Služenje jednom novom savezu


Služenje jednom novom savezu 

	
3 1 Hoćemo li ponovo mi sami sebe proporučivati? Ili pak imamo potrebu kao izvjesni, za pismima prporučivanja za vas, ili s vaše strane? 2 Naše pismo, to ste vi, pismo upisano u našim srcima, poznato svima i pročitano od svih ljudi. 3 Posve očito, vi ste jedno pismo od Krista povjereno našem *službovanju, pisano ne tintom, već Duhom Boga živoga, ne na pločama od kamena, već na pločama od mesa, na srcima vašim. 5 Takvo je pouzdanje koje mi imamo, zahvaljuj ući Kristu, pred Bogom. 5 Nije to zbog jedne osobne sposobnosti što bismo mi mogli staviti sebi u račun naš, od Boga dolazi ta sposobnost. 6 On je taj koji nas je učinio sposobnima biti sluežnicima jednog novog *saveza, ne slova,1 već duha; jer, slovo ubija, a duh daje *život. 7 A, ako služba smrti urezana slovima na kamenu bila je od jedne takve slaveda Izraeliti ne mogaše motriti lica Mojsiju zbog slave  ipak prolazne  s tog lica, 8 koliko li služba Duha imat će još više? 9 Ako, naime, služba osuđivanja bi slavodobitna, kako slava pravednosti neće to biti još više?1 Ne, čak i onda kad to dosegnuto ne bi postojalo više, nasuprot toj neusporedivoj slavi.  11 Ker, ako bi to što bijaše prolazno bilo označeno slavom, koliko li više bit će ono koje staje? Osnaženi jednim sličnim iskustvom, mi smo puni pouzdanja; 13 mi ne činimo kao Mojsije koji sebi stavljaše jednu koprenu na lice za izbjeći da Izraeliti vide svršetak tog prolaznog sjaja. 14 Ali njihov um se smračio! Sve do ovog dana, kad se čita Stari *Zavjet, ta ista koprena ostaje. Ona nije dignuta, jer u Kristu ona nestaje. 15 Da, sve do ovog dana, svaki put kad oni čitaju Mojsija1, jedan je veo na njihovom srcu. 16 Koprena pada samu obraćenjem u Gospodinu. 17 Jer, Gospodin je Duh, i ondje gdje je Duh Gospodinov, ondje je sloboda. 18 A mi svi koji, otkrivenog lica, odražavamo slavu Gospodinovu, mi smo, promijenjeni u tu istu sliku, s jednom slavom uvijek većom,  po Gospodinu, koji je Duh.
	
	
	

Druga Pavlova poslanica Korinćanima