Jonina molitva
Jonasova molitva 
			
		2 1 Tada GOSPOD posla jednu veliku ribu 	
		da proguta Jonasa. 	
		I Jonas ostade u utrobi ribe  tri dana i tri noći. 	
		2 Iz utrobe ribine, 	
		on uzmoli GOSPODA, 	
		svog Boga. 3 On reče:	
		U strahu koji me stišće,	
		ja molim GOSPODA:	
		on mi odgovori;	
		iz trbuha Smrti, ja pozivam	
		u pomoć:	
		ti čuješ moj glas.	
	4	Ti si me bacio u ponor	
		srca oceana∆	
		gdje me tijek  okružuje;	
		svi tvoji valovi i tvoji talasi	
		razbijau se o mene.	
	5	Tako da ja sebi rekoh: Ja sam	
		otjeran s tvojih očiju.	
		Ali ipak, ja nastavljam gledati	
		prema tvom *svetom Templu.	
	6	Vode me stežu sve do	
		gušenja	
		dok valovi *ponora	
		me okružuju;	
		trstike će biti isprepletene	
		iznad moje glave.	
	7	Ja sam sišao sve do rodnice	
		planinama;	
		zauvijek su zasuni zemaljski	
		 od Smrti  povučeni nada mnom.	
		Ali, iz jame ti ćeš me uspeti1 	
		živog,	
		oh! GOSPODE, moj Bože!	
	8	Sve dok  moj dah ne stane i ne izda me, 	
		ja se sjećam i govorim: 	
		” GOSPODE “.	
		I moja molitva stiže sve do tebe,	
		sve do svetog Templa.	
	9	Gorljive pristaše ništavnih 	
		idola,	
		nek' zaniječu svojim nabožnostima!	
	10	Za mene, u opjevavanju djela 	
		milosti ja ću ti ponuditi	
		*žrtve,	
		i ispuniti zavjete koje sam dao.	
		GOSPODU pripada spasenje!	
	11	Tad GOSPOD zapovjedi ribi i ori povrati Jonasa na kopno.	
			

Jonas