Psalam (Šarić) 10.
1Gospode, što se držiš daleko, kriješ se u vremenima nevolje? 

2Oholosti bezbožnikove trpi siromah: hvata se prijevarom, koju onaj izmisli. 

3Bezbožnik se diči svojim obijesnim željama, slavi varalicu, prezire Gospoda. 

4Drsko misli bezbožnik: "On ne vidi!" "Nema Boga"; tako je stalno mišljenje njegovo. 

5Svagda putovi njegovi donose mu sreću, tvoj sud ostaje njemu daleko, podsmijeva se svima protivnicima svojim. 

6Misli u srcu: "Nikada se ja ne pokrenem! Kroz sva pokoljenja ja ne srećem neprijatelja!" 

7Usta su mu puna psovke, puna varke i nasilja, pod jezikom su njegovim muka i zlodjela. 

8Leži u potaji i vreba, zadavi nedužnoga potajno; oči njegove vrebaju siromaha. 

9Leži u potaji i vreba kao lav u guštari; vreba da uhvati siromaha; hvata siromaha i vuče ga u mrežu. 

10 Pritajen čuči na zemlji, od nasilja mu siromasi padaju. 

11 Misli u srcu: "Bog ne pazi na to, zastro je svoje lice, ne vidi to nikada!" 

12 Ustani, Gospode i Bože, digni ruku; ne zaboravi siromaha! 

13 Zašto smije bezbožnik huliti na Boga i misliti u srcu: "Ti to ne vidiš?" 

14 Ali ti to vidiš; ti znaš za muku i nevolju i uzimaš ih u zaštitu; tebi se povjerava siromah; ti si pomoćnik siroti. 

15 Satri mišicu bezbožniku! Kazni do uništenja grijeh zločinca! 

16 Gospod je kralj svagda i vječno; nestade neznabožaca iz zemlje njegove. 

17 Ti ispunjaš želje siromaha, Gospode; krijepiš srce njihovo, priklanjaš milostivo uho svoje. 

18 Ti pribavljaš sirotama i patnicima pravo njihovo; neka više ne prkosi čovjek sa zemlje! 

Psalmi (Šarić)