Za drugo vil ovu život moj ne obra
Za drugo vil ovu život moj ne obra
   ner da se nje zovu, - toj scijenjah sva dobra;
još da se pogizdam također nje slavom,
   jak mjesec međ zvizdam i cvitak međ travom.
Zač u nje mladosti nahođah taj ures
   kim bîše zadosti blažena moja čes;
mnjah da sam u raju, prida nju kad priđah
   a život da traju, kada ju ne viđah,
Viđ ovdi svaki mlad ter stani misleći,
   pokli bih toli rad ljepos nje videći;
nu što ću satvorit, pokli mi dopušta,
   da možem izdvorit nje ličca gorušta,
da mi su na volju, da mi su na oblas? -
   ter Boga sve molju za ljubav i nje vlas,
odkole u družbu s ovomzi mogu bit
   koja mi za službu da ličca poljubit.

Hrvatsko 16. stoljeće