Moj tanče ljuveni, velmi te ja molju
Moj tanče ljuveni, velmi te ja molju,
   ne zamir', čuj, meni, ako se oholju,
   pače se čud' mlados ka sliša sej pjesni
   ako sad za rados život moj ne bijesni.
Zač viđu međ nami gospođu moju ja
   ka nad svim vilami jakino sunce sja;
   toliku ima čes u svojoj mladosti
   da slove nje ures vas rajskom sladosti.
Ako smim reći toj, između svih sluga
   ona je život moj obrala za druga;
   ne da mi da služu, nu hoće služiti,
   zatoj ja ne tužu ni mišlju tužiti.
I možem još reći: blaženi ljuven stril,
   pokoli doteći mogu ja u nje kril,
   pokoli u družbu mogu se zgodit njoj
   koja mi za službu darova obraz svoj.

Hrvatsko 16. stoljeće