Pavlova poslanica Filipljanima (Šarić)/Glava 2.
1 Ako vrijedi dakle koja opomena u Kristu, ako koja utjeha ljubavi, ako koje zajedništvo duha, ako što ljubezno i milosrdno srce, 

2 Ispunite moju radost, da isto mislite, imajući istu ljubav, jednodušni i jednomisleni! 

3 Ništa ne činite uz prkos ili za ispraznu slavu, nego u poniznosti neka jedan drugoga smatra većim od sebe! 

4 Ne gledajte svaki na svoje, nego i na ono, što je drugih! 

5 Jer ovo mišljenje treba da je u vama, kakvo je i u Kristu Isusu, 

6 Koji kad je bio u obličju Božjemu, nije držao za otimačinu, da bude jednak Bogu, 

7 Nego je sebe poništio uzevši obličje sluge, i postao je sličan ljudima, i vanjštinom je bio nađen kao čovjek. 

8 Ponizio je sam sebe postavši poslušan do smrti, do smrti na križu. 

9 A zato i Bog njega povisi i darova mu ime, koje je nad svako ime, 

10 Da se u ime Isusovo pokloni svako koljeno onih, koji su na nebu i na zemlji i pod zemljom, 

11 I svaki jezik da prizna, da je Gospodin Isus Krist na slavu Boga Oca. 

12 Tako, ljubljeni moji, kao što svagda slušaste, ne samo kad sam kod vas, nego i sad mnogo većma, kad nijesam kod vas, radite o spasenju svojemu sa strahom i drhtanjem! 

13 Jer Bog je, koji čini u vama, da hoćete i izvršite, kako mu je ugodno. 

14 Sve činite bez mrmljanja i oklijevanja, 

15 Da budete besprijekorni i bezazleni, djeca Božja bez mane usred roda nevaljaloga i pokvare noga, u kojemu svijetlite kao zvijezde u svijetu, 

16 Držeći se riječi života na moju slavu na dan Kristov, da, nije sam uzalud trčao, niti se uzalud trudio. 

17 Ali ako i žrtvovan budem za žrtvu i službu vjere vaše, radujem se i veselim se sa svima vama. 

18 Tako se i vi radujte i veselite se s menom! 

19 A nadam se u Gospodinu Isusu, da ću skoro poslati k vama Timoteja, da se i ja ohrabrim saznavši, kako je vama. 

20 Jer nijednoga nemam jednake misli sa sobom, koji bi se tako iskreno brinuo za vaše stvari. 

21 Jer svi traže, što je njihovo, a ne što je Krista Isusa. 

22 A znate, da je prokušan, da je, kao dijete ocu, služio s menom u službi evanđelja. 

23 Njega dakle nadam se da ću poslati odmah, kako razaberem, što će biti s menom. 

24 A uzdam se u Gospodina, da ću i sam skoro doći k vama. 

25 A nađoh za potrebno, da pošljem k vama brata Epafrodita, suradnika i suborca svojega, kojega vi poslaste, da mi posluži u mojoj potrebi, 

26 Jer je čeznuo za svima vama i bilo mu je žao, što ste čuli, da je bolovao. 

27 Jer, zaista, bio je blizu smrti, ali Bog mu se je smilovao, ne samo njemu, nego i meni, da mi ne dođe žalost na žalost. 

28 Zato ga šaljem brze, da se obradujete, kad ga opet vidite, a ja da budem manje žalostan. 

29 Primite ga dakle u Gospodinu sa svom radošću, i takve poštujte! 

30 Jer zbog djela Kristova došao je blizu smrti, ne marivši za svoj život, da naknadi u službi mojoj, što vas nemam. 

Pavlova poslanica Filipljanima (Šarić)