Kušnja i napast


Kušnja i napast 

12 Sretan čovjek koji podnese kušnju, jer, jednom provjeren, primit će  krunu života2, obećanu onima koji Njega vole.
13 Nek' nitko, kad je *napastvovan, ne kaže: »Moja napast od Boga dolazi.« Jer, Bog ne može biti u napasti da počini zlo i ne napastuje nikoga. 
14 Svatko je napastovan svojom vlastitom pohlepom, koja ga povlači i zavodi. 
15 Jedanput oplođena, pohlepa rađa grijeh, a grijeh, dozrio, rađa smrt. 
16 Ne varajte se tu, ljubljena moja Braćo. 
17 Svaki vrijedan dar i svaki savršeni poklon silaze odozgo, od Oca svjetala3, kod kojeg nema ni oklijevanja ni sjene od uzrujanja. 
18 Svojom vlastitom voljom, on nas je porodio riječju istine, da bismo bili tako reći prvine njegovih stvorenja.

Jakovljeva poslanica