Samarija je oslobođena


Samarija je oslobođena 									
										
	9 Oni si međusobno rekoše: ” Mi ne činimo kako treba. Ovaj dan je dan dobre vijesti. Ako li mi ništa ne kažemo, a dočekamo 

jutarnju 									
										
	svjetlost, mi nećemo izbjeći kažnjavanju. Hajdemo, uđimo u grad i obvijestimo kraljevsku kuću. 10 Oni dođoše pozvati vratare 

grada koje 									
										
	obvijestiše, govoreći: ” Mi smo ušli u tabor *Aramejaca i ne bijaše nikog u  njemu, ni jednog glasa ljudskog; bijaše samo konja i 

									
										
	upregnutih magaraca i napuštenih šatora. “ 11 Vratari pozvaše unutra i obvijestiše kuću kraljevsku. 12 Kralj se diže noću; on 

reče svojim 									
										
	slugama: ” Ja ću vas izvijestiti o onom što su Aramejci smislili protiv nas: oni znaju da smo mi izgladnjeli, oni su dakle izišli iz 

tabora za 									
										
	sakriti se u polju, govoreći: Opsjednuti će izići iz grada, mi ćemo ih žive pohvatati, a mi ćemo ući u njihov grad. “ 13 Jedan od 

njegovih 									
										
	slugu uze riječ i reče: ” Da se uzme pet od preostalih konja u gradu: bit će s njima kao i od					

				
	sveg mnoštva Izraelova koje je ostalo u gradu, kao od sveg mnoštva Izraela koje ide k svom kraju. Pošaljimo ih pa ćemo vidjeti! 

“ 14 Uzeše 									
										
	dvoja kola s njihovim konjima koje kralj posla po tragu vojske Aramejaca, govoreći: ” Idite vidjeti! “ 15 Oni pođoše njihovim 

tragom sve 									
										
	do Jordana i vidješe da sva cesta bijaše posuta odjećom i predmetima koje Aramejci bijahu pobacali u svojem sunovratnom 

bijegu. 									
										
	Glasonoše se vratiše izvijestiti kralja o tome. 16 Tada, puk iziđe i popljačka tabor Aramejaca: bijaše jedna sea brašna za jedan 

sikal1, a dvije 									
										
	seaje ječma za jedan sikal prema riječi GOSPODOVOJ.									
	17 Kralj bijaše povjerio nadgledanje vrata gradskih štitonoši na čiju ruku se ona oslanjaše; ali, narod ga prignječi uz vrata i on 

umrije kako 									
										
	to bijaše rekao Božji čovjek. Ovaj to bijaše govorio dok kralj bijaše silazio k njemu. 18 U stvari, kad Božji čovjek bi govorio kralju, govoreći: ” Dva sea ječma stajat će jedan sikal, sutra, u isto ovo vrijeme, na vratima Samarije “, 19 štitonoša bijaše uzeo riječ i bijaše rekao Božjem čovjeku:” čak i da GOSPOD otvori prozore nebeske, hoće li se ova riječ ispuniti? “ A Elize bijaše odgovorio: ” Eh dobro!  Ti ćeš to vidjeti svojim vlastitim očima, ali ti ga nećeš jesti. “ 20 Ovo je to što mu se bijaše dogodilo: puk bijaše zgnječio štitonošu uz vrata i on bijaše umro.									

Druga knjiga kraljeva