Zec i želva
Jedan put je želva hodila po putu i nosila sobom kuću. Tamo dojde zec i počel se je joj rugati, kako ona može nositi svoju kuću, pak joj je rekal:

- Vadlajmo se, ki će dojt prvo na ovi vrh.

Želva je rekla:

- Dajmo!!

I vadlali su se. Zec je počel teć, a želva je pomalo hodila svojom kućom. I onda je zec bil trudan i rekal je želvi da gre spat va graju. Želva je hodila napreda, a on je spal, dokle je ona došla na vrh. Zec se zbudi i počne brzo teć, ustavi se nasre' puta i zove želvu:

- Kade si?

Ona je rekla:

- Ja sam već gore.

Kad je on goreka prišal, onde je bilo mnogo živine. Počeli su mu se rugati, da se je hvalil, da će on prvi dojt na vrh, pak da je zadni. I tako je njega bilo sram.

Hrvatske narodne priče