Venere i Adon/Peti prizor
KOJAK, VUKODLAK, GRUBIŠA, VLADE
        KOJAK

Brate Vukodlače, ali spiš ali bdiš?

 

        VUKODLAK

   Ah, ne spim, Kojače! Ali me ne vidiš?
Niti ga mogu spat ni što sad bijedan
   vidismo mogu znat ali 'e bilj ali san.
Mnokrat sam kon vode vidio gdi vile
   tanačce izvode kakono snig bile;
ma ova čudesa ja ne čuh ni vidih.

 

        KOJAK

   Nješto je s nebesa!

 

        VUKODLAK

                              Ja t' malo ne umrih
od straha, brate moj.

 

        VLADE

                                   Da što veliš meni
   tužnoj Vladi tvojoj? U meni duha nî!
Bijedna išla slidit sinka nesvijesnoga, -
   neću t' mi t' živa bit do stanka, jaoh, moga.

 

        GRUBIŠA

Voh, maje! Lijepa ti biješe ona zlatna vil,
   milo ti gledati biješe nje obraz bil!
Ti se si strašila, nje lipos a meni
   srce je ranila u gori zeleni.
Bogme ću k njojzi poć da joj sam za slugu,
   a tebe ću ovdi oć s družinom u lugu.

 

        VLADE

Jaoh meni, što je toj, ke li su beside?
   Nesvijesni sinko moj, gdje li hoć' da se ide?

 

        KOJAK

Maj, tu vrag, s djetetom! Što ćemo još vidit?!
   Pođ' mi ti igrom tom, - neću te ja slidit.

 

        VUKODLAK

Što? Majde, neka ide! Tej vile ljubene,
   Grubišu kad vide, ostaće smamljene!

 

        GRUBIŠA

Jeda sam kako i ti, kurvin Grizivino,
   ki ne umiješ piti nego gristi vino?

 

        VLADE

Da li hoć, sinko moj, u meni dušice
   što 'e ostalo malo ovoj, da pustim s tužice?

 

        VUKODLAK

Neboge Maruše! Ostaće cvileći,
   neće im bit duše Grubišu želeći;
proklinat će vile koje su ljubavi
   Grubišu stravile u pustoj dubravi;
a junak Grubiša s vilam će uživat,
   a bijedna Maruša suze će prolivat.

Venere i Adon