Vrati nas k sebi, Gospodine
5 1 Sjeti se, GOSPODE, što nam se
	dogodilo:
	pogledaj i vidi kakao se nas vrijeđa .
2	Naša je baština2 okrenuta u korist 	
        stranaca,
	naše kuće u korist neznanaca.
3	Evo nas siročadima, bez oca3 ;
	naše su majke kao udovice.
4	Naša voda, mi ju pijemo po cijeni 	
        srebra;
	naše fašine moramo plaćati.
5	Oni su na našim plećima; mi smo
	proganjani;
	mi smo izmučeni; nema odmora za nas.
6	Egiptu smo pružali ruku,
	Asiriji, da nas nasiti kruhom.

7	Naši su očevi1 propali: nema ih 
	više;
	mi smo opterećeni njihovim 	
        izopačenostima.
8	Robovi vladaju nad nama:
	nikog za nas istrgnuti iz njihovih 	
        ruku!

9	Priskrbljujemo svoj kruh po 		
        cijenu života,
	zbog stepskih razbojnika.	
10      Naša je koža grozničava kao u vatri
	zbog užasa gladi.
11      Oni siluju žene u Sionu,
	mlade djevojke u gradovima Judeje.
12      Njihovim rukama su povješani 	
        prinčevi;
	osoba *starješine nije poštovana.
13      Mladi ljudi nose žrvanj,
	a dječaci pod drvima posrću.
14      Starješine više ne odlaze u Savjet;
	mladi ljudi, ne pjevaju svoje refrene.
15      Ona prestaje, radost našeg srca;
	nas se ples izrodio u žalost.
16      Ona pada, kruna naše glave.
	Oh, nesreća nama, jer mi smo
	propali!
17      Evo zašto je cijelo naše biće bolesno;
	evo zašto su smračene naše oči:
18      to je zbog brda *Sion koje je uništeno, 
        i gdje kruže lisice.
19      Ti, GOSPODE,  ti stoluješ za uvijek;
	tvoje prijestolje traje  iz pokoljenja
	u pokoljenje.
20      Zašto bi nas stalno zaboravljao,
	hoćeš li nas napustiti u duljini
	dana?
21      Vrati nas k sebi, GOSPODE, 
        i mi ćemo se vratiti ;
	obnovi naše dane kao u staro vrijeme.
22      Osim ako  nas  ne stavljaš zaista u 
	otpad, ti se protiv nas previše rasrđuješ!
	

Tužaljke