Ezra (Šarić)/Glava 1.
1 U prvoj godini vladanja perzijskoga kralja Kira - da se ispuni obećanje Gospodnje, koje navijesti Jeremija - nadahnu Gospod perzijskoga kralja Kira, te oglasi po svemu kraljevstvu svojemu i raspisa ovo: 

2 "Ovako veli Kir, kralj perzijski: "Sva kraljevstva zemaljska dao mi je Bog, Gospod u nebu. I on mi je naložio, da mu sagradim hram u Jerusalemu u Judeji. 

3 Tko između vas sviju bilo kako pripada narodu njegovu, neka ide s blagoslovom Božjim u Jerusalem u Judeji i neka tamo gradi hram Gospoda, Boga Izraelova, Boga, koji stanuje u Jerusalemu. 

4 Svuda, gdje se još zadržavaju ostaci naroda, neka ih stanovnici mjesta potpomognu srebrom i zlatom, imetkom i stokom osim darova za kuću Božju u Jerusalemu!" 

5 I tako zaputiše od glavara obiteljkih u Judi i Benjaminu i od svećenika i Levita svi, kojima to nadahnu Bog, da opet sagrade hram Gospodnji u Jerusalemu. 

6 I svi, što su s njima stanovali, potpomogoše ih posuđem srebrnim, zlatom, imetkom, stokom i dragocjenim darovima, osim svih darova posvetnih. 

7 A kralj Kir izdade posuđe hrama Gospodnjega, što ga je bio odnio iz Jerusalema Nebukadnezar i metnuo ga u hram boga svojega. 

8 I to dade ga izdati perzijski kralj Kir preko rizničara Mitredata, koji ga izbroji judejskomu knezu Šešbasaru. 

9 Ovo mu je broj: Trideset zlatnih, tisuća srebrnih zdjela, dvadeset i devet noževa, 

10 Trideset zlatnih čaša, četiri stotine i deset srebrnih čaša druge vrste, tisuća drugoga posuđa, 

11 Svega pet tisuća i četiri stotine zlatnoga i srebrnoga posuđa. Sve to ponese Šešbasar sa sobom, kad su bili prognanici povedeni iz Babilona u Jerusalem. 

Ezra (Šarić)