Liittoon kaikki!
Tulkaa työtä tekeväiset!
 Miehet naiset liittohon!
 Kaikki sorretut ja halvat,
 Kokoontukaa joukkohon.

 Huomatkaa et’ nyt on aika,
 Jot’ ei sovi heittää pois.
 Paljon joukko pienempikin,
 Yksimielisenä vois.

 Ajatelkaa asiaanne,
 Kokoontukaat lipun luo,
 Sen puolesta kun taistelemme,
 Se vapauden meille tuo.

 Vai vieläkö te kuultelette,
 Herrain pomoin ääntä vaan.
 He kun teitä uskottelee:
 ”Teilt’ ei mitään puutukkaan.”

 ”Teill’ on työtä Yllin kyllin,
 Palkka hyvä maksetaan.
 Tehkää hyvin ahkerasti,
 Ehkä vielä nostetaan.”

 Vaan kuin saavat tyystin kaikki,
 Voiman, väen teistä pois.
 Tulet vanhaks’ etkä enää,
 Työtä raataa, tehdä vois.

 Silloin saat sä päästökirjan,
 Pomo sanoo sulle näin:
 ”En nyt tartte tällä kertaa,
 Saat sä mennä mualle päin!”

 Tää on juuri syynä siihen,
 Että liittoon kehoitan,
 Että saatas mielivalta,
 Epäkohdat poistumaan.

 Pomot kyllä huutaa, väittää,
 ”Tää on joukko tyhmien!
 Älkää menkö, ihmisparat,
 Seuraan näitten syntisten!"

 Nää ne pilkkaa Jumalaa!
 Ja suurten miesten kunniaa.
 Maamme laulut kalliimmatkin,
 Heilt’ ei enää rauhaa saa.

 Vaan se on valhe suurten;
 Suurempaa ei olla voi,
 Minkä joku kynä herra,
 Eteemme taas hiljan toi.

 Mut’ ei me tahdo väkivaltaa;
 Sitä juuri vihataan.
 ”Vapaus ja tasa-arvo”,
 Sitä me vaan tahdotaan.

 Poijes kuolkoon! rahavalta,
 Lahokoon ja hävitköön!
 Veljeys ja hyveet kaikki,
 Ijän kaiken pysyköön!

 Ehkä tämä vuosisata,
 Senkin päivän meille tuo,
 Ettei tartte mennä enää,
 Kumartaen pomoin luo!

V. A. T.

Lähde: Kansan Lehti 20.2.1900.

Anonyymi
Runot
Kansan Lehti
1900