Pavlova poslanica Rimljanima


Evanđelje koje Pavao najavljuje 

1 1 Pavao, sluga Isusa Krista, pozvan biti *apostolom,  izdvojen za objaviti *Evanđelje Božje. 
2 To Evanđelje, koje on već bijaše obećao, po svojim *prorocima, u Svetim pismima, 
3 tiču se njegovog Sina, potomka po tijelu,   roda Davidova, 
4 postavljenog, po Duhu Svetom, Sinom Božjim s vlašću po uskrsnuću iz mrtvih, Isusa Krista Gospodina našeg. 
5 Putem njega mi smo primili milost biti apostolom za voditi k pokornosti vjeri, u slavi njegovog *imena, sve *poganske narode, 
6 od kojih ste i vi također oni koje je Isus Krist pozvao. 
7 Svim miljenicima Božjim koji su u Rimu, svetima,   po pozivu Božjem, vama, milost i mir od Boga našeg Oca i Gospodina Isusa Krista.

Pavao i rimski kršćani 

8 Najprije, ja zahvaljujem svom Bogu po Isusu Kristu za vas sve: u cijelom svijetu proglašava se da vi vjerujete. 
9 Jer, Bog mi je svjedokom, on kojem ja posvećujem bogosluženje u svom duhu navješćujući *Evanđelje Sina njegovog: bez prestanka ja vas spominjem, 
10 tražeći stalno u svojim molitvama da imam, najzad, priliku naći se kod vas. 
 11 Ja, naime, imam živu želju vidjeti vas, da bih vam priopćio duhovni dar da budete njime učvršćeni, 
12 ili radije, da budete okrijepljeni sobom i kod sebe vjerom koja nam je zajednička, vama i meni. 
13 Neću vas ostaviti da ne znate, Braćo, da sam ja često smišljao doći  kod vas  sve do sada u tome sam bivao sprječavan, da bih ubrao koji plod kod vas, kao i kod drugih naroda poganskih. 
14 Ja sebe dugujem Grcima, kao i barbarima, ljudima obrazovanim kao i neznalicama; 
15 otuda, moja želja da vama navijestiti Evanđelje, vama također koji ste u Rimu.

Moć Evanđelja 

16 Jer, ja se ne stidim *Evanđelja: ono je sila Božja za spas nekoga tko vjeruje, *Židova najprije, potom Grka.
17 U njemu je, naime, pravda Božja *otkrivena, vjerom i za vjeru, prema onom što je pisano: Pravednik će od vjere živjeti.

Zabluda i ludost pogana 

18 Naime, gnjev se Božji otkriva s visine *neba protiv svekolike bezbožnosti i cjelokupne nepravednosti ljudi koji drže nepravdom zarobljenu istinu; 
19 jer, ono što se može spoznati o Bogu za njih je objavljeno: Bog im je pokazao to. 
20 Naime, od stvaranja svijeta, njegove nevidljive savršenosti, vječna moć i božanstvenost, vidljive u njegovim djelima, za razum; oni su, dakle neoprostivi, 
21 budući da, poznavaj ući Boga, oni mu nisi iskazali ni slavu ni zahvalnost koja pripada Bogu; naprotiv, oni su zabludjeli u svojim ispraznim umovanjima i njihovo bezumno srce je postalo plijen tminama:
22 držeći sebe mudrima, oni su postali ludi;
23 oni su zamijenili nepropadivu slavu Božju za slike propadljivog čovjeka, ptica, četveronožaca, gmazova.
24 Zato Bog je njih izručio pohlepnosti njihovih *srca,  *nečistoću gdje su unedostojili sami sebi svoja vlastita tijela. 
25 Oni su zamijenili Božju istinu za laž, obožavali i služili stvorenja umjesto stvoritelja koji je blagoslovljen vječito. *Amen. 
26 Zato ih je Bog predao nedostojnim strastima: njihove su žene zamijenile prirodne odnose za odnose protivne prirodi; 
27 ljudi također, napuštaj ući prirodne odnose sa ženama, uspaljivali su se od žudnje jedni za druge, počinjavajući besramlje čovjeka s čovjekom i primajući u sebi pravednu plaću svoje zabludjelosti. 
28 I kako nisu držali dobrim čuvati poznavanje Boga, Bog ih je izručio njihovoj pameti bez suda: oni čine onako kako ne bi trebalo. 
29 Oni su izvršili sve vrste nepravednosti, izopačenosti, pohote, opakosti, puni zavisti, ubojstava, svađa, lukavosti, otimačine, opadanja, 
30 klevetanja, neprijatelji Božji, izazivači, osorni, snovači zla, pobunjenici protiv svojih roditelja,
31 bez uma, bez odanosti, bez srca, bez milosti. 
32 Iako su znali presudu Božju imenujući dostojnima smrti one koji počinjavaju takva djela, oni se ne samo ne sustežu izvršiti ih, već ih još i odobravaju onima koji ih počinjavaju.

Pravedno suđenje Božje 

2 1 Ti dakle nisi za ispriku, ti, koji god da jesi, koji sudiš; jer, sudeći drugome, ti sudiš samome sebi, budući da i ti sam činiš tome tako, ti koji sudiš. 
2 No, Mi znamo da suđenje Božje vrši se prema istini protiv onih  koji počinjavaju takva djela. 
3    Misliš li, ti koji sudiš onima koji ih počinjavaju i koji postupaš kao i oni, da ćeš izbjeći  suđenju Božjem? 
4     Ili pak, prezireš li ti bogatstva njegove dobrote, njegove strpljivosti i njegove darežljivosti, a da ne shvatiš da te ta dobrota vodi k obraćenju? 
5      Svojom okorjelošću, svojim okorjelim srcem ti gomilaš protiv sebe jednu riznicu gnjeva za dan njegovog gnjeva kad će se otkriti pravedno suđenje Boga 
6 koji vratit će svakome prema njegovim djelima: 
7  vječni život onima koji svojim ustrajnim dobročinstvima, tragaju za slavom, čašću i nepropadivošću,
8  ali, gnjev i srdžba onima, koji pobunom, bune se protiv istine i podvrgavaju se nepravdi.
9   Nevolja i zebnja svakom čovjeku koji čini zlo, za *Židova najprije i za Grka; 
10  slava, čast i mir onome tko čini dobro, Židovu najprije, potom Grku,
11 jer, u Boga nema pristranosti. 
12 Svi oni koji su zgriješili bez *zakona propast će bez *zakona; svi oni koji su griješili pod poretkom zakona bit će suđeni po zakonu.
13 Nisu, naime, oni koji slušaju zakon koji su pravedni pred Bogom; opravdani bit će oni koji ga primjenjuju.
14 Kad *pogani, ne imajući zakon, po naravi čine ono što zakon propisuje, oni sami sebi drže mjesto zakona, oni koji nemaju zakona. 
15 Oni pokazuju da djelo koje zakon propisuje upisano je u njihovom *srcu; njihova savjest tome svjedoči jednako tako kao njihova unutarnja suđenja koja ih naizmjence optužuju i brane. 
16 To je ono što će se pojaviti na dan kad, prema mom *Evanđelju, Bog sudit će po Isusu Kristu ponašanje svakog od ljudi.

Nepokornost Izraelova 

17 Ali, ako ti koji nosiš *ime Židov, koji se oslanjaš na *zakon u koji stavljaš svoj *ponos u svog Boga 
18 ti koji poznaješ njegovu volju, ti koji, poučen  zakonom, razlikuješ bitno, 
19 ti koji si uvjeren da si vođa slijepih, svjetlost onima koji su u tminama, 
20 odgojitelj neznalicama učitelj prostima, jer, ti u zakonu posjeduješ isti izraz saznanja i istine … 
21 Eh dobro! Ti koji poučavaš drugog, ti sebe samog ne poučavaš! Ti propovijedaš da se ne krade, a ti kradeš! 
22 Ti zabranjuješ preljubu, a sam počinjavaš preljubu! Ti se užasavaš idola, a okradaš njihove templove! 
23 Ti svoj ponos gradiš na zakonu, a sam obeščašćuješ  Boga kršeći zakon! 
24 Naime, kao što je pisano, *ime Božje je huljeno zbog vas među poganima. 
25 Nesumnjivo *obrezanje je korisno ako primjenjuješ zakon, ali, ako prestupaš zakon, svojim obrezanjem ti si samo jedan neobrezani. 
26 Ako dakle, jedan neobrezani pazi propise zakona, njegovo mu neobrezanje neće li se ubrojiti kao obrezanje? 
27 I onaj koji, tjelesno neobrezan, ispunjava zakon, sudit će ti, tebi koji, slovom zakona i obrezanjem, prestupaš zakon. 
28 Naime, nije ono što se vidi ono što čini Židova, ni vidljivi znak na tijelu koji je načinilo obrezanje,
29 već je ono što je skriveno ono što čini Židova, a obrezanje je ono *srca, onim što otkriva Duh, a ne slovo. Evo čovjeka koji prima svoju pohvalu, ne od ljudi, već od Boga.

Pokornost svih ljudi 

3 1 Koja je dakle nadmoć *Židova? Koja je korist od *obrezanja? Velika u svakom pogledu! 
2 A najprije, njima su otkrivenja Božja bila povjerena. 
3    Što dakle? Ako izvjesni bijahu nevjerni, hoće li njihova nevjernost poništiti pouzdanost Boga? 
4     Sigurno, ne! Bog mora biti priznat vjerodostojnim, a svaki čovjek lažljivcem: prema onome što je pisano: Trebaš ti biti priznat pravednim u svojim riječima, i da nadvladaš kad te sude.
5      Ali, ako naša nepravednost ističe pravednost Božju, što reći? Bog, nije li nepravedan udarajući nas u gnjevu svome? Ja govorim po smislu ljudskom. 
6        Sigurno, ne! Jer, tada, kako će Bog suditi *svijetu? 
7          Već ako, lažju mojom, istina Božja bljesne utoliko jače za svoju slavu, zašto dakle, ja, opet da sam osuđen kao *grješnik? 
8           I tada, zašto ne bismo činili zlo da se pokaže dobro, kao što stanoviti klevetnici nas prikazuju govoriti?  Ti ljudi zaslužuju svoju osudu! 
9            Ali što? Imamo li mi Židovi još ikakve nadmoć? Uopće ne! Jer, već smo to ustanovili: svi, Židovi kao i Grci, u carstvu su grijeha. 
10   Kao što je pisano:
Nema pravednika, ni jednog jedinog.
11  Nema umnog čovjeka,
ni jednog jedinog koji Boga traži.
12 Oni su svi skrenuli, skup
izopačenih,
ni jednog koji čini dobro, ni
jednog jedinog.
13 Njihovo je ždrijelo grobni zjap;
jezikom svojim prijevare oni
siju;
zmijski otrov  je pod usnama
njihovim;
14  njihova su usta puna
proklinjanja i
gorčine;
15  njihove su stope hitre za krv 
proliti;
16  propast i nesreća su na njihovom  
putovima;
17  a put mira, oni ga ne poznaju.
18  Nikakvog straha od Boga pred
očima 
njihovim!
19 A, mi znamo da sve što* zakon kaže,       
kaže onima koji su pod zakonom, da
bi svaka usta bila zatvorena i da sav 
svijet bude rečen krivim pred
Bogom. 
20 Evo zašto nitko neće 
biti 
opravdan pred njim po djelima 
zakona; 
zakon, naime, daje samo 
spozna
ju grijeha.

Opravdani vjerom 

21 Ali sada, neovisno *zakonu, pravda je Božja bila izražena; zakon i *proroci joj svjedočenje čine. 
22 Pravda je Božja po vjeri u Isusa Krista  za sve one koji vjeruju, jer, nema razlike:
23 svi su griješili, lišeni su slave Božje, 
24 ali, besplatno otkupljeni po milosti njegovoj, po oslobođenju ispunjenom u Isusu Kristu.
25 On je taj koga je Bog namijenio  služiti,  okajanju po *krvi njegovoj, pomoću vjere, za pokazati ono što je bilo pravednost, radi toga što bijaše ostavio nekažnjenima nekadašnje grijehe, 
26 u vrijeme svoje strpljivosti. On pokazuje  dakle svoju u sadašnje vrijeme, da bi bio pravedan i da otkupi  onoga koji živi od vjere u Isusa. 
27 Ima li dakle mjesta *uzoholiti se? To je isključeno! U ime čega? Djela? Nikako, već u ime vjere. 
28 Mi cijenimo naime, da je čovjek opravdan  po vjeri, neovisno od djela zakona. 
29 Ili tada, Bog bi bio Bog samo Židovima? Nije li on također Bog i *poganima? Da! On je također Bog pogana, 
30 budući da ima samo jedan Bog koji će opravdati *obrezane po vjeri i neobrezane po vjeri. 
31 Oduzimali mi po vjeri svaku vrijednost zakonu? Naprotiv pak,  mi potvrđujemo zakon!

Abraham, otac vjerujućih 

4 1 Što ćemo dakle, reći o Abrahamu, našem pretku? Što je dobio po tijelu ? 
2  Ako Abraham bijaše opravdan svojim djelima, on se ima čime *ponositi, ali ne pred Bogom. 
3    Naime, što kaže Pismo? Abraham imade vjeru u Boga i to mu bi uračunano kao pravednost. 
4     A, onome koji ispuni djela, plaća nije uračunana kao milost, već kao dug. 
5      Naprotiv, onome koji ne ispuni djela već vjeruje u onoga koji otkupljuje bezbožnika, njegova vjera je uračunana kao otkupljenje. 
6 Tako je David slavio sreću čovjeka u čiji račun Bog unosi pravednost neovisno o djelima:
7    Sretni oni čije su uvrjede bile
oproštene i grijehovi izmireni
8    Sretan čovjek u račun kojem
Gospodin ne unosi grijeha.
9 ta izjava o sreći tiče li se dakle, *samo obrezanih ili, jednako i neobrezanih? Mi, naime, kažemo: vjera Abrahamova njemu bi uračunana kao pravednost. 
10  Ali, u kojim okolnostima ona to bi? Prije, ili poslije obrezanja? Ne poslije, već prije! 
11 Potom *znak obrezanja njemu bi dan kao pečat pravednosti primljen po vjeri kad još bijaše neobrezan; tako postade on najednom ocem svih neobrezanih vjernika, da bi im pravednost bila uračunana, 
12 i ocem obrezanih, onih koji ne samo da pripadaju narodu obrezanih, već hode također stazama vjere našeg oca Abrahama prije njegova obrezanja.
13 Naime, nije na temelju *zakona, već na temelju pravednosti po vjeri,  obećanje da će primiti svijet bilo dano Abrahamu ili njegovu potomstvu. 
14 Ako baštinici su na temelju zakona, vjera više nema smisla i obećanje je poništeno. 
15 Jer, zakon proizvodi gnjev; ondje gdje nema zakona, nema ni njegovog kršenja.
16 Također, je li to po vjeri da se postaje baštinikom, da bi obećanje ostalo valjano za sve potomstvo Abrahamovo, ne samo za one koji se pozivaju na zakon, već također i za one koji se pozivaju na vjeru Abrahama, nama svima oca. 
17 Naime, pisano je: Ja sam od tebe načinio oca jednog velikog broja naroda. On je naš otac pred onim u koga je vjerovao, Bogom koji oživljava mrtve i priziva u postojanje  ono što ne postoji. 
18 Ufajući protiv svakog ufanja, on vjerovaše i postade tako ocem velikog broja naroda prema riječi: Takvo će biti tvoje potomstvo. 
19 On ne oslabi u vjeri promatraj ući svoje tijelo  bijaše gotovo stogodišnjakom, on  i krilo materinsko u Sare, jedno i drugo dosegnuto smrću1. 
20 Pred božanskim obećanjem od ne pade u sumnju, već bi ojačan vjerom i iskaza slavu Bogu, 
21 potpuno uvjeren da, ono što je bio obećao, Bog ima snage to izvršiti. 
22 Evo zašto to bi uračunano kao pravednost. 
23 A, nije samo za njega samog pisano: To mu bi uračunano, 
24 već i za nas također, nas kojima će vjera biti uračunana budući da mi vjerujemo  u onoga koji je uskrsnuo između mrtvih Isusa, našeg Gospodina, 
25 izručenog za naše greške i uskrslog za naše otkupljenje.

Otkupljeni, pomireni, spašeni 

5 1 Tako dakle, opravdani vjerom, mi smo u miru s Bogom po našem Gospodinu Isusu Kristu; 
2 po njemu mi imamo pristup, po vjeri,, toj milosti u kojoj smo uspostavljeni i u koju mi stavljamo naš *ponos u nadu slave Božje. 
3    Dobrano više, mi se čak ponosimo našim nevoljama, znajući da nevolja proizvodi ustrajnost, 
4     ustrajnost prokušanu vjernost prokušana vjernost nadu; 
5      a nada, ne vara, jer ljubav Boga  je bila posijana u naša *srca putem Svetog Duha koji nam je bio dan.  
6 Da, kad još bijasmo bez snage, Krist, u utvrđeno vrijeme, umro je za bezbožnike. 
7          Jedva da bi tko želio umrijeti za jednog pravednika; možda za jednog čovjeka dobra prihvatilo bi se umrijeti. 
8           Ali, u tome Bog dokazuje svoju ljubav za nas: Krist je umro za nas tada kad mi još bijasmo *grješnicima. 
9            I budući da sada mi  smo opravdani po *krvi njegovoj, nećemo li po jačem razlogu biti spašeni po njemu od gnjeva. 
10             Ako naime, kad bijasmo neprijatelji Božji, mi bijasmo pomireni s njim po smrti njegovog Sina, po jačem razlogu, no pomireni, bit ćemo spašeni po njegovom životu. 
11 Još više, mi se dičimo u Bogu po našem Gospodinu Isusu Kristu po kojem, sada, primili smo pomirenje.

Adam i Isus Krist 
 

12 Evo zašto, po istom, kao što po samo jednom čovjeku grijeh je ušao u *svijet i po grijehu smrt, tako je smrt dosegnula sve ljude zato što,  su svi zgriješili … 
13 jer sve do *zakona, grijeh bijaše u svijetu i, iako grijeh ne može biti kažnjen kad nema zakona, 
14 ipak, od Adama do Mojsija smrt je vladala, čak i nad onima koji ne bijahu zgriješili prestupanjem istovjetnim onome u Adama, liku onoga koji treba doći . 
15 Ali, nije isto s darom milosti kao grijehom; jer, ako grijehom jednog množina pretrpjela je smrt, po jačem razlogu milost Božja, milost dodijeljena samo jednom čovjeku, Isusu Kristu, razlila se obilno na množinu. 
16 I, također, nije s darom kao s posljedicama grijeha samo jednog: naime, počev od grijeha samo jednog, suđenje završava presudom, dok počev od brojnih grijehova, dar milosti završava u otkupljenju. 
17 Jer, ako po samo jednom čovjeku, po grijehu samo jednog, smrt je vladala, po jačem razlogu, po jedinom Isusu Kristu, vladat će u *životu oni koji prime obilje milosti i dar pravednosti. 
18 Ukratko, kao što po grijehu samo jednog bi osuda za sve ljude, tako po djelu pravednosti samo jednog, to je za sve ljude opravdanje koje daje život. 
19 Isto tako, naime, kako po nepokornosti samo jednog čovjeka, množina je  učinjena *grješničkom, isto tako, po pokornosti samo jednog, množina bit će učinjena pravednom. 
20 Zakon se dogodio da bi narastao grijeh, ali, ondje gdje je grijeh narastao, milost je preobilovala, 
21 da bi, kao što grijeh bijaše vladao za smrt, tako, po pravednosti, milost vladala za vječni život po Isusu Kristu našem Gospodinu.

Umrijeti i živjeti s Isusom Kristom 

6 1 Što se ima reći? Treba li nam ostati u grijehu da bi milost obilovala? 
2  Sigurno ne! Budući da smo umrli u grijehu, kako još živjeti u grijehu?
3    Ili pak, ne znate li da svi mi, kršteni u Isusu Kristu, da smo u smrti njegovoj bili kršteni? 
4     Krštenjem, u njegovoj smrti, mi smo dakle, bili pokopani s njim, da bi, kao što je Krist uskrsnuo iz mrtvih  po slavi Oca, mi sebi dovodimo također jedan novi *život. 
5      Jer, ako1 mi bijasmo potpuno sjedinjeni, izjednačeni u njegovoj smrti mi ćemo to također biti i u njegovom uskrsnuću. 
6 Shvatimo dobro ovo: naš stari čovjek je bio razapet s njim da bi bilo uništeno to tijelo grijeha  i da tako mi više ne budemo robovi grijeha. 
7 Jer onaj koji je umro oslobođen je od grijeha.
8 Ali ako smo mi umrli s Kristom, mi vjerujemo da ćemo također i živjeti s njim.
9 Mi to u stvari znamo: uskrsnuo iz mrtvih, Krist više ne umire; smrt nad njim nema moći.
10 Jer mrtav, on je umro s grijesima jedanput zauvijek; živ, to on za Boga živi.
11 Isto tako i vi također: smatrajte da ste mrtvi s grijesima i živući za Boga
u Isusu Kristu.
12 Neka grijeh, dakle, ne vlada vašim smrtnim tijelom da vas ne bi učinio pokornima njegovim hlepnjama. 
13 Ne stavljajte više svoje udove u službu grijeha kao oružje nepravednosti, već, kao živ ući povratnici između mrtvih, sa svojim udovima kao oružjem pravednosti, stavite se u službu Bogu.
14 Jer, grijeh neće više imati carstva nad vama, budući da vi više niste pod *zakonom, već pod milošću.

Služiti pravednosti 

15 Što dakle? Hoćemo li griješiti zato što više nismo pod zakonom već pod milošću? Sigurno ne! 
16 Ne znate li vi da stavljajući se u nečiju službu kao robovi za biti mu pokorni, vi ste robovi onome kome se pokoravate, bilo grijehu koji vodi u smrt, bilo pokornosti  koja vodi otkupljenju? 
17 Zahvalimo Bogu: vi bijaste robov i grijeha, ali, vi ste se pokorili svim svojim srcem poučavanju kojem bijaste povjereni; 
18 oslobođeni od grijeha, vi ste postali robovi pravednosti. 
19 Ja koristim sasvim ljudske riječi, primjerene vašoj slabosti. Isto tako kako ste vi stavili svoje udove kao robove u službu *nečistoće i nereda koji vode u pobunu protiv Boga, stavite ih sada kao robove u službu opravdanja koje vodi u *posvećenje. 
20 Dok vi bijaste robovi grijeha, vi bijaste slobodni glede pravednosti. 
21 Koje plodove donosiste vi tada? Danas ih se stidite, jer njihovo skončavanje, to je smrt. 
22 Ali sada, oslobođeni od grijeha i postali robovima Bogu, vi donosite plodove koji vode u posvećenje, i njihovo okončanje, to je vječni *život. 
23 Jer plaća grijehu, to je smrt; ali, besplatni dar od Boga, to je vječni život u Isusu Kristu našem Gospodinu.

Kršćanin je slobodan od zakona 

7 1 Ili pak, ne znate li vi, braći  ja govorim ljudima nadležnim u stvari zakona da zakon nema vlasti nad čovjekom nego onoliko dugo vremena koliko on živi? 
2 Tako, udana žena vezana je jednim zakonom za čovjeka toliko koliko je on u životu; ali, umre li on, on više nije pod ženidbenim zakonom. 
3    Dakle, ako za svog živog muža ona pripadaše jednom drugom, ona bi bila nazvana preljubnicom; ali, ako muž umre, ona je slobodna glede zakona, tako da neće biti preljubnicom ako pripadajući jednom drugom. 
4     Vi isto tako, Braćo  moja, vi ste bili osuđeni na smrt glede zakona, po tijelu Kristovom, za pripasti jednom drugom, Uskrsnulom iz mrtvih, da bismo donosili plodove za Boga. 
5      Naime, kad bijasmo u tijelu grješne strasti, služeći se zakonom, djelovaše u našim udovima, da bismo mi donijeli plodove za smrt.  
6 Ali sada, mrtvi onome što nas držaše zarobljenima, mi smo bili oslobođeni od zakona, na takav način da služimo pod novim redom Duha, a ne više pod istrošenim redom pravila slova.

Uloga zakona 

7 Što reći? *Zakon da bi bio grijeh? Sigurno ne! Ali, ja sam upoznao grijeh samo po zakonu. Tako ja ne bih poznao pohlepu da zakon ne bijaše rekao: Ti nećeš žudjeti. 
8   Koristeći se prilikom; grijeh je proizveo u meni sve vrste pohlepa posredstvom zapovijedi. Jer, bez zakona, grijeh je mrtva stvar. 
9  Nekada, u odsustvu zakona, ja življah. Ali, zapovijed je došla, 
10  grijeh je oživio, a ja sam umro: zapovijed koja treba voditi u život, počela je mene voditi u smrt. 
11 Jer grijeh, koristeći priliku, zaveo me posredstvom zapovijedi i, po njoj, predao me smrti. 
12 Tako dakle, zakone je *svet i zapovijed je sveta, pravedna i dobra.

Zatvorenik zakona grijeha 

13 Tada, ono što je dobro da li je postalo uzrokom smrti za mene? Sigurno ne! Već je to grijeh: služeći se onim što je dobro, on mi je dao smrt, da bi bio pokazan kao grijeh i da bi se pojavio u svoj svojoj žestini grješnosti, posredstvom zapovijedi. 
14 Mi znamo, sigurno, da *Zakon je duhovan; ali ja, ja sam tjelesan, prodan kao rob grijehu. 
15 Zaista, je ne razumijem ništa što činim: ono što ja hoću, to ne činim, već ono što mrzim, to ja činim. 
16 No, ako ono što neću, ja to činim, ja sam suglasan sa zakonom i priznajem da je on dobar; 
17 nisam dakle, ja koji postupa tako, već grijeh koji stanuje u meni. 
18 Jer, ja znam da u meni  hoću reći u mom tijelu  dobro ne stanuje: htjeti dobro, meni je na dohvatu, a ne ispuniti ga, 
19 pošto dobro koje hoću, ja ga ne činim,  a zlo koje neću, ja ga činim. 
20 A, ako ono što ja neću, ja to činim, nisam ja taj koji djeluje, već grijeh koji stanuje u meni. 
21 Ja koji hoću činiti dobro, ja ustanovljavam dakle taj zakon: zlo je ono što je meni na dohvatu.
 
22 Jer, ja nalazim zadovoljstvo u zakonu Božjem, kao unutarnji čovjek 
23 ali, u svojim udovima, ja otkrivam jedan drugi zakon koji se bori protiv zakona koji priznaje moj razum: on čini od mene zatvorenika zakona grijeha koji je u mojim udovima. 
24 Nesretan li sam čovjek! Tko će me osloboditi ovog tijela koje pripada smrti? 
25 Hvala budi Bogu po Isusu Kristu, našem Gospodinu! Evo me dakle u isti mah podvrgnutog po razumu zakonu Božjem i po tijelu zakonu grijeha.

Duh koji daje život 

8 1 Nema dakle, sada, više nikakve osude za one koji su u Isusu Kristu. 
2 Jer, *zakon Duha koji daje *život u Isusu Kristu oslobodio  me zakona grijeha i smrti. 
3    Ono što bijaše nemoguće zakonu, jer tijelo ga osuđivaše na nemoć, Bog je učinio: šaljući vlastitog Sina u kakvoći našeg tijela grijeha, kao žrtvu za grijeh, on je osudio grijeh u tijelu, 
4     da  pravda zahtijevana po zakonu bude ispunjena u nama, koji ne hodimo pod vlašću  tijela već Duha. 
5      Naime, pod vlašću tijela, žudi se ono što je tjelesno, ali, pod vlašću Duha, žudi se ono što je duhovno; 
6 tijelo teži smrti, ali Duh teži životu i miru. 
7          Jer, kretanje tijela je pobuna protiv Boga; ono se ne pokorava  zakonu Božjem, ono to čak i ne može. 
8           Pod vlašću tijela ne može se ugoditi Bogu. 
9            No vi, vi niste pod vlašću  tijela već Duha, budući da Duh Boga stanuje u vama. Ako netko nema Duh Isusov, on mu ne pripada. 
10             Ako je Krist u vama, vaše tijelo, istina je, namijenjeno je smrti zbog grijeha, ali Duh je vaš život zbog pravednosti. 
11 I, ako Duh onoga koji je uskrsnuo Isusa između mrtvih stanuje u vama, onaj koji je uskrsnuo Isusa Krista između mrtvih dat će također život vašim smrtnim tijelima, po svom Duhu koji stanuje u vama.
12 Tako dakle, Braćo , mi imamo jedan dug ali, ne prema tijelu što bismo trebali živjeti na tjelesan način. 
13 Jer, živite li vi na tjelesan način, umrijet ćete, već ako, po Duhu, usmrtite svoje tjelesno ponašanje, vi ćete živjeti. 
14 Naime, oni su sinovi Božji koji su vođeni po Duhu Boga: 
15 vi niste primili jedan duh koji vas čini robovima i vodi vas k strahu, već jedan Duh koji od vas čini usvojene sinove i po kojem mi uzvikujemo: Abba Oče.
16 Taj Duh sam potvrđuje našem duhu da smo mi djeca Božja.
17 Djeca, i dakle, baštinici: baštinici Božji, Baštinici Isusa, budući da, imajući dio njegovim mukama, mi ćemo također imati dio u njegovoj slavi.

Buduća slava 

18 Ja cijenim, naime, da patnje sadašnjeg vremena su bez razmjera sa slavom koja nama treba biti *otkrivena. 
19 Jer, stvaranje čeka s nestrpljenjem otkriće sinova Božjih: 
20 predano vlasti ništavila  ne svojom vlastitom voljom, već po ovlasti onoga tko ga je predao, ono čuva nadu, 
21 jer ono također bit će oslobođeno ropstva propadivosti, da bi imalo dio u slobodi i u slavi djece Božje. 
22 Mi znamo to, naime: cjelokupno stvaranje uzdiše još i sada u bolovima rađanja. 
23 Ono nije samo: mi također, koji posjedujemo *prvine Duha, mi uzdišemo u nutrini, očekujući usvojenje, oslobođenje za naše tijelo. 
24 Jer mi smo bili spašeni, ali, to je u nadi. A, vidjeti ono čemu se nadaš nije više nadati se: ono što se vidi, kako mu se još nadati? 
25 Ali, nadati se onome što ne vidimo, to je čekati postojano.
26 Isto ako, Duh također dolazi u pomoć našoj slabosti, jer mi ne znamo  moliti kako treba; već sam Duh posreduje za nas u neizrecivim uzdisajima, 
27 a onaj koji ispituje *srca zna kakva je namjera Duha: prema Bogu, naime, Duh posreduje za *svete. 
28 Mi znamo, s druge strane, da sve pridonosi dobru onih koji vole Boga, koji su pozvani prema njegovom nacrtu. 
29 One koje je on unaprijed poznavao, on ih je također predodredio biti sukladnima slici Sina njegovog, da bi ovaj bio prvorođeni  jednog mnoštva braće; 
30 one koje je on predodredio, on ih je također i pozvao; one koje je pozvao, on ih je također otkupio; i, one koje je otkupio, on ih je također proslavio.

Himna Božjoj ljubavi 

31 Što još reći više? Ako je Bog za nas, tko će biti protiv nas? 
32 On koji nije poštedio ni vlastitog sina već ga je izručio za nas sve, kako, sa svojim Sinom, ne bi dao sve nas? 
33 Tko će optužiti izabranike Božje? Bog opravdava! 
34 Tko će osuditi? Isus Krist je umro, još i više, on je uskrsnuo, on koji je s desna Bogu i koji posreduje za nas! 
35 Tko će nas odvojiti od ljubavi Kristove? Nevolja, zebnja, progon, glad, golotinja, opasnost, mač? 
36 Prema onome što je pisano: Zbog tebe mi smo neprekidno osuđivani na smrt, bili smo smatrani životinjama za klaonicu. 
37 Ali, u svemu tome, mi smo više no pobjednici po onome koji nas je volio. 
38 Da, ja imam pouzdanje: ni smrt ni život, ni *anđeli ni gospodarenje, ni sadašnjost ni budućnost, 
39 ni vlasti, ni sile s visina ni one iz dubina, ni ikakvo drugo stvorenje, ništa nas neće moć odvojiti od ljubavi Božje iskazane u Isusu Kristu našem Gospodinu.

Bog i narod kojeg je izabrao 

9 1 U Kristu ja govorim istinu, ja ne lažem, po Duhu Svetom moja mi savjest svjedoči: 
2 ja imam u srcu jednu veliku žalost i jednu bol neprekidnu. 
3    Da, ja bih želio biti proklet ja sam odvojen od Krista za svoju braću, on iz mog roda po tijelu,
4     onu koji su Izraeliti, kojima pripada usvojenje, slava, *savez, *zakon, bogoslužje, obećanja  
5      i očevi, one, najzad, iz kojih je potekao *Krist koji je iznad svega, Bog vječno blagosiljan. *Amen.
6 A ipak, riječ Božja nije propala: naime, svi oni koji su potomstvo Izraelovo nisu Izrael 
7          i, za biti potomstvom Abrahamovim, svi nisu njegova djeca. Ne: Potomstvo Izakovo bit će zvano potomstvom tvojim. 
8           Što znači: nisu tjelesna djeca ona koja su djeca Božja; kao potomstvo, samo djeca obećanja ulaze u red računa. 
9            Jer, to bijaše obećanje kao ova riječ:  U isto doba ja ću se vratiti i Sara će imati jednog sina. 
10              I to nije sve; ima također i Rebeka. Ona bijaše začela od Izaka, našeg oca; 
11 i ipak njena djeca još ne bijahu rođena i ne bijahu još učinila ni dobra ni zla kad već  da bi se ovjekovječio nacrt Božji, nacrt koji se ostvaruje kroz slobodni izbor 
12 i ne ovisi o djelima već o onome koji poziva  on njoj reče: Stariji bit će podvrgnut mlađem, 
13 prema onom što je pisano: Ja sam volio Jakova i mrzio Ezava.   
14 Što reći? Da nema nepravde u Bogu? Sigurno ne! 
15 On kaže, naime, Mojsiju: Ja ću biti milosrdan kome ja hoću podijeliti milosrđe i smilovat ću se onome kome ja hoću smilovati se. 
16 To, dakle, ne ovisi o volji ni o naporima čovjekovim, već o milosrđu Božjem. 
17 Tako Pismo kaže *Faraonu: Ja sam te uzdigao doista za pokazati u tebi  svoju snagu i da moje *ime bude proglašeno po svoje zemlji. 
18 Tako on, dakle, čini milosrđe kome on hoće a prekorjeva koga on hoće.

Neograničena sloboda Boga 

19 Ali tada, hoćeš li ti reći čime se još žaliti? Jer, najzad, tko bi se odupro volji njegovoj? 
20  Tko si ti, dakle, čovječe, da uđeš u osporavanje s Bogom? Hoće li tvorevina reći tvorcu: Zašto si me načinio takvom? 
21 Nije li lončar gospodar svoje gline za izraditi, od istog tijesta, jednu posudu plemenitu, drugu posudu prostu? 
22 Ako dakle Bog, hoteći pokazati svoj gnjev i dati upoznati svoju moć, podnosio je s mnogo strpljenja posude gnjeva već pripravne za uništenje, 
23 i to da bi dao spoznati bogatstvo svoje slave spram posuda milosrđa koje, unaprijed, on je pripremio za slavu, 
24 nas koje je pozvao, ne samo između Židova već još i između pogana… 
25 to je ono što on kaže u Ozeju: Onog koji ne bijaše moj narod, ja ću nazvati Moj Narod i onu koja ne bijaše moja ljubljena ja ću nazvati Ljubljena; 
26 i isto ondje gdje im bijaše rekao: » Vi niste moj narod «, oni će biti nazvani sinovima Boga živoga. 
27 Izaija, sa svoje strane, povika glede Izraela: Čak onda kad  broj sinova Izraelovih bude  kao pijesak morski, ostatak je taj koji će biti spašen; 
28 jer, Gospodin ispunjava potpuno i spremno svoju riječ na zemlji.
29 To je još ono što bijaše prorekao Izaija: Da Gospodin vojski vama ne bijaše ostavio potomstvo mi bismo bili postali kao Sodoma, slični Gomori.
30 Što zaključiti? Ovo: *pogani koji ne istraživaše pravednost primiše ju  ja razumijem pravednost koja dolazi iz vjere  
31 dok Izrael, koji istraživaše jedan *zakon moćan pribaviti pravednost prošao je pokraj zakona. 
32 Zašto? Zato što tu pravednost, oni ne očekivaše iz vjere, već ju mišljaše dobiti iz djela. Oni su se spotakli o kamen spoticanja, 
33 prema onom što je pisano: Evo ja postavljam na *Sion jedan kamen spoticanja, stijenu koja obara; ali, onaj koji vjeruje u nju neće biti smeten.

Židovi i pogani imaju istog Gospodina 

10 1 Braćo , želja mog *srca  i moja molitva Bogu za njih,  jest to da oni zadobiju spasenje. 
2 Jer, ja sam tome svjedokom, oni su imali gorljivost za Boga, ali to je jedna gorljivost koju ne prosvjetljava znanje: 
3 podcjenjujući pravednost koja dolazi od Boga i tražeći uspostaviti svoju vlastitu, oni se nisu podvrgnuli pravdi Božjoj. 
4 Jer, kraj *zakona, to je Krist, da bude dana pravda svakom čovjeku koji vjeruje.
5 Mojsiju sam pisao je o pravdi koja dolazi iz zakona: Čovjek koji ju ispunjava živjet će po njoj. 
6 Ali, pravednost koja dolazi iz vjere kaže ovako:  Ne reci u svom srcu: Tko će se uspeti u *nebo? Bilo bi to spustiti otud Krista; 
7 ni: Tko će sići u ponor? Bilo bi to uspeti Krista između mrtvih. 
8 Što kaže ona, dakle? Sasvim blizu je tebi riječ, u tvojim ustima i u tvom srcu? Ta riječ, to je riječ vjere koju mi proglašavamo. 
9 Ako, svojim ustima, ti ispovijedaš da Isus jest Gospodin i ako, u svom srcu, ti vjeruješ da ga je Bog uskrsnuo iz mrtvih, ti ćeš biti spašen. 
10 Naime, vjerovati u svom srcu vodi pravednosti i ispovijedati svojim ustima vodi u spasenje. 
11 Jer, Pismo kaže: Tko god vjeruje u njega neće biti smeten. 
12 Tako, nema razlike između *Židova i Grka: svi imaju istog Gospodina, izdašnog prema svima onima koji ga zazivaju. 
13 Naime, tko god bude zazvao *ime Gospodine bit će spašen.

Ali, nisu svi pokorni 

14 A, kako bi ga zazvali oni, ne povjerovavši u njega? I kako bi vjerovali u njega, ne čuvši ga? I kako bi ga čuli, ako ga nitko ne proglašava? 
15 I kako ga proglašavati, a ne biti poslan? Pisano je također: Kako su lijepe noge onih koji najavljuju dobre vijesti! 
16 Ali, svi oni nisu pokorni *Evanđelju. Izaija, naime, kaže: Gospodine, tko je vjerovao našem propovijedanju? 
17 Tako vjera dolazi iz propovijedanja a propovijedanje je najavljivanje riječi Kristove. 
18 Ja tada pitam: Ne bi li mogli čuti? Ali da!  Po svoj zemlji odjeknuli su njihovi glasovi  i sve do krajeva svijeta njihove riječi. 
19 Ja pitama tada: ne bi li Izrael razumio? Već  Mojsije kaže: Ja ću vas učiniti zavidnim onome što nije jedan narod; protiv jednog razumnog naroda izazvat ću vaš bijes. 
20 Izaija, on, ide sve do riječi: Ja sam bio nađen od onih koji me ne tražiše, ja sam se otkrio onima koji mi ništa nisu iskali.  
21 Ali, o Izraelu on kaže:  Svaki dan ja  sam pružao ruke prema jednom narodu, neposlušnom i pobunjeničkom.

Bog nije odbacio svoj narod 

11  1 Ja pitam, dakle: da li bi Bog odbacio svoj narod? Sigurno ne! Jer, i ja sam, Izraelit sam, od potomstva Abrahamova, iz plemena Benjaminova. 
2 Bog nije odbacio svoj narod, koga je unaprijed poznavao. Ili pak, ne znate li vi no što kaže Pismo u odlomku gdje se Ilija žali Bogu o Izraelu:
3    Gospodine, oni su pobili tvoje *proroke, porušili tvoje *oltare; ja sam sam ostao i oni hoće moj život! 
4     Ali, što njemu odgovara Bog? Ja sam sebi sačuvao sedam tisuća ljudi, onih koji nisu savijali koljena pred Baalom. 
5      Isto, u sadašnje vrijeme, ima jedan ostatak, prema slobodnom izboru milosti. 
6 ali, ako je to po milosti, to nije dakle po razlogu djela, inače milost nije  više milošću. 
7 Što reći? Ono što Izrael traži, on nije dosegnuo; već su to izabranici dosegnuli. Što se tiče drugih, oni su bili okorjeli, 
8 prema onom što je pisano: Bog im je dao jedan duh obamrlosti, oči za ne vidjeti, uši za ne čuti, sve do ovog dana. 
9 David kaže također: Da im stol njihov zamkom bude, jedna mreža, uzrokom posrnuća u pravednom kaznom! 
10 Da se oči njihove zamrače sve do
gubitka vida; neprestano im leđa povijaj.

Židovi i pogani pred nacrtom Božjim 

11 Ja pitam dakle: jesu li oni to za konačnu propast posrnuli? 
12 A, ako je njihov grijeh bogatstvo *svijeta, a njihovo opadanje bogatstvo *pogana, što  njihov zbroj nije sudjelovanje u spasenju?
13 Ja vam to dakle kažem, vama poganima: u istoj mjeri u kojoj sam ja *apostolom pogana, ja iskazujem slavu svoje *službe, 
14 u nadi da ću izazvati zavist onih moje krvi i spasiti ih nekolike. 
15 Ako je, naime, njihovo odstranjivanje bilo pomirenje svijeta, što će biti njihov povratak, ako ne prijelaz iz smrti u *život?
16 A, ako *prvine jesu *svete, sve je tijesto to također: i ako je korijen svet, i grane su također. 
17 Ali, ako su neke od grana bile odsječene, dok si ti, divlja maslina, bila ucijepljena među preostale grane masline da bi imala dio s njima u obilnosti korijena,
18 ne ide ti se ponositi na račun korijenja. Ta, možeš se uzoholiti! Nisi ti ta koja nosiš korijen, već je korijen taj koji tebe nosi. 
19 Ti ćeš nesumnjivo reći: grane su bile posječene da ja budem ucijepljena. 
20 Jako dobro. One su bile posječene  zbog njihove nevjernosti, a ti, opstaješ po vjeri. Ne uzoholi se, boj se radije. 
21 Jer, ako Bog nije poštedio prirodne grane, ni tebe neće također poštedjeti. 
22 Promisli dakle Božju dobrotu i strogost: strogost prema onima koji su pali, dobrotu prema tebi, pod uvjetom da ostaneš u toj dobroti, inače i ti ćeš biti odbačen. 
23 Što se tiče njih, ako ne ostanu nevjerni, bit će ucijepljeni, i oni također; jer, Bog ima vlast nanovo ih ucijepiti. 
24 Ako si ti, naime, koji si odsječen od divlje masline, kojoj po prirodi pripadaše,  bio, protivno prirodi, ucijepljen na jednu pravu maslinu, koliko više ovi tu, bit će ucijepljeni na svoju vlastitu maslinu kojoj po prirodi pripadaše!

Sav će Izrael biti spašen 

25 Jer, ja neću, Braćo , da vi ne znate ovu *tajnu, iz straha da se ne smatrate mudracima: okorjelost jednog dijela Izraela trajat će sve dok ne bude ušao sabor *pogana. 
26 I tako, sav će Izrael biti spašen, kao što je pisano: sa *Siona doći  će osloboditelj, on će odstraniti Jakova od bezbožnosti. 
27 I evo koji će biti moj *savez s njima, kad ja budem uklonio grijehe njihove. *28 U odnosu na *Evanđelje, evo ih neprijateljima, a to je u vašu korist; s točke gledišta izbora, oni su ljubljeni, i to je zbog otaca. 
29 Jer, darovi i poziv Božji su neporecivi. 
30 Nekada, naime, vi ste bili nepokorni Bogu, a sada, nakon njihove nepokornosti, vi ste dobili milosrđe; 
31 isto tako oni također bili su nepokorni sada da bi, slijedom milosrdnosti izvršene spram vas, oni tada  dobili milosrđe, po svom redu. 
32 Jer, Bog je zatvorio sve ljude u nepokornost za svima učiniti milosrđe.
33 O dubino bogatstva, mudrosti i znanosti Božje! Kako su njegova suđenja neistraživa i njegovi putovi neobjašnjivi! 
34 Tko je naime, spoznao misao Božju? Ili pa, tko je bio savjetnikom njegovim? 
35 Ili opet, tko mu je dao prvi, za trebati biti nagrađen za uzvrat? 
36 Jer, sve je iz njega, i po njemu, i za njega. Njemu slava vječito! *Amen.

Duhovno bogosluženje 

121  Ja vas nagovaram dakle, Braćo , u ime milosrđa Božjeg, da sami sebe  ponudite u živu *žrtvu, *svetu i ugodnu Bogu: to će biti vaše duhovno bogoslužje. 
2 Ne ravnajte se po ovom svijetu, već budite preobličeni putem svoje razumnosti, za razlikovati koje je volja Božja: ono što je dobro, oni što njemu ugodnim je, ono što je savršeno.

Novi život 

3 U ime milosti koja mi je bila dana, ja kažem svakom između vas: ne imajte želja preko onoga što je umjereno, budite umjereni za ne biti preuzetni svakom prema mjeri njegove vjere koju mu je Bog dao u diobu. 
4     Naime, kako mi imamo više udova u jednom jedinom tijelu  i kako ti udovi nemaju svi istu ulogu,
5      tako, mnogi mi smo samo jedno tijelo u Kristu, budući svi udovima jedni drugima, svaki u svoje ime. 
6 I mi imamo darove koji se razlikuju prema milosti koja nam je bila dodijeljena. Je li to dar *prorokovanja? Neka se obavlja u skladu s vjerom. 
7          Jedan, ima li dar službovanja? Nek' služi. Drugi, da poučava? Nek' poučava. 
8           Neki drugi da pobuđuje. Nek' pobuđuje. Nek' onaj koji daje čini to bez računa onaj koji predsjedava s gorljivošću, onaj koji podjeljuje milosrđe, s radošću. 
9            Nek' ljubav bude iskrena. Bježite od zla s užasavanjem, prionite uz dobro. 
10             Nek bratska ljubav vas uzajamnim osjećanjem povezuje; natječite se u uzvratnom štovanju. 
11 Jednom gorljivošću bez  nemarnosti, jednim vatrenim duhom, služite Gospodinu. 
12 Budite radosni u nadi, strpljivi u nevolji, ustrajni u molitvi. 
13 Budite uzajamno odgovorni spram svetih  u nuždi, njegujte pružajte gostoljubivost. 
14 Blagosiljajte one koji vas progone; blagosiljajte i ne proklinjite. 
15 Radujte se s onima koji su u radosti, plačite s onima koji plaču. 
16 Budite služni između sebe; ne gajite osjećanje veličine, 
17 već se povedite za onim što je ponizno.  Ne držite sebe mudracima. 
18 Ako je moguće, onoliko koliko to ovisi o vama, živite u miru s drugim ljudima. 
19 Ne osvećujte se vi sami, ljubljeni moji, već pustite djelovati gnjev Božji, jer, pisano je: Moja je osveta, ja sam taj koji će naplatiti, kaže Gospodin. 
20 Ali, ako tvoj neprijatelj gladan je, daj mu jesti, ako je žedan, daj mu piti, jer, čineći to ti nagomilavaš ugljevlje goruće na njegovoj glavi. 
21 Ne dopusti se pobijediti zlu, već budi pobjednik zla putem dobrog.

Kršćanin i vlasti 

13 1 Nek' svaki čovjek bude podvrgnut vlastima koje su na djelu, jer, nema vlasti koja nije po Bogu i one koje postoje postavljene su po njemu. 
2 Tako, onaj koji se suprotstavlja vlasti buni se protiv zapovijedi dane od Boga, a buntovnici će privući osudu sebe samih. 
3  Naime, vlasti nisu zastrašujuće kad se čini dobro, već kad se čini zlo. Hoćeš li ti ne bojati se vlasti? Čini dobro i primit ćeš njene pohvale, 
4   jer ona je u službi Boga za navesti te na dobro. Ali, činiš li zlo, tad strahuj. Jer, ne nosi ona mač uzalud: kažnjavajući, ona je u službi Boga za iskazati njegovu srdžbu spram zlodjelnika. 
5  To je ono zbog čega se treba podvrgnuti, ne samo iz straha od gnjeva, već još i iz razloga savjesti. 
6 To je još razlog zbog kojeg plaćate porez: oni koji ga prikupljaju zaduženi su od Boga posvetiti se toj službi. 
7   Platite svaki što je tko dužan: porez, namet, strah, poštovanje, svakome što treba.

Uzajamna ljubav 

8 Ne imajte nikakav dug prema nikome, tko god da jest osim onog da ljubite jedni druge; jer ona koji voli svog bližnjeg potpuno je ispunio *zakon. 
9  Naime, zapovijedi:  Ne počini preljube, ne ubij, ne ukradi, ne hlepi, kao i sve druge, sažimaju se u ovoj riječi: Voli bližnjega svoga kao samog sebe.
10  Ljubav ne nanosi nikakvu krivdu bližnjemu; ljubav je dakle potpuno ispunjavanje zakona.

Evo časa za izići iz svog sna 

11 Isto toliko kao što znate u kojem smo dobu: evo časa za izići iz svog sna ; danas, naime, spasenje je bliže nama nego u času u kojem smo povjerovali. 
12 Noć je poodmakla, i *dan je sasvim blizu. Odbacimo djela tmina i odjenimo oružje svjetlosti.
13 Ponašajmo se časno, kao u punom danu, bez bančenja i pijančenja, bez priležništva i razvrata, bez svađa i zavisti. 
14 Već zaodjenite Gospodina Isusa Krista i ne prepuštajte se brigama tijela za zadovoljiti njegove žudnje.

Jaki i slabi 

14 1 Prihvatite onoga koji je slab u vjeri, ne kudeći njegovu bojažljivost. 
2 Vjera jednog dopustit će njemu jesti sve, dok drugi, po slabosti, jede samo povrće. 
3 Nek onaj koji jede ne prerije i onoga koji ne jede i nek' onaj koji ne jede ne sudi onoga koji jede, jer Boga ga je prihvatio.  
4  Tko si ti za suditi jednog slugu koji tebi ne pripada? Držao se dobro, ili pao, to se tiče njegovog vlastitog gospodara. I on će se održati dobrim, jer Gospodin ima moć učiniti da se održi. 
5   Za jedne, ima razlika među danima; za druge, oni svi jednako vrijede. Nek' svaki, u svom osobnom suđenju, bude nadahnut punim uvjerenjem. 
6 Onaj koji vodi računa o danima čini to za Gospodina; onaj koji jede sve čini to za Gospodina; naime, on zahvaljuje Bogu. I onaj koji ne jede sve čini to za Gospodina i iskazuje zahvalnost Bogu. 
7  Naime, nitko od nas ne živi za sebe samog i nitko ne umire za sebe samog. 
8   Jer, ako mi živimo, živimo za Gospodina; ako umiremo, umiremo za Gospodina: bilo da živimo, bilo da umiremo, mi smo Gospodinovi. 
9  Jer, to je za biti gospodin mrtvima i živima, što je Krist umro i što je preuzeo život. 
10 Ali ti, zašto ti sudiš svomu bratu? I ti, zašto prezireš brata svog? Svi, naime, pojavit ćemo se pred sudom Božjim. 
11 Jer, pisano je:  Isto kao što sam  ja živ, reče Gospodin, svako će se koljeno saviti, preda mnom i svaki jezik iskazat će slavu Bogu. 
12 Tako, svaki od nas položit će račun Bogu za sebe samog.
13 Prekinimo dakle, suditi jedni druge. Sudite radije da ne treba biti jednom bratu uzrok pada ili sramote. 
14 Ja to znam, ja sam tome uvjeren po Gospodinu Isusu: ništa nije *nečisto u sebi. Već, jedna je stvar nečista za onoga tko ju takvom smatra. 
15 Ako, uzimaj ući takvu hranu, ti ožalošćuješ brata svog: ti nećeš više hoditi prema ljubavi. Čuvaj se, za jedno potanje hrane, da ne uništiš onoga za koga je Isus umro. 
16 Da vaša povlastica  ne izgubi vrijednost. 
17 Jer, *vladavina Božja nije stvar hrane ili pića; ono je pravednost, mir i radost u Duhu Svetom. 
18 Služeći Krista na taj način se jest mio Bogu i cijenjen od ljudi. 
19 Tražimo dakle, ono što odgovara miru i uzajamnom uzdizanju. 
20 Za jedno pitanje hrane, ne uništavaj djelo Božje. Sve je *čisto, sigurno, ali zlo je jesti nešto kad se tako prouzrokuje pad.
21 Ono što je dobro, to je, ne jesti mesa, ne piti vina, ništa što bi moglo izazvati da padne brat tvoj. 
22 Čuvaj za sebe, pred Bogom, uvjerenje koje ti vjera daje. Sretan onaj koji se ne osuđuje sam izvršavajući svoju odluku. 
23 Ali, onaj koji jede, dok sumnja, osuđen je, jer, njegovo ponašanje ne sprovodi jedno uvjerenje po vjeri. A, sve ono što ne sprovodi uvjerenje iz vjere grijehom je.
15 1 Ali, to je jedna zadaća za nas, jake, nositi slabosti slabih i ne tražiti ono što nam godi. 
2 Nek' svaki od nas traži ugoditi bližnjem svom na dobro, za izgraditi. 
3 Krist, naime, nije tražio ono što je njemu godilo već, kao što je pisano, pogrde tvojih napadača pale su na mene.  
4 A, sve što je bilo pisano nekada to je bilo za našu pouku, da bi, po ustrajnosti i utjesi doneseno po Pismima, mi posjedovali nadu. 
5 Nek' Bog ustrajnosti i utjehe vama dadne biti u suglasnosti međusobnoj, kako to hoće Isus Krist, 
6 da bi, jednim istim srcem i jednim istim glasom, iskazali slavu Bogu, Ocu našeg Gospodina Isusa Krista.

Bratski prijam 

7 Primajte dakle, jedni druge, kao što je Krist vas primao, za slavu Božju. 
8 Ja to, naime, potvrđujem, to je u ime vjernosti Boga da je Isus načinio sebe slugom *obrezanih, za ispuniti, obećanje dano očevima; 
9 glede pogana, oni slave Boga s njegove milosrdnosti prema onome što je pisano: Zato ću ja tebe slaviti između naroda poganskih, i pjevat ću u čast tvog *imena. 
10 Rečeno je još: Narodi, radujte se njegovim pukom. 
11 I još: narodi, slavite   svi Gospodina, i nek mu svi narodi kliču. 
12 Izaija još kaže:  On će se pojaviti izdanak Jeseov onaj koji se diže za zapovijedati Narodima. U njega će Narodi svoju nadu staviti. 
13 Nek' Bog nade vas ispuni radošću i mirom u vjeri, da biste obilovali nadom po moć Duha Svetog.

Pavlova služba kod pogana 

14 U onome što se vas tiče, ja sam osobno uvjeren da ste vi sami puni dobrih osobina, puni savršenog poznavanja i sposobni sebe uzajamno upozoriti. 
15 Međutim, za oživjeti vaša sjećanja, ja sam vam pisao, mjestimice, s izvjesnom odvažnošću, na temelju milosti koju mi je Bog dao 
16 da budem službenik Isusu Kristu kod *pogana, posvećen službi *Evanđelja Božjeg, da bi pogani postali jedan milodar koji, posvećen Svetim Duhom, jest ugodan Bogu. 
17 Ja imam dakle, mjesta *dičiti se u Isusu Kristu, zbog djela Božjeg. 
18 Jer, ja se neću usuditi ništa spomenuti, osim ono što je Isus Krist putem mene učinio za privesti pogane poslušnosti, putem riječi i djela, 
19 po moć *znakova i čuda, kroz vlast Duha. tako, od Jeruzalema, obasjavajući sve do Ilirije, ja sam potpuno, osiguravao najavljivanje Evanđelja Kristovog. 
20 Ali, ja sam sebi načinio jednu točku časti najavljujući Evanđelje  koje ondje gdje *ime Isusa Krista, ne bijaše još navješteno, da se ne gradi na temeljima koje jedan drugi bijaše postavio. 
21 Tako, ja sebe prispodobljujem onome što je pisano:  Oni će vidjeti, oni kojima ono još ne bijaše najavljeno, i onima koji to ne bijahu čuli govoriti razumjet će.

Pavlov nacrt 

22 I to je baš ono što je, u više navrata, sprječavalo mene doći  k vama.  
23 Ali sada, kako ja više nemam mjesta za djelovanje u onim krajevima i kako, od prije dosta godina, ja imam živu želju ići k vama,
24 kad budem išao u Španjolsku  … Ja se nadam, naime vidjeti vas u mom prolazu i primiti vašu pomoć, da dođem tu, nakon što sam najprije ispunjen, nije li to jedna sitnica, vašom nazočnošću. 
25 Ali sada, ja idem u Jeruzalem za službu svetima: 
26 jer, Makedonija i Ahaja * su odlučile iskazati svoju uzajamnu odgovornost glede svetih u Jeruzalemu koji su u siromaštvu. 
27 Da, one su odlučile i one im to duguju. Jer, ako *pogani su sudjelovali u njihovim duhovnim dobrima, oni trebaju jednako opskrbiti njihove tvarne potrebe. 
28 Kad ja dakle, budem završio ovu stvar i budem im službeno predao plod ovog sakupljanja, otići ću u Španjolsku prolazeći kod vas. 
29 I ja znam da odlazeći kod vas, bit će to s punim blagoslovom Kristovim, da ću doći . 
30 Ali, ja vas savjetujem, Braćo, po našem Gospodinu Isusu Kristu i po ljubavi  Duha, da se borite sa mnom molitvama koje upućujete Bogu za mene, 
31 da ja izbjegnem nevjernicima iz Judeje i da pomoć koju donosim u Jeruzalem bude dobro primljena  od svetih. 
32 Tako moć ću ja doći  kod vas u radosti i, po volji Božjoj, s vama nešto odmora uzeti.  
33 Nek' Bog mira bude s vama svima! Amen.

Osobni pozdravi 

16 1 Preporučujem vam Febu, našu sestru, đakonicu  crkve iz Konhreje. 
2 Primite ju u Gospodinu na jedan način dostojan svetih pomozite joj u svakom poslu u kojem ona bude imala potrebu od vas. Jer ona je bila zaštitnicom za dobro ljudima i za mene samog.
3 Pozdravite  Prisku i Akvilasa, moje suradnike u Isusu Kristu: 
4 za spasiti meni život oni su svoje glave izložili; ja nisam sam koji im treba biti zahvalan, sve crkve svijeta *pogana su to također. 
5 Pozdravite jednako crkvu koja se sastaje kod njih. Pozdravite mog dragog Epeneta, *prvijenca Azije  za Krista. 
6 Pozdravite Mariju, koja se mnogo pomučila za vas. 
7 Pozdravite Andronika i Junija, moje rođake. i moje sudrugove iz uzništva. To su vrsni *apostoli i oni su čak pripadali Kristu i prije mene. 
8 Pozdravite Ampliatusa, koji mi je drag u Gospodinu. 
9 Pozdravite Urbana, našeg suradnika u Kristu, i mog dragog Staha. 
10  Pozdravite Apelesa, koji je prokušan u Kristu. Pozdravite one iz kuće Aristobulove. 
11 Pozdravite Herodiona, mog rođaka. Pozdravite one iz kuće Narcisove koji su u Gospodinu. 
12 Pozdravite Trifenu i Trifozu, koje su se trudile u Gospodinu. Pozdravite moju dragu Persizu, koja se mnogo trudila u Gospodinu. 
13 Pozdravite Rufusa, izabranika u Gospodinu i njegovu majku, koja je također i moja. 
14 Pozdravite Asinkrita, Flegona, Hermesa, Patrobasa, Hermasa i braću   koja su s njima. 
15 Pozdravite Filologa i Juliju, Nereju i njegovu sestru, Olimpasa i sve *svete koji su s njima. 
16 Pozdravite jedni druge jednim svetim cjelovom. Sve crkve vas pozdravljaju.
17 Ja vas savjetujem, Braćo, da se čuvate onih koji podstiču podjele i sablazni udaljavajući se od poučavanja koje ste primili; udaljite se od njih. 
18 Jer, ti ljudi ne služe Krista, našeg Gospodina, već svoj trbuh, i, svojim lijepim riječima i svojim umilnim govorima, zavode prosta *srca. 
19 Vaša pokornost, naime, poznata je svima. Ja sa dakle, radujem zbog vas, ali, ja hoću da vi budete promišljeni za dobro i bez  nagodbe sa zlom. 
20 Bog mira skršit će uskoro *Sotonu pod vašim nogama. Nek' milost našeg Gospodina Isusa bude s vama!
21 Timotej, moj suradnik, pozdravlja vas, kao i Lucius, Jason i Sosipatros, rođaci moji. 
22 Ja vas pozdravljam, ja Tercije  koji je napisao ovo pismo, u Gospodinu. 
23 Gajus, moj domaćin i onaj svekolike crkve, pozdravlja vas, Erast, rizničar gradski, pozdravlja vas, kao i Kvartus brat naš.

Bogu samom slava! 

25 Onome tko, ima vlast ojačati vas prema Evanđelju koje ja navješćujem propovijedajući Isusa Krista, prema *otkrovenju jedne *tajne čuvane u tišini tijekom vječnih vremena, 
26 ali sada izraženih i danih spoznaji svih naroda *poganskih po proročkim pismima, prema zapovijedi Boga vječnog, za voditi ih pokornosti vjeri 
27 Bogu, jedinom mudrom, slavi, po Isusu Kristu, *u vijeke vjekova! *Amen.

Bilješke uz Pavlova poslanica Rimljanima 

potomka po tijelu : onom šte se tiče ljudskosti njegove (Rm 9.5).
k pokornosti vjeri: Kao u Rm 10.16 vjera je smatrana pokornošću.
svetima: u NZ to su posvećeni Bogu i zaduženi od njega jednim poslanjem. Radi se dakle, ovdje o krščanima.
Ja sebe dugujem Grcima: po opoziciji barbarima Grci predstavljaju ovdje civilizirane i kultivirane narode.U r. 16 ista riječ označava pogane u opoziciji  židovima.
pravda Božja ovdje je veoma poseban smisao termina pravd aobjašnjen putem Rm 3.24 (opravdati) i 4.25 (otkupljenje).
od vjere živjeti: ili  pravedni će po vjeri živjeti.
zamijenili Božju istinu: vidjeti 1 So 1.9; radi se o istinskom Bogu u odnosu na lažne idole.
okorjelim srcem:ili srcem neobraćenim (provj. r. 4).
za dan njegovog gnjeva: ili Dan suđenja.
i brane: drugi prijevod: kao što unutarnja suđenja sramote ili pohvale koje donose jedni drugima
u svog Boga: neki to prevode s:  koji te slavi u Bogu. 
odgojitelj neznalicama: ili bezumnima.
a ne slovo: Kao u r. 27 radi se o zakonu
(Mojsijevom).
otkrovenja: drugi prijevodi: proročanstva ili  riječi (prikupljeni u SZ).
sve što*zakon 
pokori: ili koga je Bog postavio kao  pomirbenog. Prema Lv 16.2 i sl. na pomirilištu (poklopac kovčega) obavlja se škropljenje krvi na veliki dan okajanja za oprost grijeha svekolikog puka.
već u ime vjere: neki prevode: po zakonu djela? Nikako, već po zakonu vjere.
dobio po tijelu: durgi tekst:  Što ćemo dakle reći o Abrahamu, našem pretku po tijelu?
i grijehovi izmireni: ili pokriveni, oprošteni, obrisani.
po vjeri: zgusnuti izraz za pravednost primljena po vjeri. Vidjeti Rm 1.17 i bilješku.
On je naš otac: dodano radi bilje razumljivost teksta.
smrću: postalvši nesposobni osigurati sebi potomstvo.
u miru: nekoliko rukopisa sadržavaju  budimo u miru.
po vjeri: više rukopisa izostavljaju ovaj izraz.
prokušanu vjernost: ili stavljnjea na kušnju ( u smislu provjere valjanosti).
ljubav Boga : kao u 8.39 radi se o ljubavi koju Bog ima za nas.
zato što: drugi prijevodi: 1) zbog kojeg (tJ; Adama)ž 2) zbog koje žili na pomolu koje (tj. smrti)
jer: usporedba započeta u r. 12 ostaje prekinuta; bit će nastavljena u r. 15 i 18.
treba doći: Krist.
Jer, ako: kao u r. 8 ako treba razumjeti budući da.
izjednačeni u njegovoj smrti: drugi prijevod: ako smo mi postali jedno isto biće (s njim)  po smrti sličnoj njegovoj.
tijelo grijeha: kao u Rm 12 tijelo označava ljudsko biće u cjelini utoliko koliko ono djeluje po svom tijelu.
pokornosti: tj. Bog kome se pokorava.
u stvari zakona: drugi prijevod:  ja govorim ljudima koji poznaju zakon (Mojsijev).
kad bijasmo u tijelu: tj. kao i u r. 18 i 25 treba shvatiti kao kad bijasmo tjelesna bića kojima vlada grijeh.
pod istrošenim redom pravila slova: vidjeti Rm 2.29 i bilješku.
u mom tijelu : vidjeti Rm 7.5 i bilješku.
kao unutarnji čovjek: izraz pozajmljen iz vokabulara grčke filozofije. Prema r. 23 on označava racionalni dio čovjeka.
oslobodio me: drugi tekst: oslobodio te; ili oslobodio nas.
kao žrtvu za grijeh: ili za grijeh; ilis obzirom na grijeh (okajavati).
po zakonu: kao u Rm 5.18 termin pravda izražava ovdje ono što je sukladno volji Božjoj.
budući da Duh Boga : drugi prijevod:  ako uistinu Duh Božji - Vidjeti Rm 6.5 i bilješku.
Abba: aramejski tata; izraz karakterističan za Isusa kad se moljaše svom ocu (Mk 14.36; provj. Ga 4.6).
imajući dio: drugi prijevod: ako uistinu mi imamo dio. Vidjeti r. 9 i bilješku.
da sve pridonosi: drugi tekst: Bogu surađuje u svemu što je dobro s onima koje voli.
izabranike Božje: vidjeti 16.13 i Kol 3.12; ovdje je termin  osjetljivo ekvivalentan svecima  (vidjeti Rm 1.7 i bilješku).
proklet: termin pozajmljen u SZ; znači biti isključen iz zajednice i proklet… vidjeti Kor 16.22 i bilješku.
nisu Izrael: u istom retku Izrael označava sukcesivno Jakova (Stv 32.29) i istinski narod Božji ( vidjeti Ga 6.16).
mrzio Ezava:semitski izraz koji se također susreće u Lk 14.26;ekvivalentan ovome: ja sam  radije izabrao Jakova nego Ezava.
posude gnjeva: u hebrejskom izraz posuda  u širem smislu znači i objekt, instrument  (vidjeti Akt 9.15: "posuda izbora")
za njih: tj. za Izraelite (vidjeti 9.31-32).
kraj zakona: grčki termin ovako preveden ujedno iznačava cilj i ispunjenje.
iz propovijedanja: ili iz onoga  što se čuje; igra riječi , grčki, između akoè (ono što se čuje) i hypakoè(r. 16, pokornost).
mogli čuti: radi se o Izraelitima.
njihovi glasovi: glasovi glasnoša Božjih.
pred Baalom: kanaanskim božanstvom plodnosti , kojem su stari Izraeliti često nastojali služiti obrede.
inače milost nije  više milošću: neki rukopisi dodaju: i ako je to podjelima, to nije više milost, drukčije djelo nije više djelom.
možeš se uzoholiti : drugi tekst: ako se uzoholišž
poštedjeti: drugi tekst:  pazi , ni tebe neće poštedjeti.
sami sebe : ili ponuditi svoja tijela. Vidjeti Rm 6.6 i bilješku.
duhovno bogoslužje: ili logično, ili razumno. Adjektiv korišten ovdje služi  kod židovskih i grčkih autora za označiti istinski kult, koji angažira cjelovitog čovjeka, nasuprot jednom izvanjskom kultu, i formalnom ( za ideju, vidjeti Oz 6.6; za sam termin 1P 2.2).
preuzetni: grčki ovdje nudi jednu četverostruku igru riječima na terminima istog korijena; francusku prevoditelj je to izveo ovako: želja, umjerene: umjereni, preuzetni.
bez računa: ili bez zadnje misli. Grčki termin korišten ovdje označava ono što je bez primijesa, čisto; provj. Mt 6.22.
spram svetih: vidjeti Rm 1.7 i bilješku.
iz svog snaiz svog sna: drugi tekst:  iz našeg sna.
bojažljivost: drugi mogući prijevod:  ne raspravljajući o mišljenju; ili ne sudeći njegovo mišljenje.
koji jede:podrazumijeva se: sve.
koji jede: ili slugu koji je drugoga (tj. Božji).
među danima: Pavao pravi aluziju na judaističku praksu.
povlastica: ili da vaše dobro… ( drugi tekst naša povlastica, ili naše dobro…).
Izdanak Jeseov: prema Rt 4.17; 1S 16.1, 11 -13; izdanak Jeseov je David. U proročanstvu Izaijinom 11.10 citiranom ovdje, radi se ponovo o Davidu, tj. o očekivanom Mesiji.
za suditi Narodima: grčki glagol može značiti i podignuti.
ili primljen  od Boga.
u Španjolsku: rečenica je nezavršena.
za službu svetima: vidjeti Rm 1.7 i bilješku. Kao u 1 Kor 6.1 i 2 Kor 8.4; 9.12 termin je aplicitan članovima Crkve u Jeruzalemu.
 Makedonija: vidjeti 2 Kor 1.16 i bilješku.
 Ahaja: vidjeti 2 Kor 1.1  i bilješku.
đakonicu: drugi izraz koja služi crkvu u Konhreji.
iz Konhreje:vidjeti Akt  18.18  i bilješku.
dostojan svetih: vidjeti bilješku uz 15.25.
Pozdravite : imena pozdravljenih krščana otkrivaju (grčkog, židovskog, romanskog) ili društvenih uvjeta (osobe visokog ranga, robovi ili oslobođenici).
vidjeti 2 Kor 1.8  i bilješku.
moje rođake: isti termin znač obitelj, pleme, narod, rasu. Dakle, ovdje se rođak podrazumijeva u širem smislu. vidjeti Rm 9.3; 16.11, 21.
Tercije: tajnik kome je Pavao diktiorao svoje pismo.
Kvartus: Nekoliko rukopisa ovdje dodaje:  Nek' milost Gospodina našeg Isusa Krista bude s vama svima! Amen.
pokornosti vjeri: Vidjeti Rm 1.5 i bilješku.

</div>

Novi zavjet