Vuohi
Ällistellen vuohinen
 Katsoo eteens’ kotvasen:
 Kuttu parka! kyllä nyt
 Lienet varmaan eksynyt?
 Mietti vuohi.

 Mutta tuossa seura lie,
 Joka perille mun vie:
 Kaksi tyttöhattaraa
 Vastaan tulla sipsuttaa,
 Mietti vuohi.

 Tytöt astui, lepäsi,
 Samaten myös vuohiki,
 Mutta onpa hauska tää,
 Ehkä puhun heille: «mää».
 Sanoi vuohi.

 «Tule, tule, partamies!
 Vuohilaumalle kenties
 Voimme sua johdattaa,
 Yksin tänn’ et jäädä saa»,
 Sanoi tytöt.

 Ja he vuohen mukanaan
 Veivät umpimähkään vaan.
 Ikäväks tää seura käy,
 Kun ei omaisia näy,
 Mietti vuohi.

 Jopa tuolla määkittiin,
 Nyt jo vastaan riennettiin:
 Onhan tuo se veli mun,
 Annan sulle suutelun,
 Mietti vuohi.

 Riemu nousi mahtava
 Pian koko laumassa;
 Kadonnut taas löytty on,
 Onpa syytä ilohon,
 Mietti kaikki.

Minna Krohn
Runot