SOS
Yöstä myrskyisestä parahtain
 saapuu viesti miesten kuolevain:
 – Apuun, apuun, laiva vajoaa!
 jostain kaukaa joku nakuttaa.

 – Täysi vauhti, kohti etelää!
 Tunti vielä, veljet, kestäkää!
 Valtameri kannen yli lyö,
 sadat silmät pimeyttä syö.

 Tuolla – valot laivan hukkuvan
 kaukana jo näämme vilkkuvan.
 – Konehuone, paine maksimiin,
 muuten ehdimme vain peijaisiin!

 Halkee hyökylaineet paukkuen
 tiellä keulan kovan teräksen.
 – Helvetissä, lisää hiiltä vain!
 Lämmittäjät raataa huohottain.

 Hylyn valot painuu upoksiin.
 – Sittenkin me kilpa hävittiin.
 Lippu puoleen, hetken hiljaisuus.
 Edessä on Iankaikkisuus.