Prijem Jeremijinih poruka
Prijem Jeremijinih poruka 
			
				
	36 1 U četvrtoj godini Jojakima1, sina Joziasova, kralja Jude, riječ koje evo, bi upućena Jeremiji od strane GOSPODOVE: 2 ” Pribavi sebi jedan svitak, i upiši unutra sve riječi koje sam ti ja 			
				
	uputio o Izraelu, Judi i svim poganima, od kada sam ti počeo govoriti u vrijeme Joziasovo sve do ovog dana2. 3 Možda Judini ljudi budu osjetljivi na boli koje ja mislim njima dodijeliti, tako 			
				
	da, svaki se obrati od svojeg hrđavog ponašanja, da im ja mogu oprostiti njihove zločine i njihove grijehe. “ 4 Jeremija pozva Baruha, sina Nerijavljeva, i ovaj upisa to u svitak, pod 			
				
	nadzorom Jeremijinim, sve riječi koje GOSPOD bijaše ovome uputio. 5 Potom Jeremija zaiska u Baruha:  ” Ja imam jednu zapreku, ja ne mogu ići u Templ1, 6 idi dakle ti sam u jedan dan 			
				
	*posta i, u Templu, nasuprot mnoštvu izvedi čitanje svitka u koji si pisao, pod mojim nadzorom, riječi GOSPODOVE; obavi čitanje svim Judejcima koji budu došli iz svojih različitih gradova. 			
				
	Moguće je da  bi tad njihovo preklinjanje izbije pred GOSPODA i da se svatko obrati od svojeg hrđavog ponašanja, jer strašna je srdžba, gnjev što ga GOSPOD pokazuje glede tog pogana. “			
	 8 Baruh, sin Nerijavljev, ispuni vjerno ono što mu *prorok Jeremija bijaše tražio; on pročita, u Templu, iz knjige, riječi GOSPODOVE.			
	9 Pete godine Jojakimove, sina Joziasova, kralja Jude, u devetom mjesecu2, sazvaše na jedan post pred GOSPODA sve ljude Jeruzalema i svih gradova Judeje koji dolažahu u Jeruzalem. 10 			
				
	Tada Baruh pročita, iz knjige, riječi Jeremijine, u Templu, u dvorani Gemarijahuvljevoj,  sina šafanovca, kancelara, u gornjem *trijemu, na ulazu Novih vrata Templa; on obavi čitanje svem 			
				
	mnoštvu. 11 A Mikajehu, sin Gemarijahuvljev, sina šafanova, sasluša riječi GOSPODOVE takve kakve bijahu zapisane u knjizi.12 On siđe u palaču, uđe u kancelarovu dvoranu; ondje bijaše 			
				
	držana sjednica svih ministara: 			
	kancelar Elišama, Delajahu, sin šemajahuvljev, Elnatan, sin Akborov, Gemarijahu, sin šafanov, Sedecias, sin Hananijahuvljev,  i drugi ministri. 13 Mikajehu im priopći sve riječi koje bijaše 			
				
	čuo kad  Baruh, sin Nerijavljev, obavljaše čitanje knjige mnoštvu			
	14 Tada savjet ministara posla Jehudija, sina Netanijahuvljeva, sina šelemijahuvljeva, sina Kušijeva, k Baruhu da mu kaže: ”Donesi nam svitak  koji si imao pred mnoštvom.“ Baruh, sin 			
				
	Nerijavljev, uze svitak i dođe k njima. 15 Oni mu rekoše: ”Sjedi i obavi nam čitanje ovog svitka! “ Baruh to izvrši. 16 Slušajući sve riječi, oni biše zahvaćeni jednom zaraznom panikom. 			
				
	Konačno oni rekoše Baruhu: ” Mi nećemo propustiti priopćiti sve te riječi kralju.“ 17 I oni mu zaiskaše: ” Ispričaj nam kako si ti zapisao sve te riječi pod njegovim nadzorom.“ 18 Baruh im 			
				
	odgovori: ” On mi je kazivao osobno sve te riječi, dok sam ja njih upisivao tintom u knjigu.“ 19 Ministri rekoše Baruhu: ” Idi, skrij se, i Jeremija također; nek' nitko ne zna gdje ste! “ 20 			
				
	Odloživši svitak u dvorani kancelara Elišama, oni uđoše kod kralja, u njegove osobne odaje, i oni ispričaše kralju sve što se bijaše dogodilo.			
	21 Tad kralj posla Jehudija potražiti svitak; ovaj ga ode uzeti u dvorani kancelara Elišama i obavi mu čitanje			
	kralju i svim ministrima koji, stojeći, okruživahu kralja. 22  Kralj, on, bijaše sjedio u zimskom salonu  bijaše to deveti mjesec,  i vatra1 s jedne žeravnice gorješe pred njim. 23 Svaki put kad 			
				
	Jehudi bijaše pročitao tri ili četiri stubca, kralj ih odsijecaše jednim pisarskim perorezom i bacaše u vatru žeravnice, tako da sav svitak nestade u vatri žeravnice. 24 Oni ne biše obuzeti 			
				
	panikom, oni ne *razderaše odjeću svoju, ni kralj niti itko od njegovih slugu koji saslušaše sve te riječi. 25 čak i kad Elnatan, Delajahu i Gemarijahu uznastojaše kod kralja spriječiti ga  			
				
	spaljivati svitak, ovaj ih ne slušaše, 26 i on dade zapovijed Jerahmeelu, princu kraljevske krvi, Serajahuu, sinu Azrielovu, i š�elemijahuu, sinu Abdeelovu, da uhite kancelara Baruha i proroka 			
				
	Jeremiju; ali GOSPOD njih držaše skrivene.			
	27 Nakon što kralj bijaše spalio svitak koji sadržavaše riječi napisane po Baruhu, pod nadzorom Jeremijinim, riječ se Gospodova uputi Jeremiji: 28  ” Priskrbi sebi jedan drugi svitak i upiši u 			
				
	njega prvobitne riječi koje se nalaziše u prvom svitku spaljenom od Jojakima, kralja Jude. 29 A Jojakimu, kralju Jude, ti ćeš reći: Ovako govori GOSPOD: Ti si spalio taj svitak prigovarajući 			
				
	mi da je u njemu bilo napisano da će kralj Babilonije sigurno doći opustošiti ovu zemlju i učiniti da iz nje nestanu ljudi i zvijeri. 30 Eh dobro, ovako govori GOSPOD glede Jojakima, kralja			
	Jude: Nikog neće biti za naslijediti ga na prijestolju Davidovom; njegov će lješ biti izložen vrućini dana i hladnoći noći1; ja ću bješnjeti protiv njega, njegovog potomstva, njegovih slugu, 			
				
	zbog njihovih zločina; i učinit ću da dođu na njih, na žitelje Jeruzalema i ljude Jude, sva velike nevolje o kojima sam im govorio, a da me oni nisu slušali.“			
	32 Jeremija si dakle priskrbi jedan drugi svitak i ponovo ga dade kancelaru Baruhu sinu Nerijahuvljevu; ovaj u njeg' upisa, pod nadzorom Jeremijinim, sve riječi iz knjige zapaljene od 			
				
	Jojakima, kralja Jude. I mnogo drugih sličnih riječi bi dodano.		

Jeremijina knjiga