Paimen-ääniä (1894)
Kuuletko kellot ja laulun kirkkaan
 Kaitsevan, eksyvän kaitsiessaan?
 Lehmät ne ammuu, kiirevilkkaan
 Hölkkää seuraten paimentaan.

 Kuule kuin kankahat vastahan soi:
 Lilja – mun Liljani – lehmäni hoi!
 Vuorten äyrähät kaikuja loi,
 Kunnahat kumajaa
 Hongikot humajaa:
 Lilja – mun lehmäni – hoi!

 Kalkatus kellojen uupuvi, toipui,
 Lehtien liipotus raukenee,
 Metsä jo vaijeten unteloks voipui.
 Paimenen hoilotus,
 Kutsuva loilotus
 Yksin nyt korpia kiertelee.

 Usvia huokuvi lammikon pinta,
 Yö on ja päiväkin karkuhun saa.
 Kas kuin tummeni metsikön rinta,
 Varjot taajat sen verhoaa!

 Uinuvi mänty ja uinuvi kuusi,
 Koski vain yltyvi kuohussaan.
 Kaukana raikuva soprano huusi,
 Kaitsevi, eksyvi kaitsiessaan.

Gustaf Fröding
Reinhold Roine
Runot

sv:Vallarelåt