Postanak (Šarić)/Glava 41.
1 Dvije godine kasnije usni faraon; bilo mu je, kao da stoji na Nilu. 

2 Iz Nila izašlo je sedam krava lijepih i ugojenih, i pasle su u šašu. 

3 A iza njih izašlo iz Nila sedam drugih krava, ružnih i mršavih, i stavile se uz druge krave na obali Nila. 

4 Tada požderaše ružne i mršave onih sedam krava lijepih i debelih, i uto faraon se probudi. 

5 Kad opet zaspa, usni drugi san: sedam klasova, jedrih i lijepih, izraslo na jednoj slamci. 

6 Iza njih isklijalo sedam klasova sitnih, od istočnog vjetra opaljenih; 

7I sitni klasovi progutaše sedam klasova debelih i punih. Faraon se probudi i opazi, da je to on sanjao. 

8 Ujutro osjećao se uznemiren, pa posla i dade pozvati sve pismoznance i mudrace egipatske. Faraon im pripovjedi svoje sne, ali se ne nađe ni jedan, koji bi ih faraonu mogao protumačiti. 

9 Tada uze riječ veliki peharnik i reče faraonu: "Moram danas da se spomenem krivnje svoje. 

10 Faraon se rasrdio jednoć na sluge svoje i mene dao zatvoriti u kući zapovjednika tjelesne straže, mene i velikoga pekara. 

11 U istoj noći mi imadosmo san, ja i on. Svaki od nas imade san, koji je bio od osobite važnosti. 

12 A bio je tamo s nama jedan mladić hebrejski, rob zapovjednika tjelesne straže. Njemu pripovijedismo to, i on nam protumači naše sne; on svakomu pravo protumači san. 

13 I kako nam protumači, tako se dogodi: mene opet postaviše u moju službu, a drugoga dadoše objesiti." 

14 I faraon posla tamo i dade pozvati Josipa, brže bolje izvedoše ga iz tamnice. On se ostriže i preobuče, te pođe k faraonu. 

15 Faraon reče Josipu: "Imao sam san, ali nitko ne zna da ga protumači. A za tebe sam čuo, da samo trebaš čuti san, i odmah ga možeš protumačiti." 

16 Josip odgovori faraonu: "Ja ne mogu ništa; ali Bog će objaviti faraonu, što mu je na spasenje." 

17 Faraon je pripovijedao Josipu: "U mojem snu stajao sam na obali Nila. 

18 Tada izašlo iz Nila sedam krava ugojenih i lijepih, te su pasle u šašu. 

19 A iza njih izašlo sedam drugih krava, loših, posve ružnih i mršavih; nikad ne vidjeh u cijelom Egiptu tako ružnih, kao što su bile ove, 

20 Mršave i ružne krave požderaše onih prvih sedam debelih krava. 

21 Kad su one bile iščeznule u njihovu želucu, ipak se poznade, da su bile došle u njihov želudac, ali su opet bile ružne kao i prije. Nato se ja probudih. 

22 Tada opet vidjeh u svojem snu, kako sedam klasova izraslo na jednoj slamci, punih i lijepih klasova. 

23 A iza njih isklijalo sedam drugih klasova, praznih, tankih, od istočnog vjetra opaljenih. 

24 I tanki klasovi progutaše sedam klasova lijepih. Ovo ja pripovjedih pismoznancima; ali ni jedan ne znade mi protumačiti." 

25 Josip reče faraonu: "Sni faraonovi znače jedno i isto. Bog je objavio faraonu, što je naumio učiniti. 

26 Sedam lijepih krava znači sedam godina; i sedam lijepih klasova znači sedam godina. Sni imaju jednako značenje. 

27 I sedam krava mršavih i ružnih, što izađoše iza onih, znači sedam godina; i sedam klasova praznih, od istočnog vjetra opaljenih znači sedam godina gladnih. 

28 To sam mislio, kad rekoh faraonu: Bog je pokazao faraonu, što je naumio učiniti. 

29 Eto, doći će sad sedam godina, kad će vladati u svoj zemlji egipatskoj veliko izobilje. 

30 Ali iza njih nastat će sedam gladnih godina, i neće ostati ni traga od svega izobilja u zemlji egipatskoj, i glad će potratiti zemlju. 

31 Od izobilja neće se opaziti u zemlji ništa više od te gladi, što će poslije doći; jer će biti vrlo velika. 

32 A što je dvaput uzastopce faraon snio, to znači, da je Bog to tvrdo odlučio, i Bog će to bez otezanja izvesti. 

33 I sada neka potraži faraon čovjeka mudra i razumna i neka ga postavi nad zemljom egipatskom. 

34 Neka nadalje faraon odmah postavi nadzornike po zemlji i neka pokupi petinu od zemlje egipatske u to sedam godina izobilja. 

35 Neka se pokupi sav prihod žetve ovih dobrih godina, što sad dolaze, i neka se saspe žito na raspolaganje faraonovo kao zaliha u gradovima i neka se pohrani tamo. 

36 Onda je zemlja pokrivena žitom za sedam gladnih godina, što će doći na Egipat, i tako neće biti zemlja glađu uništena." 

37 Ovaj govor dopade se faraonu i svima slugama njegovim. 

38 I faraon reče slugama svojim: "Možemo li naći čovjeka, u kojem bi bio duh Božji kao u ovom?" 

39 A Josipu reče faraon: "Kad je tebi objavio Bog sve ovo, nema nikoga, koji bi bio tako mudar i razuman kao ti. 

40 Ti ćeš biti nad mojom kućom; sav moj narod podvrgnut će se tvojim zapovijedima; samo ću prijestoljem biti veći od tebe!" 

41 Tada reče faraon Josipu: "Evo, postavljam te nad svom zemljom egipatskom." 

42 I skide faraon pečatni prsten svoj s ruke svoje i metnu ga Josipu na ruku, dade ga onda obući u haljine od najljepšeg platna i stavi mu zlatni lanac oko vrata. 

43 I dade ga voziti na drugim, kolima svojim i pred njim klicati: "Na koljena!" Tako ga postavi nad svom zemljom egipatskom. 

44 Onda reče faraon Josipu: "Ja sam doduše faraon; ali proti volji tvojoj neka nitko ne makne ruke ili noge u zemlji egipatskoj." 

45 Faraon dade Josipu ime Zafnat-Paneah i dade mu za ženu Asenatu, kćer Proti-Fare, svećenika u Onu. Potom proputova Josip zemlju egipatsku. 

46 Bilo je Josipu trideset godina, kad stupi u službu faraona, i kralja egipatskoga. Kad je Josip bio otišao od faraona, obiđe svu zemlju egipatsku. 

47 I zemlja u sedam godina izobilja ponese veoma mnogo. 

48 On pokupi sav prihod žetve, to ga je bilo u to sedam godina u Egiptu, i dade snositi žito u gradove; u svaki je grad snosio žito s okolnih polja. 

49 Tako nakupi Josip žita kao pijeska na moru u tolikoj množini, da ga je prestao mjeriti; jer se više nije dalo mjeriti. 

50 Dok još ne nastade glad, rodiše se Josipu dva sina: Rodi mu ih Asenata, kći Proti-Fare, svećenika u Onu. 

51 Prvorođencu nadjenu Josip ime Manaseh; "jer Bog", reče, "dade da zaboravim svu nesreću svoju i svu kuću oca svojega." 

52 Drugome nadjenu ime Efraim; "jer Bog", reče, "me učini plodnim u zemlji nevolje moje." 

53 A kad prođe sedam godina, za kojih je vladalo izobilje u zemlji egipatskoj, 

54 Nastade sedam godina gladnih, kao što je bio Josip navijestio. Nastade glad u svim zemljama; ali u svoj zemlji egipatskoj bilo je kruha. 

55 A kad poče gladovati i sva zemlja egipatska, povika narod k faraonu za kruh; a faraon uputi sve Egipćane: "Idite k Josipu i što vam on rekne, to činite!" 

56 I kad je vladala glad u svoj zemlji, dade Josip pootvarati sve žitnice i prodavati žito Egipćanima. A glad je pritiskivala u zemlji egipatskoj sve više. 

57 Sav je svijet dolazio u Egipat da kupi žita kod Josipa, jer je po svem svijetu bila glad velika.

Postanak (Šarić)