Karjala (Rusko)
Kauas kuuluu kumu kumma,
 sahain raamit viuhuu, viuhkaa –
 ympärillä taivas tumma,
 höyryputket, pillit piuhkaa.
 Autot kiitää, ulvoo torvet.
 Laivat kaukomailta asti,
 höyryhepo halkoo korvet,
 saapuu, lähtee kallis lasti.
 Vielä äsken metsä villi,
 rahvas taikain taannuttama.
 Yksinäinen paimenpilli
 korvenkäyjän oppahana.
 Nyt on pantu käymään palkeet,
 kosket kahlehdittu työhön.
 Kaikkialla Lenin-valkeet
 valoa tuo korven yöhön.
 Laulaa äidit lapsillensa,
 miten maassa orjat puursi,
 verin osti vapautensa,
 uuden, kirkkaan päivän uursi.
 Punalinnat nosti maasta
 vapaan työn ja laulun voimin.
 Kaikkos taiat, riisto, saasta,
 luotiin uutta yhteistoimin.
 Aamu kaunis Karjalassa,
 yhteistyöhön kellot helää –
 raadetahan kommuunassa,
 veljinä on armas elää.
 Kautta taiston päivä koitti,
 kumous toi onnen maalle,
 jonka sille urhot voitti.

 TERVE KYMMENVUOTIAALLE!

1930

Ragnar Rusko