Ako je ono stvor razumni što scine
Ako je ono stvor razumni što scine
   da tužnim razgovor imat je družine,
tko ima nevolju ali ke boljezni
   hod', gleda' gdi bolju u želno' ljubezni;

ter ako poslišit bude me svis tvoja,
   scijen' da ćeš utišit ončas mnom zla svoja.
Pače ću reć drugu: kad budeš toj vidit,
   za moj plač i tugu većma se ć povridit;
većma se ć pobolit, žaleći mene sve,
   ter neć moć ne polit suzami ličce tve,
kako se sad moje polijeva svaki hip
   cjeć ove gospoje za ku sam jak nalip,
kažući jur ka mni vazda se vesela,
   ter me je u tamni laberint zavela,
   iz koga izljesti ne more mâ mlados.
   dokli me izvesti ne bude nje rados.

Hrvatsko 16. stoljeće

sr:Ako je ono stvor razumni što scine