Žalost


Žalost 
		
			
16	Sine moj, prolij suze nad onim tko	
		je umro;	
		kao jedan čovjek bolno dirnut,	
		zapjevaj jednu tužaljku.	
		Daj njegovom tijelu  pogreb	
		koja mu pripada i ne zanemari	
		grobnicu njegovu.	
17	Žali se gorko, plači vrele suze,	
		izrazi žalost koju zaslužuje,	
		jedan dan ili dva za izbjeći	
		ogovaranja,	
		po tome utješi sebe od svoje muke1.	
18	Od tuge naime može proizići smrt	
		a ožalošćenje srca izjeda snage.	
19	U strahu, stalnoj tuzi, i srce	
		proklinje život siromaha2.	
20	Ne prepuštaj svoje srce tuzi,	
		odstrani ju i sjeti se konca3.	
21	Ne zaboravi, nema povratka4 ,	
		mrtvacu ti nećeš biti od nikakve	
	 	koristi a nanijet ćeš sebi zlo.	
22	Sjeti se da njegova sudbina bit će	
		također i tvoja:	
		ja jučer5 , ti danas.	
23	Čim jedan  mrtvac počine,	
		prestani misliti na njega,	
		utješi sebe čim je predao dušu.	
			
			
	

Siracida