Otvoreno pismo Predsjednici R. Hrvatske Kolindi Grabar Kitarović
<center>Otvoreno pismo</center>
<center>Predsjednici R. Hrvatske Kolindi Grabar Kitarović</center>

Dana 20.6.2016.g. u zvaničnom posjetu R. Srbije čiji domaćin je bio predsjednik Vlade Aleksandar Vučić bila je predsjednica R. Hrvatske Kolinda Grabar Kitarović.

U posljednjih dvanaest godina Hrvatska nacionalna manjina u Srbiji imala je prigode svjedočiti raznim programiranim posjetima bivših predsjednika R. Hrvatske te je nakon svih tih posjeta ostala zakinuta za zajamčena prava predviđena DEKLARACIJOM iz 2004. potpisane od strane tadašnjih velikodostojnika Hrvatske i Srbije. Deklaracija se svela samo na prostu medijsku propagandu u kojoj smo ostali IZIGRANI i PONIŽENI, a naši predstavnici koji su trebali reagirati su naprosto šutjeli, po onoj staroj narodnoj izreci ŠUTNJA JE ZLATO i primali za naše uvjete dobre plaće i tako nastavili po pravilima igre kreiranim u Beogradu uz prešutno odobravanje Zagreba. Čemu sve to pitamo se mi, a ujedno upućujemo upit i sadašnjoj predsjednici i celokupnom Hrvatskom narodu. Ovim putem molimo medije u Hrvatskoj da nam omoguće naše viđenje trenutačne situacije tj. istine, pošto je laž već odavno objavljena. Kao podsjetnik, DEKLARACIJA iz 2004.g. sastoji se iz 18 točaka od kojih je najbitnija točka 9 koja se u celosti ne poštuje, te njeno nepoštivanje je našu zajednicu u cjelosti izbacilo iz političkoga života na svim razinama i umanjila naša politička prava i do stotinu puta naspram prava koja se uživaju u R. Hrvatskoj. Ukoliko nemate političke moći da iznesete svoje probleme u javnosti, onda naprosto ti problemi ni ne postoje. Nitko ne želi preuzeti na sebe odgovornost, a posebito ne političari te stoga ne čudi da se našim građanima oduzima imovina na silu, te se tjedno jedan autobus sa mladim ljudima iseljava u inozemstvo. Ne postoji dovoljna zainteresiranost niti R. Hrvatske, te se stječe utisak da je predsjednica došla u posjet vođena nekim drugim razlozima a ne ponukana problemima naše zajednice. Zar pored toliko nagomilanih problema premijer Srbije naglasi da će popraviti dvije ceste u Tavankutu, a mi se zadovoljimo takvom velikodušnošću, to je naprosto smiješno a ujedno i žalosno. Trebamo se zapitati čemu sve to? Što nam to rade? Što nas se naprosto Hrvatska ne odrekne pošto zasigurno ima valjani razlog za to? Ovo je naprosto mučenje na neodređeno vrijeme. Ovakva licemjerna politika nas dovodi do asimilacije i iseljavanja. Sve što Bruxelles traži sve je to zapisano u deklaraciji na koju se zaboravi čim se odloži sa stola, a i što bi netko bio zainteresiran za naša prava kad niti nas same, naše takozvane i samozvane zastupnike interesira samo novac koji Beograd ne žai isplatiti kad za malo novca dobije SVE.

Stajališta smo da našoj zajednici mora biti zagarantiran minimum prava ako ne i ista prava kakva uživaju nacionalne manjine u Hrvatskoj, a to je da imamo jednog neovisnog zastupnika na svim nivoima, od Skupštine Srbije pa na dalje, te da bez ograničavanja može iznositi probleme koji su od velikoga značaja za našu zajednicu, za razliku od dosadašnjih naših predstavnika koji su samo šutili i glasovali po naredbi za onu opciju na čijoj listi su došli na funkciju, a za uzvrat su primali dobru plaću, te su olako zaboravili na prava koja su trebali zastupati! (predstavnik na listi DS)

U nadi da će predsjednica ili hrvatska javnost poduzeti nešto po ovomu našemu pitanju UNAPRED VAM SE SVI SKUPA ZAHVALJUJEMO!

Ovo otvoreno pismo šaljemo uz potporu skupine građana Hrvatske nacionalne manjine u R. Srbiji!

Subotica, 29.lipnja 2016.g.

Ispred skupine građana
Blaško Temunović
+381 60 0242233

21. stoljeće
Povijest
Otvorena pisma