Jasnijeh zvijezda od nebesa
Jasnijeh zvijezda od nebesa
   draga svjetlos nam ne siva
   kad ih crni oblak skriva,
   neg ostanu bez uresa.

More i voda zamućena
   mučno svoje dno ukaže,
   a cklo gnusno oku laže,
   sve se proza nj vidi sjena.

Iskorijepi i obori
   od vjetara plaha sila
   hras žestoki i pun žila
   ke mu izvrati k nebu gori.

Tim ko pravdu i istinu
   razabrati pomno žudi,
   svijeh obsjena pamet bljudi
   ke opače na krivinu.

Strah odreni i ufan'je,
   boles, rados ti najpreče
   s čiste svijesti nadaleče
   ako ć cijelo imat znan'je.

S ovijeh svijesti vid oslijepi,
   s ovijeh razbor oblači se,
   s ovijeh pamet zamuti se,
   s ovijeh sud se izkorijepi.

Ivan Bunić Vučić

sr:Jasnijeh zvijezda od nebesa