Vuoden lopulla (Mendelin)
Kupukannen tähdet tuikkii,
 Sinilaki säteilee;
 Maata synkkää, pimeätä
 Tervehtäin ne katselee.

 Että poistuis murhe musta,
 Ihmismielten katkeruus,
 Että muistais kansat kaikki:
 Koittanut on valo uus’.

 Koittanut on ihmisille
 Totuus, armo, rakkaus,
 Vapaus ja varma toivo,
 Syntein anteeksiantamus.

 Oi, Sa korkeuden Herra,
 Hallitsija mailmojen,
 Kansalleni armos anna,
 Käännä kasvos puoleen sen.

 Anna leipää korpimaihin,
 Siunaa kansa takalon!
 Anna voimaa, rohkeutta!
 Nääntyvä se muuten on.

 Poista vaarat, vaivat kaikki –
 Anna maani kukoistaa!
 Ken sit’ uhkaa ilkijuonin,
 Kätesi sen kukistaa.