Planine
Planine<br/ >
ke zdrže u sebi pisni pete<br/ >
po pastirih, pripovisti i pritvore<br/ >
junakov i diklic<br/ >
i mnoge ostale stvari<br/ >
složene po<br/ >
Petru Zoraniću Ninjaninu

Reverendo ac venerabili domino Mattheo de Mattheis canonico nonensi Petrus de Albis Nonensis patricius praeceptori integerrimo salutem 

Misal moju razbludnu u razlika razmišljenja većkrat ljubav zanese. I budući miseca cvitnja bliže mimošnoga po običaju narav zemlju razlikim procvatom naresila i, kako reče se, rane ljubvene u razbludnih mladih srdačcih pojavila, a ne buduć ja tih ran prost, pačeli jadovno izranjen, misalju dake po deželjah naših prohajajući susritih iz prikla vilu jednu ka po običaju hrvackom gizdavo dali počteno narešena biše.

I reče mi tada: - Zač tako preskorisno  i presprudno misalju turvitaš, budući sva misal tva krozi ljubveni poraz u petje uznita i nukana? Ne pristoji se da svića pod sudom skrivena stoji, da da ljudem sviti. Nisi li većkrat čtil i čtiš svaki dan razlike pisce ki deželje svoje razlikim i narešenim govorenjem ča već mogu hvale? Vidiš da po grčkoj zemlji ni gore, ni vrha, ni rike, ni vrulje, ni školja, ni duba, ni napokom grma, od koga, buđi da veći dil lažući, pisci njeje u razlike pritvore kriposti pišući reše, a naše ove vele veće gizdave i prudne prez hvale i časti krozi nepomnju vašu zagluhle stoje.

I to rekši iščeznu. Te riči dake razmislivši i videć stanovito da prave bihu, pisati odlučih. I pod koprinom lik išćući za beteg ljubveni uličiti, na planine i k vilenici projdoh, u kom prohodu mnoga pastirska petja i pripovisti od pritvora junakov i devojak u dube, vrulje i vode iz deželj naših počitajući sliših i po vilenici pake oprošćen bih i u bašćinu drugim putom zavrnuh. Ta dake put moj pišući, Planine natpisah, a pod koprinu toga elizijska polja razume se; čim ako ne u svem, dali u kigodi dil mnju, da sam tužbe nikuko vile gore rečene utišija uzdajući se da, ako se jinim kako meni prikaže, narešenije i hitrije utoliti ju hote.

Ne s malim zaisto stidom pisah, jer kako znate da u jinih mnozih skrbljivih pečalah jesam ke sasvima od takova tega otklanjaju, i jer ,jazik kim općimo pošpuren jest latinskim; i da bi me tumačenje blaženoga Hieronima ne uvižbalo, s prirokom bih pisal, boju se. Ništar manje takov i ta put moj po neuvižbanu konjicu po stazi netlačeni prošad, Hrvatom i Vašoj milosti, ki znam da dobar bašćinac i Hrvatin poštovan jeste, poklanjam ufajuć se da pod kreljuti kriposnimi Vašimi od svakoga zlorična jazika zaklonjen biti ću.

U Ninu gradu na 20. zrilvoća miseca 1536.

 "Štovanom i časnom gospodinu Mateju Matijeviću, ninskom kanoniku, predragom učitelju, Petar Zoranić, ninski plemić, pozdrav upravo protekloga mjeseca svibnja."

Stvari ke se u ovih knjigah uzdrže 

 Uzrok puta na planine
 Poj i pritvor Žiljbila i Zorice, pripovist
 Put s Milostju prik mora i uz goru
 Otkude bura ishodi i zač se zove
 Propast paklena kakova je i zač se pakal zove i vrazi otkud su
 Prvi dan na planini, pismi razlike
 Zač se grad Nin zove i gdo ga najpri sazida
 Prvi dan cvitnja miseca, petja
 Pripovist od pritvora Sokolara u vodu, a Jagice i Ružice u cvitke
 Pripovist od pritvora Dražnika i Novaka u vode i Mare u vrulju, a Jele u dub, i pritvor Privlake
 Pripovist i pritvor Asela i Marcele u bašel i murtelu
 Pripovist od pritvora Ljubice i Ljubidraga u cvitke
 Pripovist od pritvora Paprata i Stane u vrulje, i zač se Zadar zove
 Treti dan na planinah, petja na promin razlika i lipa
 Pripovist od pritvora Velebića vrha
 Ganka i poj tužbeni od bašćine rasute i poj Marula pastira
 Pripovist od pritvora Anice u anitu i petje ali narikanje Vilslava
 Od Dinare vilenice, ka je sada gora, pripovist, i ča su Parke
 Odrišenje od srca i likarija od betega ljubvenoga
 Perivoj od Slave i vile u njem: Latinka, Grkinja, Kaldejka i Hrvatica
 Pripovist od Krke rike i nje istoka i kud prohaja
 Došastje u bašćinu i god s petjem nad Divnića grebom i natpisa nadgrebja i Jele
 Od malinara vrimena, ča melje i kakov je malin
 Vidinje Divnića s Hieronimom i s Jistinom

 Il fine.

Prigovornici 

 
Hrvatska_proza
Hrvatsko 16. stoljeće