Krunice povita, džilju moj gizdavi
Krunice povita, džilju moj gizdavi,
   pokli te vrh svita najlipšu Bog stavi,
   povrzi oholas koja je u tebi,
   ka ne da vični glas da budeš steć sebi,
ka t' ne da da ljubiš tko ima kriposti
   da stečeš i gubiš glas tvojoj liposti.
   Zač koga jur mile, sila je da hvali,
   a koga jur cvile, sila je da žali.

Hrvatsko 16. stoljeće

sr:Krunice povita, džilju moj gizdavi