Kesä (Puhakka)
Ilmesty ilo ihana
 Aika armas päällen pääty,
 Jota suuret että pienet
 Talvi-kauen kaivannunna.
 Nyt jo lämmin liemuavi
 Tuoksu ilmasta tulovi,
 Metsä mettä keittelövi,
 Kukat kuohuvi simoa;
 Vaikka pakkanen paleli,
 Vilu ilma viivytteli,
 Kielti puiltakin pukua
 Kukkaisilta kaunistusta;
 Nyt jo puut pukunsa saavat,
 Kukat kultavaattehensa,
 Niityt neioksi paneksen,
 Nurmet nuoriksi tytöiksi.
 Metsäss’ on ilo ihana,
 Riemu suuri lintuisilla,
 Siellä kukkuvi käköset,
 Rallattavi rastas parvet,
 Järisövi järven rannat,
 Vapisevi vaaran rinnat
 Ilman lintuen ilosta;
 Kauas ääni kaikkuavi,
 Nyt on hupa huonommilla,
 Ratto lapsilla eleä,
 Kuin on kiuru kuulumassa
 Ilmassa ihana lintu,
 Pääskyiset livertelövi,
 Varpuiset visertelövi
 Lapsillemme laulelovat,
 Pienillemme piipattavat,
 Niin miks’en minäki laula,
 Kuku Luojan kunniaksi
 Ilosta ihanan ajan,
 Suven tultua suloisen;
 Vaan ei kuku kurja kurkku,
 Lällätä minun läpeni,
 Eikä kieli kilkettele,
 Laula rastahan tavalla;
 Antasikko alli kielen,
 Kukku-lintu kurkku-torven,
 Rastas laulut lainnoaisi,
 Runot tuttu kenkkeäisi,
 Varpunen viriät virret,
 Pääsky pitkät pilpatukset;
 Siitten raukka lauleleisin
 Pikkusillen pilpattaisin,
 Oisin ihmisten ilona,
 Rutto rahvahan keralla
 Laulaisin joka rapuilla,
 Kukkuisin joka kujalla,
 Rallattaisin rattioilla,
 Livertäisin liitoksilla
 Kiurun kielellä ukoillen;
 Visertäisin pitkät virret
 Isän viimmeisen iloksi,
 Lopun kuulun kunniaksi;
 Allin kielellä akoillen,
 Vanhimmille vaimoloillen,
 Suuren tuskan tunnettua
 Lapsi saunoista, sanoisin
 Siitten keski kertaisillen
 Poikaisillen piikaisillen
 Niinkun rastas rallattaisin
 Monta kieltä muutteleisin
 Pääskyisen ilon ihanan
 Pikkusillen pilpattaisin:
 Varpusen viriät virret
 Visertäisin vaivaisillen,
 Oisin luona orpo-lasten,
 Huvitusta huolellisten,
 Itkut kääntäsin iloksi,
 Muremielet muutteleisin
 Käen kielen kääntimillä,
 Ahnehitten aavistaisin,
 Huuteleisin hukkumista
 Kukkumalla kuolemoa.

A[ntti].–P[uhakka].

Lähde: Maamiehen Ystävä 26.6.1847.

Antti Puhakka
Runot
Maamiehen Ystävä
1847