Daniel (Šarić)/Glava 2.
1 U drugoj godini vladanja Nebukadnezarova usnio je Nebukadnezar san. To ga je toliko uznemirilo, da nije mogao spavati. 

2 Tada zapovjedi kralj, da se dozovu vračari, gataoci, zaklinjači i Kaldejci. Oni su imali da kažu kralju san njegov. Oni dođoše i stupiše pred kralja. 

3 Kralj im reče: "Usnio sam san, i duh mi se uznemirio; htio bih razumjeti sam." 

4 Kaldejci odgovoriše kralju: - Aramejski - "Kralju, da si živ dovijeka! Pripovjedi san slugama svojim, pa ćemo ti reći što san znači!" 

5 A kralj odgovori Kaldejcima: "Moja je odluka tvrda Ako mi ne kažete što sam snio i što san znači, bit ćete na komade isječeni i vaše će kuće biti podrtine. 

6 Ako li mi kažete što sam snio i što san znači, dobit ćete od mene dare i poklone i veliku čast. Kažite mi dakle što sam snio i što san znači!" 

7 Tada oni odgovoriše po drugi put: "Neka kralj pripovjedi san slugama svojim, pa ćemo reći što san znači!" 

8 A kralj reče: "Znam sada doista, da gledate dobiti vremena, jer znate, da u mene stoji tvrdo: 

9 Ako mi ne kažete što sam snio, onda ostaje nad vama presuda. Vi ste se dogovorili, da mi dadnete značenje lažno i izmišljeno, u nadi da će se promijeniti prilike. Dakle kažite mi san, i znat ću, da ćete mi dati i pravo značenje." 

10 Kaldejci odgovoriše kralju: "Nema čovjeka na zemlji, koji bi, kralju, mogao ispuniti tvoj zahtjev! I nikada nije jedan kralj, makar bio velik i moćan, tako što zahtijevao od jednoga gataoca, vračara ili Kaldejca. 

11 Što ti, kralju, išteš, vrlo je teško! Nema nikoga, koji bi mogao to reći kralju, osim bogova koji ne stanuju među ljudima. 

12 Na to se kralj tako jako razljuti i razgnjevi, te je izdao zapovijed, da se pogube svi mudraci babilonski. 

13 Kad je bila izašla zapovijed, da se poubijaju mudraci, tražili su i Daniela i drugove njegove, da ih ubiju. 

14 Tada se Daniel mudro i razumno predstavi Arioku, zapovjedniku kraljevskih krvnika, koji je bio izašao da poubija mudrace babilonske. 

15 On upita Arioka, kraljevskog zapovjednika, zašto je izdana od kralja ta stroga zapovijed. Kad je Ariok bio rekao stvar Danielu, 

16 Otide Daniel kraju i zamoli ga, da mu ostavi vremena, jer će tada reći kralju što san znači. 

17 Potom otide Daniel a kuću svoju i reče stvar drugovima svojim Hananiji, Mešaku i Azariji, 

18 Da bi se pomolili za milost Bogu nebeskomu zbog te tajne, i da ne bi bili pogubljeni također Daniel i drugovi njegovi s ostalim mudracima babilonskim. 

19 Tada je bila Danielu objavljena tajna u noćnom viđenju. I Daniel je blagoslovio Boga nebeskoga. 

20 Daniel se je molio: "Neka je blagoslovljeno ime Gospodnje odvijeka dovijeka, jer je njegova mudrost i moć. 

21 On je, koji dovodi promjenu vremena i prilika; koji skida kraljeve i postavlja kraljeve; koji daje mudrost mudrima i razum razumnima. 

22 On otkriva što je duboko i skriveno. On zna, što se zbiva u tami; jer kod njega stanuje svjetlost. 

23 Zahvaljujem ti Bože otaca mojih! Slavim te; jer si mi dao mudrost i snagu, Ti si mi sada i objavio, za što smo te molili, jer si nam objavio san kraljev." 

24 Nato otide Daniel k Arioku, kojemu je bio kralj zapovjedio, da pogubi mudrace babilonske. Otide i reče mu: "Ne ubijaj mudraca babilonskih! Vodi me kralju! Ja mogu kralju reći što san znači." 

25 Tada Ariok brže dovede Daniela pred kralja i reče mu: "Kod judejskih prognanika našao sam čovjeka, koji će reći kralju što san znači." 

26 Kralj reče Danielu, koji se je zvao i Beltešazar: "Možeš li mi doista reći san, koji sam snio, i što on znači?" 

27 Daniel odgovori kralju: "Tajnu, koju kralj hoće da zna, ne mogu reći kralju mudraci, gataoci, vračari i pogađači. 

28 Ali ima Bog u nebu, koji otkriva tajne. On javlja tebi, kralju Nebukadnezare, što će se dogoditi u budućnosti! San i viđenja, što si ih imao na postelji svojoj, ovo su: 

29 Tebi, kralju, dođoše misli na postelji tvojoj o tom, što će se dogoditi poslije. Onaj, koji objavljuje tajne, govori ti što će biti. 

30 Meni je sad ova tajna objavljena, ne pomoću mudrosti, koja bi u mene bila mimo sve žive, nego zato, da bi se javilo kralju što san znači, i da doznaš misli srca svojega. 

31 Ti si, kralju, imao viđenje. Ti si vidio lik velik, koji je bio visok, i svjetlost mu silna, Stajao je pred tobom. Strašan je bio pogled njegov. 

32 Glava tome liku bila je od čistoga zlata, prsa i mišice od srebra, tijelo i bedra od mjedi, 

33 Stegna od gvožđa, noge što od gvožđa što od gline. 

34 Dok si gledao, odvali se od gore kamen sam od sebe, udari u gvozdene i glinene noge lika i satre ga. 

35 Tada se satre odjedanput gvožđe, glina, mjed, srebro i zlato i rasprša se kao pljeva na gumnu u ljeto. Odnese ih vjetar. Ne osta više ni trag od njih. A kamen, koji je bio razmrskao lik, posta gora velika i ispuni svu zemlju. 

36 To je san. Sad ćemo reći kralju što znači. 

37 Ti si, kralju, kralj nad kraljevima, kojemu je Bog nebeski dao gospodstvo i moć, snagu i čast; 

38 I gdjegod žive ljudi, životinje poljske i ptice nebeske, dao ti je u ruke, i postavio te gospodarom nad svima njima. Ti si ona glava od zlata. 

39 Nakon tebe nastat će drugo kraljevstvo, manje od tvojega, zatim treće kraljevstvo od mjedi, što će se prostirati po svoj zemlji. 

40 Četvrto će kraljevstvo biti jako kao gvožđe, jer gvožđe može sve satrti i razbiti. 

41 Što su noge i prsti, koje si vidio, bili dijelom od gline lončarske, dijelom od gvožđa, znači, da će kraljevstvo biti razdijeljeno. Bit će u njemu nešto od tvrdoće gvožđa, jer je, kako si vidio, bilo gvožđe pomiješano s glinom lončarskom. 

42 Što su prsti bili dijelom od gvožđa, dijelom od gline, znači, da će kraljevstvo biti dijelom tvrdo, dijelom krhko. 

43 A što je gvožđe, kako si vidio, bilo pomiješano s glinom lončarskom, znači, da će se među se pomiješati ženidbom, ali se ipak neće stopiti u jedno, kao što se ni gvožđe ne može smiješati s glinom. 

44 U vrijeme onih kraljeva Bog će nebeski podignuti kraljevstvo, koje se neće raspasti dovijeka. Njegova vlast neće prijeći na drugi narod. Ono će satrti i uništiti sva ona kraljevstva, a samo će stajati dovijeka. 

45 Tako kao što si vidio, da se je od gore kamen odvalio sam od sebe s satro gvožđe, mjed, glinu, srebro i zlato. Tako je Bog veliki javio kralju, što će se dogoditi poslije. San je istinit, i tumačenje je njegovo vjerno." 

46 Tada se baci kralj Nebukadnezar ničice na svoje lice, pokloni se pred Danielom i zapovjedi, da mu prinesu žrtvu i kad. 

47 Onda reče kralj Danielu: "Doista, vaš je Bog najviši Bog, gospodar nad kraljevima i objavitelj tajna; jer si ti mogao otkriti ovu tajnu." 

48 Nato iskaza kralj Danielu veliku čast. Dade mu mnoge dragocjene darove i učini ga Gospodarom cijele pokrajine babilonske i poglavarom nad svim mudracima babilonskim. 

49 Ali na molbu Danielovu predade kralj upravu pokrajine babilonske Šadraku, Mešeku i Abed-Negu. Tako osta Daniel na dvoru kraljevskom. 

Daniel (Šarić)