Liepe vile i gizdave
Liepe vile i gizdave,
   koje slatke moje piesni,
   kiem se dike vaše slave,
   pripievate u ljuvezni,

ako u koj nahodi se
   koja iskra od milosti,
   k mojoj vili obrati se
   i k zamiernoj nje lieposti.

Ter joj klikni prem ljuveno
   u medeni glas i mili
   jeda srce nje kameno
   na me vaje daj procvili!

Rec' joj: "Kruno svieh gospoja,
   za česa je da si liepa
   ako liepos' rajska tvoja
   tvomu dragu srce ciepa?

Za drugo te milu tako
   pomna narav ne satvori
   neg' veselje da si svako
   vernom tvomu ki te dvori.

Lava stvori i medvieda
   da su prieci, da su vrli,
   a tvu liepos' da je od meda
   i da blago draga grli.

Toj pitaju i dostoje
   slatke piesni tej njegove
   kiem proslavi ime tvoje
   da po svemu svietu slove.

Za njegove uzdar vire
   toj se prosi i podoba,
   ne, jaoh, s tebe da umire
   u mlađahna svoja doba."

Ma piesance, sad' se dieli
   k družbi liepoj liepieh vila
   s kiem provodi viek veseli
   ma razbluda slatka i mila.

Nu ako t' se doć' dopusti
   po koj sreći k moj gospođi,
   sve ine ostavi, sve ine pusti,
   a k njoj samoj hrleć' pođi!

Ivan Bunić Vučić