Evanđelje po Luki (Šarić)/Glava 16.
1 Dalje reče učenicima svojim: "Bio je jedan čovjek bogat, koji je imao upravitelja. Ovaj je bio optužen kod njega, da mu prosipa imanje. 

2 On ga dade dozvati i reče mu: 'Što to čujem za tebe? Daj račun o svom upravljanju! Ne možeš dulje ostati moj upravitelj.' 

3 Tada upravitelj pomisli u sebi: 'Što da počnem, kad mi gospodar moj oduzima upravljanje? Kopati ne mogu, prositi stidim se. 

4 Znam što ću činiti, da me prime u kuće svoje, kad me se digne s uprave.' 

5 I dozva redom dužnike gospodara svojega. Prvoga zapita: 'Koliko si dužan gospodaru mojemu?' 

6 Od odgovori: 'Što bata ulja.' Reče mu: 'Uzmi pismo svoje, sjedi i piši brzo pedeset!' 

7 Drugoga zapita: 'Koliko Bi ti dužan?' On odgovori: 'Što korova pšenice.' Reče mu: 'Uzmi pismo svoje i piši osamdeset!' 

8 Gospodar pohvali nepravednog upravitelja, što je radio mudro, jer su djeca ovoga svijeta u svojem naraštaju mudrija od djece svjetlosti. 

9 I ja vama kažem: Načinite sebi prijatelje nepravednim bogatstvom, da vas, kad jedanput dođe do kraja, prime u vječne stanove! 

10 Tko je vjeran u najmanjoj stvari, taj je vjeran i u velikoj; tko, je nevjeran u najmanjoj stvari, taj je nevjeran i u velikoj. 

11 Ako vjerno ne upravljate nepravedno bogatstvo, tko će vam onda povjeriti istinito dobro? 

12 I ako vjerno ne upravljate tuđe dobro, tko će vam onda dati, što je vaše? 

13 Ni jedan sluga ne može dva gospodara služiti: ili će na jednoga mrziti, a drugoga ljubiti, ili će uz jednoga prianjati, a drugoga zanemariti. Ne možete služiti Bogu i bogatstvu." 

14 Sve su ovo slušali lakomi farizeji i rugali mu se. 

15 Tada im reče: "Vi ste oni, koji se gradite pravedni pred ljudima, ali Bog zna srca vaša, jer što se pred ljudima pokazuje veliko, pred Bogom je gadno. 

16 Zakon i proroci dosežu do Ivana. Otada se navješuje radosna vijest o kraljevstvu Božjemu, i svaki prodire silom u njega. 

17 Ali je lakše da prođu nebo i zemlja, da propadne i jedna crtica od zakona. 

18 Tko pusti ženu svoju i oženi se drugom, preljubu čini; i tko se oženi otpuštenicom, isto tako preljubu čini. 

19 Bio je neki čovjek bogat; oblačio se u skerlet, u fini lan i gostio se sjajno svaki dan. 

20 Pred njegovim vratima ležao je jedan siromah po imenu Lazar sav u čirovima. 

21 Rado bi se bio on nasitio mrvicama, što su padale sa stola bogataševa. I psi su dolazili i lizali čirove njegove. 

22 Tada umrije siromah. On bi od anđela odnesen u krilo Abrahamovo. I bogataš umrije i bi pokopan. 

23 Kad u paklu usred muka svojih podiže oči svoje, vidje izdaleka Abrahama i u krilu njegovu Lazara. 

24 Tada povika: 'Oče Abrahame, smiluj mi se i pošlji Lazara, neka umoči u vodu vrh prsta svojega i rashladi moj jezik; jer trpim veliku muku u ovom plamenu.' 

25 Abraham reče: 'Sjeti se, sinko, tebi je u životu tvojemu bilo dobro, a Lazaru zlo. Sad se on ovdje tješi, a ti se mučiš. 

26 Povrh svega toga zja među nama i vama širok jaz, tako da ni jedan ne moje odavde k vama prijeći, i ni jedan odatle ovamo doći, i ako bi htio.' 

27 Onaj nastavi: 'Onda te molim, oče, pošlji ga u moju očinsku kuću! 

28 Imam još pet braće, i neka Ih opomene, da ne dođu i oni na ovo mjesto muke!' 

29 Abraham reče: 'Imaju Mojsija i proroke: neka njih slušaju!' 

30 'Ne, oče Abrahame', odgovori onaj. 'Ali ako im dođe tko od mrtvih, onda će se obratiti.' 

31 A on mu reče: 'Ako ne slušaju Mojsija i proroka, neće vjerovati, da tko ustane i od mrtvih.'" 

Evanđelje po Luki (Šarić)