Pjesma nad pjesmama (Šarić)/Glava 6.
1 Zaručnica: U vrt svoj otišao je dragi moj k lijehama mirisnog bilja, da se naslađuje u gaju ugodnom i da bere ljiljane. 

2 Moj je dragi moj, i ja sam njegova! On je pastir na poljanama ljiljana. 

3 Zaručnik: Lijepa si, draga moja, kao Tirsa krasna kao Jerusalem, strahovita kao ratna vojska. 

4 Odvrati oči svoje od mene; one me omamjuju! Kosa ti je kao stado koza, što silaze s gore gileadske. 

5 Zubi su ti kao stado ovaca, što izlaze iz kupala: sve s blizancima, nijedne među njima nema bez janjeta. 

6 Kao kriška mogranja sjaju tvoja lica ispod koprene. 

7 Već šezdeset imam kraljica i osamdeset drugih žena i djevojaka bez broja. 

8 Ali je samo jedna golubica moja, čista moja: samo je ona miljenica materi svojoj, najmilija njoj, koja ju rodila. Kad je vide, hvale je djevojke, slave je kraljice i inoče: 

9 Tko je ona, koja sja kao zora, lijepa kao mjesec, čista kao sunce, strahovita kao ratna vojska? 

10 Zaručnica: Silazila sam u gaj oraha, da se nauživam zeleni, što niče u dolini, da vidim, cvate li već vinova loza, pupe li šipci. 

11 Tada iznenada - nijesam znala, kako - smete mi se srce pred kolima pratnje kneževske, 

12 Zbor pratnje: Vrati se, Sulamko, vrati se, vrati se da te gledamo! Zaručnica: Što ćete gledati na Sulamki, je li ples u dva zbora? 

Pjesma nad pjesmama (Šarić)