Yöllinen ajo
Vuoritiellä
 vanhan Unkarin
 kiersi viini,
 soitto tulisin.

 Alla akaasiain
 kaipuutaan
 mustalainen
 itki viulullaan.

 Pian löysi
 tuskan sävelen
 nuori satakieli
 kuumeten.

 Kukin vielä
 kuuli sydäntään,
 kun jo kauas
 yöhön välkkyvään

 kiiti auto
 tietä huimaavaa,
 jonne tuoksui
 tuhat puutarhaa.

 Liki maata
 hunnutonna nyt
 tähtikasvot
 loisti häikäistyt.

 Sadun hetkin
 vuoret nousivat,
 tähdet kasvoi
 yhä kirkkaammat,

 hurmaa kylväin
 kauas pimeään
 tähti outo
 viittoi etelään.