Parba koju Bog čini svojem narodu


Parba koju Bog čini svojem narodu 
		
						
  6	1		Slušajte dakle što to kaže		
				GOSPOD:		
				Ustaj, započni jednu parbu pred		
				planinama,		
				nek' humovi čuju tvoj glas.		
	2		Slušajte, planine, parbu		
				GOSPODOVU		
				i vi, nepromjenjivi temelji zemlje;		
				evo parbe GOSPODOVE		
				 sa njegovim narodom,		
				s Izraelom, on ulazi u raspravu.		
	3		Moj narode, što sam ti učinio?		
				Čime sam te to zamorio? Odgovori mi.	
	4		Uspinjući te iz Egipta?		
				Otkupljujući te iz kuće robstva?		
				Šaljući ti kao vodiče Mojsija, 		
				Aarona i Mirijam?		
	5		Moj narode, sjeti se dakle onog		
				što je smišljao Balak, kralj Moaba,		
				što je njemu odgovorio Balaam, sin		
				Beoriv, prolaza od Šitima do 	Gilgala,	
				i ti ćeš prepoznati tada pobjede		
				GOSPODOVE.		
	6		Čim se predstaviti pred 		
				GOSPODOM,		
				prikloniti se pred GOSPODOM 		
				višnjim?		
				Hoću li se predstaviti pred njim		
				s holokaustima1?		
				Telcima jednogodcima?		
	7		GOSPOD hoće li poželjeti tisuće 		
				ovnova?		
				Velike količine potoka ulja?		
				Hoću li ja svog prvorođenog		
				dati kao cijenu za svoje pobune?		
				I dijete mesa svojega za svoj		
				vlastiti grijeh?		
	8		Obznanio sam ti, o čovječe, što je 		
				dobro, što GOSPOD zahtijeva		
				od tebe:		
				Ništa drugo do poštovanje pravde,		
				ljubav vjernosti,		
				budnost u tvom hodu s Bogom.		

Mišej