Ezekias proslavlja Pashu


Ezekias proslavlja Pashu 	
		
		15 Oni žrtvovaše Pashu četrnaestog dana drugog mjeseca. Svećenici i *leviti, postiđeni, bijahu se *posvetili i bijahu doveli holokauste1 za Kuću GOSPODOVU. 16 Oni se držaše na svojoj službi, prema svojem propisu, u skladu sa Zakonom Mojsija, čovjek Božjeg: svećenici sasipaše krv primljenu iz ruke levita. 17 Naime, kako se mnogo ljudi u saboru ne bijaše posvetilo, leviti su zaduženi klanjem pashalnih žrtava umjesto svih onih koji ne bijahu *čisti za izvršiti taj čin svet prema GOSPODU. 18 Jer mnogi ljudi, naročito iz Efraima, Manaseja, Isakara i Zabulona, ne bijaše se očistilo, na takav način da jedoše Pashu u suprotnosi s onim što je pisano; ali Ezekias posredova za njih govoreći: ” Nek' GOSPOD, koji je dobar, oprosti 19 svima onima koji su prionuli svojim *srcem traženju GOSPODA, Boga svojih otaca1, čak i ako to nije s čistoćom zahtijevanom  za *svete stvari!“ 20 GOSPOD  usliša Ezekiasa i ne opustoši naroda.
		21 Sinovi izraelovi2 koji se nalaziše u Jeruzalemu slaviše blagdan *beskvasnih kruhova sedam dana s velikom radošću, dok leviti i svećenici slaviše GOSPODA  svakog dana s moćnim glazbalima u čast GOSPODOVU. 22 Riječi Ezekiasove dirnuše u srce sve levite oduševljene sretnim raspoloženjem  prema GOSPODU i oni sprovedoše svečanost tijekom sedam dana, nudeći *žrtve mira i zahvaljujući GOSPODU, Bogu svojih otaca. 23 Potom sav sabor bi mišljenja da se produži tijekom drugih sedam dana, i oni slaviše još sedam dana u svojoj radosti. 24 Naime, kralj Jude Ezekias bijaše predujmio za sabor  tisuću bikova i 7.000 glava sitne stoke, a dostojanstvenici bijahu predujmili za njega tisuću bikova i 10.000 glava sitne stoke. Svećenici se bijahu u velikom broju posvetili. 25 Sav Judin sabor bi u radosti, kao i svećenici, leviti, sav sabor koji je stigao iz Izraela, stanovnici koji su došli iz zemlje Izraela i oni koji borave u Judi. 26 Bi velika radost u Jeruzalemu, jer od Solomonovih dana, sina kralja Davida, kralja Izraelova, nije bilo ničeg takvog u Jeruzalemu. 27 Potom svećenici leviti se digoše i blagosloviše narod: njihov glas se prostrij i njihova molitva stiže u *nebesa, boravište njegove *svetosti.

Druga knjiga kronika