Raataja immelle!
Suo lemmin raataja tytti
 kukka kalpea poskinen,
 sinä rintani lämpöön saatit
 kevät tuulosen tuoksuisen.

 Sinä huolien keskellä kasvoit
 minä rauhassa vartuin vaan,
 siis tullos, pirttini suojaan
 elon onnesta nauttimaan.

 Sama meillä on usko ja riento
 sama pyrkimys yhteinen,
 suo valkea pirttini vuottaa
 lempi lauluja kaihoten.

 Tule, huolien murtamalle
 laula leppoisa lohdutus,
 sydän innosta hyvälle työhön
 ole pirttini kaunistus.

 Laula pirttihin päivä ja rauha
 sovun hengetär vieraaksi tuo,
 koti mylvivän myrskyn tullen
 aina rauhan kehdoksi luo.

 Kun elämän ilta jo joutuu
 ja tuoni jo velkansa saa,
 niin silloin pellava kutret
 elon töinämme ahertaa!

Mikko U[otinen].

Lähde: Työmies 20.7.1904.

Mikko Uotinen
Runot
Työmies
1904