Ulazak Judite u Betuliju


Ulazak Judite u Betuliju 
	
		
 11 Judita izdaleka reče onima koji bijahu stražari kod vrata: ” Otvarajte, otvarajte vrata. Bog, naš Bog je s nama za pokazati svoju snagu u Izraelu i svoju snagu protiv neprijatelja, kao što je to učinio danas.“	
12 Tada, kad ljudi iz njenog grada bijahu začuli njen glas, oni se požuriše sići prema vratima svog grada; oni pozvaše *starješine grada. 
 13 I svi dotrčaše, od najmanjeg sve do najvećeg, jer njen dolazak im se činio nevjerojatan; oni otvoriše vrata, primiše ih2, zapališe jednu vatru za
osvijetliti i okružiše ih.
 14 Ona im kaza snažnim glasom: ” Hvalite Boga. Hvalite ga. Hvalite Boga koji nije povukao svoje milosrđe od kuće Izraelove, već je smrvio naše
neprijatelje ove noći mojom rukom.“ 
 15 Potom, budući izvukla glavu iz svojih bisaga, ona im ju pokaza i reče im: ”Evo glave Holofernove, glavnog zapovjednika vojske Asurove1, i evo komarnika pod kojim on bijaše ispružen za vrijeme svog pijanstva. 
 16 Gospodin ga je udario mojom ženskom rukom. Života mi Gospodovog koji me je štitio na putu koji sam slijedila, moje ga je lice zavelo za njegov poraz, a da ne počini grijeh sa mnom za moje prljanje i moj sram.“ 
 17 Sav narod bi potpuno preneražen; klanjajući se, oni obožavahu Boga i
govoriše jednodušno: ”Ti si blagoslovljen o naš Bože, ti koji si uništio danas
neprijatelje našeg naroda.“ 
 18 Ozias joj reče: ” Blagoslovljena budi, kćeri moja, od Boga svevišnjeg, više no sve žene koje su na zemlji,  i blagoslovljen budi Gospod naš Bog, on koji je stvorio nebesa i zemlju, on koji te vodio za raniti u glavu zapovjednika naših neprijatelja. 
 19 Naime, tvoje ufanje neće napustiti srce ljudi koji će se sjećati zauvijek snage Božje. 
 20 Nek' Bog učini da ti budeš trajno zanesena i pohođena njegovim dobrima, jer ti nisi štedjela svoj život zbog ponižavanja našeg roda, već si se suprotstavila našem padu idući ravno do cilja pred našim Bogom.“ I sav narod reče: ”Tako jest. Tako jest.“

Knjiga o Juditi