Sydän (Vala)
Tuli ilta – sydämeeni putosi helähtäen
 ambrankeltainen pisara,
 joka tuoksui myskiltä.

 Tuli yö – sydämeni heräsi väristen
 ja avasi suuren, tumman teränsä,
 verestä kostean.

 Tuli aamu – ruusunpunainen valo täytti ruumiini
 kuin kuultavan astian.
 Sydämeni putosi maahan
 kuin murskattu kukka.

 Tuli päivä – katselin hymyillen
 haaltuneita lehtiä pienten jalkaini juuressa:
 Minulla oli ollut sydän.