Job (Šarić)/Glava 12.
1 Nato reče Job: 

2 Zaista, vi ste mi ljudi, i s vama će izumrijeti mudrost! 

3 Ali i ja imam razum kao i vi, niti sam manje vrijedan od vas; tko ne bi znao takve stvari" 

4 Na podsmijeh sam svojim prijateljima ja, koji zazvah Boga, - a on usliši samo njih, - na podsmijeh sam ja, pravedni, čisti! 

5 "Nesreći prezir!", misli sretni, "prezir onima, kojima se kleca noga!" 

6 A sigurni su šatori razbojnički; tko gnjevi Boga, živi bez brige, Bog im daje svojom rukom. 

7 Zapitaj stoku, naučit će te; ili ptice nebeske, reći će ti. 

8 Pogledaj zemlju, pokazat će ti, i ribe će ti morske pripovjediti: 

9 Tko ne spozna iz svega toga, da je ruka Gospodnja to stvorila, 

10 Kojemu u rukama počiva život svih bića i duh svakoga tijela čovječjega? 

11 Ne raspoznaje li uho riječi kao što grlo kuša jelo? 

12 U staraca je mudrost, dug je život razboritost. 

13 U njega je mudrost i jakost, on ima savjet i razbor. 

14 Gle, što on razgradi, ne sagradi više nitko; koga on zatvorl, tomu se više ne otvori. 

15 On ustavi vode, i nastane suša; pusti ih, i razore zemlju. 

16 U njega je snaga i razum, njegov je koji luta i koji zavodi. 

17 Čini, da savjetnici idu bosonogi, a suce učini luđacima. 

18 Pojas kraljevima razdrešuje, i opasuje bedra njihova. 

19 Čini, da i svećenici idu bosonogi, i mogućnike sa vlasti skida. 

20 Rječitima uzima govor, i starcima uzima uviđavnost. 

21 Na knezove izlijeva prezir, i raspasuje junake. 

22 Otkriva dubine iz tmine, i sjene smrtne izvodi na svjetlo. 

23 Narode učini velike i pusti ih da prođu; narode raširi i odvede ih odatle. 

24 Oduzima uviđavnost glavarima zemaljskim; pusti ih da lutaju po pustinji bez puta. 

25 Pipaju u tmini bez svijetla, čini da tumaraju kao pijani. 

Job (Šarić)