Ensi kerran suudellessa
Hopeisen pilven reunall’ kiils ilt’tähti,
 Silt’ tyttö-kulta kysymähän lähti:
 Mit’, tähdyt, taivaass’ silloin arvelevat,
 Kun armahat ens’ kerran suutelevat.
 Ja pilven piika, pieni kainolainen,
 Nyt joutui hälle vastaamahan vainen:
 ”Silloinpa enkel’-joukko riemuellen
 Onnensa huomaa heissä, iloitellen.
 Mut kuolon enkel poistuu – valitellen”.

–nen.

Lähde: Päijänne 13.3.1879.

Johan Ludvig Runeberg
Runot
Päijänne
1879