Terve, vehreä joulupuu
Terve, vehreä joulupuu,
 sorea salon lapsi!
 Lapsi sun nähden riemastuu,
 vanhuskin valkohapsi.

 Oksillas, armas, metsolan
 tuuloset huminoivat,
 vielä tultuas tupahan,
 sävelet vienot soivat.

 Ihmeellistä ja ihanaa
 tarua mulle haastat.
 Kannat suurinta sanomaa
 kaukaa palmujen maasta.

 Aatos leikkivän lapsenkin
 hartaana sinne siirtyy.
 Kaikki kultaisin kirjaimin
 sielun pohjahan piirtyy.

 Oksiltas meille heijastuu
 muistojen kirkkain kulta.
 Paljon matkalla unhottuu –
 ei, minkä saamme sulta.

1927.