Kad ta vil ugleda gdi gredu ja hrlo
Kad ta vil ugleda gdi gredu ja hrlo,
   slađi bi od meda obraz nje i grlo.
A sve toj, mnju, stvori, zašto ja one dni
   postal bih na dvori, koja stvar drazih ckni,
tere još čini tja nikomu tuj rijeti:
   "Mogla bih dosle ja, neka znaš, umrijeti!"
Ah, što mi bi drago, da svak zna, ovo čut,
   od svita jer blago mnjah da je u moj skut.

Hrvatsko 16. stoljeće