Obašašća i basanja/Tjeskoba Sutjeske
TJESKOBA SUTJESKE
	
	Kraljeva Sutjeska od zvijezda utekla, stidna zbog kobi. Gladnim čeljustima rudarske čeljadi u zemlju zagrizla. U majdane. I rada bi da se zaboravi u tom drugom kraju sudbine.
	
	Sutješki psi konkretno konkretnu sutješku noć ugrizaju: jedina njezina svjetlila i jedini jamac da smo na zemlji, svom težinom sna u rudarskoj nevidjelici.
	
	I, evo, Trstionica polako kreće svoj vodeni melem kroz odrvenjele putničke kosti.
	
	Sutra, čim se zora osiječe, odmah, bez okretanja, valja dalje. Zatvorenih očiju.
	
	Ne upamtiti nikakvu drugu Sutjesku.
	
	
	

Ivan Lovrenović