Odotus (Rytkönen)
Kerkeähän kevätsäähän
 kantaa kaiho sydämeni,
 odottelen kauan, kauan,
 kunnes nään: – jo kevät meni.

 Kesää kukkeata kohti
 kulkevani uskon hiljaa,
 huomaan: kylän kansa ajaa
 aumoihin jo kypsää viljaa.

 Elonkorjuun korkeutta
 toki eläväni luulen:
 vainiolla valjut korret
 korjata on syksy tuulen.