Synkkänä hetkenä
Ei minun soittoni enään soinnu:
 Kielet on katkenneet.
 Enkä mä sointuhun koskaan toinnu:
 Toivot on rauenneet.

 En minä virttäni riemuun nosta,
 Riemut on enkelein.
 Ivalla en minä pilkkoja kosta
 Pilkat on perkelein.

 Vaikka ei sointune kantelon kieli,
 Soittelen sittenkin –
 Soraäänin on turtunut mieli
 Soinut jo ennenkin.

20-6 1899.