Lemmen arvo
Ois eloni lemmettä tukala,
 Sen tiedän todeksi;
 Minun päiväni työllä, tuskalla
 Ne silloin kuluisi.

 Jos lempi ei rintaani täyttäisi,
 Niin oisin onneton;
 Ei suloa sydän löytäisi,
 Vaan oisi rauhaton.

 Mut lempi se kallis ja kaunoinen
 Saa syömmen sykkimään;
 Pois kallioisen mielen murheisen
 Se viepi vikkelään.

 Ja kaikki kun maailma katoaa,
 Niin lempi vielä jää.
 Kuu lemmen lapsi olla saa,
 Hän riemun käsittää.

 Siis lempi, sä lennä mun luokseni
 Ja täytä rintani!
 Mä saavutan silloin onneni
 Ja löydän kultani.

[Simeon] –[Hi]rv[one]n.

Lähde: Tapio 3.1.1874.

Runot
Simeon Hirvonen
Tapio
1874