Näin unta onnesta kerran
Näin unta onnesta kerran,
 kun onnea tuntenut en.
 Se rauhaa toivotti Herran,
 niin viehkeesti hymyillen.

 Mä silloin onnesta elin,
 kuin murhetta ollut ei ois.
 Vain rintani riemusta telmi
 ja kurjuuskin karkasi pois.

 Vaan aamu kun silmäni aukoi,
 ei hymyillyt onnekkuus.
 Vain kurjuus eessäni nauroi
 ja ilkkuili onnettuus.

Emil L[indahl].

Lähde: Työläisnainen: Sosialidemokratisen naisliiton äänenkannattaja. Marrask. 17 p. 1910. N:o 44.

Emil Lindahl
Runot
Työläisnainen
1910