Prijelaz Crvenog Mora


Prijelaz Crvenog Mora 
			
				
				
19   1 Ali protiv bezbožnika1 			
	bješnjaše sve do svojeg kraja jedan			
		gnjev bez milosti, jer Bog pozna-		
	vaše unaprijed ono što oni još			
		bijahu učinili:		
2	nakon što je otpustio narod i u		
		žurbi ga otposlao,		
		oni promijeniše mišljenje i		
		proganjaše ga2 .		
3	Naime, dok oni još obavljaše svoje 		
	oplakivanje i plakaše nad grobovima			
		pokojnika,		
		oni zasnovaše jedan drugi naum,		
		besmislen:		
		oni koji ih bijahu uputili na		
		polazak preklinjući ih,		
		staviše se proganjati ih kao		
		bjegunce.		
4	Pravedna nužda3, gurala ih je 		
	prema toj krajnosti i			
		izazivala zaborav prošlosti,		
		da bi primili kazne koje		
		manjkaše njihovim nevoljama:		
5	tvoj narod tada bi   doživio jedan		
		izuzetni prijelaz, oni, naprotiv,		
		nađoše jednu čudnovatu smrt.		
6	Jer svo stvaranje, prema svakoj		
		vrsti, bijaše nanovo oblikovano,		
		poslušno tvojim zapovjedima,		
		da bi tvoja djeca bila sačuvana		
		od sveg zla.		
7	Vidjelo se oblak prekrivati		
		tabor, i suhu zemlju izroniti		
		ondje gdje bijaše voda4;		
		Crveno More postade jedan put bez		
		preprjeka,		
		bujne valove jedne ozelenjele 		
	pučine,			
8	onuda gdje sav narod prijeđe,		
		zaštićen tvojom rukom		
9	Oni se raspršiše kao konji po ispaši,		
		oni poskakivahu kao janjci,		
		slaveći tebe1 , Gospode, tebe koji		
		si ih oslobodio.		
10	Jer oni se još sjećahu  događaja iz 		
	svojeg izgnanstva,			
		kako zemlje, zamjenjujući 		
	pokoljenje životinjsko, proizvede 			
	komarce, kako Rijeka, 			
	zamjenjujući se s vodenim 			
	životinjama, povrati jedno mnoštvo			
		žaba2 .		
11	Kasnije također oni vidješe jedno 		
	novo pokoljenje ptica dok,			
		ponukani željom, oni tražaše		
		ukusna jela		
12	i kad, za okrjepu njihovu,		
		prepelice uspeše se iz mora3 .		
				
				
				
	

Knjiga mudrosti