Pavlova poslanica Hebrejima (Šarić)/Glava 6.
1 Zato da, ostavimo počela Kristove nauke, i da se damo na savršenstvo; da ne postavljamo opet temelja odvraćanjem od mrtvih djela, i vjerom u Boga; 

2 Naukom o krštenju, i polaganju ruku, i uskrsnuću od mrtvih, i sudu vječnom. 

3 I ovo ćemo učiniti, ako Bog dopusti. 

4 Jer nije moguće one, koji su jednom prosvijetljeni, i okusili dara nebeskoga, i postali dionici Duha Svetoga, 

5 i okusili dobru riječ Božju, i sile budućega svijeta, 

6 pa su ipak otpali, opet obnoviti na pokajanje, jer sami sebi nanovo propinju i ruže Sina Božjega. 

7 Jer zemlja, koja pije dažd, što često na nju pada; i koja rađa povrće korisno onima, koji je obrađuju, prima blagoslov od Boga; 

8 a koja iznosi trnje i draču, nepotrebna je i blizu je prokletstvu, i ona se najposlije spali. 

9 Ali od vas, ljubljeni, nadamo se boljemu i što je blizu spasenju, ako i govorimo tako. 

10 Jer Bog nije nepravedan, da zaboravi djelo vaše i ljubav, koju pokazaste u ime njegovo, posluživši svetima i služeći. 

11 Ali želimo, da svaki vas pokaže istu revnost, da se ispuni nada do kraja, 

12 Da ne budete tromi, nego nasljedovatelji onih, koji vjerom i strpljivošću baštine obećanja. 

13 Jer kad je Bog Abrahamu obećao nemajući nikoga većega, da se njim zakune, zakle se sam sobom, 

14 Govoreći: "Zaista, obilno ću te blagosloviti i silno ću te umnožiti." 

15 I tako strpljivo čekajući dobi obećanje. 

16 Jer se ljudi većim kunu, i svakoj njihovoj prepirci svršetak je zakletva za potvrđenje. 

17 Zato i Bog, kad je htio baštinicima obećanja pokazati nepokolebljivost svoje odluke, posluži se zakletvom, 

18 Da bi u dvjema nepokolebljivim stvarima, u kojima Bogu nije moguće prevariti, imali jaku utjehu mi, koji smo pribjegli, da se uhvatimo za nadu, koja nam je dana, 

19 Koju imamo kao sigurno i tvrdo sidro duše, koje ulazi u unutrašnjost iza zavjese 

20 Kamo Isus uđe kao preteča za nas, postavši veliki svećenik dovijeka po redu Melkizedekovu. 

Pavlova poslanica Hebrejima (Šarić)