En tajua tuota, en usko
En tajua tuota, en usko,
 vain unten harhoihin jäin:
 tytön pienen hän ennen muita
 ois onnehen nostanut näin?

 Oli, kuin hän haastanut oisi:
 »Sua, impi, lemmin – oi!»
 Oli, kuin – yhä vielä mä uinun, –
 se totta olla ei voi.

 Oi, saisin uinuen kuolla,
 sun rinnalles tuutiutuin,
 ja auvoisna hervota, sammuin
 vesiss’ silmät ja hekkumasuin!

Adelbert von Chamisso
Runot
Valter Juva