Pjesma nad pjesmama (Šarić)/Glava 2.
1 Ja sam cvijet na poljani šaronskoj, ljiljan u dolini. 

2 Zaručnik: Među trnjem ljiljan prijateljica je moja među djevojkama! 

3 Zaručnica: Kao jabuka među drvećem dragi je moj među momcima! U sjeni njegovoj sjedim rado; plod je njegov sladak grlu mojemu. 

4 U vinarnicu on me vodi: kao bojni barjak njegov vije se nada mnom ljubav. 

5 Krijepi me grožđem, razblažuje me jabukama, jer sam bolna od ljubavi. 

6 Tada se privine ljevica njegova pod glavu moju, u ljubavi me ogrli desnica njegova. 

7 Zaručnik: Zaklinjem vas kćeri jerusalemske, srnama ili košutama poljskim: nemojte buditi, nemojte smetati ljubavi, dok njoj samoj ne bude volja! 

8 Zaručnica: Slušaj! Moj dragi, evo, on dolazi, skače preko gora i poskakuje preko humova. 

9 Dragi je moj kao srna ili kao jelenče. Gledaj samo: već stoji iza zida, gleda kroz prozor i viri kroz rešetku. 

10 Dragi moj progovori i reče mi: Ustani, prijateljice moja, ti si lijepa moja, dođi ovamo! 

11 Gledaj samo, zima prođe, ode i prošumi dažd. 

12 Na polju pokazuju se već cvjetići; došlo je vrijeme rezanja loze. Pjevanje grlice čuje se u zemlji. 

13 Plod svoj već pusta smokova; slatko miriše cvijet vinove loze. Ustani, prijateljice moja, ljepoto moja, dođi ovamo! 

14 Golubice moja u klisurama, u zaklonu vrletnom, daj da vidim lice tvoje, daj da slušam glas tvoj, jer je glas tvoj mio i lice tvoje blago. 

15 Zaručnica: Pohvatajte nam lisice, male lisice, što pustoše vinograd, jer je vinograd naš u cvatu! 

16 Moj je dragi moj, i ja sam njegova; on je pastir na poljima ljiljana. 

17 Dok dan zahladi i sjene uteku, dođi, dragi moj, kao srna ili kao jelenče na gorama mirisnim! 

Pjesma nad pjesmama (Šarić)