Pavlova poslanica Hebrejima (Šarić)/Glava 9.
1 Imao je doduše i prvi zavjet propise za službu Božju i za svetište zemaljsko. 

2 Bio je naime načinjen šator, prednji, u kojemu je bio svijećnjak i stol i postavljeni kruhovi, što se zove Svetinja. 

3 A za drugim zavjesom bio šator, koji se zove Svetinja nad svetinjama, 

4 Koja je imala zlatni kadioni žrtvenik i kovčeg zavjeta, obložen sa svih strana zlatom, u kojemu je bila zlatna posuda s manom i štap Aronov, koji je bio procvao, i ploče zavjeta. 

5 A povrh njega bili su kerubini slave, koji su zasjenjivali pomirilište, o ćemu ne treba sad da s govori napose. 

6 A kad je ovo bilo tako uređeno, ulazili su svećenici svagda u prednji šator i vršili žrtvenu službu; 

7 A u drugi je ulazio jednom u godini sam veliki svećenik, ne bez krvi, koju prinosi za svoje i za narodne grijehe neznanja. 

8 Ovim pokazuje Duh Sveti, da se još nije otvorio put u Svetinju nad svetinjama, dok prednji šator stoji; 

9 Taj je slika za sadašnje vrijeme, po kojoj se prinose darovi i žrtve, koje ne mogu da usavrše u savjesti onoga, koji služi; 

10 Jer su to zapovijedi o izvanjoj čistoći, za jela i pića i različna pranja, a postavljene su do vremena popravljenja. 

11 Ali Krist se je pojavio kao r veliki svećenik budućih dobara i ušao u veći i savršeniji šator, koji nije rukom načinjen, to jest, nije od ovoga svijeta; 

12 Niti je s krvlju jaraca, ni junaca, nego sa svojom krvlju ušao jednoć zauvijek u Svetinju nad svetinjama i stekao vječni otkup. 

13 Jer ako krv jaraca i junaca i pepeo junice, poškropivši njom okaljane, posvećuje na izvanju čistoću; 

14 Koliko će više krv Krista, koji je Duhom Svetim samoga sebe prinio neokaljana Bogu, očistiti savjest našu od mrtvih djela, da služimo Bogu živomu! 

15 I zato je Novome Zavjetu posrednik, da po smrti, koju podnese za otkup od prestupaka u prvome zavjetu, prime pozvani obećanje vječne baštine. 

16 Jer gdje je oporuka, valja da bude i smrt onoga, koji čini oporuku. 

17 Jer je oporuka po smrti utvrđena, a nema nikakve snage, dok je živ onaj, koji ju je načinio. 

18 Zato i prvi zavjet nije posvećen bez krvi. 

19 Jer kad Mojsije izgovori sve zapovijedi po zakonu svemu narodu, uze krvi junaca i jaraca s vodom i vunom crvenom i hisopom, te poškropi i knjigu i sav narod 

20 Govoreći: "Ovo je krv zavjeta, koji s vama načini Bog." 

21 I šator i sve posude za službu Božju jednako poškropi krvlju. 

22 I gotovo sve se krvlju čisti po zakonu, i bez proljevanja krvi nema oproštenja. 

23 Tako dakle treba da se slike nebeskih stvari čiste, ali same nebeske stvari boljim žrtvama od ovih. 

24 Jer Krist ne uđe u rukotvorenu Svetinju nad svetinjama, kod je slika istinita, nego u samo nebo, da se pokaže sad pred licem Božjim za nas; 

25 Niti da mnogo puta prinosi samoga sebe, kao što veliki svećenik ulazi u Svetinju nad svetinjama svake godine s krvlju tuđom; 

26 Inače bi on morao mnogo puta trpjeti od postanja svijeta; a sad jednom na svršetku vjekova javi se, da svojom žrtvom satre grijeh, 

27 I kao što je ljudima određeno jednom umrijeti, a po tom sud; 

28 Tako se i Krist jednom prinese, da oduzme grijehe mnogih; a drugi put će se javiti bez grijeha na spasenje onima, koji ga iščekuju. 

Pavlova poslanica Hebrejima (Šarić)