Espoon käräjäoikeus, tiedote 7.10.2005
ESPOON KÄRÄJÄOIKEUSTIEDOTE 7.10.2005
3.8. osasto
Vitikka 1, 02760 Espoo

ASIA:TUOMIO RIKOSASIASSA R 05/1001
Syyttäjä / Nils Wilhelm Gustafsson

Käräjäoikeus on 7.10.2005 antanut tuomion rikosasiassa, jossa Espoosta olevalle Nils Wilhelm Gustafssonille on vaadittu rangaistusta 5.6.1960 tehdyistä kolmesta murhasta.
Tuomiossa käräjäoikeus on hylännyt syytteen kaikilta osin.
Tuomion keskeiset perustelut ilmenevät seuraavasta syyllisyyskysymyksen yhteenvetoa koskevasta tuomion kohdasta:

10. Yhteenveto syyllisyyskysymyksestä
Noudatettavana olevan oikeusjärjestyksen mukaan syyllistyminenrikosoikeudellisesti rangaistavaksi määritettyyn tekoon edellyttää, ettätekijäksi ilmoitetun on katsottava epäilyksittä menetelleen tavalla, joka laissaon säädetty rangaistavaksi.
Lähtökohtana mahdollisesti rangaistavaksi määriteltyä käyttäytymistäarvioitaessa on aina syyttömyysolettamus, jonka kumoutuminen edellyttää,että pienintäkään epäilystä sen olemasaolosta ei enää ole.Rikosoikeudellisessa arvioinnissa tarkasteltavaksi asetetun syytettynä olevan henkilön tekemisen lopputuloksen määrittämisen kohdalla on vain kaksi kategoriaa: syytön tai syyllinen. Syylliseksi toteamien edellyttää siten aina, että rikosoikeudellisen käsittelyn päätyttyä syyttömyysolettama on murrettu tavalla, jossa epäilystäkään syyttömyydestä ei ole jäänyt voimaan.
Surmista kulunut pitkä aika on selkeästi vaikeuttanut luotettavan kuvansaamista surmiin johtaneista tapahtumista. Tapahtumien kulkua ja mahdollista syyllisyyttä harkitaessa ajan kulumisesta johtuvat epävarmuustekijät eivät kuitenkaan voi koitua Gustafssonin vahingoksi.
Silminnäkijöiden havainnot 5.6.1960 varhain aamulla väkivallan käytön jo ilmeisesti tapahduttua maahan lysähtäneen teltan vierestä piiloon siirtyneestä ja alueelta kiireesti kenkien löytöpaikan suuntaan poistuneesta miehestä, jonka tuntomerkit eivät sovellu Gustafssoniin, tukevat johtopäätöstä, että paikalla on ollut surmaamisten aikaan ollut ulkopuolinen henkilö. Tätä johtopäätöstä vahvistaa se, että varhain aamulla silminnäkijöiden havaitseman maahan lysähtäneen teltan päällä makaamassa ollut henkilö on suurella todennäköisyydellä ollut Gustafsson.
Toisten silminnäkijöiden havainnot 5.6.1960 myöhemmin aamupäivällä Gustafssonin ulkoisesta olemuksesta tapahtumapaikalla sekä lääketieteellisen selvityksen perusteella täysin mahdollisena pidettävä Gustafssonille väkivallan käytöstä aiheutunut aivovamma sekä siihen liittyvä voimakkaasti alentunut tajunnantaso ja toimintakyvyttömyys tukevat johtopäätöstä, ettei Gustafsson ole hänellä todetut vammat saatuaan kyennyt hävittämään tai viemään pois telttapaikalta surmaamisvälineitä, kateisiin jäänyttä omaisuutta ja kenkiä, eikä Gustafsson ole myöskään pystynyt ketään uhreista liikuttamaan.
Verijälkitutkimuksissa Gustafssonin verta on löytynyt teltan sisäpuolelta siitä kohdasta, missä Gustafssonin pää hänen nukkuessa teltassa on ollut, ja telttaa koskevissa tutkimuksissa on todettu teltan suuaukon olleen suljettuna, mitkä seikat tukevat johtopäätöstä, että Gustafsson on ollut teltan sisällä ja että myös hän on joutunut teltan ulkopuolelta käsin tapahtuneen väkivaltaisen hyökkäyksen kohteeksi.
Verijälkitutkimuksilla telttakankaasta ja Gustafssonin kengistä ei ole pystytty sulkemaan pois sitä vaihtoehtoa, että ulkopuolien henkilö olisi ollut telttapaikalla surmien tapahtuessa, eikä tutkimuksilla ole voitu saattaa edes todennäköiseksi, että Gustafssonin kengät olisivat olleet surmaamishetkellä jollakulla jalassa.
Telttapaikalla olleessa tyynyliinassa olevat veri- ja spermajäljet vähäisessä määrin tukevat johtopäätöstä, että paikalla on saattanut olla ulkopuolinen henkilö.
Lääketieteellinen selvitys huomion ottaen Gustafssonin ilmoittama muistamattomuus väkivallan käytön tilanteesta ja muistiaukko myös sen jälkeiseltä ajalta on täysin mahdollinen.
Se, että jotkut Gustafssonin kertomuksissaan esittämät käsitykset ovat osoittautuneet virheellisiksi on ymmärrettävää huomioon ottaen se todennäköisyys, miten läheisten henkilöiden ja tiedotusvälineiden esittämät käsitykset ovat aikanaan vaikuttaneet vailla omia muistikuvia väkivallan käytöstä olleen Gustafssonin käsityksiin. Lisäksi kulunut aika yli 40 vuotta on vaikuttanut hänellä olleisiin muistikuviin. Gustafssonin esittämät virheelliset käsitykset ja muistamattomuus eivät siten osoita hänen pyrkineen salaamaan todellista tapahtumien kulkua. Gustafssonin yhteistyöhalukkuus viranomaisten kanssa on päinvastoin osoittanut hänessä pyrkimystä selvittää asiaa.
Mitään riittaa Gustafssonin ja muun seurueen välillä ei ole näytetty olleen,eikä mitään motiivia väitetylle Gustafssonin väkivaltaisuudelle ole tullut esille.
Edellä todetut lukuisat seikat tukevat vahvasti johtopäätöstä Gustafssonin syyttömyydestä, eikä asiassa esitetty näyttö edes kokonaisuutena arvostellen osoita, että Gustafsson olisi kohdistanut syyteessä kerrotussa tilanteessa väkivaltaa Björklundiin, Boismaniin tai Mäkeen.

[ allekirjoitus ]
Heikki MikkolaLaamanni

Oikeustiede