Uusi koti
Ompa oiva koti meillä,
 Onhan, kunnon veikkoset.
 Nytpä kelpaa opin teillä
 Samoilla. Ei uupuneet
 Olla saa, mut’ lailla huiman
 Alkuun panna juoksun tuiman.

 Oi, kuin onki kaunis, jalo,
 Kuinka kauas loistava
 Harjun rintehellä talo! –
 Se on surut poistava,
 Joita saamme joskus maistaa,
 Kun ei onnen päivä paista.

 Moiset hetket kaihomielen
 Heittäkäämme unholaan!
 Vangitsee ne suun ja kielen.
 Pyrkikäämme ainiaan
 Olla onnen lapset oivat,
 Kosk’ on meillä kunnon hoivat!

 Oi, kuin muistuu Suomen kansa
 Rakkahalta mielehen!
 Sehän antoi tavaransa.
 Saakka henkeen, verehen
 Puoltakaamme kunniaansa,
 Kohotellen mainettansa!

 Maita raastaa myrsky suuri,
 Kansa etsii varjoa,
 Silloin meill’ on kivimuuri
 Suojana ja – Jumala.
 Ken nyt pelkäis, houkka oisi,
 Kun ei noihin luottaa voisi.

 Tuokin toistaa: Kansa Suomen
 Jättää öisen vuotehen.
 Kello soinut, tullut huomen,
 Miehet rientää pellollen.
 Huone kaunistelkaa, naiset,
 Kohta saatte kampiaiset!

 Suomen kansaa muistaissamme,
 Yli muita tuntoon lyö
 Nimi oivan johtajamme,
 Jonk’ ol’ suurin vaiva, työ.
 Palkitkoon häll’ Taivaan Luoja,
 Kaiken hyvän lahjan tuoja!