Ezra (Šarić)/Glava 3.
1 Kad dođe sedmi mjesec - sinovi Izraelovi bili su već u svojim gradovima - skupi se narod jednodušno u Jerusalem. 

2 I Ješua, sin Josadakov, s drugovima svojim i Zerubabel, sin Šealtielov, s drugovima svojim ustadoše da opet sagrade žrtvenik Boga Izraelova, pa da prinose na njemu žrtve paljenice, kako piše u zakonu Mojsija, čovjeka Božjega. 

3 Oni podigoše žrtvenik na starom temelju njegovu, jer su bili u strahu od stanovnika zemlje, i prinosili su na njemu Gospodu žrtve paljenice jutrom i večerom. 

4 I blagdan sjenica proslaviše po propisu, i prinosili su svaki dan u propisanom broju žrtve paljenice, kako je bilo zapovjeđeno za svaki dan. 

5 I potom stalnu žrtvu paljenicu, žrtve na mjesece mlađake i na sve svete blagdane Gospodnje i žrtve onih, koji bi prinijeli Gospodu dragovoljan prinos. 

6 Od prvoga dana sedmoga mjeseca počeše prinositi Gospodu žrtve paljenice, premda još nije bio postavljen temelj za hram Gospodnji. 

7 Kamenarima i drvodjeljama davali su novce, a Sidoncima i Tircima jelo, piće i ulje, da dovoze drva cedrova s Libanona na more u Jopu, kako im je bio dopustio perzijski kralj Kir. 

8 Druge godine po povratku njihovu k hramu Božjemu u Jerusalem, drugoga mjeseca, prihvatiše se posla Zerubabel, sin Šealtielov, i Ješua, sin Josadakov, i ostali drugovi njihovi, svećenici i Leviti i svi, što su se bili vratili iz ropstva u Jerusalem. Postaviše Levite od dvadeset godina i više, da nadziru poslove oko hrama Gospodnjega. 

9 Ješua sa svojim sinovima i drugovima, Kadmiel sa svojim sinovima, sinovi Judini bili su jednodušno spremni da vode nadzor nad radnicima na hramu Božjemu; isto tako sinovi Henadadovi i njihovi sinovi i drugovi, Leviti. 

10 Kad su zidari hrama Gospodnjega polagali temelj, postaviše se svećenici u službenoj odori s trubama i Leviti iz obitelji Asafove s cimbalima, da hvale Gospoda po naredbi Davida, kralja Izraelova. 

11 I hvalili su i slavili Gospoda pjevajući naizmjence ovako: "Dobrostiv je on, i milost njegova traje vječno nad Izraelom." I sav je narod podvikivao iza glasa i hvalio Boga, što se je položio temelj hramu Gospodnjemu. 

12 Od starijih svećenika, Levita i obiteljskih glavara, koji su bili vidjeli prijašnji hram, mnogi udariše u glasan plač, kad se je pred njihovim očima postavljao temelj ovome hramu. Mnogi su drugi podvikivali i klicali od radosti. 

13 Nije se moglo od glasne i radosne vike razabrati plač ljudi; jer je narod podvikivao i klicao iza glasa. Vika se je čula daleko. 

Ezra (Šarić)