Silmänkääntäjä/3
|
   

(Lisää 6:teen Numeroon.)

. Katri, Mari! hoi, lapseni nyt
iloitkaa! Meitä kohtaa sanomaton onni, onni, jota
ei isiemme isänisät ole nähneet eikä lapsemme
lapset näe; eikä vaan meitä, mutta koko Hölmölän
kyläläisiä. Niin lapseni!

. Mitä? Vapauttiko Keisari veronmaksusta?

. Vain kielsi työtä tekemästä — ah!

. Ei kumpaistakaan, Katriseni,
Mariseni! Nyt saatte nähdä sitä, kun vaan Kuninkaat
ja suuret herrat näkevät ja jota en minä, ettenkä
te, eikä koko Hölmölä vielä unissaankaan ole
nähneet.

. Mutta enhä minä tieä mitään sellaista
jota jo en olisi nähnyt.

. Ja tänä iltana näin kaikki mitä oli
näkemättäni.

. Jos tuomiopäivään asti aprikoisitte,
ette arvaisi.

. Isäntä! sanokaat, mitä se on?

. Mariseni! siinä se temppu onkin.
Minä näet sen olen lukenut kaikki maailman kirjat ja
kolmesti Raamatunki halki, ja haastan ruotsit ja venähet
ja pian koko mailman kielet, minä näet sen,
ja ymmärrän enemmän kun koko Hölmölä ja te, Mari
ja Katri yhteiseen, enkä kuitenkaan voi tätä nyt
selittää, mutta Mari, jos se herra mikä meillä on,
olisi silmänkääntäjä?

. Mitä! silmänkääntäjä?

. Niin lapseni, ja oikein kuninkaallinen
silmänkääntäjä.

. Miten, kääntääkö hän sitte silmiä ja
miten, vai nurin?

. Hän näet sen Mari! kääntää silmät
niin, että ne näyttävät kaikki asiat edestakasin.

. Voi! Mitä? Sitte tulevat naimattomat
naisiksi, emännät piioiksi ja piiat emänniksi,
ah!

. Jumala varjele semmosesta onnettomuudesta.

. Hihhi! Mariseni! ja vanhat näätsen
tulevat nuoriksi.

. Mitä! vanhat nuoriksi—onko se
mahdollista?

. Niin Katriseni! mutta lapseni! se
maksaa 50 kopekkaa hengestä.

. Minä panen koko palkkani, Isäntä!

. Ja minä, Matti, minä panen koko
ruplan, ja sinunki edestäsi, tule ja vielä ryypytki,
Matti!

. Mitä, Katri? Minä luulen, silmäni
jo ovat käännetyt. Niin hyvä et ole kahteen
kymmeneen vuoteen ollut—Vaan kuulkaa, Hölmöläiset
jo tulevat, tulkaa lapseni, tulkaa.

. Jokos nyt ymmärsit Liisa?

. Ah, Jussi! Niin hyvä ruoka! Mutta
millä sen nyt, maksat?

. Hahaha! Liisa, et sinä kuullut silmänkääntäjähän
minä olen.

. Hui! Miten nyt sitä teet?

. Nuo elävät, näet sen Liisa, niille,
nyt annamme koriat muukalaiset nimet, niinkuin itsellemmeki.

. Mutta Jussi mistä saat sellaiset nimet?

. Mistä? Liisa, et sinä kuullut miten
se mainio maalari sai itselleen unden muukalaisen
nimen, hän näet sen tottunut eri maalinkia
sekoittelemaan, keksi sen ankaran konstin, että kirjainten
sekoittamalla entisestä nimestänsä tehdä uuden
ylpiän herras nimen, jolla hän laajensi ihmisen
taitoa pian sen verran kun Kuttenperk kirjan
pränttäämisen konstilla.

. Mainio maalari? Enkä unissanikaan
ole kuullut niin kirjainta hänestä.

Kanava