David oplakuje svog sina


David oplakuje svog sina 

19 1 Kralj zadrhta.  On se pope u  sobu iznad vrata i zaplaka.  On govoriše hodajući: «Moj sine Absalome, moj sine Absalome, moj sine Absalome, zašto ja nisam
umro umjesto tebe! Absalome, sine moj, sine moj! 2 Obvijestiše Joaba: «Evo, rekoše, kako kralj plače i oplakuje Absaloma. » 3 Pobjeda, tog dana, pretvori  se u žalost za sav narod, jer narod bijaše čuo govoriti, onog dana: «Kralj je vrlo uzbuđen radi svog sina. » 4 Narod, tog dana, kradomice se vrati u grad, kao što čini jedna narod koji je pobjegao iz boja.  5 Kralj, on, bijaše zastro svoje lice.  Kralj kričaše na glas: «Sine moj Absalome, Absalome, sine moj, sine moj!»
6 Joab dođe pronaći kralja u unutrašnjosti kuće.  On reče: «Ti danas sramom pokrivaš lice  slugama svojim koji su ti danas spasili život, kao i svojim sinovima i svojim kćerima, svojim ženama i svojim suložnicama1.  7 Ti voliš one koji te mrze, a mrziš one koji te vole.  Ti si danas proglasio da zapovjednici i sluge nisu ništa za tebe.  Eh dobro, danas, ja znam  to, da Absalom bijaše živ, a mi svi mrtvi, danas, eh dobro, ti bi to našao za normalno.  8 Sada, digni se, i idi govoriti *iz srca svojim slugama, jer, ja ti prisežem GOSPODOM, ako li ti ne odeš nitko neće ovu  provesti s tobom, i to će za tebe biti gora nesreća   no sve nesreće  koje su te zadesile od tvoje mladosti pa do sada. » 9 Tada, kralj se diže i ode sjesti k vratima, i objavi se svem narodu: «Evo kralj sjedi kod vrata!» I sav puk dođe u nazočnost kralju. 

Druga Samuelova knjiga