Rukkaset
Nuorena ollessani
 Minä elämän riemuja nautin,
 Viini mun maljassani
 Kuhis, sykki sydämeni lämmin,
 Ja kun neitonen toi
 Hymyhuulinen loi
 Mulle silmäilyjään
 Sulo säihkysiään.;
 Ah! se rintaani sai
 Tulen hekkuvan, ai,
 Sillon lempeni päivä kohos.

 Innolla immelleni
 Minä tyhjensin muistoksi maljan,
 Kuin hän mun lemmelleni
 Lupas lempensä ikuisen aivan,
 Mutta kuinkas se kä’i:
 Malja käteeni jäi
 Ja mä rukkaset sain
 Minun armahaltain;
 Minä itkin ja join
 Mutta maljani toin
 Olen armahan ain’ pitänyt.

[Heikki] W[irta]–nen.

Lähde: Tapio 23.1.1869.

Heikki Wirtanen
Runot
Tapio
1869