Kun minä menin ”Isoon-Anttilaan”
No, heipä hei! Teljet auki nyt vaan,
 – Vartia – näytäppä tietä!
 Kas’ »torpasta» tullaan nyt »Anttilaan,»
 Vastaappa, tunnetko miestä?

 Vartia mykkänä seisovi vaan,
 Ja silmissä tuoll’ on tulta...
 – Jos miehestä moisesta selvän saan,
 On tietäjän lahjat mulla!

 Rappuja ylös nyt astua saan,
 Kas’ siellä on talon »vouti».
 Se kirjaansa merkitsi tulokkaan
 Ja »rengin» sisälle nouti.

 Nyt sisälle astui nahjus tuo,
 On kourassa nuoran pätkä,
 Se urkkivat silmänsä kirjaan luo;
 Jos vanki tai »sakkojätkä.»

 Mitä hittoa miehellä mielessä,
 Kun nuoran työntävi mulle!
»Hei, täytyykö kuolla jo hirressä,
 Tai löylyä antaa sulle!

 Se näkyy, tuohon se tottunut on
 – Saan seurata miestä – minne?
 – »Nyt vaatteeni poies, kas tuossa on
 Myös vangin vaatteet sulle».

 On rantuja »kepsissä» housuissa,
 Vie »raalin» vormusta voiton –
 Kiitos nyt moisesta kunniasta –
 Jos saisin viell’ sielun soiton...

 Alas saunaan nyt astun, sielläpä saan,
 Ruumiista syntisen kuonan...
 Jos rikkurit tietäis tän’ kotonaan –
 Ne ottaisi myrkky juoman!

 On harmaja takki jo ylläni
 Ja synnistä puhdas pinta,
 Jos syytä myös tuntisi tuntoni,
 Ois’ silmissä kyynel virta!

Tiupan Otto.

Lähde: Työmies 29.3.1900.

Otto Tiuppa
Runot
Työmies
1900