Bog najavljuje da će Sara imati sina


Bog najavljuje da će Sara imati sina 

18 1 GOSPOD se prikaza Abrahamu u hrastovima Mambre1 

dok je sjedio na ulazu u šator po najvećoj vrućini dana. 

2 On diže oči i ugleda trojicu ljudi2 osovljenih tik do njega. 

Ugledavši ih on otrča od ulaza u šator njima u susret, 

prostre se po zemlji 3 i reče: »Moj Gospodaru, ako ja mogu naći milosti 

u tvojim očima, nastoj ne proći daleko od svog sluge3. 

4  Da se donese malo vode da vam se operu noge, 

i odmorite se pod tim stablima. 5 Ja ću donijeti komad 

kruha da vas okrijepi prije no što nastavite dalje, 

pošto ste prošli pokraj vašeg sluge.« Oni odgovoriše: » Učini kako si rekao.« 

6 Abraham pohiti prema šatoru i reče Sari: » Brzo! Zamijesi tri mjere brašna  

i načini pogače!«, a on otrča do stada i uze jedno mlado tele. 

Dade ga momku koji pohiti pripremiti ga. 8 On uze grušeline, 

mlijeka i pripravljeno tele  koje stavi pred njih; 

a sam zadrža se pod drvećem , stojeći blizu njih. 

Oni jedoše, 9 a njemu rekoše:» Gdje je Sara tvoja žena? « 

On odgovori: » Tamo, u šatoru.« 10 GOSPOD preuze: 

»Ja trebam nanovo naići u vrijeme obnavljanja1, 

a Sara tvoja žena imat će jednog sina.« 

A, Sara to slušaše na ulazu u šator, iza njega. 

11 Abraham i Sara bijahu stari, u dubokoj starosnoj dobi, 

i Sara već bijaše prestala imati ono što imaju žene. 

12 Sara se poče smijati2u sebi pa reče: »Sva istrošena 

kakva jesam mogu li još imati? A i moj gospodar je tako star!« 

13 GOSPOD reče Abrahamu: » Zašto se Sara smije? 

A i to pitanje: Mogu li uistinu rađati, ja koja sam tako stara ? 

14 Ima li ijedna stvar nemoguća za GOSPODA?  

U dan kad se ja vratim  k tebi, u vrijeme obnove, 

Sara će imati jednog sina.« 15 Sara zanijeka3 govoreći: 

»Ja se nisam nasmijala« jer se uplašila. 

»Da! preuze on, ti se istinski nasmijala.«

Abraham