Poziv, prijekor, obećanje za Izrael


Poziv, prijekor, obećanje za Izrael 

	
	
	48 1 Slušajte ovo, kućo
	
	Jakovljeva1,
	
	vi koji sebe zovete imenom
	
	Izraelovim,
	
	vi koji ste potekli iz izvora
	
	Judinog,
	
	vi koji ste prisegli imenogm
	
	GOSPODOVIM
	
	i udvostručili svoje pozive
	
	Bogu Izraelovu,
	
	ali bez iskrenosti i pravednosti:
	
	2- oni se ipak zovu:
	
	”Oni iz Svetog Grada! “,
	
	Oni - zahtijevaju podršku
	
	Boga Izraelovog
	
	čije je ime: GOSPOD,
	
	svemogući2 -
	
	3 Prvi događaji, od prije dugo
	
	vremena ja sam ih najavio,
	
	oni su izišli iz mojih usta,
	
	ja sam ih dao čuti:
	
	iznenadno ja sam učinio i oni su se
	
	zbili.
	
	4 kako ja znam da si ti
	
	okorio,
	
	da je tvoja šija jedna željezna
	
	tetiva
	
	i da je tvoje čelo od bronce,
	
	5 Ja sam ti najavio događaje prije
	
	dugo vremena,
	
	prije nego su se zbili; ja sam
	
	ti dao njih saznati,
	
	da bi izbjegao reći:
	
	”To je moj kipić koji je ovdje
	
	na djelu,
	
	to je moj idol, moj kip, koji
	
	je dao ove zapovijedi.“
	
	6 Vi ste čuli predskazanje:
	
	gledajte izvršenje.
	
	Nećete li ih vi najaviti u
	
	svoje vrijeme?
	
	Sada ja ću priopćiti
	
	novosti
	
	stavljene u pričuvu, koje ti
	
	nisi poznavao.
	
	7 Oni su sada stvoreni, a ne prije
	
	dugo vremena,
	
	u početku ovog dana, a ti ih nikad
	
	nisi čuo,
	
	da bi izbjegao reći: ” Očevidno!
	
	Ja ih poznajem!“
	
	8 Sigurno! ti nisi čuo;
	
	sigurno! Ti nisi imao saznanja;
	
	sigurno! Tvoje uho nije dugo
	
	vremena bilo prije otvoreno,
	
	jer ja znam da si ti izdao, opet
	
	izdao,
	
	i da te se zove ”Pobunjen krila
	
	majčina!“
	
	9 To je iz obzira spram mog imena
	
	što ja ublažavam svoj gnjev,
	
	iz obzira na zahvalnicu koja mi
	
	pripada što prema tebi se
	
	suzdržavam,
	
	da se ne bih oduzimao.
	
	10 Evo sam te pročistio- ne
	
	u pretopljenom srebru-
	
	ja sam te pročistio u peći poniženja.
	
	11 To sam iz obzira prema sebi, iz
	
	obzira prema sebi sam postupio,
	
	kako, u stvari, moje ime1 bi moje
	
	ime bilo osramoćeno?
	
	Moja slava, nju neću dati drugom?
	
	12 Slušaj me, Jakove,
	
	Izraele, ti kojeg ja zovem,
	
	ja sam baš takav: ja sam onaj
	
	prvi,
	
	ja sam također posljednji.
	
	13 Da, to je moja ruka koja je
	
	utemeljila zemlju,
	
	moja desnica koja je rastegnula
	
	nebesa;
	
	ja sam ih pozvao, odjednom su se
	
	predstavili.
	
	14 Skupite se svi i slušajte!
	
	Tko, među inima, je najavio
	
	ove događaje:
	
	onaj što ga GOSPOD voli2
	
	izvršit će njegovo zadovoljstvo
	
	protiv Babilonije i njegove pasmine,
	
	Kaldejaca?
	
	15 To sam ja, to sam ja koji je
	
	govorio;da, ja sam pozvao njega,
	
	ja sam ga doveo i njegovo će se
	
	poduzeće ispuniti!
	
	16 Priđite se k meni, slušajte, ovo:
	
	ja nisam nikad, od početka, govorio u
	
	skrovištu;
	
	od doba kad se ovo zbilo,
	
	ja sam tu:
	
	konačno to je dakle Gospod BOG`
	
	poslao mi svoj Duh.
	
	17 Ovako govori GOSPOD koji te
	
	otkupio, *Svetac Izraelov:
	
	To sam ja, GOSPOD, tvoj
	
	Bog,
	
	koji te poučava da otud izvučeš
	
	korist,
	
	koji te stavlja na put kojim
	
	putuješ.
	
	18 Ah! h da si posvetio pažnju mojim
	
	zapovjedima,
	
	tvoj bi mir bio kao jedna
	
	rijeka,
	
	a tvoja pravda kao valovi
	
	morski;
	
	19 tvojeg bi potomstva bilo kao
	
	pijeska,
	
	njihovi izdanci kao
	
	šljunak:
	
	nikad njegovo ime ne bi bilo,
	
	ispred mene,
	
	ni isključeno, ni iskorijenjeno.
	
	20 iziđite iz Babilona! Bježite od
	
	Kaldejaca!
	
	Jednim zvonkim glasom najavite,
	
	dajte to čuti, razglašujte do na kraj
	
	svijeta,
	
	recite: ” GOSPOD je iskupio svog
	
	slugu Jakova1!“
	
	21 Oni nisu žeđali na zemlji
	
	sasušenoj kamo ih je on odveo.
	
	Za njih, iz stijene vode
	
	su šiknule,
	
	da, on je rascijepio stijenu i vode
	
	su potekle!
	
	22 Ali, nigdje mira, rekao je
	
	GOSPOD, za zle.

Izaijina knjiga