Mooses Mömmö
Mies mahtavin kylillä Kyyrysmaan
 on kanttori Mooses Mömmö,
 hän mestari, kylien kaunistus,
 pitopaikkojen kunnia-kömmö.

 Kaks kämmenen levyä neljättä
 on mittansa miehevä, suuri,
 ja vyötärömittoja ottaissaan
 kiers’ räätäli kirmassa juuri.

 Kaks karvaa harmaata leuassaan,
 mut päälaki paljas kiilsi,
 hän istui, pöytien kaunistus,
 palan parhaan paistista viilsi.

 Jo mulkasi, sanan lennätti, kas,
 ja virtehen visusti laukes,
 ja suureen saarnan saivarteluun
 taas itkevä suunsa aukes.

 Näet Mooses Mömmö, se pitojen mies,
 piti puhetta lakkaamatonta,
 kun kaks tahi kolme kokohon sai,
 jo keksi hän neuvoa monta.

 Hän lähetysasiat ajaa tais,
 kalanpyynnin ja pyytäjät muisti,
 hän sonni- ja raittiusseurat tuns,
 ties kaupat, kuinka ne luisti.

 Hän suuri on tuomari taiteiden
 ja tietehen vaa’at tietää,
 hän nuuskivi, tarkoin punnitsee,
 mitä kansalle antaa sietää.

 Mies mahtavin kylillä Kyyrysmaan
 on Mooses Mömmö, se riski,
 ja riski on mammakin Mömmöllä,
 ja riski on Mömmön piski.