Druga knjiga o kraljevima (Šarić)/Glava 21.
1 Dvanaest godina bilo je Manasehu, kad postade kralj, i vladao je pedeset i pet godina u Jerusalemu. Njegova mati zvala se je Hefsiba. 

2 On je činio, što se nije dopadalo Gospodu, kad je nasljedovao grdobe naroda, koje je Gospod bio protjerao ispred sinova Izraelovih. 

3 Uzvisine, što ih je bio srušio njegov otac Ezekija, načini on opet, podiže žrtvenike baalu, dade postaviti kip aštarte, kao što je bio učinio kralj izraelski Ahab, klanjao se je svoj zvjezdanoj vojsci nebeskoj i njoj je služio. 

4 Dapače u hramu Gospodnjem, o kojem je bio objavio Gospod: "U Jerusalemu dat ću da stanuje ime moje" sagradi žrtvenike. 

5 Svoj zvjezdanoj vojsci nebeskoj podiže žrtvenike u obadva predvorja hrama Gospodnjega. 

6 Svojega vlastitog sina pusti da ide kroz oganj, vračao je i gatao je, i namjesti zaklinjače mrtvaca i gataoce. Tako je činio mnogo, što se nije dopadalo Gospodu, i dražio ga tako na gnjev. 

7 I sliku aštarte, što ju bio dao napraviti, postavi u hramu, za koji je bio Gospod obećao Davidu i njegovu sinu Salomonu: "Ovaj hram i Jerusalem, koji sam izabrao između svih plemena Izraelovih, učinit ću zauvijek stanom svojega imena. 

8 Neću više dati da se noge Izraelove maknu iz zemlje, koju dadoh ocima njihovim, ako samo budu pazili na to, da vjerno čine onako, kako sam im zapovjedio, i to točno po zakonu, što im ga je naložio moj sluga Mojsije." 

9 Ali oni ne poslušaše, i Manaseh zavede ih na to, da čine još gore negoli narodi, koje je bio uništio Gospod ispred sinova Izraelovih. 

10 Ovako je govorio Gospod preko sluga svojih, proroka: 

11 "Jer je Manaseh, kralj Judin, činio te grdobe i još gore to činio, negoli su prije njega činili Amoreji, i jer je on i Judu zaveo svojim idolopoklonstvom, 

12 Zato govori Gospod, Bog Izraelov: Zaista, ja ću pustiti da dođe nesreća na Jerusalem i na Judu, da će svima, koji to čuju, zujati obadva uha. 

13 Rastegnut ću nad Jerusalemom uže samarijsko i mjerilo kuće Ahabove i zbrisat ću Jerusalem, kao što se zbriše zdjela, pa se tada preokrene. 

14 Ostatak baštine svoje odbacit ću i dat ću je u ruke neprijateljima njihovim. Svima neprijateljima svojim postat će grabež i plijen, 

15 Jer su činili, što mi se ne dopada, i gnjev su moj izazivali od dana, kad ostaviše oci njihovi Egipat, do današnjega dana." 

16 I veoma mnogo nedužne krvi proli Manaseh, tako da napuni njom Jerusalem od jednoga kraja do drugoga. Osim toga ogriješio se je time, što zavede Judu, da čini, što se nije dopadalo Gospodu. 

17 Ostala povijest Manasehova, sva djela njegova i grijehi, što ih počini, to stoji zapisano u knjizi povijesti kraljeva Judinih. 

18 Kad je Manaseh bio počinuo kod otaca svojih, bi pokopan u vrtu palače svoje, u vrtu Uzinu. Njegov sin Amon postade kralj mjesto njega. 

19 Dvadeset i dvije godine imao je Amon, kad postade kralj, i vladao je dvije godine u Jerusalemu. Njegova mati zvala se je Mešulemet i bila je kći Harusova iz Jotbe. 

20 On je činio, što se nije dopadalo Gospodu, kao što je bio činio njegov otac Manaseh. 

21 Hodio je posve putem, kojim je bio išao otac njegov, služio je idolima, kojima je bio služio otac njegov, i klanjao se je njima. 

22 On ostavi Gospoda, Boga otaca svojih, i nije hodio putem Gospodnjim. 

23 Jednoga dana pobuniše se proti Amonu sluge njegove i ubiše kralja u palači njegovoj. 

24 A narod pobi sve, koji su se bili pobunili proti kralju Amonu. Njegova sina Josiju podiže narod za kralja na njegovo mjesto. 

25 Ostala povijest Amonova i djela njegova, to stoji zapisano u knjizi povijesti kraljeva Judinih. 

26 Pokopaše ga u njegovoj grobnici u vrtu Uzinu, i njegov sin Josija postade kralj mjesto njega. 

Druga knjiga o kraljevima (Šarić)