Druga knjiga o kraljevima (Šarić)/Glava 13.
1 U godini dvadeset trećoj kraljevanja Joaša, sina Ahazijina, nad Judom, postade Joahaz, sin Jehuov, u Samariji kralj Izraelov za sedamnaest godina. 

2 On je činio, što se nije dopadalo Gospodu, i hodio je posve za istim grijehima, na koje je bio naveo Izraela Jeroboam, sin Nebatov; on ne odstupi od njih. 

3 Tada se raspali gnjev Gospodnji proti Izraelu. Dade ih za sve ono vrijeme u ruke Hazaelu, kralju sirijskomu, i u ruke Ben-Hadadu, sinu Hazaelovu. 

4 A kad se Joahaz htjede da pomiri s Gospodom, usliši ga Gospod, jer vidje nevolju Izraelovu kako ih muči kralj sirijski. 

5 Gospod posla Izraelu izbavitelja, tako da se je mogao osloboditi od ruke sirijske, i da su sinovi Izraelovi mogli opet stanovati u šatorima svojim kao prije. 

6 Ipak ne odstupiše oni od grijeha kuće Jeroboamove, na koje je on bio naveo Izraela, nego hodiše u njima. Također aštarta ostade u Samariji. 

7 I tako Gospod ostavi Joahazu ratnika samo pedeset konjanika, deset kola i deset tisuća ljudi. Kralj sirijski bio ih je uništio i kao kod vršidbe u prah ih pogazio. 

8 Ostala povijest Joahazova, sva njegova djela i pobjede, to stoji zapisano u knjizi povijesti kraljeva Izraelovih. 

9 Kad je Joahaz bio počinuo kod otaca svojih, pokopaše ga u Samariji. Njegov sin Joaš postade kralj mjesto njega. 

10 U godini trideset sedmoj kraljevanja Joašova nad Judom postade Joaš, sin Joahazov, u Samariji kralj Izraelov za šesnaest 

11 On je činio, što se nije dopadalo Gospodu, i nije odstupio od grijeha Nebatova sina Jeroboama, na koje je ovaj bio naveo Izraela, nego je hodio u njima. 

12 Ostala povijest Joašova, sva njegova djela i pobjede, i kako je ratovao s Amazijom, kraljem Judinim, to stoji zapisano u knjizi povijesti kraljeva Izraelovih. 

13 Kad je Joaš bio počinuo kod otaca svojih i Jeroboam bio se uspeo na prijestolje njegovo, bio je Joaš pokopan u Samariji kod kraljeva Izraelovih. 

14 Kad je Elišej bolovao od bolesti, od koje je imao umrijeti, dođe k njemu Joaš, kralj Izraelov, zaplaka pred njim i povika: "Oče moj, oče moj! Kola Izraelova i konjanici njegovi!" 

15 Elišej mu reče: "Donesi luk i strijele!" On donese sebi luk i strijele. 

16 Tada reče kralju Izraelovu: "Metni ruku svoju na luk!" On metnu ruku svoju, a Elišej metnu ruke svoje na ruke kralju 

17 I reče: "Otvori prozor na istok!" Kad ga je bio otvorio, reče mu Elišej: "Pusti strijelu!" I on pusti strijelu, a Elišej reče: "Strijela je to pobjedna od Gospoda, strijela proti Siriji. Ti ćeš Sirijce kod Afeka pobiti i uništiti!" 

18 Tada nastavi: "Uzmi strijele!" On ih uze. Onda reče kralju Izraelovu: "Udri u zemlju!" On udari tri puta, pa stade. 

19 Ali se rasrdi na njega čovjek Božji i reče: "Ti bi imao udariti pet puta ili šest puta, tada bi pobio i uništio Sirijce. A tako ćeš Sirijce samo tri puta pobijediti." 

20 Potom umrije Elišej, i pokopaše ga. A obično bi čete moapske početkom godine navalivale na zemlju. 

21 Kad jedanput upravo htjedoše pokopati nekoga čovjeka i ugledaše jednu takvu četu, baciše čovjeka u grob Elišejev i otidoše odatle. Ali kad se čovjek dotače kostiju Elišejevih, dođe u njega život, i on ustade na noge svoje. 

22 Hazael, kralj sirijski, mučio je Izraele, dokle je živio Joahaz. 

23 Ali im Gospod iskaza milost, smilova im se i pogleda opet na njih radi zavjeta svojega s Abrahamom, Izakom i Jakovom. On ih ne htjede uništiti i ne odbaci ih od lica svojega do sada. 

24 I kad je Hazael, kralj sirijski, bio umro i njegov sin Ben-Hadad postao mjesto njega kralj, 

25 Oduze opet Joaš, sin Joahazov, Ben-Hadadu, sinu Hazaelovu, gradove, što ih je ovaj bio u boju oteo njegovu ocu Joahazu. Joaš ga razbi tri puta i tako opet dobi natrag gradove izraelske. 

Druga knjiga o kraljevima (Šarić)