Pavlova poslanica Filipljanima (Šarić)/Glava 3.
1 Uostalom, braćo, moja, radujte se u Gospodinu! Da vam isto pišem, meni nije dosadno, a vama je potrebno. 

2 Čuvajte se od pasa, čuvajte se od zlih poslenika, čuvajte se od osakačenja! 

3 Jer mi smo obrezani, koji duhom Bogu služimo i hvalimo se u Kristu Isusu, a ne uzdamo se u tijelo, 

4 Premda bih se i ja mogao uzdati u tijelo. Ako tko drugi misli, da se može uzdati u tijelo, ja još većma, 

5 Koji sam obrezan osmi dan, od roda Izraelova, od plemena Benjaminova, Hebrejin od Hebreja, na zakonu farizej, 

6 Po revnosti progonio sam crkvu, po pravdi zakonskoj bio sam besprijekoran, 

7 Ipak što mi je bio dobitak, sve sam to smatrao za štetu zbog Krista. 

8 Jer sve držim za štetu prema prevažnoj spoznaji Isusa Krista, Gospodina svojega, zbog kojega sve izgubih i smatram za blato, da Krista stečem, 

9 I da se nađem u njemu, nemajući svoje pravde, koja je od zakona, nego onu, koja je po vjeri u Krista, pravdu, koja je od Boga po vjeri, 

10 Da spoznam njega i silu uskrsnuća njegova i zajednicu njegovih muka, da mu budem sličan u smrti, 

11 Ne bih li kako dostigao uskrsnuće od mrtvih. 

12 Ne kao da bih već bio postigao, ili već savršen bio; ali nastojim, ne bih li ga uhvatio, jer je i mene uhvatio Krist Isus. 

13 Braćo, ja ne umišljam sebi, da sam uhvatio, ali jedno činim: To, što je za mnom, zaboravljam, a za onim, što je preda mnom, posežem, 

14 Trčim k biljezi cilja, k nagradi nebeskoj, kojoj me Bog zove u Kristu Isusu. 

15 Koji smo god dakle savršeni, mislimo ovo, i ako što drukčije mislite, i ovo će vam Bog otkriti. 

16 Ali što dostigosmo, toga se držimo! 

17 Ugledajte se na mene, braćo, i gledajte na one, koji tako žive, kao što nas imate za ugled! 

18 Jer mnogi žive, za koje sam vam mnogo puta govorio, a sad i plačući govorim, kao neprijatelji križa Kristova; 

19 Kojima je svršetak propast, kojima je Bog trbuh, i slava u sramoti njihovoj, koji zemaljski misle. 

20 Ali naša je domovina na nebesima, odakle i Spasitelja očekujemo, Gospodina Isusa Krista, 

21 Koji će preobraziti tijelo poniznosti naše, da bude jednako tijelu slave njegove, po sili, kojom može i sve sebi pokoriti. 

Pavlova poslanica Filipljanima (Šarić)