Sutten laulu
Riehuu tuuli villi,
 taivo tummenee.
 Tuima talven tuisku
 lunta heittelee.

 Kolkko, aro aava,
 siellä tiemme käy.
 Pient’ ei pensastakaan
 suojaksemme näy.

 Luolassamme nälkä,
 kylmyys aroilla
 ahdistelee meitä,
 uhkaa surmata.

 Vielä metsämiesi
 tuliluikkuineen
 hurmettamme tuhraa
 lumeen valkoiseen.

 Nälkä, vilu, vaino
 joskin ahdistaa
 oomme vapaat, vapaat,
 se on ihanaa.

Sándor Petőfi