Hauen laulu
Kosteasta kodostaan
 nous hauki puuhun laulamaan

 kun puhki pilwien harmajain
 jo himersi päiwän kajo
 ja järwelle heräsi naurawain
 lainehitten ajo
 nous hauki kuusen latwukseen
 punaista käpyä purrakseen

 lie nähnyt kuullut haistanut
 tai käwyn päästä maistanut
 sen aamun kasteenkostean
 loiston sanomattoman

 kun aukoellen
 luista suutaan
 longotellen
 leukaluutaan

 niin willin=raskaan
 se wirren weti
 että waikeni
 linnut heti
 kuin wetten paino
 ois tullut yli
 ja yksinäisyyden
 kylmä syli.