Izaija (Šarić)/Glava 62.
1 Zbog Siona ne smijem šutjeti, zbog Jerusalema ne smijem mirovati, dok opravdanje njegovo ne izađe kao svjetlost i spasenje njegovo kao goruća baklja. 

2 I narodi će vidjeti opravdanje tvoje i svi kraljevi slavu tvoju, i prozvat ćeš se novim imenom, što će ga odrediti usta Gospodnja. 

3 Tada ćeš biti sjajna kruna u ruci Gospodnjoj i kraljevski zlatni vijenac a ruci Boga svojega. 

4 Nećeš se više zvati "ostavljena", niti će se zemlja tvoja zvati "pustinja", nego ćeš se zvati "milina moja" i zemlja tvoja "udata", jer ćeš se dopasti Gospodu, i zemlju će tvoju on uzeti za vjerenicu. 

5 Jer kao što se mladić vjeri s djevojkom, tako tebe uzimaju u posjed djeca tvoja. I kako se vjerenik raduje vjerenici, tako se tebi raduje Bog tvoj. 

6 "Na zidovima tvojim, Jerusaleme, namjestio sam stražare; čitav dan i svu noć neće oni ušutjeti ni za tren." Vi, koji imate spominjati Gospoda, ne šutite! 

7 Ne dajite mu mira, dok ne uspostavi Jerusalema i ne učini ga slavom na zemlji! 

8 Zakleo se je Gospod desnicom svojom i jakom mišicom svojom: "Neću više nikad dati žita tvojega neprijateljima tvojim za hranu, i tuđini neće više piti vina tvojega, oko kojega si se trudio. 

9 Ne, tko je žeo zrno, neka ga jede i pritom Gospoda hvali! I tko je unio vino, neka ga i pije u svetim trijemovima mojim! 

10 Prođite, prođite kroz vrata, napravite put narodu! Sagradite, sagradite cestu, uklonite s nje kamenje! Podignite zastavu narodima! 

11 Evo, Gospod oglasuje do na kraj zemlje: "Recite kćeri sionskoj: Evo, spasitelj tvoj dolazi! Evo, plaća njegova dolazi s njim, i vraćanje njegovo ide pred njim!" 

12 Oni će se zvati svet narod, "otkupljenici Gospodnji". A ti ćeš se zvati "traženi", "neostavljeni grad". 

Izaija (Šarić)