Nuo vanhat, pahat laulut
Nuo vanhat, pahat laulut
 Ja häijyt unet nuo,
 Me nyt ne haudatkaamme;
 Sa suuri arkku tuo.

 Jos jotain arkkuun lasken,
 Mut se jää myöhempään;
 Ei Heidelbergin amme
 Nyt siihen riittäiskään.

 Ja kuolinpaari vankka
 Tuo paksu, mahdoton,
 Ja pitempi se olkoon,
 Kuin Mainzin silta on.

 Hae kakstoista jättiläistä,
 Joill’ olkoot olkapäät,
 Kuin Pyhän Kristofin, jonka
 Sa Reinin Kölnissä näät.

 He arkun jo pois saa kantaa
 Ja mereen sen upottaa;
 Jos suuri onkin arkku,
 Se suuren haudan saa.

 Mut miksi on niin suuri
 Ja raskas arkku tää?
 Ma lempeni siihen lasken
 Ja kaikki tuskani nää.

de:Die alten, bösen Lieder
ru:Песни старые и злые (Гейне/Кусков)
uk:Всі давні та прикрії співи (Гейне/Леся Українка)