Solomon moli Boga da blagoslovi narod


Solomon moli Boga da blagoslovi narod 

 

54 čim Solomon bi završio upućivati GOSPODU svu tu molitvu i to preklinjanje, on se podiže ispred *oltara GOSPODOVOG gdje bijaše klečao i, rukama ispruženim prema nebu, 55 stojeći, glasno blagoslovi sabor Izraelov, govoreći:    56 ” Blagoslovljen budi GOSPOD koji je dao mjesto odmora Izraelu, svom puku, sve kako bijaše rekao:    ni jedna od dobrih riječi koje bijahu rečene po Mojsiju, sluzi njegovom, ne bijaše ostala bez učinka.  57 Nek' GOSPOD, naš Bog, bude s nama kao što je bio s našim očevima; nek' nas ne ostavi i ne napusti nas, 58 nek' prigne naša srca k sebi da bismo hodili svim njegovim putovima i čuvali zapovijedi, zakone i običaje koje on bijaše propisao očevima našim.  59 Nek' ova zaklinjanja koja sam upravo uputio GOSPODU budu danju i noću prisutna pred njem, našim Bogom, da bi činio pravdu sluzi svom kao i Izraelu, svom narodu, prema svakodnevnim potrebama; 60 na takav način da svi narodi zemlje znaju da je GOSPOD taj koji je Bog, da ga nema drugog.  61 Nek' vaše srce bude neporočno glede GOSPODA, našeg Boga, da biste vi hodili prema njegovim zakonima, i čuvali njegove zapovijedi, kao što to činite danas.  “

Prva knjiga kraljeva