Mlađahna Rakle mâ, ka ne zna ljubavi
Mlađahna Rakle mâ, ka ne zna ljubavi,
   medenijem ustima srce mi zatravi;
i zasve da strile ne pozna ljuvene,
   nje su oči ranile nemilo, jaoh, mene.
Koja je krivina, koji je, vaj, grijeh toj,
   diklice jedina, što vene život moj,
kad ti su neznane, razbludo mâ mila,
   ljuvene me rane i čijem si ranila?
Nu, silna Ljubavi, najljepšu tvoju stril
   put prsi upravi nezrele ove vil,
neka ona ranjena zna koga obrani
   jeda bi smiljena dala lijek môj rani.
Koja je toj slava i pravda ka li je
   nje ljepos gizdava sljepački da bije?
Ali hoć uzeti u pomoć mu lijepu
   ter, ko si slijepa ti, moju vil hoć slijepu?

Ivan Bunić Vučić

sr:Mlađahna Rakle mâ, ka ne zna ljubavi