Psalam (Šarić) 30.
Psalam Davidov; pjesma, kad se posvetio hram.

1Slavit ću te, Gospode, jer si me oteo; nijesi dao neprijateljima mojim, da kliču nada mnom! 

2Gospode, Bože moj, k tebi povikah; tada si me ozdravio; 

3Gospode, iz carstva mrtvih izveo si dušu moju; opet si me životu darovao između onih, koji siđoše u carstvo mrtvih. 

4Pjevajte hvalu Gospodu, pobožni njegovi, pjevajte zahvalu svetome imenu njegovu! 

5Jer samo za trenut oka traje gnjev njegov, a milost njegova do života; večerom dolazi plač, a jutrom već vlada radost. 

6Pomislio sam u mirnoj sreći svojoj: "Nikada se neću pomaknuti!" 

7Ti si me bio, Gospode, pun milosti utvrdio u sreći. Onda si skrio lice svoje: i već se ja smetoh. 

8Tada povikah k tebi, Gospode, tada zavapih k Bogu svojemu: 

9"Što ti koristi krv moja, kad siđem u podzemni svijet? Slavi li te prah? Navješćuje li on vjernost tvoju? 

10 Gospode, čuj i smiluj se meni; Gospode, budi mi pomoćnik!" 

11 Tada si obratio plač moju radost, rastrgao si žalosnu odjeću moju i opasao me veseljem: 

12 Da ti pjeva duša moja i nikada više ne umuknu. Gospode, Bože moj, vječno ću ti zahvaljivati! 

Psalmi (Šarić)