Prva knjiga o kraljevima (Šarić)/Glava 11.
1Kralj Salomon ljubio je uz kćer faraonovu mnoge žene tuđinke: Moapke, Amonke, Edomke, Sidonke i Hitejke, 

2 Dakle od naroda, za koje je bio Gospod zapovjedio sinovima Izraelovim: "Ne upuštajte se s njima, i oni ne smiju općiti s vama. Inače oni će posve sigurno zanijeti srca vaša za svojim bogovima." Za njih prionu Salomon ljubeći ih. 

3 I imao je sedam stotina žena kraljica i tri stotine inoča. I žene njegove zavedoše ga. 

4 Kad je bio ostario Salomon, žene njegove zanesoše mu srce za drugim bogovima. Srce njegovo nije više nepodijeljeno pripadalo Gospodu, Bogu njegovu, kao srce njegova oca Davida. 

5 I Salomon je štovao aštartu, boginju Sidonaca, i Milkomu, grdobu Amonaca. 

6 Salomon je činio, što se nije dopadalo Gospodu, i nije hodio za Gospodom do kraja kao njegov otac David. 

7 Tada sagradi Salomon žrtvenu visinu za Kemoša, grdobu Moabaca, na gori, istočno od Jerusalema, i isto tako za Moleka, grdobu Amonaca. 

8 Isto učini za sve svoje žene tuđinke, koje su prinosile bogovima svojim kad i žrtve zaklanice. 

9 I Gospod se razgnjevi na Salomona, jer on odvrati srce svoje od Gospoda, Boga Izraelova, koji mu se bio javio dva puta 

10 I bio mu je zapovjedio, da ne štuje drugih bogova. Ali on nije držao, što mu je bio Gospod zapovjedio. 

11 Zato dade Gospod reći Salomonu: "Jer tako stoji s tobom, da nijesi držao saveza mojega i uredaba, što sam ti ih naložio, zato ću otrgnuti od tebe kraljevstvo i dati ga slugi tvojemu. 

12 Ali neću to još učiniti za života tvojega radi tvojega oca Davida. Tek sinu tvojemu oduzet ću ga. 

13 Ipak neću od njega otrgnuti svega kraljevstva. Jedno ću pleme dati sinu tvojemu radi Davida, sluge mojega, i radi Jerusalema, što sam ga izabrao." 

14 I dade Gospod podići Salomonu protivnika u Edomu Hadada iz kraljevske porodice u Edomu. 

15 Tada, kada je David tukao Edomca, i vojskovođa Joab otišao da pokopa pobijene, i sve muške za oružje sposobne u Edomu dao poubijati 

16 - Jer je Joab proboravio tamo šest mjeseci sa svim Izraelom, dok nije istrijebio sve muške za oružje sposobne u Edomu - , 

17 Tada uteče Hadad s nekoliko Edomaca, koji su bili sluge ocu njegovu, i ode u Egipat. Hadad je bio tada još malen dječak. 

18 Otidoše iz Midjana i dođoše u Paran. Iz Parana uzeše ljude sa sobom i dođoše u Egipat k faraonu, kralju egipatskomu. Ovaj mu dade kuću i odredi mu hranu. Dade mu i zemlje. 

19 Hadad nađe veliku milost u faraona, tako da mu dade sestru svoje žene Tafnese za ženu. 

20 Sestra Tafnesina rodi mu sina njegova Genubata. Tafnesa mu dade u palači faraonovoj prvi odgoj. Tako ostade Genubat u palači faraonovoj među djecom faraonovom. 

21 A kad Hadad u Egiptu doču, da je David počinuo kod otaca svojih i da je mrtav vojskovođa Joab, zamoli Hadad faraona: "Pusti me da idem u svoju zemlju!" 

22 Faraon ga upita: "A manjka li ti što kod mene, te hoćeš da ideš u svoju zemlju?" On odgovori: "Ništa! Ali me pusti da idem!" 

23 Tada mu podiže Bog kao protivnika Rezona, sina Eliadova, koji je bio pobjegao iz okoline svojega gospodara Hadadezera, kralja sobskoga. 

24 Ovaj skupi ljude oko sebe i posta vođa četi, tada kad David počini krvoproliće među njima. Oni otidoše tada u Damask, ostadoše tamo, i vladali su u Damasku. 

25 On je bio protivnik Izraelov, dokle je god živio Salomon. Osim zla, što ga je spremio Hadad, mrzio je i on Izraela, dokle je god bio kralj nad Sirijom. 

26 I Jeroboam, sin Nebatov, Efraimej iz Serede - njegova se mati zvala Serua i bila je udovica - činovnik Salomonov, pobuni se proti kralju. 

27 Uzrok, zašto se podiže na kralja, bio je ovaj: Salomon sagradi Milo i poravna jamu u gradu Davida, oca svojega. 

28 Ovaj Jeroboam bio je valjan čovjek, i kad vidje Salomon, da se je mladi čovjek pokazao vješt u poslu, postavi ga nadzornikom nad svim rabotnim radnjama kuće Josipove. 

29 Tada se dogodi, da Jeroboam ode iz Jerusalema i na putu ga susrete prorok Ahija iz Šila. Ovaj je upravo imao nov plašt na sebi. Obojica su bili sami u polju. 

30 Tada uze Ahija novi plašt, što ga je imao na sebi, razdera ga na dvanaest komada 

31 I reče Jeroboamu. "Uzmi sebi deset komada, jer ovako veli Gospod, Bog Izraelov: Evo, istrgnut ću iz ruke Salomonove kraljevstvo i tebi ću dati deset plemena. 

32 Samo će jedno pleme on zadržati radi mojega sluge Davida i radi Jerusalema, grada, koji izabrah između svih plemena Izraelovih. 

33 Jer ostaviše mene i pokloniše se aštarti, boginji Sidonaca, Kemošu, bogu Moabaca, i Milkomu, bogu Amonaca, nijesu hodili putovima mojim, nijesu činili, što je meni po volji, i nijesu držali mojih uredaba i zapovijedi, kao što je to činio njegov otac David. 

34 Ali neću mu oduzeti svega kraljevstva, nego ću ga ostaviti neka vlada, dokle je god živ, radi mojega sluge Davida, kojega izabrah, i koji je držao moje zapovijedi i zakon. 

35 Ali ću njegovu sinu uzeti kraljevstvo i tebi ga dati, naime deset plemena. 

36 Jedno jedino pleme sinu ću njegovu dati, da bude svjetiljka mojemu slugi Davidu vazda preda mnom u Jerusalemu, gradu, koji izabrah sebi, da u njemu stanuje ime moje. 

37 A tebe ću uzeti: ti ćeš vladati nad svim, što ti duša želi, i bit ćeš kralj nad Izraelom. 

38 Ako saslušaš u svemu, što ti zapovjedim, i uzideš mojim putovima i učiniš, što je meni po volji držeći moj zakon i zapovijedi, kao što je to činio moj sluga David, bit ću ja s tobom i sagradit ću ti kuću, tako tvrdo, kao što sam sagradio Davidu, i dat ću ti Izraela. 

39 U tu svrhu ponižavat ću potomke Davidove, ali ne za sva vremena." 

40 Jer je Salomon tražio da ubije Jeroboama, podiže se Jeroboam i pobježe u Egipat k Šišaku, kralju egipatskom. Ostade u Egiptu do smrti Salomonove. 

41 Ostala Povijest Salomonova i sve, što je činio, i mudrost njegova, to je zapisano u knjizi povijesti Salomonove. 

42 A vladao je Salomon u Jerusalemu nad svim Izraelom četrdeset godina. 

43 Tada počinu Salomon kod otaca svojih. Pokopaše ga u gradu Davida, oca njegova. Na mjesto njega postade kralj njegov sin Roboam. 

Prva knjiga o kraljevima (Šarić)