Vanhus (Forsman)
Kuningas vanhus mielestän’
 On lopull’ elon-retkeään,
 Niin voitokas, niin miekkonen
 Perillä matkan melkoisen.

 Jo aian myrskyt uinahtaa,
 Hän kaikilt’ arvon, lemmen saa,
 Ja harhat, himot rohkeat
 Tuon tyyntä valtaa karttavat.

 Rauhaisna hällä kansanaan
 On vienot halut horrossaan,
 Muistelmat, joita jättäneet
 On entispäivät herttaiset.

 Valtikka matkasauva on,
 Ja hauta linna sorroton,
 Kuningasloiston rauha luo,
 Ja kruunun hiusten hopeevuo.