Djela apostolska (Šarić)/Glava 16.
1 Tada dođe u Derbu i Listru, i gle, ondje je bio neki učenik, po imenu Timotej, sin žene Židovke, koja je vjerovala, i oca neznabošca. 

2 Za njega su dobro svjedočila braća, što su bila u Listri i Ikoniju. 

3 Ovoga htjede Pavao da uzme sa sobom na put; i uze ga i obreza zbog Židova, koji su bili u onim mjestima; jer su svi znali, da je otac njegov bio neznabožac. 

4 A kad su prolazili po gradovima, predavaše im, da drže odluke, koje ustanoviše apostoli i starješine u Jerusalemu. 

5 Tako su se crkve utvrđivale u vjeri, i svaki dan bivalo ih je više. 

6 A kad prođoše Frigiju i Galaciju, zabrani im Duh Sveti propovijedati riječ u Aziji. 

7 Kad dođoše u Miziju, pokušali su da idu u Bitiniju, ali im ne dopusti Duh Isusov. 

8 A kad prođoše Miziju, siđoše u Troadu. 

9 I Pavlu se javi viđenje noću: Jedan čovjek Makedonac stajao, i molio ga, i rekao: "Prijeđi u Makedoniju i pomozi nam!" 

10 A kad vidje viđenje, odmah gledasmo da otputujemo u Makedoniju uvjereni, da nas je pozvao Bog, da im propovijedamo evanđelje. 

11 A kad otplovismo iz Troade, dođosmo ravno u Samotraku, a sutradan u Neapol. 

12 A odanle u Filipe, u prvi grad onoga dijela Makedonije, naseobinu. I u ovom gradu ostadosmo nekoliko dana. 

13 A u dan subotni izađosmo izvan gradskih vrata k rijeci, gdje smo mislili da je bogomolja. Sjedosmo i govorismo ženama, koje su se bile, skupile. 

14 A sIušala je jedna bogobojazna žena, po imenu Lidija, prodavačica skerleta iz grada Tijatire. I Gospodin otvori srce njezino, da pazi na riječi Pavlove. 

15 A kad se pokrsti ona i kuća njezina, zamoli govoreći: "Ako mislite, da sam vjerna Gospodinu, uđite u moju kuću i ostanite! I natjera nas. 

16 I dogodi se, kad smo išli u bogomolju, da nas srete jedna ropkinja, koja je imala duha vračarskoga, i vračajući donosila velik dobitak svojim gospodarima. 

17 Ona pođe za Pavlom i za nama, i vikala je "Ovi su ljudi sluge Boga svevišnjega, koji vam javljaju put spasenja." 

18 I to je činila mnogo dana. A Pavlu to dodija, okrenu se i reče duhu: "Zapovijedam ti u ime Isusa Krista, da izađeš iz nje." I izađe u taj čas. 

19 A kad vidješe njezini gospodari, da izađe nada njihova dobitka, uhvatiše Pavla i Silu i odvukoše ih na trg pred poglavarstvo. 

20 I dovedoše ih gradskim poglavarima i rekoše: "Ovi ljudi, koji su Židovi, bune naš grad, 

21 I propovijedaju običaje, kojih mi ne smijemo ni primiti ni vršiti, jer smo Rimljani." 

22 I sleže se narod na njih, i glavari im strgaše haljine i zapovjediše, da ih išibaju. 

23 I pošto ih živo izbiše, baciše ih u tamnicu i zapovjediše tamničaru, da ih dobro čuva. 

24 Primivši takvu zapovijed on ih baci u najdonju tamnicu i noge im metnu u klade. 

25 A u ponoći Pavao i Sila molili su se i slavili pjesmom Boga; a sužnji su ih slušali. 

26 A najedanput tako se vrlo potrese zemlja, da se uzdrmaše temelji tamnice. I odmah se otvoriše sva vrata, i svima spadoše okovi. 

27 A kad se probudi tamničar i vidje otvorena vrata tamnice, izvadi mač i htjede da se ubije, misleći, da su pobjegli sužnji. 

28 A Pavao povika iza glasa: "Ne čini sebi zla nikakva, jer smo mi svi ovdje!" 

29 A on zaiska luč, i uleti, drščući pripade k nogama Pavla i Sile. 

30 Izvede ih van i reče: "Gospodo, što mi treba činiti, da se spasim?" 

31 A oni rekoše: "Vjeruj u Gospodina Isusa i spasit ćeš se ti i kuća tvoja." 

32 I propovijedali su riječ Gospodnju njemu i svima, koji su bili u kući njegovoj. 

33 I on ih uze k sebi u onaj čas noći, i opra im rane; i pokrsti se odmah on i sva kuća njegova. 

34 Tada ih uvede u kuću svoju, postavi im stol, i radovao se je sa svom kućom svojom, što vjerova u Boga. 

35 A kad bi dan, poslaše glavari sluge govoreći: "Pusti one ljude!" 

36 Tamničar reče to Pavlu: "Poslaše glavari, da budete pušteni; sad dakle izađite, i idite s mirom!" 

37 Ali im Pavao reče: "Pošto su nas, ljude Rimljane, izbili javno bez istrage, i u tamnicu nas bacili, sada hoće tajno da nas protjeraju. Ne tako, nego sami neka dođu i neka nas izvedu!" 

38 Kad sluge javiše ove riječi glavarima, uplašiše se čuvši, da su Rimljani. 

39 I dođoše, i umoliše ih, i izvedoše ih moleći, da izađu iz grada, 

40 A kad izađoše iz tamnice, dođoše k Lidiji, i vidjevši braću utješiše ih, i odoše. 

Djela apostolska (Šarić)