Maaliskuun uhrit


I 

 Unen hirmuisen taukosi taika,
 yö valkeni Venäjän maan.
 Nyt on aamun hehkuvan aika,
 raja merkitty historiaan.

 Yli Altain, Aasian syliin,
 sinivuorihin Kaukasian,
 aina Siperian kylmihin kyliin
 kevät nähdään jo puhkeevan.

 Jo vapaus syliinsä sulkee
 idän kansat nyt hurmaavaan,
 ja siunaten elämä kulkee
 yli verisen Venäjän maan.

II 

 Vapauden riemuisa taika
 nyt toki tauota saa!
 Seisahda, kiitävä aika,
 nyt sankarit haudataan!

 Lippamme mustaan vyöhön
 sitokaa hulmuavat.
 Manalan ikuiseen yöhön
 nyt sankarit astuvat.

 Uhreja verisen tsaarin
 kansat nyt vartioi.
 Vaiheilla sankari-paarin
 vuossatojen hymni soi.

III 

 Ketä kantaa hautaan kansa?
 Omia vain lapsiansa!
 Työläiskasvot kaatuneill’ on,
 työläisnuttu sankareill’. on!

 Tuli tehtaan muurin takaa
 urhot paareilla mi makaa.
 Saapui sankar-mies ja -nainen
 köyhäin kortteleista vainen.

 Nälkäisinä, ryysyissänsä
 ostivat ne verellänsä
 Venäjälle aamun koiton,
 kansain vapaudelle voiton.

 Työläisruumis päällä paarin,
 ruumis halvan proletaarin!
 Sitä siunaukset saartaa,
 kansain kunniavahti kaartaa.

IV 

 Teill’ olkohon ikuinen muisto,
 te sankarit maaliskuun!
 Teill’ olkohon ikuinen muisto,
 te vapahtajat ristinpuun!

 Ja teille myös ikuinen muisto,
 joiden valkeat luurangot
 ne löyttihin vankiloista,
 te sankari-luurangot!

 Jotka kaatuivat kaduille kerta
 veri-päivinä Pietarin,
 tai jotka vuodatti verta
 Siperian metsihin!

 Jotka kuolivat hirsipuussa,
 nuo sankarit miljoonat!
 Teill’ olkohon ikuinen muisto,
 teitä kansat nyt siunaavat!

 Kun kauaksi Aasian syliin,
 sinivuorihin Kaukasian,
 aina Siperian kylmihin kyliin
 kevät nähdään jo puhkeevan!

 Kun vapaus syliinsä sulkee
 idän kansat nyt hurmaavaan!
 Kun siunaten elämä kulkee
 yli vapaan Venäjän maan!