Izlazak (TOB e.p. T.D.)/Sedma nevolja: tuča
Sedma nevolja: tuča

13 GOSPOD reče Mojsiju: » Ustani rano u jutro i predstavi se * Faraonu. Reci mu: Ovako govori GOSPOD: Bog Hebreja, Pusti moj puk otići da mi služi.
 
14 Jer ovog puta, ja ću poslati svoje mlatilo protiv tebe samog, protiv tvojih slugu i tvog puka, da bi ti spoznao da ništa nije kao ja na zemlji.
 
15 Da sam ja pustio svoju ruku, ja bih te bio udario kugom, tebe i tvoj puk, i ti bi nestao sa zemlje.
 
16 Ali evo zašto sam te zadržao: da bi vidio moju snagu, da bi se objavilo moje * ime po cijeloj zemlji.
 
17 Ti ustrajavaš činiti prepreke odlasku mojem puku.
 
18 Sutra u isti sat, ja ću učiniti da padne jedna vrlo žestoka tuča, takva kakve nikad ne bijaše u Egiptu od prije dana svojeg utemeljenja sve do sada.
 
19 A sada, pošalji staviti u zaklon stada i sve što ti pripada u poljima. Svaki čovjek i svaka životinja koji budu nađeni u polju, a ne budu dovedeni kući, bit će usmrćeni od tuče koja će pasti na njih.«
 
20 Među slugama Faraonovim, onaj koji se bojaše riječi GOSPODOVE skloni svoje sluge i svoja stada u kuće,
 
21 onaj koji ne uze ozbiljno riječ GOSPODOVU ostavi u poljima svoje sluge i svoja stada.
 
22 GOSPOD reče Mojsiju: »Pruži ruku prema nebu i nek' tuča udari sav Egipat, na sve ljude i sve životinje, i na svu travu u poljima u zemlji egipatskoj.«
 
23 Mojsije pruži svoj štap prema nebu, a GOSPOD razulari grmljavinu i tuč; munja se obori na zemlju i GOSPOD pusti pasti tuču na zemlju egipatsku.
 
24 Tuča, munje pomiješane s tučom: to bi tako žestoko da sva zemlja egipatska nije vidjela ništa slično otkad bijaše ijedan narod.
 
25 U svoj zemlji Egipat, tuča udari sve što bijaše u poljima i polomi sva stabla u poljima.
 
26 Tuča poštedi samo zemlju Gošen, gdje se nalaziše sinovi Izraelovi.
 
27 Faraon dade pozvati Mojsija i Aarona i reče im: »Ovog puta, ja sam zgriješio; GOSPOD je taj koji je pravedan; ja i moj puk, mi smo krivci.
 
 28 Molite GOSPODA! Dosta je grmljavine i tuče! Pustit ću vas otići, vi neće te više ostati dugo vremena.«
 
29 Mojsije mu reče: » Na izlasku iz grada, ja ću pružiti ruku prema GOSPODU; grmljavina će prestati, neće više biti tuče, da ti spoznaš da zemlja pripada GOSPODU.
 
30 Ali, ti i tvoje sluge, ja znam da se vi još ne bojite GOSPODA Boga.«
 
31 Lan i ječam biše potučeni, jer ječam bijaše u klasovima, a lan u cvatu.
 
32 Pšenica i ozimi krupnik ne biše potučeni jer su kasni.
 
33 Mojsije iziđe od Faraona i iz grada, i pruži ruku prema GOSPODU; grmljavina i tuča prestadoše, kiša se više ne sručivaše na zemlju.
 
34 Faraon vidje da kiša, tuča i grmljavina bijahu prestali, ali on opet zgriješi. On i sluge njegove uzjoguniše se.
 
35 * Srce Faraonovo osta nesmiljeno: on ne pusti sinove Izraelove, kako je to bio rekao GOSPOD putem Mojsija.

Izlazak (TOB e.p. T.D.)