Djela apostolska (Šarić)/Glava 12.
1 A u ono vrijeme podiže Herod kralj ruke, da muči neke od crkve, 

2 I pogubi Jakova, brata Ivanova, mačem. 

3 I vidjevši, da je to po volji Židovima, uhvati još i Petra. - A bili su dani beskvasnih kruhova. - 

4 Njega dakle uhvati, baci u tamnicu i predade ga četvorim stražama, svaka od četiri vojnika, da ga čuvaju. Po blagdanu Pashe htio ga je onda izvesti pled narod. 

5 I tako su Petra čuvali u tamnici. A crkva se je molila za njega Bogu bez prestanka. 

6 U noći, prije nego ga je htio Herod izvesti, spavao je Petar među dvojicom vojnika, okovan u dvoje lance, a stražari su pred vratima čuvali tamnicu. 

7 I gle, anđeo Gospodnji pristupi, i svjetlost obasja po sobi, i gurnuvši Petra u bok probudi ga i reče: "Ustani brže!" I spadoše mu lance s ruku. 

8 A anđeo mu reče: "Opaši se i obuj svoju obuću!" I učini tako. I reče mu: "Obuci haljinu svoju i hajde za mnom!" 

9 I izišavši išao je za njim i nije znao, da je to istina, što je učinio anđeo, nego je mislio, da vidi viđenje. 

10 A kad prođoše prvu i drug stražu, dođoše k vratima gvozdenim, što vode u grad; ona im se sama otvoriše. I izišavši prođoše, jednu ulicu, i anđeo odmah odstupi od njega. 

11 I kad dođe Petar k sebi, reče: "Sad zaista znam, da Gospodin posla anđela svojega, te me izbavi iz ruke Herodove i od svega čekanja naroda židovskoga." 

12 I to razabravši dođe kući Marije, matere Ivana, koji se je zvao Marko, gdje su bili mnogi skupljeni, te se molili. 

13 kad on pokuca na vrata od dvora, pristupi djevojka po imenu Roda, da čuje. 

14 I poznavši glas Petrov od radosti ne otvori vrata, nego utrča i reče, da Petar stoji pred vratima. 

15 A oni joj rekoše: "Ti si luda!" Ali je ona odlučno tvrdila, da je tako, a oni su govorili: "Anđeo je njegov." 

16 A Petar je jednako kucao. A kad otvoriše, vidješe ga i začudiše se. 

17 A on mahnuvši na njih rukom, da šute, ispripovjedi im, kako ga Gospodin izvede iz tamnice, i reče: "Javite ovo Jakovu i braći!" I izišavši otide na drugo mjesto. 

18 A kad je bio dan, bila je ne mala zabuna među vojnicima, što je to bilo od Petra. 

19 Herod ga dade tražiti. Ali ga ne nađoše. Tada ispita stražare i zapovjedi, da ih odvedu. Nato zaputi iz Judeje u Cezareju, i ondje je boravio. 

20 A veoma se je ljutio na Tirce i Sidonce. Ali oni jednodušno dođoše k njemu i predobivši Blasta, komornika kraljeva, zamoliše za mir, jer je njihovu zemlju hranila kraljeva. 

21 A u određeni dan obuče se Herod u kraljevsko odijelo, sjede na prijestolje i progovori im: 

22 A narod je vikao: "Ovo je glas Božji, a ne čovječji!" 

23 Ali ga odmah udari anđeo Gospodnji, jer ne dade slave Bogu. Izjeden od crvi izdahnu. 

24 A riječ je Gospodnja rasla i množila se. 

25 A Barnaba i Savao, izvršivši svoju zadaću, vratiše se iz Jerusalema i uzeše sa sobom Ivana, koji se zvao Marko. 

Djela apostolska (Šarić)