Otvaranje prvih šest pečata


Otvaranje prvih šest pečata 

6 1 Tad vidjeh:
Kad janje otvori prvi od sedam 
pečata, ja začuh prvu od četiri 
životinje povikati snažnim 
glasom grmljavine:
Dođi!
2   I ja vidjeh: bijaše to jedan
bijeli konj.
Onaj koji ga jahaše držaše
jedan luk.
Jedna kruna njemu bijaše dana,
i on on pođa kao pobjednik
za pobijediti.
3   Kad otvori drugi pečat,
ja začuh drugu životinju
povikati:
Dođi!
4   Tad iskrsnu jedan drugi konj,
vatrenocrven.
Onome koji ga jahaše bi dana 
vlast
uništiti mir na zemlji da se ubija,
i bi mu dan jedan veliki mač.
5   Kad on otvori treći pečat,
ja začuh treći životinju povikati:
Dođi!
I vidjeh: bijaše to jedan crni konj.
Onaj koji ga jahaše držaše
jednu vagu u ruci.
6   I ja začuh kao jedan glas,
u sred četiriju životinja, 
koji kazivaše:
Jedna *mjera žita za denar1 ,
i tri mjere  ječma za denar,
što se tiče ulja i vina, ne diraj
u to.
7   Kad on otvori četvrti pečat,
ja začuh četvrtu životinju
povikati: Dođi!
8   I vidjeh: bijaše to konj 
sur.
Onaj koji ga jahaše, naziva se
» smrt « i *Had ga slijediše.
Bi im dana vlast nad četvrtinom
zemlje,
za ubijati mačem, glađu,
smrću i zvijerima zemaljskim. 
9   Kad on otvori peti pečat,
ja vidjeh pod *oltarom duše
onih koji bijahu žrtvovani zbog 
riječi 
Božje i svjedočenja kojeg su 
bijahu
dali.
10 Oni vikahu snažnim glasom:
Do kad, gospodaru, *sveti i
istiniti,
kasnit ćeš ti činiti pravdu,
i osvetiti našu *krv nad  
stanovnicima
zemlje?
11 Tad on njima dade svakome po 
bijelu haljinu,
i reče im da se strpe 
još malo,
sve dok ne bude upotpunjen broj
njihovih drugova iz službe i 
njihove braće,
koji trebaju biti usmrćeni
kao i oni.
12 I ja vidjeh:
Kad on otvori šesti pečat,
nastade jedan žestoki potres
zeamljski.
Sunce postade crno kao
što je tkanina od strune,
a mjesec sav kao od krvi.
13 Zvijezde padoše s neba
na zemlju,
kao zeleno voće sa smokvinog
stabla
uzdrmanog olujom.
14 Nebo se povuče kao knjiga
koju uvijaju1,
sve planine i svi otoci
biše pokrenuti.
15 Kraljevi zemaljski, velikaši,
vojskovođe,
bogataši i moćnici,
svi, robovi, i slobodni ljudi,
sakriše se u pećine
i stijene planinske.
16 Oni govoriše planinama
i stijenama:
Padnite na nas i skrijte
nas daleko od lica onoga
koji sjedi na prijestolju,
i daleko od gnjeva 
jaganjčeva!
17 Jer, došao je veliki *dan njihove 
srdžbe,
i tko može opstati?

Otkrivenje Ivanovo