Bog je savršen i nepojmljiv


Bog je savršen i nepojmljiv 
	
		
	11 1 	Tad Sofar iz Naama uze riječ
		i reče:
	2	Jedan takav izljev riječi hoće li
		ostati bez odgovora? 
		Hoće li govorljiv čovjek imati
		pravo? 
	3	Tvoja razmetanja ostavljaju ljude 
		razjapljenih usta,
		ti se rugaš, a da se i ne postidiš.
	4	I usudio si se reći: » Moja znanost
		je besprijekorna,
		i ja sam *čist u tvojim očima!«
	5	Ah! kad bi Bog samo pritekao,
		kad bi otvorio usne za govoriti
		tebi,
	6	kad bi te poučio tajnama
		mudrosti
		 jer oni smućuju razumijevanje 
		tad bi ti znao da je Bog zaboravio
		jedan dio tvojih zločina.
			
	7	Kaniš li ti ispitati dubinu
		Božju,
		ispitati savršenost Moćnoga? 
	8	Ona je visoka kao nebesa
		- što ti možeš učiniti tu?
		Izdubljenija nego pakao1 
		 što bi ti tu mogao? «
	9	Više od zemlje ona se
		proteže,
		i šira je od mora.
	10 	Ako li nasrne, zatvori i 	
		sazovi sud, tko će biti protiv? 
	11 	Jer on poznaje počinitelje laži,	
		on razlikuje zlodjela  bez napiranja
		pažnje;
	12 	dok preopterećen čovjek 	
		gubi rasu? ivanje
		dok svaki čovjek, od svog rođenja, 
		divlje magare.
		
	13 	Ti, kad budeš učvrstio svoje 	
		mnijenje, kad budeš ispružio 
		 prema njemu dlanove svojih ruku,
	14 	bude li bilo zlodjela u tvojim	
		rukama, baci ih daleko,
		i nek nastranost ne stanuje pod
		šatorom tvojim.
	15 	Tada, ti ćeš uzdignuti čelo bez mrlje;	
		očišćen od zgure, ti se više nećeš
		plašiti.
	16	 Jer, ti više nećeš misliti na svoju	
		muku,
		ti ćeš je se sjećati kao  protekle
		vode.
	17	 Život će se uzdići, blistaviji od	
		podneva,
		tama će postati jedna zora.
	18 	Ti ćeš biti siguran da postoji jedna	
		nada;
		čak i ako si izgubio obraz, ti ćeš	
		spavati u miru.
	19	 U tvom spokoju nitko se neće usuditi	
		uznemiravati te
		i mnogi će ti pomilovati lice1.
	20 	Što se opakih tiče, njihove će se	
		oči istrošiti
		i  zaklon njima će manjkati.
		Njihovo ufanje, bit će da ispuste 
		

Job