Abigail dolazi u pomoć Davidu


Abigail dolazi u pomoće Davidu 

14 Jedan od momaka upozori Abigail, ženu Nabalovu: ” Evo , reče on, David je poslao iz pustinje glasonoše odnijeti svoje pozdrave gospodaru našem, a naš se gospodar hitio na njih1. 15 No, ti ljudi bijahu veoma dobri za nas. Mi nismo bili uznemiravani i nismo ništa izgubili svo vrijeme koje smo se kretali kod njih, kad bijasmo u polju. 16 Oni su bili naš bedem noću i danju, svo vrijeme koje smo bili s njima napasajući ovce. 17 A sada, ispitaj i vidi što trebaš učiniti, jer gubitak naše gospodara i sve njegove kuće je odlučen. Što se tiče njega to je jedna ništarija kojoj ne vrijedi govoriti . “ 18 Abigail pohiti uzeti 200 kruhova, dvije mješine vina, pet ovaca posve pripravljenih, pet mjera prženog zrnevlja, stotinu grozdova suhog grožđa i 200 smokvinih kolača, i ona ih natovari na magarce. 19 Ona reče momcima: ” Pođite ispred mene. Ja vas slijedim. “ Ali, ona ne obvijesti Nabala, muža svog.“ 20 Za to vrijeme, jašući na magarcu, on siđe u sklonište u planini, David i njegovi ljudi silaziše u njenom smjeru. Ona ih susrete. 21 David si bijaše rekao: ” Dakle ja sam uzalud štitio u pustinji sva dobra te osobe da ništa nije nestalo. On mi je vratio zlo za dobro. 22 Nek' Bog učini to i opet tako Davidu  ili radije neprijateljima njegovim  ako, od sada do sutra u jutro, od svega što mu pripada ja ostavim njemu išta što mokri uza zid1! “ 23 Primjetivši Davida, Abigaila se požuri sići s magarc. Ona pade na lice pred Davidom i pokloni se do zemlje. 24 Potom ona pade k njegovim nogama i reče: ” Na mene, na mene grješka, moj gospodaru! Može li sluškinja tvoja govoriti ušima tvojim! Sasušaj riječi svoje sluškinje. 25 Nek' moj gospodar ne posvećuje pažnje tom nikogoviću, Nabalu, jer on dobro zaslužuje svoje ime2: on se zove Besramlje i besramlje ga prati. Ali ja, sluškinja tvoja, ja nisam vidjela momaka gospodara svoga, tvoje izaslanike. 26 Međutim, moj gospodaru, nek' je živ GOSPOD i tvog ti vlastitog života , GOSPOD je taj koji te spriječio da dođe do ubojstva i da nadvladaš svojom vlastitom rukom. Nek' neprijatelji tvoji, nek' oni koji žele zlo gospodaru mom upoznaju sada sudbinu Nabalovu1. 27 Nek' ovo štovanje koje koje tvoj rob2 donosi mom gospodaru bude dana sada momcima koji idu stopom mojeg gospodara. 28 Oprosti, ja te molim, grješku sluškinji svojoj. U stvari, GOSPOD neće nikako propustiti učiniti postojanom kuću3 mojeg gospodara, jer moj gospodar vodi ratove GOSPODOVE i nek' se ne nađe zla kod tebe, tijekom cijelog tvog života. 29 Ljudi su se podigli da progone mog gospodara i ubiju ga, ali život mojeg gospodara ostat će stavljen u vreću među onima živima kod GOSPODA, tvog Boga, dok one neprijatelja tvojih GOS POD će hitnuti daleko, iz praćeke4 svoje. 30 Kad GOSPOD bude ispunio za mog gospodara sve ono što je rekao dobro u prilog njemu, on će te postaviti poglavarem Izrazelovim. 31 Ti dakle ne trebaš posrnuti prolijevajući krv olako, moj gospodar ne treba posrnuti htijući se osvetiti. A kad GOSPOD bude činio dobro mojem gospodaru, ti ćeš se sjetiti sluškinje svoje. “

Prva Samuelova knjiga