Valtameri
Ihmisten lapset te heikot oletta,
 Merta kun kulkemahan te tuletta.
    Aallot ovat kovin valtavat siellä
 Valtameren yli käyvällä tiellä.
    Maailman myrskyt ja maaliman voimat
 Myös meren jälkiä kulkea voivat.
    Mut sitä kaunista hirmua kellään
 Ei ole muilla kuin myrsky-merellä.
    Vaan kun on vaipunut myrsky menosta
 On meri nukkunut rauhan levosta.
    Juuri kun jättiläs, niin se sulolla
 On elon melskeitä rauhan levolla.
    Katso jo vaipuivat siivetkin laivan,
 Vauhti sen vaikkeni ja loppuiki aivan.
    Hauta on julma ja synkkä sen alla,
 Taivas näkyypi kuvastelemalla.
    Mut meren pinnall’ on liikettä vielä
 Valtameren yli käyvällä tiellä.

Lähde: Oulun Viikko-Sanomia  1.8.1857.

Runot
Zacharias Topelius
Oulun Wiikko-Sanomia
1857