Psalam (Šarić) 147.
1Hvalite Gospoda, jer je lijepo hvalu pjevati Bogu našemu; jer je milo pjevati hvalospjev. 

2Gospod zida Jerusalem; okuplja raspršene sinove Izraelove; 

3On, koji iscjeljuje srca slomljena i zavija rane njihove; 

4On, koji određuje zvjezdama broj njihov, koji ih sve zove imenom. 

5Gospod je naš tako velik i u l moći tako bogat; mudrost njegova nema granica. 

6Gospod pridiže nevoljne, a bezbožnike ponizuje do zemlje. 

7Hvalu pjevajte Gospodu, udarajte Bogu našemu u citaru! 

8Njemu, koji zastire nebo oblacima, koji sprema zemlji dažd, koji čini, te raste na gorama trava, 

9Koji daje životinjama hranu njihovu i mladim gavranima, za što oni viču. 

10 On ne mari za jake konje, niti mu je mila hitra noga junakova. 

11 Gospodu se dopadaju samo oni, koji ga se boje, samo oni, koji se uzdaju u milost njegovu. 

12 Slavi, Jerusaleme, Gospoda, hvalu pjevaj Bogu svojemu, Sione! 

13 Jer on utvrđuje prijevornice vrata tvojih, blagoslivlja djecu tvoju u tebi; 

14 On, koji pribavlja mir zemlji tvojoj, koji te siti jedrom pšenicom; 

15 Koji šalje zapovijed svoju na zemlju, - brzo teče zapovijed njegova -; 

16 Koji daje snijeg kao vunu, sipa inje kao pepeo; 

17 Koji baca grad svoj kao zalogaje, tko može opstati pred studeni njegovom? 

18 On šalje riječ svoju, i sve se rastopi; dahne dahom svojim, ti poteku vode. 

19 On je, koji javlja riječ svoju Jakovu, zakone i pravice svoje Izraelu. 

20 Tako ne učini nijednom drugom narodu, niti oni naučiše prava njegova. Aleluja! 

Psalmi (Šarić)