Tunnelmat
Kuin pilvi liitää
 halk’ ilmojen vain,
 niin tunnelmat kiitää
 mun sielussain.

 Nyyhkii ja vaipuu,
 nousee ja kaipuumielin
 ne kulkee,
 kun sulokuvat
 ilmautuvat
 kätköistä, joihin
 sielu ne sulkee –
 ainoat, jotka on jäljellä mulla

 Ah, jospa saattaisi päivä tuo tulla,
 jolloinka syämeni sulkea voisin,
 kahlehet loisin,
 joihinka kaiken sen kammitsoisin,
 mi sisälläin joka päivä nyt liikkuu –
 voi, vähän hyötyä tuost’ olis vainen,
 uudelleen havahtuis sydän öisin,

 taas ikävöisin
 rauhatta, kunnes leimuavainen
 syämeni päätökset kaikki nuo voittais,
 myrskyten taas joka kielensä soittais.

Georg Brandes