Jona (Šarić)/Glava 3.
1 Opet dođe riječ Gospodnja Joni: 

2 "Ustani, idi u Ninivu, grad veliki, i drži mu propovijed, koju sam ti naložio!" 

3 Jona ustade i otide u Ninivu po naputku Gospodnjem. Niniva je bila nekoć grad silno velik, tri dana hoda dug. 

4 Jona poče dakle ići u grad jedan dan hoda, i propovijedao je: "Još četrdeset dana, i Niniva će propasti!" 

5 Ninivljani povjerovaše Bogu, oglasiše post i obukoše se, veliki i mali, u pokorničke haljine. 

6 Vijest o tom doprije i do kralja u Ninivi. Tada on ustade sa svojega prijestolja, skide sa sebe svoj plašt, zamota se u pokorničku haljinu i sjede u pepeo. 

7 Onda dade oglasiti u Ninivi: "Zapovijed kralja i njegovih knezova: Ljudi i životinje, goveda i ovce ne smiju okusiti ništa! Ne smiju ići na pasište i na pojište, 

8 Nego se moraju - čovjek i stoka - pokriti haljinama žalosti! Neka se glasno zaziva Bog, i neka se svaki okani svojega zla puta i opakoga djela svojih ruku! 

9 Možda se opet umilostivi Bog i odustane od ljutoga gnjeva svojega, tako da ipak ne izginemo." 

10 Kada Bog vidje djela njihova, da se naime okaniše svojega zla puta, tada se sažali Bogu zbog nesreće, kojom im je bio zaprijetio, i ne učini je. 

Jona (Šarić)