Job zaslužuju sudbinu opakih


Job zaslužuju sudbinu opakih 
	
		
	18 1	 Tad Bildad iz Šuaha uze riječ
		i reče;
	2	Do kad ćete se vi ustezati  da 
		Razmislite, i po tom uzet ćemo
		riječ.
	3	Zašto dopustiti da nas se smatra 
		tupavima? 
		Zašto bismo bili smatrani 		
		
	4	O ti koji razdireš sebe u svom gnjevu,
		treba li zbog tebe zemlja postati pusta
		i stijena napustiti svoje mjesto? 
	5	Da, svjetlost opakog će se ugasiti
		i plamen njegovog ognjišta prestat
		će plamtjeti.
	6	Svjetlost će se smračiti pod šatorom
		njegovim
		i njegova svjetiljka iznad njega će se 
	7	Njegovi koraci, nekad krjepki, 
		i on će posrtati u svojim vlastitim
		spletkama,
	8	jer njegove noge ga bacaju u mrežu
		i on putuje na rešetkama.
	9	Jedna će zamka njhegu dograbiti 
		jedan će se uzao dočepati njega.
	10 	Za njega se jedan konop krije na zemlji,
		kjedan trap na njegovom putu.
	11	Sa svih strana užasi ga plaše,	
		on ih slijedi korak za korakom.
	12	Glad će ga udariti u punoj snazi.	
		Bijeda se drži uz njega,
	13 	ona će progutati poderotine njegove kože,
		i prvorođenac smrti1 
		progutat će njegove udove.
	14	 Istrgnut će ga iz sigurnosti	
		njegovog šatora,
		i ti ćeš ga moći odvesti prema
		kralju užasa2 .
	15 	Ti ćeš moći nastanjivati šator koji nije njegov,
		prosut će se sumpor na njegovo 
	16	Dolje, njegovo će se korijenje 
		sasušiti, gore, njegova krošnja
		bit će posjećena.`
	17	 Sjećanje na njega izgubljeno	
		je u zemlji,
		njegovo ime više ne postoji u
		gruntovnici.
	18 	Izgoni ga sa sa svjetlosti	
		u tmine,
		proganja ga se iz svemira.
	19 	On nema ni rodoslova	
		ni potomstva u svom narodu,
		ni jednog preživjelog u svom staništu.
	20	 Njegov udes preneražava Zapad,	
		Istok je zahvaćen zbog tog užasom:
	21 	» Ne ostaje više ništa nego to od  	
		jazbina krijumčara:
		evo ga, tog mjesta gdje ne znaju 
		
	

Job