Tuutulaulu sydämelleni (Forsman)
Uinu, syömmeni rauhaton,
     Riemut unhota, murheet maan!
 Toiveet ei saa rauhaas sortaa,
     Untas ei unihaamut!

 Päivää vieläkö katsellet?
     Minkäs siltä sä varronnet?
 Haavoillenko polttaville
     Kukkaa vilvottavaista?

 Silmäs luo, sydän kurja, kiin’!
     Päivän ruusuja kyllin näit;
 Unten öinen maa vain kasvaa
     Lääkeyrttiä sulle.

 Niinkuin lilja sa uinu pois,
     Jonka taitteli syksyn sää;
 Niinkuin nuolten alle kauris
     Vertaan vuotaen untuu!

 Miksi itkisit entuuttas,
     Muistain, ett’ olit autuas?
 Kerran täytyy kevään laata,
     Riemun riutua kerran!

 Kevätpäiväsi siekin näit;
     Ainaiseksiko luulit tuon?
 Ellös talven varjoist’ etsi
     Armaan leimua enää!

 Onnen hetkiä muistellet:
     Lintuin lauluja lehto soi,
 Kunnas lempi-templinämme
     Kaunis kukkia tuoksui.

 Muistatkos: syli sulki sun?
     Muistatkos: sydän etsi sua?
 Muistat: muiskuhuulillamme
     Hiljakseen valat untui?

 Silmäs kun näki silmähäin,
     Tunne vastasi tunteesen,
 Silloin valvonnan ol’ aika;
     Luokoon nyt uni unheen!

 Uinu, syömmeni rauhaton,
     Riemut unhota, murheet maan!
 Toiveet ei saa rauhaas sortaa,
     Untas ei unihaamut.