Jo olit, sydän, nääntyä
Jo olit, sydän, nääntyä
 Gigantein jättivaivaan,
 Kun tahdoit uhkaan kääntyä
 Ja murtaa portit taivaan.

 Ja nähdä majat alkeat
 Joiss’ auvot asunnoivat,
 Vaan joita miekoin valkeat
 Cherubit vartioivat.

 Sit’ ihalampi havainta
 Nyt sisään pääseväsi,
 Kun hallitseekin avainta
 Tuon neidon hellä käsi.