Yksinäinen tie
Ei valtaväylää matka vie,
 on eessä yksinäinen tie.

 Se etähälle johdattaa
 pois kilpatantereitten taa.

 Jää kylät suuret jälkehen,
 jää arki, aherrukset sen.

 Eess’ ulappain on aukeus
 ja jylhän korven korkeus.

 Ja kertoo korven päivät, yöt
 ja vaarain alla vetten vyöt

 ne rakkahasta rauhastaan
 tai tuudittavat tuskiaan.

 Ja siellä loimahtelee lies,
 min korpeen laati korven mies.