Harha-askeleita
Ma harha-askeleita vaan
 tein täyteen elon ladun;
 kun koska käännyn katsomaan,
 niin aina itken, kadun.

 Ne tahtoisin kaikk’ uudelleen
 ma astua ja toisin,
 oi elämäni lapsuuteen
 jos vielä päästä voisin!

 Suursyntinen en milloinkaan
 ma harhateiltä palaa,
 käyn päivin eksyksissä vaan,
 öin kadun – itken salaa.