Minkä tyttö sille voi
– En voinut sille mitään, isä! Hän katsoi isäänsä suoraan silmiin, niin suoraan, että oli mahdoton epäillä hänen sanojaan.

– Mutta sinä et näyttänyt vastustelevankaan sanottavasti – sanoi isä.

– Niin, hän käytti ovelaa kepposta, isä. Hän peijasi minun katsomaan toisaalle. Sitte suuteli hän minua poskelle, ennenkuin ehdin estää.

– Senkin lurjus!

– Niin, kyllä se oli väärin häneltä aina.

– Ja mitä sinä teit?

– Olin hyvin vihainen ja sanoin hänelle, että hän oli tehnyt hyvin häpeämättömästi, niin sen sanoin hänelle.

– Niin tietysti, ja sinun olisi pitänyt hetipaikalla käskeä hänet talosta. Teitkö niin?

– E–en, juuri!

– No, mitä teit sitte?

– Käskin hänen ottaa sen takaisin.

– Takaisin? Minkä?

– Suudelman tietysti. Hän oli juuri ottamassa sitä takaisin, kun te isä tulitte sisään!

Lähde: Työmies 1.5.1900.

Anonyymi
Humoristinen kirjallisuus
Työmies
1900