Lišće/Lišće/Mlada gospoda


Mlada gospoda 
Noblesse oblige...

Iz sjenice se čuje smijeh i lavež pasa. Mlada gospoda doručaše, pak se šale i smiju, huškajući dvije mlade doge jednu na drugu: bace im u sredinu kost, pak se psi za nju bore... Nespretni su. Mlada gospoda pucaju od smijeha...

Dječarac, od kakve četiri godine, prislonio se kraj ulaza sjenice i nemirnim očima ih razgleda... Bosonog je, blijed i rastrgan, a gladnim očima guta ostanke jela po stolu.

... Konobar donese zdjelu hrane i položi ju pred pse. Oni složno jedu, a dijete pohlepno gleda. Zavidi im.

Carry opazi dječarca: — No, mali, bi li im pomogao jesti?

Maličak zaklima glavom da bi.

— Pak jedi! — nasmije se mladi gospodin.

Djetešce se trese i pristupi bliže. Prigiblje se i posiže malenom, prozirnom ručicom u zdjelu. Psi mrmlju.

— Ujest će ga — reče Freddy.

— Pedeset forinti da ga neće! — Šandor će na to.

— Primam! — prihvati prvi, a Carry presiječe.

Mali snova posiže u zdjelu...

Šandor se nada da će dobiti okladu. I Freddy se nada... A kakvom bezazlenom napetošću motre tu šalu ta viteška, mlada gospoda!

Ne psuj ih! Freddy će dječarcu sigurno pokloniti što dobije... Ah, kako su dobra srca ta viteška, mlada gospoda!

 Plemstvo obvezuje

017