Judita (Šarić)/Glava 4.
1 Kad to čuše sinovi Izraelovi u zemlji Judinoj, prepadoše se veoma od njega.

2 Strah i trepet spopade ih, da ne bi učinio Jeruzalemu i hramu Gospodnjem ono, što je učinio drugim gradovima i hramovima njihovim.

3 I zato poslaše glasnike po svoj zemlji Samariji sve do Jeriha i opsjedoše sve visine gorske.

4 I mjesta svoja opasaše zidovima i pokupiše žito, da se spreme za boj.

5 I pisa svećenik Eliacim svima, koji su stanovali kraj Esdrelona, što je pred velikom ravnicom kod Dotaina, i svima drugima, kuda je bilo moguće prolaziti:

6 Neka opsjednu gorske klance, kuda se moglo doći u Jeruzalem, i neka postave stražu ondje, gdje je uzak put među planinama!

7 Sinovi Izraelovi učiniše, kako im je bio zapovjedio Eliacim, svećenik Gospodnji.

8 A sav je narod jednako vapio Gospodu i ponizivao se postom i molitvom — muževi i žene.

9 Svećenici se obukoše u pokorničke haljine, dadoše da se djeca bacaju ničice pred hramom Gospodnjim i pokriše žrtvenik Gospodnji crnim suknom.

10 Jednodušno su vapili Gospodu, Bogu Izraelovu, neka on ipak ne dopusti, da budu djeca njihova ugrabljena, žene njihove otete, gradovi njihovi razoreni, svetište njihovo oskvrnjeno i oni postanu podsmijeh poganima.

11 Onda je Eliacim, veliki svećenik Gospodnji, obišao sav narod Izraelov, govorio im i rekao:

12 »Znajte, Gospod će uslišiti molitvu vašu, ako ustrajete u postu i molitvi pred Gospodom!

13 Spomenite se Mojsija, sluge Gospodnjega, koji je Amalečane, što su se uzdali u jakost i moć svoju i u štitove svoje, u bojna kola svoja i u konjanike svoje, pobijedio u boju ne mačem, nego pobožnim vapajima u molitvi!

14 Tako će biti svima neprijateljima Izraelovim, ako ustrajete u onom, što započeste.«

15 Na takovu opomenu ustrajaše oni u molitvi Gospodu.

16 Pa i oni, koji su morali prinositi Gospodu žrtve paljenice, bili su obučeni u pokorničke haljine i s pepelom na glavi prinosili su žrtve Gospodu.

17 Iz svega srca vapili su svi Gospodu, da milostivo pogleda na narod svoj Izraela.

Judita (Šarić)