Djela apostolska (Šarić)/Glava 11.
1 A čuli su apostoli i braća, što su bili u Judeji, da su i neznabošci primili riječ Božju. 

2 I kad uzađe Petar u Jerusalem, prigovoriše mu oni iz obrezanja 

3 I rekoše: "Zašto si ušao k ljudima neobrezanim i jeo s njima?" 

4 A Petar počevši izlagati im redom govoreći: 

5 "Ja sam bio u gradu Jopi i molio se. I u zanosu vidio sam viđenje, gdje silazi posuda nekakva kao veliko platno, što se na četiri ugla spušta s neba, i dođe do preda me. 

6 Kad sam to dobro pogledao, vidjeh unutra četveronožne životinje zemaljske i zvijeri i gmazove i ptice nebeske. 

7 A čuo sam i glas, što mi je govorio: 'Ustani, Petre, pokolji i jedi!' 

8 A ja rekoh: 'Nipošto, Gospodine, jer ništa okaljano i nečisto nikada ne uđe u usta moja.' 

9 Ali glas s neba progovori i po drugi put: 'Ne zovi nečistim, što je Bog očistio!' 

10 A ovo bi triput; i uze se opet sve na nebo. 

11 I gle, odmah tri Čovjeka stadoše pred kućom, u kojoj sam bio ja, poslani k meni iz Cezareje. 

12 A duh mi reče, da idem s njima ne oklijevajući ništa. A dođoše s menom i ovo šest braće, i uđosmo u kuću čovjeka. 

13 I on nam pripovjedi, kako je vidio anđela u kući svojoj, koji je stao i rekao mu: "Pošlji u Jopu i dozovi Simona, koji se zove Petar! 

14 On će ti reći riječi, kojima ćeš se spasiti ti i sva kuća tvoja. 

15 A kada ja počeh govoriti, siđe Duh Sveti na njih, kao i na nas u početku. 

16 Onda se sjetih riječi Gospodinove, kako je govorio: 'Ivan je krstio vodom, a vi ćete se krstiti Duhom Svetim.' 

17 Kad im dakle Bog dade isti dar kao i nama, koji vjerovasmo u Gospodina Isusa Krista: tko, sam ja da bih mogao zabraniti Bogu?" 

18 A kad čuše ovo, umiriše se, i slavili su Boga i govorili: "Dakle i neznabošcima dade Bog pokajanje za život." 

19 A oni, što se razišli zbog progonstva, koje nastade za Stjepana, prođoše do Fenicije Cipra i Antiohije nikomu ne propovijedajući riječi Božje do samim Židovima. 

20 A neki od njih bili su Ciprani i Cirenci, koji su došavši u Antiohiju propovijedali i Helenistima navješćujući, Gospodina Isusa. 

21 I bila je ruka Božja s njima, i velik ih je broj vjerovao i obratio se Gospodinu. 

22 Vijest o tome dođe do ušiju Crkvi u Jerusalemu. I poslaše Barnabu u Antiohiju. 

23 Kad on dođe tamo i vidje milost Božju, obradova se i opomenu sve, da svim srcem ostanu vjerni Gospodinu. 

24 A bio je on vrli čovjek, pun Duha Svetoga i vjere. Tako se mnogi narod pridruži Gospodinu. 

25 Tada on zaputi u Tarz, da potraži Savla. Nađe ga i uze ga sa sobom u Antiohiju. 

26 I oni se cijelu godinu zadržaše u toj crkvi, i učili su mnogi narod. U Antiohiji se najprije učenici nazvaše kršćani. 

27 A u one dane siđoše iz Jerusalema proroci u Antiohiju. 

28 Jedan od njih po imenu Agab ustade i ponukan Duhom proreče glad veliki, što će biti po svemu svijetu. I bio je za Klaudija. 

29 Tada zaključiše učenici, da svaki prema mogućnosti pošlje nešto u pomoć braći u Judeji. 

30 To i učiniše poslavši prinose starješinama po Barnabi i Savlu. 

Djela apostolska (Šarić)