Ištipana hartija/Knjiga prva/U noći


U noći 
U golemoj tišini, gdje drijema zemska sapa,
a nevidna joj ruka lagacko oči sklapa —
u golemoj tišini, gdje zemska sapa drijema
i crnijom je sjetom na svaki upit nijema —

I bogzna kud je pošo vjerenik onaj žarki
i ljubav bješe u njeg ko cjelov muških varki.

O vratit će se, vratit i poljubac se vraća
i sve se zaboravlja i ljubav je sve kraća.

I misli se i mašta sve snenije i tiše
i tupo kroči starost i ne ljubi se više.

010