Eli i Obadijahu


Eli i Obadijahu 

18 1 Brojni dani prođoše i riječ Božja bi upućena Eliju, treće godine3:      ” Pođi, pokaži se Akhabu; ja ću dati kišu na površinu zemlje.  “ 2 Eli ode pokazati se Akhabu. Glad je pustošila tada u Samariji.  3 Akhab pozva Obadijahua koji bijaše upravitelj palače:     No Obadijahu se jako bojaše GOSPODA; 4 tako, kad Jezabel bijaše pobila *proroke GOSPODOVE, Obadijahu bijaše uzeo stotinu proroka i sakrio ih po pedeset u dvije pećine  i snabdjevao ih kruhom i vodom .  5 Akhab reče Obadijahu:    ” Idi po zemlji, k svim izvorima vode, u sve klance:    možda ćeš nam naći trave pa ćemo moći održati na životu konje i mule i ne budemo morali poklati jedan dio stoke.  “ 6 Oni si razdijeliše zemlju za prokrstariti.  Akhab pođe sam jednim putem, a Obadijahu pođe sam drugim putem.  7 Dok Obadijahu bijaše na putu, Eli mu dođe u susret.  Obadijahu ga prepozna; on se baci licem prema zemlji i reče:    ” Jesi li to zaista ti, moj gospodaru Eli? “ 8 On mu odgovori:    ” Ja sam to! Idi reći svom  gospodaru:    Evo Elija! “ 9 Obadijahu reče:    ” što sam zgrješio da ti izručiš svog slugu u ruke Akhabu  i da me on pogubi? 10 živ GOSPOD, Tvoj Bog, nema naroda ni kraljevstva kamo moj gospodar Akhab nije poslao tražiti te; kad su mu govorili:    On nije ovdje, on zaklinjaše to kraljevstvo i taj narod da te ne bijahu našli.  11 A sada:    idi reći svom gospodaru:    Evo Elija! 12 Ali, čim te ja budem napustio, duh GOSPODOV odnijet će te ne znam kamo; a ja ću ići upozoriti Akhaba koji te neće naći i tada će me on ubiti.  Ipak tvoj sluga boji se GOSPODA od mladosti svoje.  13  Nisu li izvijestili mog gospodara što sam ja učinio kad Jezabel ubijaše proroke GOSPODOVE? Ja sam sakrio stotinu proroka, po pedeset u dvije pećine i snabdjevao ih kruhom i vodom.  14 A sada ti mi kažeš:    ” Idi reći svom gospodaru:    Evo Elija!®Ali on će me ubiti! “ 15 Eli reče:    ” živ GOSPOD, svemogući, u čijoj sam službi, danas isto, ja ću se pokazati Akhabu.  “

Prva knjiga kraljeva