Silmät (Sarkia)
Uni rinnassa soinut
 läpi yön ei loimuta voinut.
 Yhä sentään se palaa –
 suo sen korvaas kuiskata salaa:
 Kun kirkkaat, vihreät päivät
 heräs kaupungin ylle,
 kun taivaan säteilylle
 kukat aukes,
 suru, tuska ja kaipaus raukes –
 sinun silmäsi jäivät.