Što tebi za rados da moju vidiš prit
Što tebi za rados da moju vidiš prit
   na svrhu sad mlados ka za te gre umrit?
jer da znam da nać mož u tomu koju slas
   ali pak takođ još njekoji vični glas,
sam bih se ja ubil, da vidiš ti, kruno,
   neka znaš jer ljubil tebe sam napuno.
Ma pokli t', sunačce, ni koris moja smrt,
   ne daj me srdačce ljuvenoj želji strt;
vazmi me za roba, ako me slugu neć,
   u svako ja doba da se tvoj mogu reć;
neka se dovika ovaj rič govori:
   "Gledajte človika ki se sam rob stvori."
Da još smrt dostaju, krunice vesela,
   na mlados tač moju ne bi gniv vazela;
odkli se tvoj daju i kad smrt od tebe
   i život gledaju, ne prim' grih vrh sebe.

Hrvatsko 16. stoljeće