Laulu lakkolaisille
Saapuipa tyttöjä Hyvinkäältä,
 saapuipa aikalailla.
 Ne työtä, ruokaakin
 ja asunnoita vailla.

 Nämäpä oli Tonneri-herran
 rikkahaksi tehneet,
 vaan eipä he olleet herralta vielä
 ilopäivää nähneet.

 Ossi kuin istui huvilassa,
 menetti paljon rahaa.
 Silloin hän ärjyi tytöilleen:
»te olette tehny pahaa!»

»Teiltä palkat alennan
 ja maksan mitä tahdon,
 insinööri Orre kyllä
 minun puoltain katsoo.

 Vaan eipä tytöt suostuneetkaan
 Orre-herran tuumiin,
 Siitä syntyi Hyvinkäällä
 Taistelu mitä kuumin.

 Eipä tyttöjä murhe paina,
 vaikka nälkä mieltä karmii.
 Siitäpä oli Orre-herran
 ja vallesmannin harmi.

 Kapitaalit saarnasivat:
»kapina on siellä!»
 Hyvinkäällä räyhääjiä
 joitakuita tiellä.

 Vaan poliisit ja vallesmanni
 ei mahda niille mittää,
 Sotaväki Hämehestä
 avuks saada pitää.

 Vallesmanni tyttärille
 sivistystä jakaa,
 Kuin hän talvipakkasehen
 asunnoistaan ajaa.

 Tätä herrat ylisteli
 jaloks teoks vielä.
 Vaikka oli nähtävänä
 kurja meno siellä.

 Kuin vallesmanni ja sotamiehet
 asunnoista hääti,
 Eipä nämä sairaita, ei
 lapsiakaan sääli.

 Näin se saarnas
 Orro herra rakkautta kansaan.
 Siitä Tonner prohvessori
 joutunut on ansaan.

 Prohvessori Tonnerill’ ol’
 hyvä luulo kyllä,
 että Orri-pojast’ olis
 isänmaalle pylväs.

 Vaan raha oli täyttänynnä
 Orri-pojan tunnon.
 Ihmisyyden pimittänyt,
 kadottanut kunnon.

 Tällä lailla Orri-herra
 kunniata niittää,
 Senpä tähden tiitingitkin
 häntä siitä kiittää.

 Tytöille kuin hätä tuli,
 köyhäin tuumat yhteen!
 Nyt on herrat leikanneetkin
 viimeisenkin lyhteen.

 Nyt on elo korjattava
 vainiolta pois.
 Ehkä siitä aattehelle
 apuakin oisi.

 Ylös vaan nyt köyhät kaikki
 avuks’ heikommalle.
 Että saatte äänenne viel’
 joskus kuuluville.

K. T–nen.

Lähde: Työmies 22.4.1901.

Anonyymi
Runot
Työmies
1901