Uzmožna gospođe, tko milos ku žudi
Uzmožna gospođe, tko milos ku žudi
   a k tebi ne pođe, on zaman sve trudi;
   on hoće kako stvar bes krila letiti
   tko bude Božji dar bes tebe želiti.
A zatoj grem k tebi, dobro crv da sam ja,
   a tvoje na nebi kraljicom ime sja:
   otmi me jur lavu od pakla iz usti,
   imaćeš ti slavu, a mene ć sabljusti.
Jer ako ovi svit bi služen od mene,
   koji je kako cvit ki procti ter svene,
   što ima jur tebi stvorit me srdačce
   koja si na nebi poludnje sunačce?

Hrvatsko 16. stoljeće