Bog nije odbacio svoj narod


Bog nije odbacio svoj narod 

11  1 Ja pitam, dakle: da li bi Bog odbacio svoj narod? Sigurno ne! Jer, i ja sam, Izraelit sam, od potomstva Abrahamova, iz plemena Benjaminova. 2 Bog nije odbacio svoj narod, koga je unaprijed poznavao. Ili pak, ne znate li vi no što kaže Pismo u odlomku gdje se Ilija žali Bogu o Izraelu: 3 Gospodine, oni su pobili tvoje *proroke, porušili tvoje *oltare; ja sam sam ostao i oni hoće moj život! 4 Ali, što njemu odgovara Bog? Ja sam sebi sačuvao sedam tisuća ljudi, onih koji nisu savijali koljena pred Baalom1. 5 Isto, u sadašnje vrijeme, ima jedan ostatak, prema slobodnom izboru milosti. 6 ali, ako je to po milosti, to nije dakle po razlogu djela, inače milost nije  više milošću2. 7 Što reći? Ono što Izrael traži, on nije dosegnuo; već su to izabranici dosegnuli. Što se tiče drugih, oni su bili okorjeli, 8 prema onom što je pisano: Bog im je dao jedan duh obamrlosti, oči za ne vidjeti, uši za ne čuti, sve do ovog dana. 9 David kaže također: Da im stol njihov zamkom bude, jedna mreža, uzrokom posrnuća u pravednom kaznom! 10 Da se oči njihove zamrače sve do
gubitka vida; neprestano im leđa povijaj.

Pavlova poslanica Rimljanima