Jumaluudenetsijät
Yksi ihmisistä etsii jumaluutta
 päänsä painain tuhkaan maan ja ryömien
 tomussansa eessä marmorpatsaiden
 taikka kesken synkän kirkon hiljaisuutta.

 Toinen nostaa kohti taivaan kuulakkuutta
 uljaan otsansa ja päivän säteiden,
 valtamerten jyrkkäin rantavuorien,
 suurten töitten kesken etsii jumaluutta.

 Kolmas rauhaarakastava haaveissaan
 etsii sitä aavikoilta erämaan,
 myöskin syvyydestä kuilun pohjattoman. –

 Täten syntymästä saakka etsitään
 jumaluutta kaikkialta, yhtenään,
 mutta ei vain syvyydestä sielun oman.

Kazimierz Przerwa-Tetmajer
Reino Silvanto
Runot