Propovjednik (Šarić)/Glava 12.
1 Spominji se Stvoritelja svojega u mladim danima, prije nego dođu dani zli i prispiju godine, za koje veliš: "Ne dopadaju mi se!" 

2 Prije nego pomrči sunce, svjetlo i mjesec i zvijezde i iza dažda opet dođu oblaci. 

3 To je doba, kad zadršću čuvari kuće, kad se pognu snažni ljudi, kad počivaju mlinarice jer ih je premalo, kad se skrivaju, koji vire kroz prozore. 

4 Vrata s ulica zatvaraju se i zveka mlina biva tiša, o cvrkut ptičji jedan se diže i svi glasovi umuknu. 

5 Čovjek se straši visina i strahote na ravnoj stazi; a badem cvjeta, skakavac se samo mučno vuče i napor opada; jer čovjek ulazi u vječnu kuću svoju! Po ulici idu naokolo ljudi turobni. 

6 Sjećaj se Stvoritelja, prije nego se prekine uže srebrno, čaša zlatna pukne, vrč se na izvoru razbije, u studenac točak slomljeni padne. 

7 I prah se vrati u zemlju, onako, kako je bio, i duh se vrati k Bogu, koji ga je dao - : 

8 "Taština nad taštinama!" veli propovjednik, "sve je taština!" 

9 K ovomu je još pridodati: "propovjednik je bio mudrac, koji je narodu davao znanje; bio je mislilac, istraživač i sastavio je mnogo priča. 

10 Propovjednik se je trudio da nađe ugodne riječi i da napiše iskrene riječi istine. 

11 Riječi su mudraca kao ostani volujski, i članovi skupljenih priča kao klini zabijeni, one potječu od jednoga Pastira. 

12 Uostalom primi savjete, sine moj; nema kraja mnogome pisanju knjiga, a mnogo učenje umara tijelo. 

13 Zaključnu riječ čujmo svi: "Boga se boj, i zapovijedi njegove drži!" 

14 To vrijedi za svakoga; jer će svako djelo Bog iznijeti pred sud, sve skriveno, bilo dobro ili zlo. 

Propovjednik (Šarić)