Tko želi novu stvar da čuje sad hodi
Tko želi novu stvar da čuje sad hodi
   ter sliši što nigdar meni se ne zgodi.
   Koliko da živu na trudni ovi svit,
   sve dni sta u gnivu život moj jadovit;
sve dni me nesrjeće, sve dni me žalosti
   tjerahu najveće od moje mladosti.
   Dosad mi živ človik ne vidi suzice,
   i ne bi još dovik suzilo me lice,
da mene namirit ne bude, dim uprav,
   nesrjeća ka tirit čini me tuj ljubav,
   za koju umirem, za koju ja ginu,
   za koju razdirem svoju moć jedinu.
Jer me tač izmuči ova vil ku služu,
   koja me nauči da cvilim i sužu,
   bez ke se veseljah kadgodi sobom sam
   i takođ ne željah da život smrti dam.
Zašto se sva ina mogla bi zla ponit
   ner ljubav jedina, ka me će izronit;
   ter sudih po meni sve tuge od pjesni
   pri želji ljuveni i pri nje boljezni.
Zatoj rih: umiru, zač muke ni veće
   negoli ku tiru punu sve nesrjeće;
   ter život moj pravi: Blaženi človik taj
   ki želne ljubavi ne pozna ni nje vaj;
zač ne zna što je plač, zač ne zna što je gniv,
   zač ne zna bridak mač ki ne da da sam živ,
   zašto mi srca srid ostavi za nalip
   nikoji žestok vrid, ter venu svaki hip.
Na što ti još ljubav ne čini mene doć?
   Bolje bi gdi je lav da ja na nj budu poć;
   bolje bi da ja sril budu smrt na puti
   negoli ljuven stril me srce da ćuti.
Ar će bit još uzrok ovi stril ljuveni
   da skratim sebi rok - toj da dam smrt meni;
   zač veće ovi trud ne mogu trpiti,
   a ljuven ne bi sud prid kim bi vapiti.

Hrvatsko 16. stoljeće

sr:Tko želi novu stvar da čuje sad hodi