Zavjesa
ZAVJESA

Srčana je bolest slika i prilika samog našeg života: teče u potpunoj tmini i mi ne znamo dan kraja: može biti ovdje, na pragu, a može biti, još je daleko, daleko.

Kada u tebi raste strašni tumor – moguće je, ako se ne obmanjuješ, izračunati neumoljivi rok. No pri srčano si bolesti na podmukao način zdrav, nisi okovan smrtnom kaznom, dapače, kao da ti ništa i nije.

Blagoslovljeno neznanje. To je milosrdni dar.

A u akutnom je stadiju srčana bolest poput čekanja u ćeliji osuđenika na smrt. Svaku večer čekaš, ne čuju li se to koraci? to dolaze po mene? Zato je svako jutro takvo blago! Kakvo olakšanje: evo mi je još jedan cio dan darovao Gospod. Koliko, koliko je moguće proživjeti i učiniti u samo jednom jedinom danu!

Ruska književnost
20. stoljeće
Proza
Novela