Sä kysyt...
Sä kysyt, kulta, nimiä
 Mist’ olen saanut kaksi.
 Ne otin, jotta kävisin
 Näin sulle rakkaammaksi.

 Ne otin vielä, koska on
 Kaks mulla luontoakin:
 On toinen liedon lampahan
 Ja toinen tuiman rakin.

 Siis, armas, jos mun hylkäisit,
 Vois joka lammas surra
 Tuot’ armotonta tekoas,
 Tai sua rakki purra.