Zapovid od vile obslužih, stvar malu
Zapovid od vile obslužih, stvar malu,
   ka reče: "Sad, svile, dostojiš svu hvalu,
jer mene počita prislavni posluh tvoj,
   ter sam ja očita svršeno da si moj."
Život moj uzbijesni ter zaupih: "Gospoje,
   da li se u pjesni ovaj rič ne poje?
Malo je tko ljubi za ljuven stvoril plam -
   tko život ne izgubi jak Tizbe i Piram."
Veće rič ne rekoh; toliku u sebi
   oholas ja stekoh, ter se mnih na nebi.
Nu misli tko pozna komu tuj zavidih,
   jer zorom nigdar sna slađega ne vidih:
da kada okruni i vinča me grlo,
   radosti napuni život se moj hrlo.
Ostalo tko ne vi? Da mi se istraju
   ovako danci svi, živil bih u raju!

Hrvatsko 16. stoljeće