Ension mylly
Vaahdoten ja vallatonna
 kevätpuro ryöppyääpi,
 kastaa partaan kukkasia
 ohimennen pyörittääpi
 siipiä Ension myllyn.

 Päivä paistaa kirkkahasti,
 kosken lailla puro pauhaa,
 mylly pyörii reippahasti,
 yöt ja päivät jauhaa, jauhaa
 tuo Ension uljas mylly.

 Arveleepi Anni sisko:
 rupesitkin mylläriksi,
 sunhan piti tulla kerran
 vähintäänkin vänrikiksi
 tai kuninkaan kruunua kantaa.

 – Enpä enää vaihtais virkaa,
 enpä kruunuun kuninkaiden,
 mylläri on rikkahampi
 kuin on mahtavimmat maiden,
 kun kultia myllyni jauhaa.

 Jauhan ilot isälleni,
 onnen äidin elontiehen,
 riemun suuren siskolleni,
 veikolleni mieltä miehen,
 kotitanhuille hopeita, kultaa.

1921.