Javna izjava Hrvatskoga svjetskog kongresa o hajci i kazni Joeu Šimuniću
Nepotrebna hajka i nepravedna kazna ja Joea Šimunića

Prigodom hajke i kazne hrvatskom reprezentativcu Joeu Šimuniću, rođenom i odgojenom među  3,5-4 milijuna Hrvata i njihovih potomaka u izvadomovinstvu te zbog sličnih povremenih nesporazuma, a nakon sabiranja reakcija s raznih strana u HSK, smatramo da je nepotrebna ta hajka na njega i nepravedna izrečena mu kazna. Sama policija je izjavila da nema kaznenog djela,  Županijski sud u Zagrebu je 2009. u presudi rekao isto za isti pozdrav, naglasivši  da je to starohrvatski pozdrav, a tisuće nogometnih fanova u domovini uzvikuju ga redovito u više varijacija, zasigurno više simbolički citirajući Zrinskoga i njegov „U boj, u boj…“ i „Za dom, za dom…“ , nego koga drugoga. Uostalom, pa nećemo valja morati brijati brkove, zato što su dvojica najvećih zlotvora u povijesti, Staljin i Hitler, sami izrazito nosili brkove!

Mi u HSK, jednako kao i ljudi u hrvatskom izvandomovinstvu, u ogromnoj većini taj pozdrav Za dom spremni! shvaćamo i osjećamo upravo onako kako ga je sam Joe Šimunić pojasnio, a zajedno s njime odlučno se ograđujemo od svake pomisli i namjere koja uključuje bilo kakvu mržnju, nasilje, rasizam i slične zle pojave. Ta nijedan dio našega naroda nije tako kozmopolitski usmjeren i prijateljski povezan s tolikim narodima diljem svijeta kao mi izvan domovine. Uostalom, da su Joe i publika na Maksimiru htjeli na bilo koji način uzvikom uvrijediti naše drage Islanđane, uzviknuli bi im nešto drugo na njima razumljivom jeziku.

Pripominjemo, da ovo nije prvi put da u sličnim stvarima nije sve stavljeno na svoje mjesto u našem narodu i državi te svako malo nešto se slično pojavi. Čudili smo se na samom početku 90-tih prošloga stoljeća kad je, primjerice, dizana hajka na hrvatski grb i na novčanicu kunu. Kao da hrvatski grb nije stoljećima jedan od najčešćih simbola hrvatske državnosti i kao da prva početna polja, bijela ili crvena, nisu oba od starina bila u uporabi! Kao da novčana jedinica kuna nije u Europi u opticaju od 8. stoljeća, a u srednjovjekovnoj Hrvatskoj kunino krzno je moglo zamijeniti novčanice, pa tako i ban Kulin svoje obveze iz Bosne prema papi Inocentu III. podmiruje kuninim krznima!

Jednako smo se čudili, primjerice, kad su neki uporno izbjegavali riječ „zdravo“ i crvenu boju jer su ih komunisti uzeli kao svoje. Kao da nas većina ne moli svaki dan Zdravo Marijo i kao da crvena boja nije prva hrvatska boja!

Ne mislimo da je dobro tako olako se odricati svoje tradicije, a ne li jednostrano na nju gledati ili, ne daj Bože, čak je zabranjivati i kažnjavati. Želimo vjerovati da su ta vremena iza nas i da se nikada neće ponoviti. Zabranjivanje i kažnjavanje tek će napraviti problem, skrenuti pozornost na nebitno i izazvati ogorčenje i inat! A od odricanja riječi i pozdrava olako se prijeđe na odricanje od mora i zemlje, od otoka i ljudi!

Dogodila se još jedna ružna stvar ovom prigodom koja nas osobito zabrinjava, posebice što se slično svako malo dogodi, a izgleda da je nekim hrvatskim novinarima češća praksa. Naime, doznali smo iz prve ruke da je uredništvu jednoga velikog tabloida ovdje vani prije svih stigla informacija o „fašističkom ponašanju na utakmici u Zagrebu“ - od jednoga novinara iz Hrvatske. Protiv takvoga prljavog klevetanja po stranim medijima svoga nacionalnog nogometnog tima i publike, uistinu bi trebalo dignuti glas.

Šimun Šito Ćorić, glasnogovornik HSK

21. stoljeće
Hrvati