Kad taj vil odluči smilit se na mene
Kad taj vil odluči smilit se na mene,
   "Snim' s mene - poruči - mađije ljuvene;
ar se sam smamila ljuveno tebe cić,
   ter čini taj sila na konac mene prić."
Toj mene uzbijesni, na dvor nje potekoh
   ter ovi u pjesni dah odvit i rekoh:
"Ako bih otravil, gospođe, ja tebe,
   skoro bih ozdravil i tebe i sebe.
Nu sam ja otravljen, zašto me zamami
   tvoj obraz proslavljen i grlo s kosami.
Zatoj me ne tvori tom tvojom kripostju,
   danu me satvori vesela lipostju;
jer vidit, ako hoć, mož blažen život moj,
   istom me čini doć, gospođe, u kril tvoj,
ter ću ja reć tada: ovoj su radosti,
   koja se da sada sva mojoj mladosti.

Hrvatsko 16. stoljeće