Vojni pohod protiv zemlje Moab


Vojni pohod protiv zemlje Moab 
									
										
	4 Meša4, kralj Moaba, bijaše uzgajivač stada; on plaćaše kralju Izraela jedan namet od 100.000 janjaca i 100.000 dlakavih 

ovnova. 5 No, po 									
										
	smrti Akhabovoj, kralj Moaba se pobuni protiv kralja Izraela. 6 Kralj Joram odmah iziđe iz Samarije i prebroja sav Izrael. 7 Potom 

on pođe i 									
										
	posla reći Jozafatu, kralju Jude: ” Kralj Moaba se pobunio protiv mene. Hoćeš li ti doći sa mnom za potući Moab? “ On 

odgovori: ” Ja ću 									
										
	se uspeti; bit će sa mnom kao i s tobom, s mojim narodom kao i s tvojim narodom, s mojim konjima kao i s tvojim konjima. “ On 

dodade: ” 									
										
	Kojom ćemo se cestom uspeti? “ On odgovori: ” Pustinjskom cestom iz Edoma1. “						

			
	9 Kralj Izraela, kralj Jude i kralj Edoma staviše se na put. Oni prođoše za sedam dana, potom uzmanjka vode kako za postrojbu 

tako i za 									
										
	tovarne životinje  koje ih slijediše. 10 Kralj Izraela reče:    ” Ah! GOSPOD je vjerojatno sazvao ova tri kralja da ih izruči u ruke 

Moabu. “ 11 									
										
	Jozafat reče: ” Nema li ovdje proroka GOSPODOVOG, putem kojeg bismo  mogli pitati za savjet GOSPODA? 7 Jedan od slugu 

kralja Izraela 									
										
	uze riječ i reče: ” Ima ovdje Elize, sin šafatov, koji sipaše vodu na ruke Eliju2. “ 12 Jozafat reče: ” Riječ GOSPODOVA je s njim. “ 

Kralj 									
										
	Izraela kao  i Jozafat kralj Edoma siđoše prema njemu. 13 Elize reče kralju Izraela: ” što ima između mene i tebe? Idi pronaći 

proroke svog 									
										
	oca i svoje majke3. “ Kralj Izraela mu odgovori: ” Ne,  jer GOSPOD je sigurno sazvao ovu trojicu kraljeva za izručiti ih u ruke 

Moabu. 14 									
										
	Elize reče: ” živ GOSPOD svemogući kojeg ja služim, da ja ne imah obzira za Jozafata, kralja Jude, ja ti ne bih posvetio nikakve 

pažnje, ne 									
										
	bih te ni pogledao! “ 15 A sada, dovedi mi jednog glazbenika1! “ Dok glazbenik sviraše, ruka GOSPODOVA bi na Elizeju. 16 On 

reče: ” 									
										
	Ovako govori GOSPOD: Da se iskopa veliki broj rupa u ovom klancu! 17 Ovako govori GOSPOD: Vi neće te vidjeti vjetra, vi 

neće te vidjeti 									
										
	kiše, a ipak ovaj klanac će se ispuniti vodom i vi će te piti, vi, vaša stada i vaše tovarne životinje. 18 To bi sitnica u očima 

GOSPODOVIM: 									
										
	on će isporučiti Moab u vaše ruke. 19 Vi će te uništiti sve utvrđene gradove i sve važne gradove; vi  će te oboriti sva 

plodonosna drveta; 									
										
	vi će te zatrpati sve izvore; vi ćete opustošiti obrađene zemlje, bacajući na njih kamenje. “ 20 U jutro, u vrijeme milodara2, voda 

poče teći iz 									
										
	Edoma i zemlja se ispuni vodom.									
	21 Svi Moabiti bijahu saznali da se kraljevi bijahu uspeli za zaratiti protiv njih: bijahu pozvali sve oni koji mogoše pritegnuti 

remen za mač3 									
										
	i sve one koji bijahu prešli doba, i oni bijahu zauzeli pložaj na granici. 22 U jutro dakle, kad se oni digoše i dok sunce sijaše na 

vodama, 									
										
	Moabiti vidješe pred sobom vode crvene kao krv. 23 Oni rekoše: ” To je krv! Sigurno su se kraljevi potukli udarcima mačeva; 

oni su pobili 									
										
	jedni druge. Sada, Moabu, u pljačku! “ 24 Oni se primaknuše taboru Izraelovom. Tada Izraeliti iskrsnuše i udariše Moabite koji 

pobjegoše 									
										
	pred njima; oni prodriješe u Moab i potukoše ih1. 25 Oni razrušiše gradove, oni baciše svatko svoj kamen na sve obrađene 

zemlje i 									
										
	zatrpaše ih, oni zatrpaše sve izvore, oni oboriše sva plodonosna stabla; ne osta konačno ništa osim zidina KirHarezeta2 koje 

praćekari 									
										
	opkoliše i potukoše. 26 Kad kralja Moaba vidje da boj za njega bijaše izgubljen, on uze sa sobom 700 ljudi mačonosaca za 

načiniti jedan 									
										
	prodor prema kralju Edoma, ali oni izgubiše. 27 On tada uze svog prvorođenog sina, koji trebaše zavladati na njegovom mjestu i 

ponudi ga 									
										
	u holokaust na zidini. Bijaše jedna velika srdžba protiv Izraelita3 koji digoše tabor i vratiše se u svoju zemlju.			

						

Druga knjiga kraljeva