Nahum (Šarić)/Glava 3.
1 Teško krvnome gradu punom laži, ispunjenom nasilja, grabeža bez kraja! 

2 Čuj, puckanje bičeva! Čuj, prasak točkova! Konji jure, kola skaču 

3 Konjanici jurišaju, mačevi se sjaju, koplja sijevaju. Mnoštvo pobijenih, sila mrtvih tjelesa, nema broja lešinama, pada se preko lešina. 

4 Za mnogi blud bludnice, ljubaznice, vješte bajačice, koja zaludi narode svojim bluđenjem, plemena svojim bajanjem: 

5 "Gle, ja ću na tebe!" govori Gospod nad vojskama. "Ja ću ti uzgrnuti skute tvoje preko lica i pokazat ću narodima golotinju tvoju, kraljevstvima sramotu tvoju. 

6 Nečist bacit ću na te. Osramotit ću te i načinit ću od tebe prizor. 

7 Svaki, koji te vidi, bježat će od tebe i vikat će: 'Niniva je razorena, tko će je žaliti, gdje ću ti naći tješitelja?'" 

8 Jesi li bolja od No-Amona, koji je stolovao na rijekama, optočen unaokolo vodom? Bedem je njegov bila rijeka, zid njegov voda. 

9 Jakost je njegova bio Kuš, nebrojeni Egipćani, Put i Lubim pomoćnici njegovi. 

10 I unatoč tome morao je u progonstvo, morao je otići u ropstvo. I dječica njegova bila su razmrskana po svim uglovima uličnim. Bacili su ždrijeb za plemiće njegove. Svi velikaši njegovi bili su stavljeni u lance. 

11 Tako ćeš se i ti jednoć opiti i bit ćeš nemoćna. I ti ćeš tražiti utočište pred neprijateljem. 

12 Sve su tvrđave tvoje smokve s ranim smokvama. Kad se stresu, one padaju odmah u uta onome, koji jede. 

13 Gledaj narod svoj u sebi: "postali su žene pred neprijateljem tvojim. Širom su otvorena vrati zemlje tvoje. Oganj proždire prijevornice tvoje. 

14 Za opsadu nagrabi sebi vode! Utvrdi opkope svoje, stupi u glib, gazi glinu, kalup od opeke uzmi u ruke! 

15 Tada će te proždrijeti oganj utamanit će te mač, prožderat će te kao skakavac, i neka se umnožiš kao hruštevi. 

16 I neka imaš trgovaca više nego što je zvijezda na nebu: skakavci se slete i odlete. 

17 I neka su knezovi tvoji kao hruštevi, vođe tvoje kao jata skakavaca, koji se namjeste po zidovima u vrijeme studeni: ograne li tada sunce, oni odlete, i nitko ne zna, gdje ostaju. 

18 Usnuli su tvoji pastiri, kralju asirski, počivaju junaci tvoji. Narod je tvoj raspršen po gorama, i nema nikoga, da ih skupi. 

19 Nema melema rani tvojoj, udarac, koji te pogodi, neizlječiv je. Tko čuje za te, pljeskat će rukama nad tobom, jer koga nije stizala jednako zloća tvoja?! 

Nahum (Šarić)