Kraljevska naredba u korist Židova


Kraljevska naredba u korist Židova 

3 Ponovo, Ester govoriše u nazočnosti kraljevoj: ona pade k nogama njegovim, zaplaka, i zamoli ga preklinjući da ukloni nesreću namjeravanu od Hamana Agagita i spletku koju bijaše skovao protiv Židova1. 4 Kralj pruži k Esteri zlatno žezlo2. Tada se Estera diže i ostade stojati pred kraljem. 5 Ona reče: » Ako se dopada kralju i ako bih ja naišla na milost njegovu - ako stvar odgovara kralju i ako mu ja godim - da se napiše za opozvati pisma spletke koju je Haman, sin Hamefdata, Agagita, napisao za uništiti Židove u svim kraljevskim pokrajinama. 6 Kako bih ja naime mogla podnijeti pogled na nesreću koja će zadesiti moj narodđ Kako bih mogla podnijeti pogled na uništenje moje rodbine?«
7 Kralj Kserks odgovori Esteri, kraljici, i Mardošeju, Židovu: » Evo, ja sam dao sva Hamanova dobra Esteri; on, objesio sam ga na vješala, jer je digao ruku na Židove. 8 S vaše s trane, pišite Židovima kako vam se čini dobro, u ime kralja, i ovjereno kraljevskim prstenom, nemoguće ga je opozvati.« 9 Kraljevski sekretari bijahu istog časa sazvani; to je trećeg mjeseca, tj. mjeseca "Siwana"3, 23., kad se pisalo, u potpunom skladu  prema zapovjedima Mardošeja, Židova, prefektima,  upraviteljima i ministrima pokrajina, 127 pokrajina, od Indije sve do Etiopije, svakoj pokrajini prema njenom pismu, svakom narodu prema njegovom jeziku i Židovima prema njihovom pismu i jeziku. 10 Napisa se u ime kralja Kserksa i ovjeri kraljevskim prstenom; potom posla pisma po  teklićima jašućim na službenim konjima, na konjima poteklim od probranih kobila. 11 Evo sadržaja:» Kralj dopušta Židovima u svakom gradu sastati se, držati se na oprezu1,  istrijebiti, ubiti, i uništiti svaku naoružanu bandu, jednog naroda ili pokrajine, koji bi ugnjetavali njih, žene i djecu, i pljačkali njihova dobra, 12 za samo jedan dan, u svim pokrajinama kralja Kserksa, trinaestog dvanaestog mjeseca, što će reći »Adara«2. 13 Kopija spisa bit će obznanjena kao naredba u svakoj pokrajini i priopćena svim narodima, da bi Židovi u rečeni dan bili spremni osvetiti se svojim neprijateljima.« 14 Po naredbi kraljevoj, teklići jašući službene konje iziđoše u punoj žurbi, svom brzinom; i naredba bi obznanjena u Suzi-tvrđi3. 15 Mardošej iziđe tad od kralja, noseći kraljevsku odjeću od purpura i čipke,  veliku zlatnu krunu i ogrtač od lana i skerleta4. Grad Suza kričaše i veseliše se. 16 Za Židove to bijaše svjetlost i radost, slava i čast. 17 U svakoj pokrajini i u svakom gradu gdej bijahu stigle kraljevska zapovijed i njegova naredba, to bi radost i veselje za Židove, bijahu to gozba i svečanost. Mnogo domaćih ljudi prikazivalo se Židovima, jer nasilje Židova je padalo na njih1.

Knjiga o Esteri