Prvo viđenje: konji


Prvo viđenje: konji 
		
			
		7 24. jedanaestog mjeseca - mjeseca Ševata -, druge godine vladavine Dariusa1, riječ GOSPODOVA bi upućena Zahariju, sinu Berekijevu, sinu Idovljevu ovim riječima:	
		8 Ja sam ove noći imao jedno viđenje: bijaše to jedan čovjek koji je jahao riđog konja; on je stajao među mirtama u dubini1, i iza njega bijaše riđih konja, riđana i bijelaca. 9 Ja mu zaiskah: ” Što predstavljaju oni, moj Gospodine?“ Tad *anđeo koji govoraše meni odgovori: ”Ja ću ti pokazati što oni predstavljaju.“ 10 I čovjek koji je stajao među mirtama uplete se govoreći: ” To su oni koje je GOSPOD poslao prijeći zemlju.“ 11 Tada se oni2 obratiše anđelu GOSPODOVOM koji se držaše među mirtama i rekoše mu:  ”Mi smo prošli svu zemlju i evo kako je sva zemlja u spokoju i počinku. “	
		12 Anđeo GOSPODOV tada reče:” GOSPODE, svemogući sve do kada kasnit ćeš ti smilovati se Jeruzalemu i gradovima Jude protiv kojih si razljućen već 70 godina3 ?“ 13 Tada anđelu koji mi govoraše  GOSPOD dade jedan ohrabrujući odgovor, jedan utješni odgovor.	

Zaharije