Varpunen (1915)
Jääoksalla lintunen laulaa,
 viluvarpunen visertää.
 Tyly pakkanen pienoista kaulaa,
 huoli äänessä heläjää.

 Lumi peittävi lempeän lehdon,
 aallon armahan salpaa jää;
 ilon helkkyvän herttaisen ehdon
 talvi tuikea jäädyttää.

 Pois on kukkien hempeä sarja,
 kesäniitty on tuoksuton.
 Pois on mättähän mehevä marja,
 auvo autuas kuollut on. –

 Ellös peljätä, pienoni, huoli,
 kyllä löydät sa einehen.
 Sijaan armahan kesän, mi kuoli,
 saat uuden sa keväimen.

 Jääoksalla et sinä silloin,
 viluvarpuni vaikeroi.
 Ilokuorossa aamuin ja illoin
 sinun äänesi myöskin soi.