Terveiset
Taivas seestyy, kuuron asemasta
 Ilta-aurinkoinen kajastaa,
 Ulapalla, hyökyn tuudinnasta,
 Päivän myrsky hiljaa uinahtaa.

 Hän ku päivät pitkät vartoavi,
 Siintoa ei tähtää purrestain;
 Rannalla hän ehkä ruikuttavi,
 Kyynelsilmin tänne katsahtain.

 Vaan ei kuulu tuulenpuuskaa vielä,
 Eikä souto tahdo jouduttaa,
 Ja niin kaukaa aavan meren tiellä
 Lemmityisen ranta pilkottaa.

 Pääsky, siiveltäsi virkku aina,
 Hälle ilon viesti saattele,
 Olkapäälle istahtaen, paina
 Korvaa vasten pääs ja kuiskaise:

 ”Tyttö, sulhostas jos kannat vaivaa,
 Kuule terveiset nyt suustani,
 Huomeltain, jos tuuli tietä raivaa,
 Purrellaan hän pyrkii luoksesi.

 Pitkä matka on, ja vetten taaksi
 Päästäkseen hän tuulta tarvitsee;
 Vaan kuin tyyntä onkin, mielen haaksi
 Nopsana kuin miekin kiitelee.

 Linnun ääni, kaukaa kaikuvana,
 Lähteen huoku rantasella vaan.
 Hyttystenkin hyöry salamana
 Saa sen luokses kimmahtaan.”