Muille kasvakoon
Löysin onnenapilaan,
 mut sen heitän kasvamaan –
 muille kasvakoon!
 Tulee ehkä neitonen
 toivehia säteillen,
 löytää sen ja ihastuu:
 saapuneensa uneksuu
 kullan kartanoon.

 Löysin onnenapilaan,
 mut sen heitän kasvamaan –
 muille kasvakoon!
 Tulee ehkä poikanen,
 mieli kauas kaihoten,
 löytää sen ja riemastuu:
 saapuneensa uneksuu
 maineen kartanoon.

 Löysin onnenapilaan,
 mut sen heitän kasvamaan –
 muille kasvakoon!
 Tulee ehkä mieron mies,
 joll’ on kylmä kotilies,
 löytää sen ja ilostuu:
 saapuneensa uneksuu
 rauhan kartanoon.

 Löysin onnenapilaan,
 mut sen heitän kasvamaan –
 muille kasvakoon!
 Hurmaavan on ihanaa
 kaikki aina kauempaa,
 siksipä ma konsaan en
 mieli päästä perillen
 onnen kartanoon.