Ljubica, pripros cvit, nu lipo zač vonja
Ljubica, pripros cvit, nu lipo zač vonja,
   nî vitez taj na svit ki neće sît s konja
   da nje bus utrgne i stavi za klobuk
   i u tul još vrgne gdi stoji stril i luk.
Lipši su još dubi, lip plode cvit i lis,
   nu se toj sve gubi, zač u njih nî miris.
   Ter taki cvit niče da ga psi poplešu,
   a cvitak ljubice u venčac da vežu.

Hrvatsko 16. stoljeće