Ilmassa purjehtija
Kuin ilmapallo lentonaan
 taivaihin kohoaa,
 niin läksin kohti kulkemaan
 ihanteen kukkulaa.

 Unelma ruusuruskoinen
 sen huiput kirkasti,
 ja uskon enkel’impynen
 kukitti rintani.

 Ma matkalla sain tuntea,
 ett’ olen pohjaton
 kuin aamun kultaruskossa
 utuinen pilvi on.

 Se uskon kukka juureton
 helteessä kuiveni,
 ja ruusupilvi unelmain
 tuulessa hajosi.

 Niin kauvan rinta huokasi
 toiveitten pirstoilla,
 vaan sitten aloin etsiä
 elosta totuutta.