Juda napadnuta. Molitva Jozafatova


Juda napadnuta. Molitva Jozafatova 	
	 	
	20       1 Poslije toga, sinovi Moabovi i sinovi Amonovi, praćeni od Maonita,1 dođoše ratovati s Jozafatom. 2 Dođoše to javiti Jozafatu govoreći: ” Jedno je veliko mnoštvo došlo protiv tebe s one strane mora, tj. iz Edoma, i evo ih u HasasonTamaru, tj. u EinGedi.1“ 3 Jozafat se prepade: on odluči upitati GOSPODA za savjet i proglasi jedan dan *posta u  cijeloj Judi. 4  Juda se sakupi za umilostiviti GOSPODA; dogodi se isto u svim gradovima Jude za zazivati GOSPODA. 5 Jozafat bi  u saboru Judinom Jeruzalema u Kući GOSPODOVOJ2, nasuprot Novom *Trijemu, 6 i on reče: ” GOSPODE, Bože naših otaca3, nisi li ti taj koji je Bog u nebesima i ti koji gospoduješ nad svim kraljevstvima narodađ U tvojoj ruci je sila moći i nitko se ne može suočiti s tobom. 7 Nisi li to ti, Bože naš, koji je razvlastio stanovnike ove zemlje pred tvojim pukom Izraelom i koji ju je dao zauvijek potomstvu Abrahamovom, tvojeg prijateljađ 8 Oni su tu se nastanili i izgradili jedno *svetište za tvoje *ime, govoreći: 9 Ako li dođe na nas jedna nevolja: mač, kazna, kuga ili glad, ako se mi nalazimo pred ovom Kućom i pred tobom, jer tvoje je ime u toj Kući, i ako mi zavapimo prema tebi u našoj nevolji, ti ćeš uslišati i spasiti. 10 A sada evo tih sinova Amonovih, Moabovih i planine Seirove4, kod kojih ti nisi dao Izraelu dozvolu da uđe nakon svojeg izlaska iz Egipta, pošte se okrenuo od njih i nije ih uništio! 11 I evo tih	
	ljudi koji nas obeštećuju dolazeći nas izvlastiti od svojine koju si nam ti dodijelio! 12 Bože naš, nećeš li ti primijeniti svoju presudu nad njimađ Jer mi smo beza snage pred tim velikim mnoštvom koje dolazi protiv nas, i, mi, mi ne znamo što činiti. Ali naše oči gledaju prema tebi.“ 13 Sav puk Judin stojaše pred GOSPODOM kao i njihove obitelji, žene i djeca.	

Druga knjiga kronika