Evanđelje po Marku (Šarić)/Glava 8.
1 U one dane bilo je opet veliko mnoštvo naroda skupa i nije imalo što jesti. Tada dozva k sebi učenike svoje i reče im: 

2 "Žao mi je naroda. Već tri dana stoje kod mene i nemaju što, jesti. 

3 Ako ih pustim da idu gladni kući, klonut će na putu; jer su neki od njih došli izdaleka." 

4 Učenici njegovi odgovoriše mu:, "Odakle da uzme tko kruha ovdje u pustinji, da ih nasiti?" 

5 On ih zapita: "Koliko imate kruhova?" Oni odgovoriše: "Sedam." 

6 Tada zapovjedi da narod posjeda po zemlji, onda uze sedam kruhova, zahvali, prelomi ih i dade ih učenicima svojim, neka ih iznesu pred narod, i iznesoše ih. 

7 Imali su i nekoliko ribica. On ih blagoslovi i dade ih iznijeti. 

8 Jeli su i nasitili se. Od komadića, što su bili preostali, podigoše još sedam košarica. 

9 Bilo ih je oko četiri tisuće. I otpusti ih. 

10 Odmah uđe u lađicu s učenicima svojim i ode u okolinu Dalmanute. 

11 Tada dođoše farizeji i počeše se s njim prepirati, Tražili su od njega znak s neba, da ga kušaju. 

12 Tada on uzdahnu u svojoj nutarnjosti i reče: "Čemu rod ovaj traži znak? Zaista, kažem vam: "Rodu ovomu neće se dati znak." 

13 Stim ih ostavi, uđe opet u lađicu i otide na drugu obalu. 

14 Oni su bili zaboravili uzeti kruha sobom. Samo jedan jedini kruh imali su sobom u lađici. 

15 Tada ih je opominjao i rekao: "Pazite, čuvajte se kvasca farizejskoga i kvasca Herodova!" 

16 Mislili su i govorili jedan drugome: "To je što kruha nemamo." 

17 Isus to opazi i reče im: "Što mislite o tom, da kruha nemate? Zar još uvijek ne razumijete i ne shvaćate? Zar je otvrdnulo srce vaše? 

18 Imate oči i zar ne vidite? Imate uši i zar ne čujete? Zar više ne mislite na ono, 

19 Kako sam onda pet kruhova prelomio na pet tisuća? Koliko košarica punih komadića nakupiste tada?" Oni mu odgovoriše: "Dvanaest". 

20 I kad prelomi sedam kruhova na četiri tisuće, koliko košarica punih komadića nakupiste?" Oni odgovoriše: "Sedam". 

21 Tada im reče: "Zar još uvijek ne razumijete?" 

22 Dođoše u Betsaidu. Tada mu donesoše slijepca i zamoliše ga, da ga se dotakne. 

23 On uze slijepca za ruku i izvede ga van pred selo. Tada pokvasi oči njegove pljuvačkom, metnu ruke na njega i zapita, ga: "Vidiš li što?" 

24 On pogleda i reče: "Vidim ljude, gdje hodaju, kao da bi bili drva" 

25 Još jedanput stavi mu ruke na oci, Tada je mogao dobro vidjeti; on je bio iscijeljen i vidio je sve posve bistro. 

26 Onda ga posla kući i reče: "Ne ulazi u selo!" 

27 Isus otide s učenicima svojim dalje u mjesta kod Cezareje Filipove, Putem upita učenike svoje: "Za koga me drže ljudi?" 

28 Odgovoriše mu: "Neki za Ivana Krstitelja, drugi za Iliju, opet drugi za kojega od proroka." 

29 On ih upita dalje: "A za koga me vi držite?" Petar mu odgovori: "Ti si Krist." 

30 Tada im naloži, da ni s kim ne govore o njemu. 

31 I počne ih učiti, da Sin čovječji mora mnogo trpjeti i da će od starješina, glavara svećeničkih i književnika biti zabačen i usmrćen, ali poslije tri dana da će uskrsnuti. 

32 Reče to posve otvoreno. Tada ga uze Petar nasamo i počne ga odvraćati. 

33 A on se okrenu, pogleda na učenike svoje i ukori Petra rekavši: "Idi od mene, sotono! Ti ne držiš s Bogom, nego s ljudima." 

34 Tada dozva narod s učenicima i reče im: "Tko hoće da ide za mnom, neka se odreče samoga sebe, neka uzme križ svoj na sebe i neka tako ide za mnom! 

35 Jer tko hoće da spasi život svoj, izgubit će ga; a tko izgubi život svoj zbog mene i zbog evanđelja, spasit će ga. 

36 Što koristi čovjeku, ako dobije sav svijet, a pritom izgubi dušu svoju? 

37 Jer što može čovjek dati kao otkup za dušu svoju? 

38 Tko se stidi mene i mojih riječi pred ovim preljubotvornim i grješnim naraštajem, toga će se i Sin čovječji stidjeti, kad dođe u slavi Oca svojega sa svetim anđelima." 

Evanđelje po Marku (Šarić)