Gospodin, Spasitelj i Otac svojeg naroda


Gospodin, Spasitelj i Otac svojeg naroda 

	
	
	7 Podsjetit ću na dobročinstva
	
	GOSPODOVA,
	
	pohvalnice koje slave
	
	GOSPODA,
	
	prema svemu što je GOSPOD
	
	ostvario za nas,
	
	da, njegova velika dobrota za dom
	
	Izraelov,
	
	koja je on ostvario prema svojoj
	
	nježnosti,
	
	velikodušan u dobročinstvima.
	
	8 On bijaše rekao: ” Uistinu, oni
	
	su moj narod,
	
	sinovi koji ne varaju“,
	
	i on bi za njih Spasitelj
	
	9 u svim njihovim nevoljama.
	
	To nije jedan izaslanik2 ni jedan
	
	glasonoša,
	
	to je on, osobno, koji njih spasi:
	
	u svojoj ljubavi i u svojoj sućuti,
	
	to je on sam koji njih iskupi.
	
	On ih podiže, on ih nosi
	
	sve vrijeme od prije.
	
	10 Ali oni se pobunjuju, oni
	
	opterećuju njegov sveti Duh.
	
	Tad se on protiv njih okrenu
	
	kao neprijatelj im,
	
	on sam se stavi u rat
	
	protiv njih.
	
	11 Njegov se tad narod sjeti
	
	dana iz vremena Mojsijevog:
	
	” Gdje je Onaj koji je dao da se s
	
	mora uspne
	
	pastir1 stada njegovog?
	
	2 Onaj koji učini napredovati,
	
	desno od Mojsija,
	
	njegovoj ruci blistavoj?
	
	Onaj koji razdvoji vode
	
	pred njima
	
	da si napravi jedno vječno ime?
	
	13 Ona koji učini napredovati u
	
	*ponorima?
	
	Kao kakav konj u pustinji
	
	oni ne posrtaše,
	
	14 kao sitna stoka koja s spušta
	
	u dolinu
	
	Duh GOSPODOV ih vodiše
	
	k spokoju.“
	
	Tako si to vodio
	
	svoj narod,
	
	za načiniti si jedno sjajno ime.
	
	15 Gledaj i vidi, s neba,
	
	iz tvoje svete i blistave
	
	palače: Gdje su dakle tvoja
	
	ljubomora i srčanost,
	
	uzbuđenje tvoje utrobe2.
	
	Tvoje nježnosti za mene
	
	jesu li im bile sadržajem?
	
	16 To što je naš Otac, to si ti!
	
	Abraham u stvari nas ne
	
	poznaje,
	
	Izrael nas ne priznaje više;
	
	ti si taj GOSPOD, koji je naš
	
	Otac,
	
	naš Iskupitelj1 oduvijek, tu je
	
	tvoje ime.

Izaijina knjiga