Ne rakkaat muistot...
Ne rakkaat muistot sieltä maailmalta
 mun vangiksensa valtaa päivin, öin;
 mä, kyltymätön, yhä ikävöin
 katujen pölyyn kukkakunnahalta.

 Mua kutsuu sinne kummat kuiskaukset
 ja katuin karnevaalit, reipas remu,
 vaan täällä pidättää mua lehtoin lemu
 ja rakkaan vanhan äidin rukoukset.

 Voi olla, että täällä täytyy elää
 tään elämäni heelmäisimmät hetket,
 vaan sinne ain’ on aatosteni retket,
 min kaipausta kanteloni helää.

1912.