Ezekiel (Šarić)/Glava 33.
1 Riječ Gospodnja dođe mi ovako govoreći: 

2 "Sine čovječji, govori sinovima naroda svojega i kaži im: 'Kad pustim na koju zemlju mač, i narod one zemlje uzme koga između sebe i postavi ga sebi za stražara, 

3 I on vidi mad gdje dolazi na zemlju, zatrubi u trubu i opomene narod, 

4 I ako tko čuje glas trube, a ne dadne se opomenuti, i mač dođe i pogubi ga: "krv će njegova doći na l glavu njegovu. 

5 On je čuo glas trube, a nije se dao opomenuti; krv će njegova doći na njega A onaj je opomenuo i dušu je svoju spasio. 

6 Ako li stražar vidi mač gdje dolazi i ne zatrubi u trubu, i narod ne bude opomenut, i mač dođe i pogubi koga između njih, taj će doduše poginuti za svoju krivnju, ali ću krv njegovu iskati iz ruke stražareve.' 

7 I ja sam tebe, sine čovječji, postavio stražarem kući Izraelovoj. Kad čuješ riječ iz mojih usta, opominji ih u moje ime! 

8 Kad kažem bezbožniku: "Bezbožniče, moraš poginuti, a ti to ne kažeš, da odvratiš bezbožnika od zla puta njegova, taj će bezbožnik doduše poginuti za svoju krivnju, ali ću krv njegovu iskati iz tvoje ruke. 

9 Ako li si opomenuo bezbožnika, da se vrati sa svoga puta, a on se ne vrati sa svoga puta, on će poginuti za svoju krivnju, a ti si spasio život svoj. 

10 A ti, sine čovječji, reci kući Izraelovoj: Ovako ste vi govorili: 'Zlodjela naša i grijehi naši na nama su; zbog njih propadamo. Kako bismo mogli još živjeti?' 

11  Reci im: 'Tako bio ja živ, govori svemogući Gospod, nije mi milo da umre bezbožnik, nego da se vrati bezbožnik sa, svoga puta i da živi. Vratite se, vratite se sa zlih putova svojih, jer zašto hoćete umrijeti, kućo Izraelova?' 

12 Zato, sine čovječji, reci sinovima naroda svojega: "Pravednost pravednika neće ga spasiti u dan, kad sagriješi, i bezbožnost bezbožnika neće ga upropastiti u dan, kad se vrati od bezbožnosti svoje. Ali i pravednik ne može zbog pravednosti svoje ostati na život u dan, kad sagriješi. 

13 Kad obećam pravedniku, da će ostati na životu, i on se osloni na pravednost svoju i učini zlo, neće se više spominjati sva pravednost njegova; zbog grijeha, što ga je učinio, umrijet će. 

14 Ako li kažem bezbožniku: "Moraš umrijeti", i on se obrati od grijeha svojega i čini pravo i pravednost, 

15 Povrati zalog, vrati oteto, hodi po zapovijedima, Što vode k životu, i više ne čini nepravde, o će ostati na životu i neće umrijeti 

16 Svih grijeha njegovih, što ih je počinio, neće se više spominjati; činio je pravo i pravednost; živjet će. 

17 Ipak govore sinovi naroda tvojega: "Put Svemogućega nije pravedan. Ali njihov put nije pravedan. 

18 Kad se pravednik odvrati od pravednosti svoje i čini nepravdu, umrijet će zbog toga. 

19 A kad se bezbožnik odvrati od svoje bezbožnosti i čini pravo i pravednost, ostat će na životu zbog toga. 

20 A vi govorite: "Put Svemogućega nije pravedan." Svakoga ću od vas, kućo Izraelova, suditi po putovima njegovim. 

21 U dvanaestoj godini, u desetom mjesecu, peti dan toga mjeseca nakon našega odvođenja dođe k meni jedan bjegunac iz Jerusalema i javi: "Grad je zauzet." 

22 A ruka je Gospodnja bila došla na me već prije dolaska bjegunčeva. On je bio otvorio usta moja, prije nego je onaj ujutro došao k meni. Otkako su usta moja bila tada otvorena, nijesam više nikada zanijemio. 

23 Riječ Gospodnja dođe mi ovako govoreći: 

24 "Sine čovječji! Koji stanuju u ruševinama u zemlji Izraelovoj, govore ovako: "Abraham je bio jedan jedini i dobio je u posjed zemlju. A nas je mnogo, nama je data zemlja u posjed. 

25 Zato im reci: Ovako veli svemogući Gospod: 'Vi jedete meso s krvlju, podižete oči k idolima svojim i prolijevate krv, i hoćete da uzmete u posjed zemlju? 

26 Podupirete se na mač, činite gadove i skvrnite svali ženu drugoga i hoćete da uzmete u posjed zemlju? 

27 Ovako im reci: Ovako veli svemogući Gospod: 'Tako ja živ bio! Koji stanuju u ruševinama, popadat će od mača, i tko je vani, dat će se divljim životinjama da ga izjedu, i tko se zadržava u skrovištima i pećinama, od kuge će umrijeti. 

28 Zemlju ću učiniti pustinjom i pustoši, i nestat će ponosnog sjaja njezina. Opustjet će gore Izraelove, i nitko više neće prolaziti njima. 

29 Tada će oni spoznati, da, sam ja Gospod, kad učinim zemlju pustinjom i pustoši zbog svih gadova njihovih, što su ih počinili. 

30 O tebi se, sine čovječji, razgovaraju sinovi naroda tvojega na zidovima i na kućnim vratima i govore među se jedan drugome ovako: 'Dođite i čujte, kakva riječ izađe od Gospoda!' 

31 Tada dolaze k tebi listom, sjedaju pred tobom kao narod moj i slušaju riječi tvoje, ali ih ne izvršuju, slatki su u svojim ustima, a srce njihovo ide za nepravednim dobitkom. 

32 Eto, ti si im kao kakav umiljat pjevač, koji ima lijep glas i krasno udara u žice. Slušaju riječ tvoje, ali ih ne izvršuju. 

33 Ali kad to dođe - a evo dolazi - onda će spoznati, da je bio prorok među njima." 

Ezekiel (Šarić)