Habakuk (Šarić)/Glava 3.
1 Molitva proroka Habakuka. Po načinu "Šigionot". 

2 Gospode, čuo sam glas tvoj. Strah me hvata. Gospode, djelo svoje - izvedi ga usred godina! Objavi ga usred godina! Ipak se u gnjevu sjeti milosrđa! 

3 Bog dolazi od Temana, Svetac s gore! Parana. Veličanstvo njegovo pokriva nebesa. Hvale njegove puna je zemlja. 

4 Sjaj je njegov kao svjetlost sunca: "zrake su mu po strani, tu se krije moć njegova. 

5 Pred njim ide kuga, korake njegove slijedi pomor. 

6 Kad se pojavi, izmjeri zemlju, kad pogleda, učini da zadršću narodi. Vječne gore rasprsnu se. Pradavni humovi slegnu se. To su putovi njegovi od vječnosti. 

7 Šatore Kušana vidim u nevolji. Šatorske zavjese Midjana dršću. 

8 Je li proti rijekama planuo Gospod, je li pada na vode gnjev tvoj? Ide li proti moru jarost tvoja, kada jezdiš net konjima svojim, na pobijenim kolima svojim? 

9 Podižeš luk svoj, zakletve, šibe riječi svoje. Razdireš zemlju, da provale rijeke. 

10 Vide te gore i tresu se. Povodanj navaljuje. Bezdana pušta da zatutnji tutanj njezin, u vis podiže ruke svoje. 

11 U šatoru svome ostaju sunce i mjesec kod iskrenja strijela tvojih, kod sijevanja blistavih koplja tvojih. 

12 Koračaš u gnjevu po zemlji, u jarosti gaziš narode. 

13 Izlaziš da pomogneš narodu svojemu, da spasiš pomazanika svojega. Razbijaš sljeme kući bezbožnikovoj, otkrivaš temelj do u dno. 

14 Njihovim kopljima probijaš glavu njegovih ratnika, koji navaljuju, da me smrskaju, koji podižu radosnu viku, kao da bi htjeli proždrijeti siromaha u potaji. 

15 Sa svojim konjima gaziš more, gomilu mnogih voda. 

16 Čuo sam to; tada je uzdrhtalo tijelo moje. Na taj glas zadrhtale su usne moje. Truhle su postale kosti moje, koljena su moja klecala, kako da bih čekao dan tjeskobe, kad uzađe narod, što nas napada. 

17 Jer smokva ne donosi više ploda. Nema roda na lozi vinovoj. Ljetina je masline loša. Njiva ne daje hrane. Ovaca nema u torovima. Goveda nema u štalama. 

18 Ali ću se ja radovati u Gospodu, veselit ću se u Bogu spasenja svojega 

19 Svemogući Gospod meni je snaga. On mi daje noge kao u košute. On mi daje da hodim po visinama svojim. Zborovođi. Na žičanim glazbalima. 

Habakuk (Šarić)