Kodin lapselle
Kodin turvissa ylenet, lapsonen,
 kodin huomassa hellän ja herttaisen
 on armahat aamut ja illat;
 vain kaunista nähdä ja kuulla saat,
 sua tuutivi sävelet soinnukkaat,
 sadun maihin on siintävät sillat.

 Olet onnekas, kotisi lapsonen,
 liet liljana kumppani kukkien,
 kevätsirkkujen siskokulta;
 sinun laulusi herkkänä, heljänä soi,
 sinun silmäs on kirkas kuin aamunkoi.
 Mitä puuttuisi, pienoinen sulta?

 Niin lämmin, oi lämmin on kotilies,
 vaan maailmaan kerran sun kulkee ties:
 kodin muisto ei murene siellä.
 Ja se siemen, mi viittoen ylhäisiin,
 kodin piirissä povehes kylvettiin,
 se on tähtenä elosi tiellä.

Joulupukki, 1925

Immi Hellén