Jeremija (Šarić)/Glava 52.
1 Dvadeset i jedna godina bila je Zedekiji, kad je postao kralj. Vladao je jedanaest godina u Jerusalemu. Mati se je njegova zvala Hamutala i bila je kći Jeremije iz Libne. 

2 On je činio, što se nije dopadalo Gospodu, sasvim kako je činio Jojakim. 

3 Jer zbog gnjeva Gospodnjega došlo je s Jerusalemom i Judom tako daleko, da ih je odbacio ispred svojega lica. Zedekija otpade od kralja babilonskoga. 

4 U devetoj godini njegova vladanja, desetoga dana desetoga mjeseca, dođe Nebukadnezar, kralj babilonski, sa svom vojskom svojom na Jerusalem Opkoliše ga i načiniše opkope unaokolo. 

5 Grad ostade opkoljen do jedanaeste godine kraljevanja Zedekijina. 

6 Devetoga dana četvrtoga mjeseca bila je glad u gradu postala tako teška, te narod zemaljski nije više imao što jesti. 

7 Tada zid gradski bi provaljen, i vojnici svi nagnuše u bijeg i ostaviše grad noću putem kroz vrata između obadva zida uz vrt kraljev, a Kaldejci su držali grad opkoljen. Okrenuše prema ravnici jordanskoj. 

8 Ali čete kaldejske potjeraše kralja i stigoše Zedekiju u polju jerihonskom, izakako ga je bila ostavila sva vojska njegova i razbježala se. 

9 Uhvatiše kralja i dovedoše ga kralju babilonskom u Riblu u području hamatskom. Taj mu izreče presudu. 

10 Kralj babilonski dade sinove Zedekijine poklati na njegove oči i sve knezove Judine pogubi u Ribli. 

11 A Zedekiju dade oslijepiti i u okove staviti. Tada ga dade kralj babilonski odvesti u Babilon i u zatvoru ga držati do smrti njegove. 

12 Desetoga dana petoga mjeseca, t. j. u devetnaestoj godini kraljevanja Nebukadnezara, kralja babilonskoga, dođe u Jerusalem Nebuzaradan, zapovjednik tjelesne straže, koji je pripadao osobnoj službi kralja babilonskoga, 

13 I popali hram Gospodnji, palaču kraljevsku i sve kuće u Jerusalemu. Sve znamenitije zgrade dade popaliti. 

14 Sve zidove jerusalemske unaokolo rušile su sve čete kaldejske, što su stajale pod zapovjednikom tjelesne straže. 

15 Jedan dio malih ljudi i ostatak naroda, što je još bio preostao u gradu, tako isto prebjegne, što su bile prebjegle kralju babilonskom i ostatak zanatlija odvede Nebuzaradan, zapovjednik tjelesne straže. 

16 A jedan dio malih ljudi u zemlji ostavi Nebuzaradan, zapovjednik tjelesne straže, kao vinogradare i seljake. 

17 Stupove mjedene u hramu Gospodnjem, podnožja i more mjedeno u hramu Gospodnjem razbiše Kaldejci i svu mjed od njih odvukoše u Babilon. 

18 l lonce, lopate, noževe, vrčeve, zdjele i sve posuđe mjedeno, što se upotrebljavalo kod službe Božje, uzeše. 

19 I umivaonice, tave, škropionice, lonce, svijećnjake, kadionice i čaše, što je sve bilo od zlata i srebra, uze sebi zapovjednik tjelesne straže. 

20 Obadva stupa, jedno more, dvanaest volova mjedenih, što su bili pod njim, i klupe, što ih bio dao načiniti kralj Salomon za hram Gospodnji, mjedi svega ovoga posuda nije bilo mjere. 

21 Što se tiče stupova, jedan je stup bio visok osamnaest lakata, i konac od dvanaest lakata bio je potreban, da ga obuhvati; bio je četiri prsta debeo i unutra šupalj. 

22 Odozgo na njemu bilo je oglavlje mjedeno. Oglavlje bilo je visoko pet lakata. Pletenice sa šipcima ovijale se oko oglavlja, sve od mjedi. Isto tako bio je i drugi stup sa šipcima. 

23 A bilo je dvadeset i šest šipaka, što su lebdili slobodno. Svih je šipaka bilo sto oko pletenice. 

24 Zapovjednik tjelesne straže uze sa sobom velikoga svećenika Seraju i drugoga svećenika Sefanija i tri vratara. 

25 Dalje uze iz grada jednoga dvoranina, koji je bio nad vojnicima, i sedam ljudi iz bliže okoline kraljeve, koji se nađoše u gradu, onda pisara vojnog zapovjednika, koji je popisivao narod u zemlji za vojnu službu, i šezdeset ljudi iz naroda zemaljskoga, koji se nađoše u gradu. 

26 Ove dakle uze Nebuzaradan, zapovjednik tjelesne straže, i odvede ih l Riblu kralju babilonskom. 

27 A kralj babilonski dade ih pobiti i pogubiti u Ribli u zemlji hamatskoj. Tako on odvede Judu iz zavičajne zemlje njegove. 

28 Ovo je broj ljudi, što ih Nebukadnezar odvede u ropstvo: u sedmoj godini tri tisuće i dvadeset i tri Judejca, 

29 U osamnaestoj godini Nebukadnezarovoj osam stotina i trideset i dvije duše iz Jerusalema. 

30 U dvadeset i trećoj godini Nebukadnezarovoj; odvede u ropstvo Nebuzaradan, zapovjednik tjelesne straže, Judejaca sedam stotina i četrdeset i pet duša, svega četiri tisuće i šest stotina duša. 

31 U trideset sedmoj godini, otkako se odvede Jojakin, kralj Judin, u dvanaestom mjesecu, dvadeset petoga dana u mjesecu, Evil-Merodak, kralj babilonski, u godini svojega nastupa vlade pomilova Jojakina, kralja Judina, i izvadi ga iz tamnice. 

32 On se razgovori prijateljski s njim i namjesti mu prijestolje više prijestolja drugih kraljeva, koji se nađoše kod njega u Babilonu. 

33 Smio je skinuti sa sebe haljine tamničke i svagda kod njega jesti, dokle je živio. 

34 Njegovo uzdržavanje, što je bilo trajno, davalo mu se iz dan u dan, dokle je živio, od kralja babilonskoga do smrti njegove. 

Jeremija (Šarić)