Usko, luota!
Mä kaukaa katsantosi nään
 Ja silmiesi säihkyn kumman
 Ja tunnen tuiman, pystyn pään
 Ja pilven otsallasi summan.

 Oot kumma, merkillinen sä
 Et tyytyväinen kuni toiset.
 Sä itsenäinen, väkevä,
 Kun muut on olojensa loiset.

 Mä tuntehesi loukatun
 Ja mieles poljetun tiedän.
 Mut uhmahasi ihastun
 Ja katkeruuttas’ suosin, tiedän.

 Mä ajatukses’ oivallan
 Ja suuret haavehesi huomaan
 Ja rinnallesi kiiruhdan
 Nyt uutta onnen aikaa luomaan.

 En kotimaatas’ nimeäs’
 Nyt työmme tuoksinassa kysy.
 Oon liittolaises’, ystäväs’
 Oi ihmisenä suurra pysy.

 S’ olet vapaa ihminen
 Ja ihmisyyttä aina vaadit.
 Sä pyydät valtaa totuuden
 Ja oikeutta maahan laadit.

 Kas noin mä sua ihailen
 Ja lemmin uljuuttasi tuota.
 Oi liitä kätes kätehen
 Ja voittohomme usko, luota!

Hilja Liinamaa.

Lähde: Työmies 2.2.1903.

Hilja Pärssinen
Runot
Työmies
1903