Valhevapaus
”Jos maistan taikka en,
 Mä tahdon olla vapaa!
 En suosi liittojen
 Tuot’ orjallista tapaa!
 Kohtuuden määrän sen
 Kristitty kukin tietää:
 Kun juo, min päänsä sietää,
 Niin tekee parhaiten.”

 Näin Tommi Tuominen
 Sanoihin suuta käytti,
 Myös hältä juominen
 Vapaasti käyvän näytti.
 ”Jos maistan taikka en?”
 Kas siinä puheen ponsi,
 Mut suunsa, kun ol’ onsi,
 Se naukkas ryyppysen.

 Ja aikaa myöten näin
 Hän ryyppymieheks varttui,
 Ja kohtuus vähittäin
 Isommaks aina karttui;
 Ja vapauden mies
 Ol’ juopumuksen orja,
 Ja kahlehissa kurja
 Ennenkuin itse ties.

 Nyt Tommi päivät, yöt
 Kans juomaveikkoin telmi,
 Tek’ aimo ilkityöt,
 Kuin pahin lurjus, kelmi,
 Ja vapauden mies
 Teljettiin vankikoppiin,
 Ja vesileipä-oppiin, –
 Jäi kylmäks kotilies!

 Lopuksi mainitaan
 Vaan lyhyesti suoraan:
 Hän joutui riippumaan
 Jatkoksi hirttonuoraan!
 Niin valhevapaus
 Vei Tommin turmateitä,
 Ah varoittakoon meitä
 Tää tositapaus!

O[lli]. W[uo]r[ine]n.

Lähde: Uusi Suometar 15.5.1886.

Olli Wuorinen
Runot
Uusi Suometar
1886