Edelweiss
Miss’ Alpit autiot, näillä
 Ei heinää häilyävää,
 Ei tunturiruusua mäillä,
 Ei muuta kuin hanget, jää,
 Toki huipulla korkeimmalla
 Yks kukkanen ulppuja luo,
 Ja Gneissipohja sen alla;
 On Edelweiss kukkanen tuo.

 Kun kuolonkelloa soittaa
 Syys laaksojen ruusullen,
 Hyysormilla huurrelmoittaa
 Sen poskuen puhtoisen,
 Kun myrskyhyn lehdet haipuu
 Käy kukkaset kuolemaan,
 Kun kaunihin voima vaipuu
 Yhä Edelweiss kukkii vaan.

 Se jäätikön reunustalla
 Näin kuiskaten aukeutuu:
 Ei kaikkea kaada halla,
 Vaan paljokin varjeltuu,
 Muut ruusut jos kuihtuvan näitten,
 Ei rakkaus raueta voi,
 Vaan luona hankien, jäitten
 Elon iltanakin vihannoi.

Carl Snoilsky
Reinhold Roine
Runot