Prvo viđenje slave Gospodove
22 Iznad glave živućih, naličnost jednog svoda, blještećeg kao jedan blistavi kristal; on se protezao iznad njihovih glava, dobrano ponad. 23 Ispod svoda, njihova krila bijahu pružena jedno 

prema drugom. Svaki je imao dva koja su mu pokrivala tijelo. 24 A ja začuh šum koji su pravila njihova krila kad oni napredovahju: bio je to šum  vodoskoka, glas moćnog2; šum jednog 

mnoštva, šum jedne vojske. 
Kad se oni zaustavljahu, oni spuštahu svoja krila. 25 Dođe jedan glas sa svoda koji bijaše iznad njihovih glava, kao jedan kamen lazulit, imaše naličnost jednom prijestolju; a iznad te 

naličnosti prijestolja, to bijaše naličnost kao izgled jednog čovjeka, sasvim gore1. 27 Potom ja vidjeh kao sjaj rumenila, kao izgled vatre koja ga obvijaše sve uokolo, počevši i iznad onoga 

što se činilo njegovim križima; i počevši i iznad onoga što se činilo njegovim križima, ja vidjeh kao izgled jedne vatre i jednog svjetla, svuda uokolo njega. 28 To bijaše kao izgled duge koja 

je u oblaku u kišni dan: takav bijaše izgled okružujuće svjetlosti. To bijaše izgled, naličnost Slave GOSPODOVE. Ja gledah i ja padoh na svoje lice; začuh glas koji govoriše.

Knjiga o Ezekijelu