Evanđelje po Marku (Šarić)/Glava 4.
1 Opet je učio na moru. Veoma veliko mnoštvo naroda skupilo se oko njega. Zato uđe u lađicu, i u nju sjede na moru, a sav je narod stajao na obali na zemlji, 

2 Učio ih je mnogo u prispodobama i govorio im u svojemu predavanju: " 

3 "Pazite! Sijač izađe da sije. 

4 Kad je sijao, jedno pade na put, i dođoše ptice i pozobaše ga. 

5 Drugo pade na kamenito tlo, gdje nije bilo mnogo zemlje. Brzo izniče, jer nije ležalo duboko u zemlji, 

6 Ali kad sunce zasja, uvenu, i jer nije imalo korijena, usahnu. 

7 Opet drugo Pade među trnje. Trnje uzraste i zaguši ga, tako da ne donese roda. 

8 Drugo napokon pade na zemlju dobru, izniče, uzraste i donese rod: "tridesetostruk, šezdesetostruk i stostruk." 

9 Zaključi riječima: "Tko ima uši, neka čuje!" 

10 Kad je bio sam, zapitaše ga učenici s dvanaestoricom za smisao prispodobe. 

11 Reče im: "Vama je tajna kraljevstva Božjega povjerena. Onima vani sve se iznosi u prispodobama. 

12 Oni će gledati, a ipak ne vidjeti, slušati, a ipak ne razumjeti, da se kako ne obrate i oproštenje ne nađu." 

13 Tada nastavi: "Ne razumijete li ove prispodobe, kako ćete onda razumjeti sve druge? 

14 Sijač riječ sije. 

15 Koji su na putu, na koji je bila posijana riječ, to su oni, koji je čuju. A onda dolazi odmah sotona i oduzme riječ, koja je bila posijana u srca njihova. 

16 Slični su oni, što su posijani na tlo kamenito. Oni čuju riječ i odmah je primaju s radošću. 

17 Ali ne daju da uhvati korijen, nego su nepostojani, Kad zbog riječi provali nevolja ili progonstvo, onda se odmah spotaknu. 

18 Drugi su oni, koji su posijani među trnje. Oni slušaju riječ. 

19 Ali brige svjetske, varavo bogatstvo i ostale strasti uvuku se i zaguše riječ, tako da ostane bez roda. 

20 Koji su napokon bili posijani na dobru zemlju, to su oni, koji slušaju riječ, primaju je u se i donose rod tridesetostruk, šezdesetostruk i stostruk." 

21 Dalje im je govorio: "Donosi li se svjetiljka, da se metne pod sud ili pod postelju! A ne, da se metne na svijećnjak? 

22 Jer nije ništa skriveno, što se neće otkriti, nije ništa tajno, što neće doći na svjetlo. 

23 Tko ima uši, neka čuje!" 

24 Tada nastavi: "Pazite na to, što čujete! Mjerom, kojom mjerite, vama će se mjeriti, i još će vam se dometnuti. 

25 Jer tko ima, dat će mu se. A tko nema, uzet će mu se i ono, što ima." 

26 Dalje je govorio: "Kraljevstvo je Božje kao čovjek, koji baci sjeme u zemlju. 

27 Spavao on ili bdio, danju ili noću: "Sjeme niče i raste, a da on to ne zapazi. 

28 Samo od sebe donosi zemlja rod, najprije biljku, onda klas, napokon puno zrno u klasu. 

29 Kad se tada pokaže rod, odmah primakne srp; jer je tu žetva." 

30 Dalje je govorio: "S čim da prispodobimo kraljevstvo Božje? Kojom prispodobom da ga prikažemo. 

31 Ono je kao zrno gorušično. Kad se sije u zemlju, manje je od svih drugih sjemena na zemlji. 

32 A je li posijano, uzraste i bude veće od svega povrća; Potjera tako velike grane, da mogu ptice nebeske stanovati u njegovoj sjeni." 

33 U mnogim takvim prispodobama navješćivao im je riječ, kako bi je bolje mogli shvatiti. 

34 Bez prispodoba nije im govorio. Je li tada bio sam s učenicima svojim, onda bi im sve protumačio. 

35 Podvečer onoga dana reče im: "Poći ćemo na drugu obalu." 

36 Otpustiše narod, i uzeše njega sobom onako kako je bio u lađici. I druge lađice išle su s njim. 

37 Tada se podiže silna bura. Valovi su udarali u lađicu, i ona se je već počela puniti vodom. 

38 A on je spavao otraga u lađici na jastuku. Tada ga probudiše i povikaše: "Učitelju, zar ti ne mariš, što ginemo?" 

39 On ustade, zapovjedi vjetru i reče moru: "Umukni! Mirno budi!" Prestane vjetar, i postade tišina velika. 

40 Tada im reče: "Što ste tako, strašljivi? Zar još uvijek nemate vjere?" 

41 Oni se uplašiše vrlo i rekoše jedan drugome: "Tko je ovaj? I vjetar i more slušaju ga!" 

Evanđelje po Marku (Šarić)