Israelin ahdingossa
Jumalani, kuule meitä!
 Älä meitä hukkaan heitä!

 Milloin, milloin määrän luonet,
 Johon häipyy häijyt juonet?

 Milloin murskaat mahtailevat,
 Katkot kielet kerskailevat?

 Milloin tuomiosi täytät,
 Ylpehille itses näytät?

 Sinä, jonka kostot ovat,
 Maksat väärinteot kovat. –

 Ahdingosta apu Herran
 Kansan kohottavi kerran.

 Mutta autuas on kansa,
 Jolle Hän suo kuriansa.

 Vastoinkäymisen, ei onnen,
 Puuskat luovat kansaan ponnen. –

 Herra! ken on synnin syyttä?
 Suo siis kärsivällisyyttä!

 Siksi kärsimähän auta,
 Kun on valmis hurttain hauta.

 Raja on myös sorrannolla.
 Oikeus pitää oikeus olla.

 Näkijäns’ on näännetyllä:
 Ken loi silmän näkee kyllä.

 Kuulijans’ on kurjan suulla:
 Ken loi korvan osaa kuulla.

 Niille, Herra, lupaat kurin,
 Lain jotk’ opettavat nurin.

 Kosta heille konnuus mustat
 Heikoille suo suojelusta!

 Herra, anna meille armos,
 Horjuville tukes, tarmos!