Izaija (Šarić)/Glava 40.
1 "Tješite, tješite narod moj", tako govori Bog vaš, 

2 "Govorite Jerusalemu ljubezno, javljajte mu, da je protekla rabota njegova, jer su oproštena zlodjela njegova, jer je primio iz ruke Gospodnje dvojaku kaznu za sve grijehe svoje." 

3 Čuj, ori se glas u pustinji: "Pripravite put Gospodu, poravnite u pustoši stazu Bogu našemu! 

4 Svaka dolina neka se podigne, svaka gora i brežuljak neka se slegnu i Što je krivo neka bude pravo, bregovito zemljište neka bude dno doline! 

5 Jer će se pojaviti sjaj Gospodnji. Svako će ga meso gledati, jer su to usta Gospodnja obećala." 

6 Čuj, ori se glas: "Navješćuj!" I on će pitati: "Što da navješćujem?" "Svako je meso trava i sva je milota njegova kao cvijet poljski. 

7 Trava se osuši, cvijet uvene, kad dah Gospodnji dune na njih. Jest, trava je narod. 

8 Trava se osuši, cvijet uvene, ali riječ Boga našega ostaje dovijeka." 

9 Uzađi na visoku goru, Sione, kao glasnik radosti, i podigni moćno glas svoj kao glasnik radosti, Jerusaleme! Podigni ga, ne boj se, objavi gradovima Judinim: "Evo, tu je Bog vaš!" 

10 Evo, svemogući Gospod dolazi kao pobjeditelj i mišica njegova dade mu pobjedu. Evo, plaća njegova dokazi s njim! Bojna nagrada njegova ide pred njim. 

11 Kao pastir, tako on pase stado svoje. Janjad uzima u naručje svoje. Nosi ih na prsima svojim; polako vodi dojilicu ovcu. 

12 Tko je šakom izmjerio mora i mjeru neba odredio pedljem? Tko je u korito nasuo prah zemaljski, gore izmjerio na mjerila, bregove na poteg njihov? 

13 Tko je upravljao duh Gospodnji, tko ga je upućivao kao savjetnik? 

14 S kim je imao vijeće, da mu je dao razboritost, da ga je naučio putu pravice, doveo ga do spoznaje i pokazao mu put razbora? 

15 Eto, narodi su kao kap iz vijedra, kao prah na mjerilima broje se! Eto, otoci su mu kao zrno pijeska, što ga podigne. 

16 Libanon nije dosta kao drvo za oganj, zvijeri njegove nijesu dosta kao žrtve za njega. 

17 Svi su narodi kao ništa pred njim, On ih drži za ništa i ništave. 

18 S kim ćete izjednačiti Boga, što ćete uz njega staviti kao priliku '? 

19 Lik idolski, što ga je salio umjetnik, zlatar ga prevukao zlatom i kovač lančićima srebrnim? 

20 Tko je odveć siromašan za takav potrošak, bira drvo, što ne trune, traži sebi vješta umjetnika, da načini lik, koji se ne pomiče. 

21 Ne znate li Ne čujete li? Nije li vam bilo javljano od početka? Ne vidite li iz temelja zemlje? 

22 On je onaj, koji sjedi nad krugom zemaljskim, kojega su stanovnici sićušni kao skakavci. On razastire nebo kao prekrivalo, razapinje ga kao šator za stan. 

23 On je onaj, koji obraća knezove u ništa, koji vladaoce zemaljske uništava. 

24 Jedva su posađeni, jedva su posijani, jedva im se stablo ukorijenilo u zemlji, tada ih pogodi dah njegov: oni posahnu, i vihor ih raznese kao pljevu. 

25 "S kim ćete me dakle izjednačiti, da bih bio kao on?", veli Svetac. 

26 Podignite oči svoje prema nebu i gledajte: tko je to stvorio? On je onaj, koji izvodi vojsku svega toga na broj, koji zove sve po imenu, i zbog velike sile njegove i jake moći ne izostaje ni jedan jedini. 

27 Što govoriš dakle, Jakove, i kažeš, Izraele: "Skrivena je sudbina moja Gospodu, pravica se moja izmiče Bogu mojemu. 

28 Ne znaš li, ne čuješ li? -: vječni Bog jest Gospod, stvoritelj krajeva zemaljskih. On se ne umara, on ne sustaje, nedohitna je razboritost njegova. 

29 On daje snagu umornome, daje jakost slabome. 

30 I mladići se umaraju i sustaju, ljudi mladi padaju: 

31 Ali koji se uzdaju u Gospoda, crpaju novu snagu, krila im rastu kao orlovima, trče i ne umaraju se, hode i ne sustaju. 

Izaija (Šarić)