Tobias polazi u Mediju s Rafaelom


Tobias polazi u Mediju s Rafaelom 
	
		
	5 1 Tada Tobias odgovori svom ocu Tobitu: ” Ja ću učiniti, oče, sve to što si mi ti zapovjedio. 2 Ali kako ću ja moći preuzeti taj 
		
	novac, kad ni on mene ni ja njega ne poznajemđ Koji znak njemu dati da bi me prepoznao, da mi ukaže povjerenje i dadne mi srebrođ I 	
		
	potom, ja ne poznajem putove za otići u Mediju3 !“ 3 Tobit tad odgovori svom sinu Tobiasu: ” On mi je potpisao jedan spis, ja sam ga 	
		
	supotpisao, ja sam ga podijelio na dvoje da bi ga mi imali svaki jednu polovicu a ja sam stavio njegov  sa srebrom. I evo sada dvadeset godina kako sam stavio taj novac u pohranu! Sada, dijete moje, potraži nekoga sigurnog da te prati; mi ćemo mu isplatiti jednu plaću sve do povratka. Idi dakle preuzeti taj novac kod Gabaela.“	
	4 Tobias iziđe u potragu za nekim tko bi ga mogao pratiti u Mediju i koji bi  dobro poznavao put. Vani, on nađe *anđela Rafaela 
		
	osovljenog pred njim ali on ne posumnja da bi to bio jedan anđeo Božji. 5 On mu reče: ” Odakle si ti, prijateljuđ“ Anđeo njemu odgovori: ” 	
		
	Ja sam jedan sin Izraelov1, jedan od tvoje braće, i došao sam ovdje da bih radio.“ Tobias mu reče: ” Poznaješ li ti put za Medijuđ“ 6 Anđeo 	
		
	mu odgovori: ” Da, ja sam bivao često ondje, ja poznajem sve putove napamet. Dosta puta sam išao u Mediju i stanovao kod Gabaela, 	
		
	našeg brata, koji stanuje u Raguesu u Mediji. Ima dva dana uobičajenog hoda od Ektabana do Raguesa2, jer to su dva grada smještena u  	
		
	planini.“ 7 Tobias mu reče: ”Čekaj me, prijatelju, toliko vremena da ja odem obavijestiti svog oca, jer ja imam potrebu da ti dođeš sa mnom, 	
		
	ja ću ti isplatiti tvoju plaću.“ 8 Onaj drugi mu reče: ”Dobro, ja ostajem ovdje, samo ne kasni.“ 	
	9 Tobias se vrati obavijestiti svog oca Tobita i reče mu: ” Evo, ja sam našao nekoga; on je od naše braće, sinova Izraelovih.“ 
		
	Tobit mu reče: ” Pozovi ga k meni, da ja saznam  iz kojeg klana i iz kojeg plemena on jest i da li se može pouzdati u njega za tebe pratiti, dijete moje.“ 10 Tobias iziđe pozvati ga i reče mu: ” Prijatelju, moj te otac zove.“	
	Anđeo uđe u kuću i Tobit ga prvi pozdravi. Drugi odgovori: ” Ja ti želim sreće u izobilju.“ Tobit uzvrati: ”Koju sreću mogu ja još 
		
	imatiđ Ja sam jedan čovjek lišen vida, ja ne vidim više svjetlost s neba, već ja počivam u tminama kao mrtvi koji ne promatraju više 	
		
	svjetlosti. Živući, ja stanujem među mrtvima; ja čujem glas ljudi, ali ja njih ne vidim.“ Anđeo mu reče: ” Smjelo, Bog neće zakasniti iscijeliti 	
		
	tebe, hrabro. Tobit mu reče: ” Moj sin Tobias ima namjeru ići u Mediju. Možeš li ga ti pratiti i poslužiti vodičemđ Ja ću ti platiti tvoju plaću, 	
		
	brate1.“ On mu reče: ” Ja sam u primjeren za  pratiti ga,  ja poznajem sve putove, ja sam često išao u Mediju, ja sam joj prokrstario sve 	
		
	ravnice i planinei ja joj znam sve putove.“ 11 Tobit mu reče: ”Brate, iz koje si ti obitelji i iz kojeg plemenađ Priopći mi to, brate.“ 12 Drugi 	
		
	reče: ”Što ti je važno moje plemeđ“ Tobit mu reče: ” Ja hoću znati istinski, brate, čiji si ti sin i koje je tvoje ime.“ 13 On mu odgovori: ” Ja 	
		
	sam Azarias, sin Ananiasa Velikog, jednog od tvoje braće.“ Tobit mu reče: ”Budi dobrodošao, brate. Ne ljuti se na mene, brate, s toga što 	
		
	sam htio saznati istinu o tvojoj obitelji. Ispostavlja se da si ti jedan brat i da si izvrsnog podrijetla. Ja poznajem dobro Ananiasa i Natana, dva sina Someliasa Velikog. Oni dolaziše 	
		
	sa mnom u Jeruzalem i klanjahu sa mnom. Oni nisu skrenuli s pravog puta1. Tvoja su braća   ljudi dobra, ti si od dobre loze. Ja ti želim 	
		
	dobar dan.“	
	15 I on produži: ” Ja ti dajem jednu plaću od jedne drahme2 dnevno i, ono što se tiče tvojih potreba, ista stvar kao i za mog sina. 
		
	16 Prati dakle mog sina, i ja ću dodati još nešto tvojoj plaći.“ 17 Anđeo reče: ” Da, ja ću ga pratiti, ne boj se ništa. Sve će se dobro svršiti 	
		
	za nas u našem odlaskukao i našem povratku k tebi, jer cesta je sigurna.“ Tobit mu reče: ” Budi blagoslovljen, brate3.“ Potom on pozva 	
		
	sina i reče mu: ” Dijete moje, pripremi ono što ti treba za putovanje i pođi s bratom tvojim. Nek' Bog koji je u nebu vas ima u zaštiti svojoj 	
		
	ondje i nek' vas vrati žive i zdrave k meni! I nek' anđeo njegov putuje s vama za čuvati vas, dijete moje!“	
	Tobias iziđe za krnuti na put, on zagrli svog oca i svoju majku, a Tobit mu reče: ” Sretan put!“ 18 Njegova majka poče plakati i 
		
	reče Tobitu: ” Zašto si poslao na put moje dijeteđ Nije li on štap u našoj ruci4, on koji ide tamoamo   pred namađ 19  Nek' se novac ne 	
		
	dodaje novcu, već nek se računa bezvrijednim u odnosu na naše dijete1. 20 Vrsta života koju nam je Gospod dao dobro nam dostaje.“ 21 Ali on njoj reče: ” Ne muči sebe: sve će se dobro završiti za naše dijete u njegovom odlasku kao i u njegovompovratku k nama, i tvoje će oči vidjeti  dan kad će se on vratiti k nama živ i zdrav. 22 Ne muči sebe, prestani strahovati za njih, sestro moja2: jedan dobri anđeo pratit će njega, njegovo će putovanje uspjeti i on će se vratiti živ i zdrav.“ 23 I ona prestade plakati.	

Tobit