Psalam (Šarić) 57.
Upravitelju pjevačkoga zbora; po napjevu: "Nemoj pogubiti"; od Davida; miktam; kad pobježe pred Saulom u pećinu.

1Smiluj se meni, Bože, smiluj se meni, jer se u tebe uzda duša moja; u sjenu krila tvojih ja ću se skriti, dok zlo ne umine! 

2Vapijem k Bogu Svevišnjemu, k Bogu koji brani stvar moju. 

3On neka mi pošalje pomoć s neba, jer mi se progonitelj moj ruga! Bog neka dadne svoju milost i vjernost! 

4Duša moja prebiva među ljutim lavovima, među ljudima, kojima su zubi koplja i strijele, kojima je jezik mač oštar. 

5Iznad neba pokaži svoje veličanstvo, Bože, sjaj tvoj neka napuni sav svijet! 

6Namjestiše zamku nogama mojim, ali me je on držao daleko, iskopaše preda mnom jamu, ali oni sami padoše u nju. 

7Utješeno je srce moje, Bože, utješeno je srce moje; pjevat ću i svirat ću. 

8Probudi se, dušo moja! Probudi se, harfo i citaro, hoću da probudim zoru bijelu! 

9Tebe ću slaviti među narodima, Svemogući, tebi ću svirati među neznabošcima. 

10 Jer je uzvišena do neba milost tvoja, vjernost tvoja do oblaka. 

11 Iznad neba pokaži svoje Veličanstvo, Bože, sjaj tvoj neka napuni sav svijet! 

Psalmi (Šarić)