Taideniekka
Helga aamuin kalpeainen,
 Hiukset tungan turjallansa,
 Hampahita siellä täällä,
 Silmät sippuroisillansa.

 Huonehensa kulmakkeessa
 Päällä pienen pintapöydän
 Siin’ on kamua kaikenlaista:
 Siinä maalitötteröitä,
 Pensseleitä, palmikoita,
 Hammaskerrat kahdenlaiset:
 Irtonaiset, leuvalliset;
 Harjat, purat, puikkoneulat.

 Aamupäivän sitten Helga
 Pöydän luona työskenteli
 Suuren peilin suosiossa;
 Viivat laati säntillensä,
 Kulmansa harjoin haraili,
 Leuvat latoi, jatkoi hiukset,
 Lipoi vettä vaattehille.

 Iltasella keito kukka
 Taasen kiitää tanssiloissa,
 Kaunihiksi kiitetähän. –
 Siit’ on harmi Helgasella
 Kun ei kylän nuoret tiedä
 Ett’ on Helga taideniekka,
 Kauneus omoa-työtä,
 Oman vaivan viljehestä.
 – Kyllä kelpaa ylvästellä
 Monen nuoren keijukaisen
 Luojan armoantimilla!