Evanđelje po Luki (Šarić)/Glava 11.
1 Jednoć se je molio na jednom mjestu. Kad je svršio, zamoli ga jedan od učenika njegovih: "Gospodine, uči nas moliti se, kao što je i Ivan učio učenike svoje moliti se." 

2 Tada im on reče: "Kad se molite, govorite: "Oče, neka se sveti ime tvoje! Neka dođe kraljevstvo tvoje! 

3 Kruh nas svagdanji daj nam danas! 

4 Oprosti nam grijehe naše; jer i mi opraštamo dužnicima svojim! I ne uvedi nas u napast!" 

5 Tada nastavi: "Jedan od vas ima prijatelja. K njemu on ode u ponoći; rekne mu: "Prijatelju, uzajmi mi kruha!" 

6 Došao mi je prijatelj moj s puta, i nemam mu što postaviti. 

7 A on mu iznutra odgovori: "Ne uznemiruj me! Već su vrata zatvorena, i djeca su moja s menom u postelji. Ne mogu ustati da ti dam. 

8 Kažem vam: "Ako i ne ustane, da mu dadne zato, što mu je prijatelj, ali zbog dosađivanja njegova ustat će i dat će mu, što treba. 

9 I ja vama kažem: "Molite, i dat će vam se; tražite, i naći ćete; kucajte, i otvorit će vam se. 

10 Jer svaki, koji moli, prima; tko traži, nalazi; tko kuca, otvara mu se. 

11 Ako jedan od vas zamoli oca svojega za kruh, dadne li mu možda onda kamen? I ako zamoli ribu, dadne li mu mjesto ribe zmiju? 

12 Ili ako zamoli jaje, dadne li mu onda skorpije? 

13 Kad dakle vi, koji ste zli, znate djeci svojoj davati dobre dare, koliko će više Otac nebeski dati Duha Svetoga onima, koji ga mole za to!" 

14 On istjera đavla, koji je bio nijem. Kad je bio davao izašao, mogao je nijemi govoriti. Svijet se je tomu divio. 

15 A neki od njih rekoše: "Izgoni zle duhove samo po Beelzebubu, poglavici zlih duhova. 

16 Drugi su ga kušali i tražili od njega znak s neba. 

17 A on je prozreo pomisli njihove i rekao im: "Svako kraljevstvo, koje je samo u sebi nesložno, raspadne se, i kuća se sruši na drugu. 

18 I ako je sotona nesložan sam sobom, kako da postoji kraljevstvo njegovo? Jer kažete, da ja po Beelzebubu izgonim đavle. 

19 Ako ja po Beelzebubu izgonim đavle, po kojemu ih onda izgone sinovi vaši? Zato će vam oni biti suci. 

20 A ako ja prstom Božjim izgonim đavle, onda je stim došlo k vama kraljevstvo Božje. 

21 Ako jaki naoružan čuva svoj dvor, onda je imanje njegovo u sigurnosti. 

22 Ako li ga jači napadne i nadvlada ga, onda mu uzme oružje, u koje se je uzdao, i razdijeli što je zaplijenio, 

23 Tko nije s menom, proti meni je; tko ne skuplja s menom, rasipa. 

24 Kad nečisti duh izađe iz čovjeka, luta kroz puste goleti i traži sobi počivalište. Ne nađe li ga, rekne: "Vratit ću se u kuću svoju, iz koje sam izašao. 

25 I dođe i nade je lijepo pometenu i ukrašenu. 

26 Tada otide i dovede još sedam drugih duhova, koji su gori od njega. Oni uđu i nastane se ondje. I potonje takvu čovjeku bude gore od prvoga." 

27 Dok je tako govorio, povika mu jedra žena iz naroda: "Blagoslovljena utroba, Koja te je nosila, i prsa, koja su te dojila!" 

28 A on reče: "Jest, Blagoslovljeni oni, koji slušaju riječ Božju i drže je!" 

29 Kad se je mnoštvo naroda skupljalo, reče: "Rod je ovaj zao rod. Traži znak, ali mu se neće dati drugi znak osim znaka Jone. 

30 Kao što je naime Jona postao znak Ninivljanima, tako će i Sin čovječji biti rodu ovome. 

31 Kraljica juga dignut će se na sudu s ljudima roda ovoga i osudit će ih, jer je došla s kraja svijeta, da sluša mudrost Salomonovu, a ovdje je više nego Salomon! 

32 Ninivljani dignut će se na sudu s rodom ovim i osudit će ga, jer su se obratili na propovijedanje Jonino, a ovdje je više nego Jona! 

33 Nitko ne zapali svjetiljke i ne meće je u kut ili pod sud. Nego je meće na svijećnjak, da svi, koji ulaze, vide svjetlo. 

34 Oko je tvoje svjetiljka tijelu tvojemu. Je li oko tvoje zdravo, sve tijelo tvoje ima svjetlo. A je li bolesno, tijelo je troje u tami. 

35 Pripazi dakle, da svjetlo u tebi ne bude tama! 

36 Ako je sve tijelo tvoje svjetlo i ni jedan dio nije u tami, onda je sve posve svjetlo, kao kad te svjetiljka obasjava svojim sjajem." 

37 Dok je još govorio, zamoli ga neki farizej, da objeduje u njega. Ode tamo i sjede za stol. 

38 Kad vidje farizej, da se on ne opra prije objeda, začudi se. 

39 Tada mu reče Gospodin: "Vi farizeji držite čašu i zdjelu izvana čistu, a iznutra ste puni grabežljivosti i nepravednosti, 

40 Bezumni, nije li onaj, koji je stvorio vanjštinu, stvorio i nutrinu '? 

41 Dajte radije ono, što je unutra, kao milostinju, onda vam je sve čisto. 

42 Ali teško vama, farizeji! Vi dajete desetinu od metvice, od rutvice i od svakoga povrća, a ne marite za pravdu i ljubav Božju. Jedno treba činiti, a drugo ne propustiti. 

43 Teško vama, farizeji! Vi volite počasno mjesto u sinagogama i hoćete da vas pozdravljaju na javnim mjestima. 

44 Teško vama, vi ste kao grobovi, što se ne raspoznaju, preko kojih se ide, a da se ne zna!" 

45 Neki zakonoznanac odgovori mu: "Učitelju, tim riječima sramotiš i nas." 

46 Tada on reče: "Teško i vama, zakonoznanci! Vi tovarite na ljude bremena preteška za nošenje, a sami se prstom ne dotaknete tih bremena. 

47 Teško vama! Vi gradite nadgrobne spomenike prorocima, a vaši su ih oci poubijali. 

48 Tako svjedočite i odobravate djela otaca svojih. Oni ih poubijaše, a vi im podižete spomenike. 

49 Zato i reče mudrost Božja: "Poslat ću im proroke i vjesnike; od njih će jedne pobiti druge progoniti. 

50 Tako će se na ovom rodu osvetiti krv svih proroka, što je bila prolivena od postanja svijeta: " 

51 Od krvi Abelove počevši do krvi Zaharijine, koji je bio smaknut među žrtvenikom i hramom. Da, kažem vam: "Osvetit će se na ovom rodu! 

52 Teško vama, zakonoznanci! Vi oduzeste ključ spoznanja. Sami ne uđoste, a spriječiste onima, koji htjedoše ući." 

53 Kad je on odanle odlazio, navališe na njega žestoko književnici i farizeji i obasuše ga svakojakim pitanjima. 

54 Pritom su vrebali na njega, da uhvate koju izjavu iz usta njegovih, pa da ga onda mognu optužiti. 

Evanđelje po Luki (Šarić)