Tko ima u sebi milosti tač malo
Tko ima u sebi milosti tač malo
   da mu se sad ne bi srdačce raspalo?
da ne bi zamutil tužicom vas obraz,
   da ne bi oćutil bolizniv još poraz?
videći od ove živin'je čemerno,
   u suzah gdi plove nje ličce biserno.
Ter me strah od jada da svenut ne bude
   gdi jo' se raspada srdačce odsvude.
Ostalo mâ mlados ne more govorit,
   zač bi me nje žalos činila rastvorit;
zašto ja povenu, budi svak stanovit,
   kad godi spomenu život nje jadovit.

Hrvatsko 16. stoljeće

sr:Tko ima u sebi milosti tač malo