Leksikon hrvatskih književnika BiH od najstarijih vremena do danas/Č
ČALE, Frano (Trebinje, 8. srpnja 1927.  – Zagreb, 24. kolovoza 1993.). Književni povjesničar, esejist, teatrolog i prevoditelj.Studij romanistike završio u Zagrebu 1952. godine, a doktorirao 1960. Bio profesor na zagrebačkom Filozofskom fakultetu. Izučavao djelo Držića, Dantea, Boccaccia, Petrarke, Machiavellija. Uz spomenute talijanske pisce, prevodio na hrvatski jezik i Goldonija, Leopardija, Foscolu i dr. Bavio se i talijansko-hrvatskim kazališnim vezama.  
 Djela: Talijanski dramski teatar u Zagrebu 1880.-1941. (JAZU, 1962.), O književnim i kazališnim dodirima hrvatsko-talijanskim  (1968.), Talijanska lirika od postanka do Tassa (antologija, 1968.), Marin Držić (1971.), Petrarca i petrarkizam (1971.), Od stilema do stila (1973.),  Classici e Moderni della litteratura italiana (s M. Zorićem, 1973.), Francesco Petrarca: Il Canzoniere-Kanconijer (1973.), Talijanska književnost (s M. Zorićem, 1974.), Dante Alighieri: Djela I-II (s M. Zorićem, 1976.), Tragom Držićeve poetike (1979.), Na mostu Talija (1979.), O životu i djelu  Marina Držića (1979.), Giovanni Boccacio: Djela, I-II (s M. Zorićem, 1981.), Giovanni Pascoli: Pjesme (1982.), Izvor i izvornost (1984.), Igre u Njarnasgradu (1984.), Usporedbe i tumačenja (1991.).

 ČARAPINA ĆULANIĆ, Stanislava (Ćulanića Stan, Tomislavgrad, 25. svibnja 1930.), hrvatska pjesnikinja i pripovjedačica za djecu. Više godina radila u prosvjeti, a bavila se i novinarstvom. Živi u Slavonskom Brodu, svome drugom zavičaju.
 Djela: Kuća djedova (pjesme za djecu, 1985.), Dugouško i šumska družina (pjesme za djecu, 1986.), Za djecu koja rastu (pjesme za djecu, 1986.), Plavi grad-Maštegrad (pjesme za djecu, 1987.), Ima jedno đače (pjesme za djecu, 1988.), Majčini poljupci (?), Radujem ti se voljena zemljo (?), Zagonetke dopunjalke (?), Plačite oči moje (?), Moj Slavonski Brode (?), Ovdje se sunce ponovno rađa (pripovijetke, 1994.), Utorkom uvečer (?), Božićnice i uskrsnice (?), Brojalice (?), Od mraka do svjetla (?), Uzdarje (pjesme, 1998.), U progonstvu (1999.).

ČENGIĆ, Augustin (Stara Rijeka, Sanski Most, 7. veljače 1855. – Banja Luka, 22. lipnja 1911.). Pisac. Osnove pismenosti stekao je, vjerojatno, u fojničkom samostanu, u kojem je 1872. započeo novicijat. Filozofiju studirao u Đakovu, teologiju u Ostrogonu i Firenci. Djelovao je kao odgajatelj i profesor filozofije franjevačkim bogoslovima, župnik u Banjoj Luci, Bihaću i Ivanjskoj te provincijal bosanskih franjevaca. Godine 1882. sudjelovao je u Arezzu na međunarodnom kongresu crkvenih glazbenika. Njegove kronološko-povijesne bilješke iz vremena posljednjeg Bosanskohercegovačkog ustanka (1875.-1878.) tiskane su u Hrvatskoj straži (1935.) i Franjevačkom vijesniku (1936.), a ulomak o ljepotama Sarajeva u Ferijalcu (1935.). 
 Djela: Sveti Bonaventura; Crkveno pjevanje; Neoskrvnjeno začeta i XIX. vijek; Kristof Kolumbo i franjevački red (u Glasniku jugoslavenskih franjevaca, 1888/89/91/92.), Pokret katoličanstva u svijetu (Franjevački glasnik, 1895/97.), Priručna knjižica (1902.).

ČERKEZ, Vladimir (Sarajevo, 26. studenog 1923. – 9. studenog 1990.), hrvatski pjesnik, romanopisac, dramski pisac, pisac za djecu. Školovao se u Mostaru i Sarajevu. Od 1941. do 1942. bio logoraš u Jasenovcu i Staroj Gradiški, potom partizan-borac, instruktor u agit-propu u više partizanskih štabova i odreda. U Sarajevu uređivao list Oslobođenje, časopise Zoru i Život.
 Djela: Na livadama (pjesme, 1948.), Zastave Krajine (poema, 1949.), Majska lirika (pjesme, 1949.), Ruže u oluji (pjesme, 1951.), Cvijeće (pjesme, 1952.), Poema o ljubavi 1953.), Špijuni (drama, 1955.), Dječja knjiga (stihovi, 1955.), Bez povratka (kronika, 1955.), 12 knjižica za djecu (stihovi, 1956.), Krv i ćudnje (pjesme, 1958.), Sunce u dimu (roman, 1958.), Žuti zarobljenik (bajke, 1957.), Arena (roman, 1961.), Bajke (stihovi, 1964.), Doba zrenja ( pjesme, 1965.), Orlovi i vuci (roman, 1965.), Vino voća iz mog vrča (pjesme, 1967.), Breza među rovovima (roman, 1969.), Stihovi (izbor, 1969.), Svemir (poeme, 1971.), San i život (pripovijetke, 1971.), Hrabri vojnik Cvitan (roman, 1971.), Zajedništvo/pojam i suština (separat, 1973.), Lenjin o umjetnosti, umjetnost o Lenjinu (1974.), Sunčana zemlja (poeme, 1975.), Sjaj života, sjena smrti (pripovijetke, 1977.), Zemlja sunca (poeme, 1979.), Zlato iz stijene (pjesme, 1981.), Noć strepnje (drama, 1982.), Espanja (poema, 1983.), Brojevi i ljudi (poeme, 1984.) 

ČIČIĆ, Augustin (Kreševo, 14. travnja 1889. – Sarajevo, 26. rujna 1955.). Pjesnik i književni kritičar. Osnovnu školu završio je u Kreševu, šest razreda gimnazije u Visokom, novicijat u Fojnici, filozofsko-teološki studij u Livnu i Sarajevu, poslijediplomski u Beču, gdje je i doktorirao. Pjesme, književne prikaze i kritike, povijesne članke, zabilješke o istaknutim franjevcima, refleksije o duhovnom životu, te izvještaje s terena objavljivao u mnogim glasilima svoga vremena.
 Djela: Proljetni stihovi (1918.),  Monografija o fra Grgi Martiću -1822.-1905. (1930.), S Vardara na Soču (pjesme, 1935.), Imenik "Osvetnika" fra Grge Martića (1940.)

ČILIĆ, Luka (okolica Baje, 1707. – Baja, 21. travnja 1771.). Kustos Bosne Srebrene i pisac. Osnovnu i srednju školu završio je vjerojatno u rodnom mjestu, filozofsko-teološki studij u Italiji. Od 1731. do 1733. godine djelovao je na Korzici kod austrijske vojske.
 Djela: Physica seu octo Libri Physicorum (1733.), Paeana festivum illustrissimo…Josepho Ant. Chiolinich (prigodna pjesma, 1752.), Directa ad coelum via (1755.).

ČILIĆ, Mate (Međugorje, 14. srpnja 1952.). Pjesnik. Osnovnu školu pohađao u rodnom mjestu, Klasičnu gimnaziju u Splitu, a filozofiju i teologiju diplomirao u Sarajevu i Fuldi. Župnik u župi Emersacker, kod Ausburga.
 Djela: Bajamova djeca (pjesme, 1996.), Ostani znak (pjesme, 1997.).

ČIŽEK, Vjenceslav (Đenovići, Kotor, 28. veljače 1929. – Dortmund, 25. studenog 2000.). Pjesnik.
 Djela: Krovopisi predsvanuća (pjesme, 1989.), Bosonoga prašina (izabrane pjesme, 1994.)

ČOLIĆ, Velibor (Odžak, 13. lipnja 1964.). Pjesnik i romanopisac. Živio u Sarajevu, sada u Parizu.
 Djela: Madrid, Granada ili bilo koji drugi grad  (pjesme, 1987.), Odricanje sv. Petra  (roman, 1990.)

ČUBELIĆ, Tvrtko (Bihać, 2. ožujka 1913. – Zagreb, 10. kolovoza 1995.). Povjesničar književnosti i folklorist. Studirao filozofiju, etnologiju i jugoslavistiku na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Na istom fakultetu bio redovni profesor i predstojnik Katedre za usmenu narodnu književnost. Bavio se prikupljanjem, istraživanjem i interpretiranjem djela narodne književnosti.
 Djela: Književnost (1963.), Književni leksikon (1972.), Slika društvenih i kulturnih prilika u našoj narodnoj epici (rukopis), deset panoramsko-antologijskih odabira iz narodne književnosti (s predgovorima i pogovorima), članci o narodnim plesovima i književnosti – u periodici.

ČUIĆ, Stjepan (Bukovica, Tomislav Grad, 1. travnja 1945.). Pripovjedač, romanopisac, esejist, pisac za djecu, novinar, prevoditelj s ruskoga jezika. Studirao jugoslavistiku i rusistiku na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Više godina radio kao lektor u Večernjem listu, a potom godinu dana u svojstvu lektora za hrvatski jezik na Sveučilištu u Bambergu (1989.-90.). Kao profesionalni pisac, surađivao s vodećim hrvatskim listovima, u kojima je objavljivao komentare, polemike i političke oglede.  
 Djela: Iza bregova (pripovijetke, 1965.), Staljinova slika i druge priče (1971.), Tridesetogodišnje priče (1979.), Dnevnik po novom kalendaru (roman, 1980.), Tajnoviti ponor (roman za djecu, 1980.), Orden (roman, 1981.), Pripovijetke (izbor, 1985.), Abeceda licemjerja (publicistička proza, 1992.), Lule mira (politički eseji i komentari, 1994.), Presretač (priče, 1996.).

 ČUTURA, Franjo (Rastovača, 27. listopada 1885. – Lemont, Chicago, 3. veljače 1959.). Pjesnik i putopisac. Osnovnu školu završio je u Posušju, a gimnaziju na Širokom Brijegu. Teologiju studirao u Mostaru i Paderbornu. Od 1912. do 1916. vjeroučitelj na Humcu, potom godinu dana predavač na Širokom Brijegu. Kao svećenik radio u Gabeli, Čapljini, Širokom Brijegu i Posušju. Od 1922. do 1924. godine bio je misionar u Americi. Od 1924. do 1926. je župnik u Posušju, onda ponovno odlazi u Ameriku, u New York, gdje preuzima i vodi župu (1926.-1933.). Obolivši, vraća se u Hercegovinu, nakon oporavka odlazi u Svetu zemlju. Od 1934. godine po treći put je u Americi, župnik u Ambridgeu, Chicagu, Ambridgeu i Sharonu.
 Djela: Pjesme, putopisi i crtice – u periodici.

 ČUTURIĆ, Dragan (Zenica, 19. rujna 1944. - Mosbach, 1. veljače 2004.). Pripovjedač.
 Djela: Rastrgani životi. Zapisi gastarbajtera (pripovijetke, 1981.), (Zerissenes  Leben: Altagsprotokolle, 1983.), Za još jednu ljubav (Noch eine Liebe, 1985.), Moja Njemačka (pripovijetke, 1985.).

 ČUTURIĆ, Leonardo (Otigošće, Fojnica, 5. listopada 1881. - 3. siječnja 1947.). Pisac. Osnovnu školu pohađao u Fojnici, nižu gimnaziju u Gučoj Gori, teologiju studirao u Kraljevoj Sutjesci i Livnu. 
 Djela: Sveti Ljudevit Anžuvinski (1909.), Franjevci među hrvatskim pukom kroz sedam stoljeća (1926.), Marijan i Emina (pripovijest, 1937.).

Leksikon hrvatskih književnika BiH od najstarijih vremena do danas