Romalaisen runoniekan Q. Horatius Flaccon ensimäisen kirjan 22 laulu
Virhetön ja tahraton mies ei kaipaa
 Maurilaisten peitsiä eikä jousta,
 Eikä myrkky-nuolia viinihinsä,
 Ystävä Fusco!

 Matkatkoon jos Syrttien kuohuvaisten,
 Taikka jylhän Kaukaso-vuoren kautta,
 Taltta maita, joita taruisa huhtoo
 Virta Hydaspes.

 Äskettäin kun luona Sabiinilaisten
 Latelin kullastani Lalagesta,
 Lähti hukka minua asetonta
 Kohta paolle.

 Dauniankaan sotasan tammikoissa
 Mokomaista petoa eipä siinne,
 Eikä Juban leijona-maisemissa
 Heltehisissä.

 Jospa joutuisinki kedoille niille,
 Joill’ ei puut’ ei ruohoa konsa huoju,
 Joilla tuulispäät ja vihaiset viimat
 Alati raivoo.

 Jospa auringonki ratasten alle,
 Kuss’ ei kuume kärsi imeisten olla;
 Ainianpa Lalage hymyinensä
 Lempeni voittais.

Lähde: Oulun Viikko-Sanomia 25.5.1867.

Horatius
Runot
Oulun Wiikko-Sanomia
1867

fr:Ode I.22 - À Aristius Fuscus
it:Le odi di Orazio/Libro primo/XXII
la:Carmina (Horatius)/Liber I/Carmen XXII
ru:Из Горация (Поповский)/Книга I, ода XXII