Tao-te-king: 38. Hyveestä
Ylhäistä hyvettä ei hyveenä tunnusteta ja sentähden se on hyveen oikea olemus.

Alemmalla hyveellä on hyveen leima ja sentähden siltä puuttuu sen olemus.

Ylhäinen hyve on itsestääntuleva eikä pyydä kunniaa.

Alempi hyve on vehkeilevä ja vaatii tunnustusta.

Korkeampi hyväntahtoisuus toimii pyytämättä itselleen kunniaa.

Korkeampi oikeus toimii, mutta sillä on myöskin vaatimuksia.

Alempi hyödynetsintä on vehkeilevä ja sentähden sitä ei kukaan kunnioita.

Sentähden se paljastaa käsivartensa ja ponnistautuu väkivallalla.

Siten tapahtuu, että kun Tao on kadonnut, hyve astuu sen tilalle.

Kun hyve on kadonnut, astuu hyväntahtoisuus sen paikalle.

Kun hyväntahtoisuus on kadonnut, astuu oikeus sen paikalle.

Kun oikeus on kadonnut, astuu hyödynetsintä sen paikalle.

Mutta hyödynetsintä on ainoastaan oikean ja toden varjo ja on hämmennyksen enne.

Pintapuolinen hyve on ainoastaan Taon kiiltokuva ja hullu käyttää sitä hyväkseen.

Sentähden todella suuri mies laskee perustuksensa vakavalle pohjalle eikä antaudu varjon varaan.

Hän pysyy todellisessa ja välttää kiiltokuvan.

Toisen hän hylkää ja toiseen hän tarttuu molemmin käsin.

Tao-te-king