Druga knjiga ljetopisa (Šarić)/Glava 14.
1 Kad je Abija bio počinuo kod otaca svojih, pokopaše ga u gradu Davidovu. Mjesto njega postade kralj njegov sin Asa. Za njegova vremena imala je zemlja mir deset godina. 

2 Asa je činio, što je bilo dobro i pravo u očima Gospoda, Boga njegova. 

3 Jer odstrani žrtvenike tuđih bogova i službu na visinama, dade porušiti spomenike i sasjeći sveta stabla. 

4 Zapovjedi sinovima Judinim, da vjerno služe Gospodu, Bogu otaca svojih, i da rade po zakonu i zapovijedi. 

5 Također odstrani iz svih gradova Judinih žrtvene uzvisine i sunčane stupove. Pod njim je kraljevstvo imalo mir. 

6 On sagradi tvrde gradove u Judi; jer je zemlja imala mir, i nitko u ono vrijeme nije vodio rata s njim, jer mu je bio Gospod dao mir. 

7 Zato je on bio pozvao Judejce: "Sagradimo sebi ove gradove i opašimo ih zidovima, kulama, vratima i prijevornicama! Još nam je mir u zemlji; jer vjerno služismo Gospodu, Bogu svojemu, jer mu ostadosmo vjerni, zato nam dade mir unaokolo." I tako su gradili i imali su uspjeh. 

8 I imao je Asa vojsku, što je nosila štit i koplje: iz Jude trista tisuća i iz Benjamina dvjesta i osamdeset tisuća ljudi, što su nosili štitove i zapinjali luk, sami hrabri ratnici. 

9 Tada izađe proti njima Etiopljanin Zerah s vojskom od milijun ratnika i trista kola i prodrije do Mareše. 

10 Asa izađe preda njega. U dolini Sefati kod Mareše postaviše se u bojni red. 

11 Asa zazva Gospoda, Boga svojega, i pomoli se: "Gospode, samo ti možeš pomoći u boju među jakim i slabim! Pomozi nam, Gospode, Bože naš, jer mi se oslanjamo na te, i u tvoje ime izađosmo u boj proti tolikome mnoštvu. Gospode, ti si Bog naš! Proti tebi ne smije se održati čovjek." 

12 Tada razbi Gospod Etiopljane pred Asom i pred Judejcima. Etiopljani pobjegoše. 

13 Asa ih je tjerao s ratnicima svojim do Gerare. Popadoše toliki Etiopljani, da niti jedan od njih ne ostade na životu, jer se potpuno satrše pred Gospodom i vojskom njegovom. Oni odnesoše silan plijen. 

14 Osvojiše sve gradove oko Gerare - jer je bio došao na njih velik strah - i oplijeniše sve te gradove, jer je bilo u njima mnogo plijena. 

15 I šatore sa stokom oplijeniše, odvedoše mnogo ovaca i deva i vratiše se u Jerusalem. 

Druga knjiga ljetopisa (Šarić)