Uzdisaji verhu svakog sata muke Isusove
VI.
O Gospodine Isukrste! koji si se u šest satih uvečer k nogama tvojih učenikah, i istog izdajnika prignuo, i nje oprao, po čemu si moju oholost pokarao: oprosti mi, i smiluj mi se na čas moje smerti, da me nenadje duh oholosti, i da se moje serdce verhu tebe neuzdidigne!

VII.
O Isuse! koji si u večer sedam satih priblagi Sakrament tvoga prisvetoga tila i kervi postavio, daj da on bude hrana moje duše, i oprosti mi, štogod sam ja igda, nedostojno primajući prisveto tilo tvoje, sagriešio; ter mi se smiluj na čas moje smerti, i učini, da ja po primljenomu tvomu prisvetomu tilu i kervi vikovičnu sriću zadobijem; i učini da ja ista za putbinu, ponizno i dostojno primim, i da dobro pripravljen na ono daleko putovanje vikovičnosti odputujem.

VIII.
O Isuse! koji si se osmog sata u večer s tvojima učenici rasztao, i nje tvomu Otcu nebeskomu priporučio: oprosti mi sve moje grihe koje sam ja protiva momu iskrnjemu učinio. Smiluje mi se na čas moje smerti, i učini, da ja u ljubavi tvojoj i iskrnjega s ovoga svita pojdem.

IX.
O Isuse! koji si devetog sata u večer u vert izišao, i ondi se tvomu Otcu nebeskomu tia do smerti križa na posluh pridao: oprosti mi, da sam ja toliko putah neposlušan bio tvomu zakonu i tvojima zapovidima, i smiluj mi se na čas smerti, da povoljno rad ljubavi tvoje s ovoga svita putujem!

X.
O Isuse! koji si desetog noćnog sata u brigi postavljen molio, kervjom se znoio, i sebe posve volji tvoga Otca nebeskoga položio; oprosti mi: što sam se toliko putah tvojoj božanskoj volji protivio, i smiluj mi se na čas smerti da tvomu božanstvenomu povoljenju jednak postanem.

XI.
O Isuse! koji si jedanaestog sata noći od jude pridan, od žudiah uhvatjen i od učenikah zaostavljen bio: oprosti mi, da sam te ja po mojih grisih toliko putah uvriedio; smiluj mi se na čas moje smerti, da od tebe, i tvojih svetih Angjelah nebudem zaostavljen.

XII.
O Isuse! koji si dvanaestoga sata noći k Ani misniku, kano razbojnik vodjen bio, i od Malkusa zaušnicu primio: oprosti mi, štogod sam po serditosti sagrišio, i smiluj mi se na čas moje smerti, ter u naglosti tvojoj nepokaraj me, niti me u serčbi tvojoj podepsaj.

I.
O Isuse! koji si pervog sata noći k Kaifi vodjen, i kod njega u mlogima krivo obtužen bio: oprosti mi sve moje neistine, i laži svega života moga učinjene. Smiluj mi se na čas smerti, da se nenajde u ustima mojima krivica ili privara, koja izpovidjena i odpuštena nebi bila, za ne biti pokaran na sudu tvomu.

II.
O Isuse! koji si drugog sata noći u kući Kaifinoj porugan, popljuvan i zaušnicami bijen bio, oprosti mi, šo sam te toliko putah s mojih grisih pogerdio; smiluj se, i oprosti mi na čas moje smerti, da mi se duhovi pakleni nenarugaju, i vrhu mene neobvesele. 

III.
O Isuse! koji si tretjeg sata noći triput od Petra zatajen bio: oprosti mi, da sam te ja mojimi ričimi i dili više putah zatajio; smiluj mi se na čas moje smerti, da u izpovidanju prave vire duša moja izdane. 

IV.
O Isuse! koji si bivši pravedan, u četiri sata u jutro po misnici na smert odsudjen bio: oprosti mi sva moja kriva sudjenja; i smiluj mi se na čas smerti moje, da mi pravo i podpuno izpovijedjenomu, i po pokori očistjenomu, tvoj sud nebude na osudjenje, nego na opravdanje. 

V.
O Isuse! koji si u pet satih u jutro kod Pilata u mlogima krivo obtužen bio: oprosti mi, da sam ja po mojima grihsi duhom nečistim prigodu dao moga osvadjenja prid sudom tvojim; smiluj mi se na čas moje smerti, da posli dobivenog podpunog oproštenja, neprijatelj ništa nenajde, po čemu bi me mogao kod suda tvoga osvaditi.

VI.
O Isuse! koji si u šest satih u jutro kod Iruda u biloj hodići, kano lud pogrdjen, i podsmivan bio: smiluj se mojoj ludosti i oholosti, s kojom sam te ja pogerdio, a svitu, djavlu i tilu ugadjao; da duh nečisti na čas moje smerti nenadje uzroka za podsmjevanje mojega izgubljenja.

VII.
O Isuse! koji si u sedam satih u jutro po Pilatu Barabi jednak, a od puka njemu i zapostavljen bio, kadno iskaše da se Baraba pusti, a ti da se na križ postaviš: oprosti mi, da sam te toliko putah po mojima opakima poželenjima zapostavio; smiluj mi se na čas moje smerti, da po tebi nebudem zbačen, nego milostivo primljen. (za osmi sat ništa se ne navodi)
 
IX.
O Isuse! koji si devetog sata dnevnog na smert križa osudjen bio: oprosti mi moje grihe, koji su uzrok bili tvoga odsudjenja na smert; i smiluj mi se na čas smerti, da po tebi nebudem odsudjen na smert vikovičnju. 

X.
O Isuse! koji si u deset satih u jutro tvoj križ na planinu Kalvarie nosio: oprosti mi, da sam više putah meni dati križ zbacio, i smiluj mi se na čas smerti, da ja zlamenovan budem zlamenjem svetoga križa, i postavljen ob desnu tvoju. 

XI.
O Isuse! koji si u jedanaest satih u jutro propet bio: oprosti mi sve, što sam mojim rukama i nogama grišno dilovao; smiluj mi se na čas smerti, da svitu i tilu propet, tebe u zagrljaju svetoga križa obljubim. 

XII.
O Isuse! koji si u dvanaest satih obdan razpet, i na križ uzvišen bio; oprosti mi, da sam se ja više putah protiva tebi i momu iskrnjemu uzapeo; smiluj mi se na čas smerti, da dostojan postanem, po tvojoj milosti u nebesa uzdignut biti, kakogod si onog pokornog razbojnika u raj primio. 

I.
O Isuse! koji si u pervi sat posli podne, za neprijatelje tvoje i grešnike Otca tvoga nebeskoga molio: oprosti mi, što sam mlogo putah u serdcu protiva iskrnjemu zlo govorio; smiluj mi se na čas smerti, da iz svega derdca moga prostim svima mojima neprijateljem, i s njima ujedinit, u miru zaspem i otpočinem. 

II.
O Isuse! koji si u dva sata posli podne sirćetom i zučjom u tvojoj žedji napojen bio, oprosti mi: da sam više putah u jilu i pitju sagrišio; smiluj mi se na čas smerti, da živom vodom spasenja napojen budem, po sve vike. 

III.
O Isuse! koji si u tri sata posli podne tvoj duh u ruke Otca tvoga nebeskoga priporučio, i prignuvši glavu duh tvoj izpustio, oprosti mi: što sam radi ispraznosti svitovne, moj duh ritko k tebi upravljao; smiluj mi se na čas smerti, da ja sveršeno iz svega srdca k tebi obratjen, moj duh pridadem u prisvete ruke tvoje, i u tvojoj ljubavi s ovega svita podjem.
 
IV.
O Isuse! koji si u četri sata posli podne kopjem kroz serdce proboden bio: oprosti mi, što sam mlogo putah više vrimenita i isprazna, nego tebe ljubio; smiluj mi se na ča smerti, da te iz svega serdca ljubim, a duša moja kroz tvoj prisveti bok, kano kroz vrata u nebo dodje. 

V.
O Isuse! koji si u peti sat posli podne po Jozipu i Nikodemu s križa skinut, i pokopan bio; oprosti mi, da sam ja tako lin u silih miloserdja bio, i smiluj mi se na čas smerti, da s mlogima dili miloserdja zlamenovan, kod teba sritno vikovično miloserdje zadobijem.

+ Amen. +

Iz molitvenika „Molitvena knjiga VRATA NEBESKA“, izdana po Stipanu Gerdeniću, četvrto izdanje, u Budimu, 1863., str. 235-242

Molitve