Naisista
Koska kohtas mua muinen
 Kaunis nainen naurusuinen,
 Sinisilmä, punaposki,
 Kuohui rintani kuin koski.

 Aattelin jos tuon ma saisin
 Suostumaan, niin kohta naisin.
 Sille kihlat kanteleisin,
 Hänen vaimokseni veisin.

 Mutta nyt kun näen niitä,
 Rintani ei kuohu siitä.
 Yht’ei sadastakaan taida
 Nähdä soveliaaksi naida.

 Tuskin yksi tuhansista
 Kyläkunnan kaunosista
 Sydämen saa sykkimähän,
 Kihlakauppaan mieltymähän.

 Mikä näin nyt mielen muutti,
 Sydämeni karvastutti? –
 Sepä vaan kun näillä mailla
 Sydän kauneutt’ on vailla.

G. G. G. *)

*) Tämän laulun, joka on kauniimpia todistuksia uusissa muodoissa yhä jatkauvasta vanhasta runotaidosta, on tehnyt seppä Grönberg Ulvilan pitäjässä, † 1869.

Lähde: Suomen Kuvalehti 15.10.1873.

G. G. Grönberg
Runot
Suomen Kuvalehti
1873