Kuin voit sa kylmä olla?
Kas, tulta kaikkialla
 Maan päällä hehkuilee,
 Ja tulta taivahalla
 Pilvetkin säihkyilee.
 Sa yksin, tyttö, tuolla
 Oot valju, vaalahko.
 Kuin voit sa kylmä olla?
 Oi, helly, impi, jo!

 Kas, kuinka kallionkin
 Pov’ tulta tupruaa:
 Näät, Hekla, Aetna-vuor’kin
 Ne liekin lieskoaa
 Ja rinnassani mulla
 On kuin Vesuvio.
 Kuin voit sa kylmä olla?
 Oi, helly, impi, jo!

 Ja lämpö syömmysessä
 On peipon, kyyhkynkin.
 Se puiden siimeksessä
 Jo kullan kohtaskin.
 Heill’ alla harjan tuolla
 On lemmenkarkelo
 Kuin voit sa kylmä olla?
 Oi, helly, impi, jo!

 Kuin voit sa vastustella,
 Miss’ lempi leimuaa?
 Kuin voit sa pilkkaella,
 Miss’ kyynel kirpoaa?
 Kun poikaparkasella
 On tuska, taistelo,
 Kuin voit sa kylmä olla?
 Oi, helly impi, jo!

–r–r. [F. F. Brummer]

Lähde: Tampereen Sanomat 1.8.1888.

F. F. Brummer
Runot
Tampereen Sanomat
1888