Potomci Abrahamovi ili sinovi đavolovi


Potomci Abrahamovi ili sinovi đavolovi 

31 Isus, dakle, reče *Židovima koji bijahu vjerovali u njega: »Ako vi ostanete u mojoj riječi, vi ste uistinu moji *učenici, 32 vi ćete spoznati istinu i istina će od vas načiniti slobodne 
ljude.« 33 Oni mu uzvratiše: » Mi smo potomci Abrahamovi i nikad nitko nas nije stavio u roblje: kako ti možeš ustvrditi da ćemo postati slobodni ljudi? « 34 Isus im odgovori: » Uistinu, uistinu, ja vam to kažem, onaj koji čini grijeh, rob je grijeha. 35 Rob ne boravi uvijek u kući, Sin, on, boravi u njoj uvijek. 36 Otada, ako je Sin taj koji vas oslobađa, vi ćete biti stvarno slobodni ljudi. 37 Vi ste potomci Abrahamovi, ja to znam; ali, budući da moja riječ ne prodire u vas, vi tražite kako ćete me pogubiti. 38 Ja, ja govorim ono što sam vidio kod Oca svog, dok vi, činite ono što ste čuli od vašeg oca! « 39 Oni uzvratiše: Naš otac, to je Abraham. « Isus im reče: » Ako ste vi djeca Abrahamova, činite dakle djela Abrahamova. 40 No, vi sada tražite kako mene usmrtiti, mene koji sam vam  rekao istinu koju sam čuo kod Boga: to Abraham ne činjaše. 41 Već, vi činite djela oca svog. « Oni mu odgovoriše: » Mi nismo rođeni u bludništvu! Mi imamo samo jednog oca, Boga! «  42 Isus im reče: » Da Bog bijaše vaš otac, vi biste me voljeli, jer od Boga sam ja došao i k njemu idem; ja nisam došao po svojoj vlastitoj volji, On je taj koji me je poslao. 43 Zašto vi ne razumijete moje govorenje? Jer, vi niste sposobni slušati moju riječ. 44 Vaš otac, to je *đavao, i imate u volji ostvarivati želje svojeg oca. Od samog početka on je prionuo usmrćenju čovjekovom; on se nikad nije držao u istini, jer nema istine u njemu. Kad propovijeda laž, on ju crpi svom vlastitom imutku, jer on je lažljivac i otac laži. 45 Što se tiče mene, zato  što vam govorim istinu vi mi ne vjerujete. 46 Tko će meni od vas dokazati grijeh? Ako vam govorim istinu, zašto mi ne vjerujete? 47 Onaj koji je od Boga sluša riječi Božje, i to je zato što niste od Boga što me vi ne slušate. « 48 *Židovi mu odgovoriše: » Nemamo li mi pravo kad kažemo da si ti jedan Samaritanac1 i jedan opsjednuti? « 49 Isus im se usprotivi: » Ne, ja nisam opsjednuti; već ja štujem Oca svog dok vi, vi mene obeščašćujete! 50 Ja, uostalom, ne tražim svoju slavu: ima Netko tko ju priskrbljuje i tko sudi. 51 Uistinu, uistinu, ja vam to kažem, ako netko vrši moju riječ, on nikad smrti vidjeti neće. « 52 Tad Židovi njemu rekoše: » Mi sada znamo da si ti jedan opsjednuti! Abraham je mrtav, i *proroci također, a ti, ti si upravo rekao: ako netko vrši moju riječ, on nikad smrti iskusiti neće. 53 Jesi li ti već od našeg oca Abrahama koji je mrtav? I proroci također, mrvi su! Za koga se ti dakle izdaješ? « 54 Isus im odgovori: » Da ja slavim sebe, moja slava ne bi ništa značila. Moj je Otac taj koji mene proslavlja, on za kojeg vi  tvrdite da je vaš Bog. 55 Vi njega niste upoznali, dok ja, ja njega poznajem. Da ja kažem da ga ne poznajem, ja bih, poput vas, bio jedan lažljivac; ali, ja njega poznajem i pazim njegovu riječ. 56 Abraham, vaš otac, oduševljavao se na pomisao da vidi moj *Dan: on ga je vidio i bio je ponesen od radosti. « 57 Na što, Židovi, njemu rekoše: » Ti nemaš čak ni 50 godina, a vidio si Abrahama! « 58 Isus im odgovori: » Uistinu, uistinu, ja vam to kažem, prije nego je Abraham bio, Ja Jesam. « 59 Tada, oni nakupiše kamenja da ga bacaju na njega, ali, Isus se skri i iziđe iz *templa. 

Evanđelje prema Ivanu