Kuvastimesta
Kuvastimesta minua vastaan
 sinä katselet, ihmeellinen.
 Minä ymmärrän ainoastaan:
 Minä en ole siinä, en.

 Sinä katselet silmilläni,
 sinä hymyät suullani mun.
 En peilistä itseäni
 minä nää, näen sun, vain sun.

 Kuka liet – ylimaallinen aamu,
 iankaikkinen yö – sinut nään
 kuvastimesta, niinkuin haamu
 näkymättömäks itse ma jään.