Vanha ystävä kaukaa ystävälle
Ehkä on eromme enennetyllä
 iällä ollut jo kestävä kyllä,
 suosio sielumme kiinittää,
 ystävät muistolla yhdistää.

 Vaikka on vaiheilla kuoleman hetki,
 ei mene mielestä riemuinen retki;
 viipyen vielä se vaikuttaa,
 onnea ollutta ilmoittaa.

 Kallis on kaiketi kullalla hinta,
 kallihin rakas ja kytevä rinda,
 jota ei jakseta jähdyttää,
 erolla, vuosilla eksyttää.

 Sydän on sima ja metinen mieli,
 palava poveni; vaan kova kieli
 ei taida sanoja taivuttaa,
 ja sitä sinulle ilmoittaa.

 Toivo on tallella elämän teillä,
 että on endinen rakkaus meillä,
 sulana suosion säilyttää,
 virvoittavaisena viivyttää.

W. – s.

Jaakko Juteini
Runot