekom naših pokoljenja3 i nema danas plemena, obitelji, zadruge ili grada među nama koji obožavaju bogove izrađene ljudskim rukama, kako to bi u dane ondašnje. 
 19 Zbog toga, naši očevi1 biše predani maču i pljački i pretrpješe veliki gubitak pred neprijateljima našim. 
 20 Ali mi, mi nismo upoznali drugog boga osim njega. Ponadajmo se tako da nas on neće prezrijeti i neće okrenuti  svoje milosrđe i svoj spas2 od našeg naroda. * 21 Jer, ako smo uzeti, sva Judeja bit će također zauzeta, naše će sveto mjesto biti opljačkano i Bog će u *krvi zatražiti račun svojeg skrnavljenja3. 
 22 On će učiniti da padne na naše glavu između naroda gdje budemo bili robovima ubojstvo naše braće, porobljavanje zemlje i pustošenje naše baštine4. Mi ćemo biti predmetom sablazni i ljage pred našim osvajačima. 
 23 Jer naše porobljavanje neće dobiti naklonost naših gazda, već će ga Gospodin Bog učiniti beščašćem.
 24 Sada dakle, braćo, pokažimo našoj braći da njihov život ovisi o nama, da sveto mjesto, kuća Božja i *oltar počivaju na nama. 
 25 Osim toga, zahvalimo Gospodinu, našem Bogu, koji nas iskušava kao i naše očeve.  
 26 Sjetite se svega što je učinio s Abrahamom i koliko je iskušavao Izaka i sveg tog što se dogodilo Jakovu u Mezopotamiji sirijskoj1, kad čuvaše ovce Labanove, bratu svoje majke. 
 27 Jer kako god njih je propustio kroz oganj 2 za ispitati srce njihovo, isto tako on ne sveti se nad nama. Već je to za upozoriti njih  da Gospodin bičuje one koji mu se približe.“
 28 Ozias joj reče: ” U svemu što si govorila ti si govorila jednim izvrsnim srcem i nema nikog tko će se usprotiviti tvojim riječima. 
 29 Jer nije to od danas da se pokazuje tvoja mudrost; već od početka tvog života, sav narod je priznao tvoju pamet i dobrotu sklonosti srca tvog.
 30 Ali narod je bio veoma žedan i mi primorani  postupiti onako kako smo im rekli i obvezati se prisegom koju nećemo prestupiti. 
 31 Sada dakle, moli za nas, jer ti si jedna pobožna žena; Gospodin će poslati kišu za napuniti naše žusterne i mi nećemo biti više iscrpljeni.“ 
 32 Judita im reče: ” Slušajte me: ja ću poduzeti jednu stvar koja će dopirati sinovima naše rase iz pokoljenja u pokoljenje. 
 33 Vi ćete biti na vratima ove noći; ja ću izići s mojom pratiljom i prije dana u koji ste rekli izručiti grad našim neprijateljima, Gospodin će pohoditi Izrael1 po mojem posredništvu. 
 34 Ali vi, ne istražujte mojih postupaka, jer vam neću reći ništa sve dok ne bude izvršeno to što ja činim. “ 
 35 Ozias i poglavari joj rekoše: ” Idi u miru i nek' Gospodin Bog bude pred tobom za osvetu našim neprijateljima.“ 
 36 Napuštajući šator2 oni odoše na svoje postaje.

Knjiga o Juditi