Ljubica/V
PRIZOR 5.
Đuro sam, zatim sluga

ĐURO: I to je stvor, koj se čovjekom zove! fuj! Al dobro je došao - pisma su zlata vrijedna. (Metne ih u džep.)
SLUGA (uniđe): Molim, milostivi gospodine; vani čeka čovjek, rad je s vami govoriti.
ĐURO: Kakov čovjek?
SLUGA: Njekakov kalfa.
ĐURO: Nek uđe. (Sluga ode. Đuro sjedne na divan.)

Ljubica