Starac i Sin Čovjekov


Starac i Sin Čovjekov 		
			
			
	9 Ja promatrah, dok  prijestolja bijahu postavljena i jedan Starac sjede: njegova odjeća bijaše bijela kao snijeg, kosa njegove glave, kao oprana vuna; njegov prijestol bijaše plamen ognjeni, s točkovima od užarene vatre2. 10 Jedna vatrena rijeka kuljaše i izlaziše pred njim. Tisuću tisuća ga služiše; 10.000 mirijada3 stojaše pred njim. Sud zasjedaše, i knjige biše otvorene. 11 Ja promatrah; tada, zbog buke čudovišnih riječi koje propovijedaše rog4 ®  ja promatrah, kad Zvijer bi ubijena, a njeno tijelo, oboreno, i ona bi izručena spaljivanju vatrom. 12 Glede ostatka Zvijeri, bi prekinuta njena vladavina, i jedno produženje života dano sve do novog datuma i određenog časa. 13 Ja promatrah u viđenjima noćnim, i evo kako s oblacima nebeskim dolaziše kao Sin Čovjekov1; on dođe sve do Starca, i primaknu se u nazočnost nejgovu. 14 I bi mu dana vlast, slava i kraljevstvo: ljudi svih pučanstava, naroda i jezika služiše ga. Njegova vlast je jedna vječna vladavina koja ne prolazi, a kraljevstvo njegovo, jedno kraljevstvo koje nikad neće biti uništeno.
			
			
			
			
			
		

Knjiga o Danijelu