Anakreonin laulun tapaan
Ei ruusustossa Inka
 Havannut mettiäistä;
 Se piikillänsä pisti
 Kätehen kaunoisehen.

 Kun tunsi tuskan  tuiman,
 Jo juoksi joutumalla,
 Ja itkien emolle
 Valitti vaivoansa:
 ”Jo taisi, äiti kulta,
 Minusta mennä henki,
 Kun lemmon lentiäinen
 Mua piikillänsä pisti
 Pahasti sormen päähän;
 En vaivainen varannut,
 Kun lensi liehutellen,
 Kukissa kuihkuroien,
 Ihan kun mettiäisnä.”

 Sanoopi siihen äiti:
 ”Ei lemmon lentiäiset
 Sinua, tyttö rukka,
 Kovasti kuolettane,
 Kun vaan varoa voisit,
 Etteivät haavottaisi
 Syäntäsi sinulta
 Ne lemmen lentiäiset.”

E[lias]. L[önnrot].

Lähde: Saima 28.8.1845.

Katso myös 

 Laulu Anakreonin tapaan

Elias Lönnrot
Runot
Saima
1845