Job (Šarić)/Glava 11.
1 Nato odgovori Sofar iz Naama: 

2 Zar da te mnoge riječi ostanu bez odgovora? Ili će čovjek govorljiv biti opravdan? 

3 Hoće li tvoje puste riječi ušutkati ljude? Zar te neće nitko posramiti? 

4 Jer si sam rekao: "Čista je nauka moja, i čist sam u očima tvojim!" 

5 Ali kad bi samo Bog progovorio i usta svoja otvorio proti tebi, 

6 Da ti pokaže tajne mudrosti i mnogostruke osnove svoje, uvidio bi, da te Bog kara manje nego što zaslužuje krivnja zlodjela tvojih. 

7 Možeš li tajne Božje dokučiti ili doprijeti do granice Svemoćnoga? 

8 Iznad neba ona je visoka, pa što ćeš početi? Ispod pakla je duboka, po što ćeš spoznati? 

9 Duža je od zemlje, šira je od mora. 

10 Da prevrati, ili zatvori, ili skupi: tko će mu braniti? 

11 Jer pozna ljude pune zloće, vidi grijeh, a da i ne pazi. 

12 Tada će čovjek bezuman doći do razboritosti, i divlje će se magare pretvoriti u čovjeka. 

13 Da ti pripraviš srce svoje podigneš ruke svoje k Bogu, 

14 Da ukloniš zlodjela iz ruke svoje i ne podnosiš grijeha u kući svojoj, 

15 čisto ćeš čelo moći tad podići, čvrst ćeš biti i bojati se nećeš. 

16 Tada ćeš zaboraviti muku i na nju ćeš pomišljati kao na vodu što proteče; 

17 Tada će sjati život tvoj jasnije nego podne, a tama će biti kao rasvit zore; 

18 Tada ćeš se uzdati, jer ima nade, zakopat ćeš se i mirno ćeš spavati. 

19 Odmarat ćeš se, i nitko te neće plašiti, i mnogi će ti se moliti. 

20 A oči grješnicima ugasit će se, neće im biti utočišta, nada će im biti: dušu izdahnuti. 

Job (Šarić)