Nahum (Šarić)/Glava 2.
1 Uzlazi proti tebi, Ninivo, zatirač: čuvaj nasip, pazi na put, opaši bedra, skupi svu snagu svoju! 

2 Jer Gospod uspostavlja opet slavu Jakovljevu kao slavu Izraelovu, jer su ih razbojnici opustošili i loze im potrli. 

3 Štit je junaka njegovih crven kao krv. Ratnici su u skerletu. Oganj prosipaju kola u dan, kad se oruža; kopljanici bjesne. 

4 Po ulicama srljaju kola, jure preko trgova. Izgledaju kao baklje, odlete kao munje. 

5 Spominje se junaka svojih: oni posrću u trku; hrle k zidovima. Već postavljaju bojni pokrov. 

6 Na rijekama se otvaraju vrata. Tu očajava palača. 

7 Odvodi se u ropstvo kraljica, odvlače se sluškinje njezine. One tuguju kao golubice i biju se u prsa. 

8 Niniva je kao jezero vodeno od dana svojega postanja. Ali oni bježe. "Stojte! Stojte!" Ali se nitko ne obazire. 

9 "Grabite srebro! Grabite zlato!" Blagu nema kraja, mnoštvo svakojakih dragocjenih stvari. 

10 Pustoš, pohara, rasap, klonula srca, drhtava koljena, drhat u svim bedrima, crven od stida na svim licima. 

11 Gdje je log lavovima, brlog lavićima, kamo je išao lav, lavica i lavić, a da ih nije plašio nitko? 

12 Lav je lovio za mlade svoje, davio je za lavice svoje. Punio je špilje svoje lovom i brloge svoje plijenom. 

13 "Gle, ja ću na tebe!" govori Gospod nad vojskama, "Učinit ću da kola tvoja izađu u dim. Tvoje će laviće proždrijeti mač. Istrijebit ću sa zemlje grabež tvoj. Neće se nikada više čuti glas poslanika tvojih!" 

Nahum (Šarić)