Ahdin kellot
Kaihomiellä kävelen
 Metsälammen rantaa;
 Iltatuuli sävelen
 Korvihini kantaa.

 Taikasävel, väreilys’
 Tuntuu soinnukkaalta;
 Äänesi on tervehdys
 Tarun kaukomaalta.

 Sota kerran läheni
 Asukkaita salon;
 Turvallisuus väheni
 Tavaran ja talon.

 Kaikki silloin korjattiin
 Vainolaisen tieltä,
 Minkä kiihoon arvattiin
 Saavan ahnaan mieltä.

 Kellot Herran huonehen
 Tornist’ otettihin,
 Syvään metsälampehen
 Pantiin painuksihin.

 Siellä kellot tallell’ on:
 Ahti ainaiseksi
 Vei ne linnaan Vellamon
 Ajan vietteheksi.

 Ja jos iltaan umeaan
 Lammen vettä vellot,
 Kuulet, kuinka kumeaan
 Soivat Ahdin kellot.