Mrnarica
Na prozoru svome stoje 
Poglavica od Misine  
Reće slugam: "Sluge moje,  
Kažujte mi do istine,  
Koje su ono toli mila  
Velje plavi kako gora  
Bijela jedra priklopila  
Po pučini sinja mora?  
Ter se diče i gizdaju,  
Ter se svijetli sinje more,  
Gdi korablje zlatne sjaju  
Kako sunce povrh gore.  
I vidjet je svako jedro  
Po pučini gdi se bani,  
Kako kad je nebo vedro  
Ter Danica dzorom rani,  
Ali paun zlata krila  
Kada prospe i raširi,  
Ali vlase gorska vila,  
Tančac vodeć prid satiri.  
Zato svi mi rec’te sada,  
Tako da ste vazda zdravi,  
Tko njeguje, tko li vlada  
Toli krasne ove plavi.  
Jeda Turke ali More  
Ona jidra zlamenuju,  
Da porobe naše dvore  
Pokraj mora i pljenjuju.  

Odgovor poglavice od Misine  

Ne brini se, ne staraj se,  
Naš čestiti gospodine,  
Er ti ćemo dobre glase  
Kazovati do istine.  
Ni moreška ni turačka  
Ono nijesu jedra bijela,  
Neg su drijeva dubrovačka  
Hrla i brza kako strijela.  
Trgovci su sve bogati,  
Ne gredu nas porobiti,  
Negli s nami trgovati  
I tebi se pokloniti.  
A plavi su toli mile,  
Po pučini ke se brode,  
Kako utve zlatokrile  
Po jedzeru bistre vode.  
Mrnari su kako lavi,  
Hrabreni su i zamjerni,  
Plasi, hrli i gizdavi,  
I krstjani pravovjerni.  
Meju sobom se zovu bratja,  
Ter je ljubav tojli mila  
Kako da je jedna majka  
Sve rodila i gojila.  
Španjulim se bratski druže , 
A Dubrovnik svi do glave  
Sa svijem srcem vjerno služe  
I daju mu vječne slave.  
Kapetan je sveti Vlasi,  
Mrnaricu ki tu vlada,  
Po svem svijetu ka se glasi  
Od istoka do zapada.  
Tuj su pčele, tuj su ose,  
Tuj su zmaji, tuj su vuci,  
Koji zlatnu krunu nose  
Kad se morem biju s Turci.  
Kako s Mori, kako s Turci  
Gdje se sretu i stastaju,  
Zazret neće nijednoj ruci  
Bijela jedra da kaljaju.  
Ter se more zakrvavi  
Rvući se tako s Turci,  
Kako kada u dubravi  
Zvjerenje se kolje s vuci , 
Gdje se kolju, gdje se biju,  
Sijekući se i rvući,  
A jednaga svi vapiju  
Jednijem glasom klikujući:  
"Udri, brate, sijeci, brate,  
udri svak tko može bolje,  
neka turci glavom plate  
naše tuge i nevolje.  
Bolje nam je smrt obrati  
Da se truda slobodimo,  
Neg se Turcim robi zvati,  
Okovani da vozimo."  
A fortune kadli kure,  
Gdi se more plamom stvori,  
Počam s krme ter do bure,  
Pod skorupom drijevo nori,  
Pak se diči, pak se vija,  
Kad uzjaše vrhu vala,  
Kako soko kada zbija  
U visini jato ždrala.  
A mrnari nijesu lotri,  
Kako jeljen nego skaču,  
Okupani i svi mokri  
Gdi po toldi vali plaču;  
A djetići gologlavi  
Kom začuju naukijera,  
Navrat skaču po svoj plavi  
Kako da ih zla čes tjera.  
A kad sunce u zapad spravi,  
Ali zorom na Dijanu  
Na koljenijeh gologlavi  
Pjesan poju mnogo slavnu;  
I u pjesni ku skladaju  
Boga slave, Boga hvale,  
Gospodara salutaju  
I mrnare sve ostale.  
To je sama mrnarica  
Ka se pravo može rijeti  
Da je gospoja i kraljica  
Svijeh mrnara na sem svijeti.  
I čestit se svak nahodi,  
I čas mu je privelika  
Vjeran život tko provodi  
Pod bandijerom Dubrovnika. 

Antun Sasin