Izakova i Rebekina svadba


Izakova i Rebekina svadba 

24  1 Abraham bijaše star, u dubokoj starosti, 

i GOSPOD ga bijaše blagoslovio u svemu. 

2 Abraham reče najstarijem 

sluzi u svojoj kući, koji ravnaše svim njegovim dobrima: 

» Položi ruku na moje bedro1 i prisegni mi GOSPODOM, 

Bogom neba i Bogom zemlje, da ne ćeš oženiti 

mojeg sina jednom od kćeri Kanaanaca2 među kojima ja obitavam. 

4 Već ćeš otići u moju zemlju i u moju obitelj 

i uzeti jednu djevojku za mog sina Izaka.« 

5 Sluga mu odgovori: » Možda ta žena ne privoli 

pratiti me u ovu zemlju; trebam li ja odvesti 

tvojeg sina onamo otkud si ti potekao? « 

6 Abraham mu reče: Pazi da ne odvedeš 

mog sina onamo. 7 GOSPOD, Bog nebeski, 

me uzeo iz kuće mojeg oca  

i zemlje moje obitelji, 

on mi je rekao i dao ovu prisegu: 

Ja ću tebi dati tu zemlju tvojem potomstvu; 

i on je taj koji će poslati svojeg anđela 

ispred tebe; onamo, uzet ćeš jednu ženu za mojeg sina . 

8 Ne pristane li ta žena slijediti te, 

ti si oslobođen onog što si mi prisegao, 

ali ne vodi mojeg sina onamo. « 

9 Sluga stavi svoju ruku na bedro 

svojeg gospodara Abrahama i prisegnu mu u toj stvari. 

10 Sluga uze deve gospodareve i pođe. 

Imajući u rukama najbolje što je njegov gospodar 

posjedovao, on se diže za ići 

u Aram-od-dviju-rijeka u grad Nahorov1. 

11 On pokleknu  deve izvan grada u blizini bunara, 

u večernji sat, u sat kad žene 

izlaze crpiti otud vodu. 12 On reče: 

» GOSPODE, Bože mojeg gospodara 

Abrahama, dozvoli da ja danas načinim 

sretan susret i pokaži svoje 

prijateljstvo prema mojem gospodaru Abrahamu. 

13 Evo me kako stojim 

pokraj izvora i kćeri ljudi iz  grada izlaze crpiti vodu. 

14 Eh dobro! Mlada djevojka kojoj ću ja reći: 

Nagni tvoj krčag da se napijem i koja će 

odgovoriti: Pij, a ja ću također napojiti 

i tvoje deve, to je ona dosuđena 

tvojem sluzi Izaku; po tome ja ću znati 

da si ti pokazao prijateljstvo 

prema mojem gospodaru. « 

15 No, on još nije bio završio govoriti kad Rebeka2 - 

ona bijaše kćer Betuelova sina Milkainog, 

one iste žene Nahorove, 

brata Abrahamovog - iziđe s jednim krčagom na plećima. 16 Mlada djevojka bijaše 

vrlo dražesna  za vidjeti; bijaše djevica i ni jednog čovjeka ne bijaše poznala3. 

Ona siđe prema izvoru , napuni krčag  i uspe se. 

17  Sluga joj požuri u susret 

i reče: » Za ime Boga, daj mi popiti jedan 

gutljaj vode iz tvog krčaga. « 

18 -  »Pij, gospodaru moj « odgovori ona  i, 

rukom spusti krčag što brže 

da mu utaži žeđ. 19 Kad završi napajati ga, 

ona reče: » Za tvoje deve također, 

ići ću također crpiti vodu sve dok ne budu 

popile toliko da ugase žeđ. « 

20 Ona se požuri isprazniti krčag u pojilo 

i otrča ponovo zahititi vode u bunaru; 

ona nacrpi vode za sve deve. 21 Taj čovjek ju 

pratiše očima, tih,  da  bi saznao 

da li jest ili nije GOSPOD učinio 

uspješnim njegovo putovanje . 

22 Čim deve bijahu završile piti, 

čovjek uzme jedan zlatni prsten težine 

od pola sikla1 i dvije narukvice od deset 

sikala zlata  za njene zglavke  

23 i reče joj: » Čija si ti djevojko? 

Molim te, upoznaj me da li bi kuća 

tvojeg oca mogla za nas biti mjesto ugošćenja.« 

24 ona mu odgovori: 

»Ja sam kćer koju Milka dade Nahoru. « 

25 Potom ona njemu reče: 

»Slame i sijena u nas ima u izobilju, 

a isto tako i mjesta za konačiti.« 

26 Čovjek kleknu i pokloni se pred GOSPODOM  

27 govoreći: »Blagoslovljen budi GOSPODE, 

Bože mojeg gospodara  Abrahama, 

čije prijateljstvo i vjernost 

nisu napustili mojeg gospodara 

dok sam ja putovao, doveden GOSPODOM 

u kuću braće mojeg gospodara.« 

28 Mlada djevojka otrča najaviti   

u kući svoje majke o tome 

što se upravo dogodilo. 29 Rebeka imaše brata 

imenom Laban. On otrča u susret čovjeku, 

napolje, k  izvoru. 30 Čim on vidje prsten 

i narukvice na rukama svoje sestre i začu svoju sestru 

Rebeku njemu govoriti: 

» Tako mi je rekao «, on ode k čovjeku 

koji je ostao pokraj deva  kod izvora. 

31 Dođi, blagoslovljen od GOSPODA. 

Zašto si ti ostao napolju dok sam ja u kući 

već pripremio čisto mjesto za deve. « 

32 Čovjek uđe u kuću i rasedla deve. 

Dade im slame i krmiva a, za njega 

i njegove pratitelje, 

vode da sebi operu noge. 

33 ponudi im  za jesti, ali on uzviknu: 

» Ja Noinih jesti prije nego što kažem 

što imam za reći. « - 

» Govori «, odgovoriše  mu. 

34 On preuze: » Ja sam sluga Abrahamov. 

35 GOSPOD je ispunio svoj blagoslov 

mojeg gospodara koji je postao 

jedna velika osoba. Dano mu je sitne 

i krupne marve, srebra i zlata, 

slugu i sluškinja, deva i magaraca. 

36 Sara, žena mojeg gazde, 

najzad mu je rodila sina u svoje stare dane. 

Moj gazda je njemu 

prenio cijelo imanje  37 a meni je zatražio 

da mu prisegnem ovim riječima: 

Ti ne ćeš oženiti mojeg sina jednom 

curom Kanaankom u čijoj ja zemlji 

stanujem. 38 Prisegni da ćeš ići u moju obitelj, 

prema kući mojeg oca, 

uzeti jednu ženu za mojeg sina. 

39 Tada ja rekoh svojem gazdi: 

»Možda me ta žena ne bude slijedila? 

40 On mi odgovori: 

GOSPOD u čijoj nazočnosti sam ja hodio 

poslat će svojeg anđela 

tobom i učinit će uspješnim tvoje 

putovanje: uzet ćeš za mog 

sina ženu iz moje obitelji i kuće mojeg oca. 

41 Ne ćeš  biti 

oslobođen mojeg zaklinjanja osim ako 

ne ideš kod mojih; isto tako, 

ako ti ju i ne daju, ti si od nje oslobođen. 

42 Danas , ja sam 

došao kod tog izvora i rekao: » GOSPODE, 

Bože Abrahama gazde mojega, 

ako se ti zaista udostojavaš učiniti 

uspješnim putovanje koje obavljam, 

43 evo me pokraj izvora: eh dobro! 

Mlada djevojka koja iziđe crpiti vodu 

i kojoj ja kažem: Daj mi piti malo vode 

iz tvog krčaga, 44 ako mi odgovori: 

Ti pij, a ja ću zahititi također za tvoje deve, 

to će biti žena koju je 

GOSPOD namijenio sinu mojeg gazde. 

45 Ja još nisam bio završio u sebi 

kad je Rebeka izišla s krčagom na ramenu; 

ona je sišla k izvoru za naliti. 

Ja sam joj rekao: U ime Boga daj mi piti 

46 Ona se požurila spustiti 

krčag i rekla: Pij, a ja ću također napojiti 

tvoje deve. Ja sam pio, 

a ona je napojila deve. 47 Ja sam je upita: 

Čija si ti djevojko?  

Ona je odgovorila: Ja sam kćer Betuelova, 

sina kojeg Milka dade Nahoru. 

Ja tad stavih prste u njene nosnice 

i narukvice na njene zglavke. 

48 Ja sam kleknuo i poklonio se pred GOSPODOM; 

blagoslovio sam  

GOSPODA, Boga Abrahama mojeg gazde, 

koji je vjerno vodio moje 

putovanje da ja uzmem nećakinju mojeg 

gazde za njegovog sina. 

49 A sada, ako mi hoće te iskazati 

prijateljstvo  i vjernost 

prema mojem gazdi  iskažite mi ga. 

Ako ne, dajte mi na znanje 

i ja ću se otputi bilo lijevo bilo desno. « 

50 Laban uze riječ. 

On i Betuel  uskliknuše: » Od GOSPODA je 

ova stvar i mi ti 

u tome nemamo što reći, ni dobro ni loše. 

51 Rebeka je pred 

tobom: uzmi ju i idi. Nek' bude žena sinu 

tvojeg gazde kako je GOSPOD rekao. 

« Kad Abrahamov sluga  ču te riječi,  

pade ničice na zemlju pred GOSPODOM. 

53 Sluga izvadi srebrninu, zlatninu 

i odjeću i dade Rebeki, kao i bogate 

poklone što ponudi njenom 

bratu i njenoj majci. 54 Oni jedoše i pijaše, 

on i njegovi pratitelji, 

i provedoše noć. Ujutro kad se digoše, 

on reče: » Pustite me otići mojem gazdi. 

« 55 Brat i majka mlade djevojke odgovoriše: 

»Neka ona ostane neko vrijeme s nama, 

kakvih desetak dana,  potom  će ići. « 56 - 

» Ne činite da kasnim! Reče im on. 

GOSPOD je učinio uspješnim moje putovanje, 

pustite me dakle otići mojem gazdi.« 

57 Oni preuzeše : » Pozovimo djevojku 

i tražimo njeno mišljenje.« 

58 Oni pozvaše Rebeku: 

» Hoćeš li otići s ovim čovjekom?«  

Ona odgovori: 

» Da.« 59 Oni pustiše otići svoju 

sestru Rebeku i njenu dojilju, 

slugu Abrahamovog i njegove ljude. 

60 Oni ju tada blagosloviše  govoreći

joj: » Ti, naša sestra , postani silnim

mnoštvom,nek' tvoje potomstvo ovlada

Vratima neprijatelja svojih1! «

61 Rebeka se diže sa svojim sluškinjama. 

One se uspeše na deve i slijediše ljude. 

Sluga uze Rebeku i pođe. 62 O zalasku sunca, 

Izak se vraćao s bunara Lahai-Roi. 

On je tada obitavao u području Negeva1  

63 i bijaše izišao prošetati se2 u polje 

o zalasku sunca. On diže oči i ugleda deve 

koje dolažahu. 64 Rebeka podiže oči, 

vidje Izaka, skoči s deve  65  i reče sluzi: 

» Tko je taj čovjek koji 

hodi poljem nama u susret? « - 

» To je moj gazda «, odgovori on. 

Ona uze svoj veo i zastrije se. 

66 Sluga ispriča Izaku 

sve što je bio učinio. 67 Izak ju uvede 

u svoj šator. On imaše Saru za majku; 

on uze Rebeku i ona postade njegovom ženom. 

Izak je zavolje i bi utješen poslije nestanka majke svoje.

Abraham