Kirjeitä Afrikasta/8/3
Kirjeitä Afrikasta.
VIII.
Ondonga ja sen asukkaat.
I.
Maa.
(Jatkoa viime n:roon.)

: Nimi. — Asema. — Pinta-ala. — 
Maanlaatu. — Ilmasuhteet. — Kasvillisuus. — 
Eläinkunta.

Sykomorit kasvavat oikein jättiläisiksi;
löytyy näet muutamia, joiden paksuus
läpimitaten on kolmatta metriä,
oksat hajaantuvat äärettömän laajalle.
Tämä puu on omituinen siitä, että se
on aina lehdessä, aina vihreä; sitä myöten
kun vanhat lehdet varisevat, tulee
uusia sijaan. Hedelmät ovat vähän
pienemmät kuin viljellyn viikunapuun
ja jotenkin mehuttomat. Näitä syövät
maan asukkaat kumminkin herkkuinaan.
Köyhinä vuosina ovat ne samoinkuin
muutkin hedelmät köyhälle kansalle suuresta
arvosta muun ruo’an puuttuessa.

Omügango on tuuheva lehtipuu, joka
paksuudessa voittaa sykomorinkin. Muutamissa
paikoissa tapaa näitä puita niin
laaja-oksaisina, että niiden varjo auringon
keskitaivaalla ollessa peittää noin
300 neliömetriä laajan alan. Omügango
on ndongalaisille hedelmäpuista tärkein
tämän hedelmistä valmistettavan juoman tähden. Hedelmät ovat pienen
omenan kokoisia; ma’ultaan imelän happamia.
Näistä puserrettu mehu on yksinomaan
hallitsijoiden omaisuutta.

Paitsi mainittuja, on vielä pari muuta
hedelmäpuu-lajia, joiden hedelmät ovat
edellä mainittujen hedelmiä pienemmät.
Nämä puut ovat kooltaan ja laadultaan
viimeksi mainitun kaltaisia, yhtä suuria
jättiläisiä.

Kaikki nämä hedelmäpuut kasvavat
villeinä ilman mitään hoitoa ja istutusta.
Kaikilla asutuilla seuduilla olevilla
on kumminkin omistajansa. Kukin
puu kuuluu sille, jonka pellossa tahi pellon
läheisyydessä kasvaa. Täten voi
olla yhdellä omistajalla, joka on levittänyt
peltoaan avarat alat, kymmenittäin
hedelmäpuita.

Metsät valtakunnan ympäristöllä ovat
rikkaat puulajeista. Noin parikymmentä
eri lajia sanotaan niitä olevan. Kaikki
lehtipuita. Useat lajit ovat kuivuttuaan
kovemmat kuin rautatammi. Näillä on
viela se ominaisuus — tietysti luonnollisena
seurauksena tiiveydestä — että
ne ovat äärettömän painavia. Yksi
kuutiojalka omühango-nimistä puuta painaa
tuoreena 76 naulaa; kuivuessa vähenee
sen painosta ainoastaan pieni prosentti.
Useat näistä kovaluonteisista
puista ovat mustanruskeat sisältä. Pinnalla ohkasen kaarna-kuoren alla on noin
2–4 cm. paksu rengas valkoista puuta;
kaikki muu osa (sisällä) — olkoonpa puu
pieni tahi suuri — on, kuten mainittu,
mustanruskeata, ja tämä musta osa on
siinä kovaa kuin luu. — Tämän maan
puut ovat kaikki — palmua lukuun ottamatta
— lyhytrunkoisia, oksaisia ja
vääriä, jonka tähden niistä ei voi huoneita
rakentaa, kuten esim. Suomen hongista.
Niitä voi käyttää ainoastaan
pienempinä rakennustarpeina.

Pensaskasveja on monenlaisia. Tärkeimmät
niistä ovat muutamat lajit,
joista maanasukkaat valmistamat lääkkeitä
sekä myrkkyjä. Omituista onkin,
että useimmat kasvilajit täällä ovat
enemmän tahi vähemmän myrkyllisiä.

Pensaskasveihin voinee vielä lukea
erään aloëlajin, joka täällä näkyy viihtyvän
kuni kotonaan ainakin. Lääkkeenä
sitä ei täällä käytetä.

Ruoholajit ovat karheampia kuin kylmissä
vyöhykkeissä. Hienoa ”samettinurmikkoa”
— sellaista esim. kuin Suomen
niityillä ja kentillä — ei täällä
koskaan tapaa. Kukkia löytyy useammanlaisia.
—

Viljelyskasveja on vain muutamia.
Näistä ovat durrha ja eleusine — eli
niinkuin maanasujamet niitä kutsuvat:
iilja ja omahangu — tärkeimmät. Kuten
tunnettu, kuuluvat nämä hirssilajeihin.
Nämä sekä useissa paikoin myös
pari muutakin (panieum ja sorghum
vulgare) tähän lajiin kuuluvaa näkyvät
olevan pää viljalajeja melkein kaikkialla
Afrikan maataviljelevillä kansoilla.
— Durrha eli asindongaksi iilja kasvaa
toisinaan hyvään, kosteaan paikkaan
sattuessaan noin 3,50, 4 metriä
korkeaksi; sen keskimääräinen korkeus on
noin 2 m. Oljen tahi paremmin varren
paksuus tyvestä on noin 2 à 3 cm.
läpimitaten, tähän juuresta 8–10 mm.
Lehdet ovat noin 60–80 cm. pitkiä,
8–12 cm. leveitä, suippulatvaisia,
näöltään melkein kuin maissin lehdet.
Tähkä on monihaarainen ja kimppumainen.
Yhdestä täydellisestä tähästä tulee
jyviä noin ½ litraa. Jyvät ovat
ko’oltaan hiukan isommat kuin liinansiemenet,
mutta muodoltaan melkein samallaiset;
väriltään vaaleanruskeat tahi
vaaleanharmaat. — Eleusine eli omahangu
kasvaa yhtä pitkän varren kuin
iiljakin, mutta paljoa hienomman —
noin 8–12 mm. tyvestä, 5—7 mm.
latvasta. Lehdet ovat yhtä pitkät kuin
iiljankin, mutta kapeemmat. Tähkä on
yksihaarainen, cylinterin muotoinen. Se
on noin 25—45 cm. pitkä, 10—15 cm.
paksu ympärimitaten. Tämän pinta on
täpö täynnä jyviä samalla tavalla kuin
iiljan jyvät, muodoltaan ja näöltään
kuin muutama laji heinän siemeniä.

1890
Suomalainen
Jatkokertomuksen osat