Ukko Noak
Ukko Noak, ukko Noak
           Oli kelpo mies!
           Kuin läks’ arkistansa,
           Niin hään kohta, kanssa,
 Istuit’ viinaa, istuit’ viinaa,
           Missä moata ties’.

 Noak souti, Noak souti
           Vanhan arkkinsa.
           Osti viina-pullot –
           Semmoisia, hullut,
 Nyt ne myövät, nyt ne myövät
           Juuvak kaljansa.

 Hään kyll’ arvais, hään kyll’ arvais
           Jotta miehetki
           Tahtoi juuvaksensa,
           Kuin eläimiänsä –
 Silläpä hään, silläpä hään
           Viinan kasvatti.

 Eukko Noak, eukko Noak
           Oli kunnon nais’!
           Antoi ukon juuva –
           Toista käski tuuva;
 Mistäs mie nyt, mistäs mie nyt
           Semmoisenki sais’n?

 Ei hään kieltän’t, ei hään kieltän’t:
           «Kuules, ukko, hoi!
           «Olek juomastaisi!» –
           Ei! – Tuo armas naisi
 Antoi soaha, antoi soaha
           Minkä hään voan voi.

 Ukko Noak, ukko Noak,
           Puna-poskillaan –
           Sill’ oil pitkät hiukset.
           Parrat niinkuin viikset;
 Pani pohjaan, pani pohjaan,
           Joi ja lauloi voan.

 Silloin syntyi, silloin syntyi
           Eleä moailmass’;
           Soatihinpa kyllä –
           Eikä toisen silmä
 Katehtinut, katehtinut
           Niinkuin meijän moass’.

 Muistin pullot, muistin pullot,
           Niist’ ei tietynnä;
           Sanottiin ei laisin:
           «Jos ma luvan saisin;»
 Ei! voan pohjaan, ei! voan pohjaan
           Pantihinpa niin.

*) Lauletaan kuin: ”Gubben Noak, gubben Noak” &c. Otettu kirjasta ”S a m p o” p. 177.

Lähde: Suomi 10.7.1847.

Carl Michael Bellman
Laulut

sv:Gubben Noak