Ponovljeni zakon (Šarić)/Glava 9.
1 Čuj, Izraele! Ti ćeš sada prijeći preko Jordana, da podvrgneš narode, što su veći i jači od tebe, i gradove, velike i do neba utvrđene, 

2 Narod, silan i visok, sinove Anakove, koje znaš i za koje si slušao: Tko može odoljeti sinovima Anakovim? 

3 Znaj dakle sada: Gospod, Bog tvoj, ići će sam pred tobom kao oganj, koji spaljuje. On će ih uništiti i pred tobom srušiti, tako da ih mogneš protjerati i istrijebiti, kao što ti je obećao Gospod. 

4 Ne misli, kad ih Gospod, Bog tvoj, otjera ispred tebe: "Zbog pravde moje dovede me Gospod, da primim u posjed tu zemlju, jer Gospod otjera te narode ispred tebe zbog nevaljalstva njihova. 

5 Ne ideš zbog svoje pravednosti i poštenja srca svojega, da primiš u posjed njihovu zemlju, nego tjera Gospod, Bog tvoj, te narode ispred tebe zbog nevaljalstva njihova i da ispuni obećanje, a koje se Gospod zakleo ocima tvojim, Abrahamu, Izaku i Jakovu. 

6 Znaj dakle, da ti Gospod, Bog tvoj, ne daje u posjed te lijepe zemlje zbog pravde tvoje; jer ti si tvrdovrat narod. 

7 Pomišljaj na to i ne zaboravljaj, kako si razgnjevio Gospoda, Boga svojega, u pustinji! Od dana, kad izađoste iz zemlje egipatske, do svojega dolaska na ovo mjesto opirali ste se Gospodu, 

8 Osobito na Horebu razgnjeviste Gospoda, i Gospod je tako planuo na vas, da vas je htio uništiti, 

9 Bio sam uzašao na goru, da primim ploče kamene, ploče zavjeta, što ga s vama sklopi Gospod. Četrdeset dana i četrdeset noći ostadoh na gori ne jedući kruha i ne pijući vode. 

10 Gospod mi dade dvije ploče kamene, ispisane Prstom Gospodnjim, na kojima su bile sve zapovijedi, što vam ih bio Gospod priopćio na gori iz ognja na dan sastanka vašega. 

11 Kad mi Gospod poslije četrdeset dana i četrdeset noći dade dvije ploče kamene, ploče zavjeta, 

12 Reče mi Gospod: Ustani! Siđi brže odavde, jer narod tvoj, koji si izveo iz Egipta, čini zlo. Siđoše brzo s puta, koji im zapovjedih: Napraviše sebi liven lik. 

13 I još mi reče Gospod: Pogledah taj narod i dobro znam: To je narod tvrdovrat. 

14 Pusti me, da ih uništim i ime njihovo zatrem pod nebom! A od tebe ću učiniti narod jači i brojniji nego što je taj. 

15 Tada se vratih i siđoh s gore, a dvije ploče zavjetne bile su mi u rukama. Gora je još jednako ognjem gorjela. 

16 Tada vidjeh doista, da ste bili sagriješili proti Gospoda, Boga svojega. Bili ste sebi napravili tele saliveno. Tako brzo sišli ste s puta, što vam ga bio zapovjedio Gospod, 

17 Ja prihvatih one dvije ploče, bacih ih iz ruku svojih i razbih ih pred očima vašim. 

18 Tada padoh kao prvi put pred Gospoda ničice, četrdeset dana i četrdeset noći kruha ne jedući i vode ne pijući zbog svih grijeha vaših, što ste ih bili počinili, kad učiniste, što je bilo mrsko Gospodu i što ga je moralo razgnjeviti. 

19 Jer se bojah gnjeva i jarosti, kojom se je Gospod razljutio na vas, tako da vas je htio uništiti. I Gospod me usliši i ovaj put. 

20 I na Arona bio se je Gospod razgnjevio veoma, tako da je htio i njega uništiti. Pomolio sam se tada i za Arona. 

21 A vaš grijeh, što ste ga bili učinili, tele, uzeh, spalih ga, razbih ga na komade i satrh ga u prah njegov. Prah bacih u potok, što teče s gore. 

22 I u Taberi i Masi i Kibrot Hataavi razgnjeviste Gospoda. 

23 Kad vas posla Gospod iz Kadeš Barnea s nalogom: "Pođite gore i uzmite u posjed zemlju, koju sam vam dao, tada se oprijeste nalogu Gospoda, Boga svojega. Ne povjerovaste mu i ne poslušaste glasa njegova. 

24 Nepokorni ste bili Gospodu, otkad vas poznam. 

25 I kad sam četrdeset dana i četrdeset noći pred Gospodom na tlu prostrt ležao, jer je bio Gospod zaprijetio, da će vas uništiti, 

26 Ovako sam se pomolio Gospodu: Svemogući Gospode! Ne uništavaj ipak naroda svojega, baštine svoje, koju si izbavio velikom svojom moći i izveo rukom jakom iz Egipta! 

27 Spomeni se sluga svojih Abrahama, Izaka i Jakova! Ne gledaj na tvrdoglavstvo toga naroda, na nevaljalstvo njegovo i na grijeh njegov! 

28 Neka se ne mogne reći u zemlji, iz koje si nas izveo: "Jer ih Gospod nije mogao uvesti u zemlju, koju im bio obećao, i jer je mrzio na njih, zato ih izvede, da ih pomori u pustinji. 

29 Oni su ipak narod tvoj i baština tvoja, koju si izveo snagom svojom velikom i mišicom svojom podignutom. 

Ponovljeni zakon (Šarić)