Ištipana hartija/Knjiga druga/Ljeti


Ljeti 
Pod tvojijem krepkim stiskom ovo nam se duše žari
i mamurno gaca trudna i besan je trudnu goni
pa nek nojca zastre nebo i neka se svemir gari
neće usnut u tišini zagrijani milioni.

To je nojca, što je pala kano oblak po sahari,
a pijesak se puši svedno i s poljupca sramež roni:
pod tvojijem krepkim stiskom cijeli svijet se znojem vari
ko ljubavni strasni cjelov na izbitoj Dezdemoni.

I da spržiš ovo daha, ovo svijesti u svom žaru,
zadovoljno ko martiri izgorjet će naše duše
klicajući svome bogu vaselene na oltaru.

Kao ono crni prsti kada vjernu ženu guše,
Dezdemona "ljubim" klikće kroz bljedilo smrtne strave —
ponajžešće jer Oteli onda ljube, kada dave!

  

029