Djela apostolska (Šarić)/Glava 24.
1 A poslije pet dana siđe veliki svećenik Ananija s nekoliko starješina i s nekim govornikom Tertulom, koji izađoše pred namjesnika proti Pavlu. 

2 I kad njega dozvaše, počne Tertul tužiti ga govoreći: "Što živimo pod tobom u velikom miru, i što se je tvojom brižljivosti mnogo toga popravilo u ovom narodu, 

3 Uvijek i svuda, čestiti Felikse, primamo sa svakom zahvalnosti. 

4 Ali da ti dulje ne dosađujem, molim, da nas ukratko poslušaš sa svojom blagosti. 

5 Nađosmo ovoga čovjeka da je kuga, i podiže bune protiv svih Židova po svemu svijetu, i da je kolovođa sljedbi nazaretskoj. 

6 On je pokušao i hram oskvrniti, a mi ga uhvatismo, i htjedosmo da mu sudimo po zakonu svojemu. 

7 Ali dođe zapovjednik Lizija i ote ga iz naših ruku na veliku silu, 

8 I zapovjedi, da tužitelji njegovi dođu k tebi, a od njega možeš sam ispitavši doznati za sve ovo, za što ga mi tužimo." 

9 A i Židovi se složiše govoreći, da je ovo tako. 

10 A Pavao odgovori, kad mu namignu namjesnik da govori: "Znam, da si već od mnogo godina sudac ovome narodu. Zato ću se mirne duše braniti. 

11 Ti možeš doznati, da nema više od dvanaest dana, kako uzađoh u Jerusalem, da se poklonim Bogu. 

12 I niti me u hramu nađoše da s kim raspravljam, ili bunu da činim u narodu, ni u sinagogama, ni u gradu, 

13 Niti mogu tebi dokazati, za što me sad tuže. 

14 A ovo ti priznajem: Ja služim Bogu otaca svojih po nauci, koju oni nazivaju sljedbom. Ja vjerujem sve, što je pisano u zakonu i u prorocima. 

15 Ja imam nadu u Boga, koju i oni sami očekuju, da će biti uskrsnuće pravednih i nepravednih. 

16 Zato se ja trudim, da imam čistu savjest svagda pred Bogom i pred ljudima, 

17 Poslije više godina dođoh, da donesem milostinju narodu svome i prinose i zavjete. 

18 U tome me nađoše, gdje sam vršio zavjet u hramu, bez strke naroda i bez buke. 

19 A bili su ondje neki Židovi iz Azije, koji bi trebali da dođu preda te i da tuže, ako imaju što proti meni. 

20 Ili ovi sami neka kažu, kakvu su krivnju našli na meni, kad sam stajao pred visokim vijećem, 

21 Osim jednoga ovoga glasa, kojim povikah stojeći među njima: 'Zbog uskrsnuća mrtvih sudite vi meni danas.'" 

22 A Feliks odgodi njihovu parnicu, jer je znao vrlo dobro za ovu nauku, i reče: "Kad dođe zapovjednik Lizija, izvidjet ću vašu stvar." 

23 A satniku zapovjedi, da ga čuva u lakom zatvoru i da nikome od njegovih ne brani da ga poslužuju. 

24 A poslije nekoliko dana dođe Feliks s Druzilom ženom svojom, koja je bila Židovka, i dozva Pavla, i slušao ga je o vjeri u Krista Isusa. 

25 A kad je raspravljao o pravdi i o čistoći i o budućem sudu, uplaši se Feliks i odgovori: "Idi za sad, kad imadnem vremena, dozvat ću te." 

26 A usto se je i nadao, da će mu Pavao dati novaca, zato ga je češće dozivao i s njim se razgovarao. 

27 A kad se navršiše dvije godine, izmijeni Feliksa Porcije Festo. A Feliks hoteći ugoditi Židovima, ostavi Pavla u sužanjstvu. 

Djela apostolska (Šarić)