Sokole gizdavi, prilijepa ptičice
Sokole gizdavi, prilijepa ptičice,
   tvojo' se ljubavi veseli me lice,
jer imaš taj ures između svih gizdav,
   jakino ima čes nada sve zviri lav.
Zatoj te ja želim u mojem srdačcu,
   zatoj t' se veselim kako cvit sunačcu.
Mnim, kad te viđu ja, da s' polska rozica
   sunačce kojoj sja i pada rosica.
Veće ja iman'je ne scinim prid sobom
   ner imat ufan'je sve dni me bit s tobom,
neka se živući tobom ja pogizdam
   jakino sjajući misečac međ zvizdam.
Doj, Bože od slave, velika silosti,
   pokli te jur prave da si pun milosti,
ovi mi u zdravju, molju te, zdrži cvit,
   neka te proslavju, da vidi vas sî svit.

Hrvatsko 16. stoljeće