Veliki svećenik Alkim kleveta Judu


Veliki svećenik Alkim kleveta Judu 
		
			
			
	(1 Mak 7.138)		
			
	14 1 Nakon jednog razdoblja  od tri godine,     Juda i njegovi doznaše da Demetrius,   Seleukov sin,   nakon što se iskrcao u luku 

Tripoli1 s jednom snažnom vojskom i jednom flotom,   2 bijaše se domogao te zemljei uništio Antioha i njegovog skrbnika Liziasa. 3 Neki 

Alkim,   prethodno postao velikim svećenikom ali koji se namjerno uprljao2 u vrijeme pobune,   shvaćajući da nema za njega spasa na 

nikakav način,   ni od tada pristupa k svetom *oltaru,   4 nađe se kod kralja Demetriusa godine 151. i donese mu jednu zlatnu krunu s 

palmom,   i,     osim toga,   grane3 što je dužan prema običaju *svetišta. Međutim on ostade tog dana suzdržljiv.	
	5 Ali on iskoristi  priliku za svoju ludost kad ga Demetrius pozva u svoj Savjet i iuspita ga o raspoloženju i namjerama Židova. 6 

On odgovori: ” Oni od Židova koje se naziva Asidijcima4,     kojima zapovijeda Juda Makabejac,   snuju rat i pobune i neće ostaviti 

kraljevstvo uživati mir. 7 To je ono zašto sam ja,   budući mi je oduzeto moje dostojanstvo predačko,   hoću reći pontifikat,  1 došao 

ovamo,   8 najprije ponukan ozbiljnom skrbi za kraljeve interese,   potom s obzirom na naše sugrađane,   jer drskost onih koje ja upravo 

imenujem potapa svu našu lozu u veliku nevolju. 9 Ti dakle,   o kralju,   kad budeš upoznao svaku od ovih pritužbi,   udostoji se postarati 

za spas naše zemlje i našeg naroda tako ogoljelog,   s tom ljubaznom dobrohotnošću  kojom ti obasipaš svakoga. 10 Jer sve dok je Juda na 

životu,   nemoguće je Državi uživati mir.“ 11 Čim on bi ovako izgovorio,   drugi kraljevi prijatelji,   neprijateljski djelu Judinom,   požuriše se 

razjariti Demetriusa. 12 Budući smjesta izabrao Nikanora koji bijaše postao zapovjednik odreda slonova,   on ga imenova strategom 

Judeje2 i i otposla ga sa zapovijedi da ukloni Judu,   rastjera one  koji bijahu s njim i ustoliči Alkima velikim svećenikom najvišeg od 

svetišta. 14 Pogani Judeje koji bijahu pobjegli pred judom pomiješaše se s postrojbama Nikanorovih vojnika,   misleći da će se nevolja i 

nesreće Židova preokrenuti u njihovu vlastitu korist.	
			
			
	

Druga knjiga Makabejaca