»Kullan kukkulalla»
Tulvii pois jo kirkkoväki,
 tulvii tunkemalla.
 Huudannasta raikuu mäki
 jalkojeni alla.

 Vanhat pirttihinsä rientää
 miettimähän koissa,
 nuoret kirkon muiston lientää
 kylän karkeloissa.

 Minä istun vainen täällä
 »Kullan kukkulalla»,
 sinitaivo pääni päällä –
 kirkkotie on alla.

 En mä lähde kotosalle,
 kulje karkeloihin,
 kuljen rannan koivun alle
 onnen muisteloihin!