Ljuveno uživanje
Ljubav draga mene stavi
   među rajske dvie vile
   od kojieh se u naravi
   niesu liepše vik vidile.

Jedna i druga mene smami,
   jedna i druga meni omili ;
   jedna zlatniem svojiem prami,
   druga kroz svoj pogled mili.

A obiema zapis'o sam
   ma mlađahna davno lieta,
   jednu i drugu uzeo sam
   za me dobro s'egaj svieta.

Kojoj ćeš se dat sred krila,
   me srdačce zatravljeno,
   ako ne mož' u dva dila
   bit' obiema razdieljeno ?

Tebi, slatki moj pokoju,
   darivam se, tebe hoću...
   Jaoh, što velim ? Mu gospoju,
   tebe liepu pustit' moću ?

Ah, prije se oči moje
   viečniem mrakom zatvorile
   neg'li drugu, ma gospoje,
   izvan tebe obljubile !

Ti si slatka ma razbluda,
   u tebi su sve radosti,
   u tebi je sva ponuda
   zanesene me mladosti.

Jaoh, što velim ? Uteć' li ću
   ja od tebe, dušo mila ?
   Ne, ne viku, jaoh, k tebi ću,
   sred tvojega draga krila.

Srećne ti bih i blažene
   provodio dni čestite
   da obie duše vi ljubljene
   mene mlada zagrlite !

O pridraga, mila noći,
   bielja od vedra jasna dana,
   kad ćeš k meni prije doći,
   noći svietla i sunčana !

Tada bismo zagrljeni
   sve požude ispunili
   i drag celov i medeni
   celovima uzbudili.

Ter bi mogle uzaznati
   vaše dike izabrane
   što je milo celivati
   usti odprije celivane.

Mnokrat celov drag, ljuveni
   od jedne bih ugrabio,
   opet oni ugrabljeni
   mnokrat drugoj udielio.

Mnokrat jedna draga i mila
   me bi usti celivala
   čim bi druga usred krila
   razbludno me svoga imala.

Ma piesance, već se ustavi
   i k obiema sad pohrli ;
   obie milo ter pozdravi,
   obie slatko ter zagrli.

Ivan Bunić Vučić