Job (Šarić)/Glava 26.
1 Nato odgovori Job i reče: 

2 Kako si tako krasno pomogao nemoći, podupro ruku onome, kojemu se skršila jakost! 

3 Kako si tako dobro svjetovao ludost, i mudrost izobilja iznio na svjetlo! 

4 A koga si to htio poučiti; čiji je duh izašao iz tebe? 

5 Od njega se prepadaju mrtvi pod vodama i stanovnicima njihovim. 

6 Otkriven je pred njim podzemni svijet, carstvo mrtvih bez pokrova. 

7 Nad prazninom razastire on sjever, iznad ništa daje da lebdi zemlja. 

8 U oblake svoje goni vode, a da se pod njima ne rasprsnu oblaci. 

9 On prekriva kotur punoga mjeseca i razapinje nad njim svoj oblak. 

10 On vuče okrug oko površine vode, gdje svjetlost graniči s tminom. 

11 Stupovi neba tresu se i dršću od prijetnje njegove. 

12 Snagom svojom čini da buči more, mudrošću svojom razbija Rahaba, 

13 Dah njegov razvedri nebo, ruka njegova probode hitru zmiju. 

14 Ali to su tek obrubi njegova upravljanja, šapat je to samo, što čujemo o njemu. I tko da razumije grom svemoći njegove? 

Job (Šarić)