Evanđelje po Ivanu (Šarić)/Glava 2.
1 Treći dan iza toga bila je svadba u Kani Galilejskoj. Majka Isusova bila je ondje. 

2 I Isus i učenici njegovi bili su pozvani na svadbu. 

3 Kad je nestalo vina, reče majka Isusova njemu: "Nemaju više vina." 

4 Isus joj reče: "Što ja imam s tobom, ženo? Moj čas nije još došao." 

5 Tada reče majka njegova slugama: "Učinite, što vam kaže!" 

6 A bilo je ondje šest kamenitih posuda, kako je to tražio običaj židovskoga čišćenja. Svaka je od njih obuhvatala dvije do tri mjere. 

7 Isus im zapovjedi: "Napunite posude vodom!" Napuniše ih do vrha 

8 Tada im reče: "Zagrabite sad od toga i nosite ravnatelju stola!" Oni odnesoše. 

9 I ravnatelj stola okusi vodu, što je bila postala vino. A nije znao, odakle je bilo vino. Samo su to znale sluge, koje su bile zagrabile vodu. Tada zovnu ravnatelj stola mladoženju 

10 I reče mu: "Svatko iznosi najprije dobro vino, a istom, kad se ponapiju gosti, lošije. Ti si čuvao dobro vino do sada." 

11 Tako učini Isus u Kani u Galileji početak čudesima svojim. Stim objavi slavu svoju, i učenici njegovi vjerovaše u njega. 

12 Potom siđe u Kafarnaum s majkom svojom, s braćom svojom i učenicima svojim. Ondje ostadoše nekoliko dana. 

13 A blizu je bio židovski blagdan Pashe, i uzađe Isus u Jerusalem. 

14 U hramu zateče trgovce, što su prodavali volove, ovce i golubove, i mjenjače, što su bili ondje posjedali. 

15 Tada on splete od užeta bič i istjera iz hrama sve zajedno s ovcama i volovima. Mjenjačima prosu novce i isprevrnu stolove njihove. 

16 Onima, što su prodavali golubove, reče: "Nosite to odavde i ne činite od kuće Oca mojega kuće trgovačke!" 

17 Tada se sjetiše učenici njegovi riječi Pisma: "Revnost za kuću tvoju izjede me." 

18 A Židovi mu prigovoriše: "Kojim nam čudesnim znakom dokazuješ, da to smiješ činiti?" 

19 Isus im reče: "Razvalite ovaj hram, i za tri ću ga dana opet sagraditi." 

20 Tada rekoše Židovi: "Četrdeset i šest godina gradilo se na ovom hramu, i ti da ga u tri dana sagradiš?" 

21 A on je mislio na hram tijela svojega. 

22 Kad je onda bio uskrsnuo od mrtvih, sjetiše se učenici njegovi ove riječi i vjerovaše Pismu i riječi, koju je bio rekao Isus. 

23 Dok je Isus boravio u Jerusalemu na blagdan Pashe, mnogi vjerovaše u ime njegovo, jer vidješe čudesa, što ih je činio. 

24 Ali im se Isus nije povjeravao; jer ih je sve poznavao, 

25 I nije mu trebalo, da tko svjedoči za čovjeka. On je sam znao, što je bilo u čovjeku. 

Evanđelje po Ivanu (Šarić)