Lažna i istinita pouzdanost
Lažna i istinita pouzdanost 
			
				
	5   Ovako govori GOSPOD:						
	Proklet čovjek koji se pouzdaje u			
	smrtnike:			
	njegova živa sila je samo tijelo1,			
	njegovo *srce se okreće od			
	GOSPODA.			
	6    Jednak jednom grmu u stepi,			
	on ne vidi dolaziti sreću;			
	on pohodi polja lave pustinjske,			
	jednu slanu zemlju, nenastanjivu.			
	7   Blagoslovljen, čovjek koji se			
	pouzdaje u GOSPODA:			
	GOSPOD postaje njegova sigurnost.			
	8    Jedan drvetu posađenom uz rub vode			
	koje pušta svoje korijenje			
	prema potoku,			
	on ne ćuti dolazak vrućine,			
	njegovo je lišće uvijek zeleno;			
	godina ga suše ne zabrinjava,			
	ono prestaje donositi ploda.			
	9    Podliji no što su njihove 			
	misli, nepopravljivi,  			
	tko ih može spoznati?			
	10  Ja, GOSPOD, koji ispituje			
	misli,			
	istražuje čuvstva,			
	i dodjeljuje svakom prema njegovu			
	držanju,			
	prema plodu njegovih djela.			
	11  Jedna jarebica koja leže 			
	ono što nije snijela,			
	takav je onaj koji nečasno			
	stječe bogatstvo:			
	usred njegova vijeka,			
	njegovo ga imanje napušta,			
	i na svom izmaku, on postaje			
	istinska živina.			

Jeremijina knjiga