Razbludna mâ vila celiva i mili
Razbludna mâ vila celiva i mili
   sred draga nje krila djetečce ke cvili,
a za me, jaoh, vaje i za me sve boli
   ništa se ne haje, ništa se ne boli.
Neće on da pristane čijem mâ ga tješi vil,
   a tijem bi me rane sama ona ozdravil'.
Suze mu otire nje celov medeni,
   mâ mlados umire čim branjen jes meni.
Cvilimo, eto, oba s vesele nje dike,
   on rana u doba, ja tužan uvike.
Nu iste darove ne primam jer uze
   on sebi celove, a meni da suze.

Ivan Bunić Vučić

sr:Razbludna mâ vila celiva i mili