Ruusu Orjan-tappuraisen
”Ruusu kulta! (Perho loatii
 Illan hämärtelleisään)
 Miksi eriosi mun soatti
 Suruun? Pimenööpi, moatki –
 Vasta syvän-yöllä voatii
             Lempyys – lempyys
        Peätteä liittoonsa.”

 Ruusu, itkein, virkki: ”tästä
 Lähek Perhoinen jo pois!
 Pimeyspä meijät esteä –
 Halaamasta m’ua peästä!
 Oamuksipa tuota seästä!
               Mietii – mietii         Sinusta voan sois’n.” Kuu jo valollansa, hällä,
 Suloitteloo koko moan;
 Kussa Ruusu nukkui, välleen
 Perhoinenpa joutui jälleen,
 Kuiskais, päivän koittais, hällen:
               ”Nouse! – nouse!
         Hyväillä jo soan.”

*) Lauletaan kuin; ”Hulda Rosa, Fjeriln frågar.”'' &c

Lähde: Suomi 13.2.1847.

Per Daniel Amadeus Atterbom
Runot
Suomi (lehti)
1847

sv:Hulda Rosa