Avaa...
«Avaa jo, kulta entinen,
 On tuima talvisää.
 Ma kannan sydän-alassa
 Sun lempes hedelmää.» –
 – Maa autiota on,
 Ja viima vinkuu vain. –
 «Ma kannan lempes hedelmää
 Nyt sydän-alassain.»

 «Mun hylkäs siskot, vanhemmat;
 Jo raukka raukenen.
 Sult’ etsin turvaa nimessä
 Sun lempes entisen.» –
 – Maa autiota on
 Ja vinhaa viima yön. –
 «Sun rakkautes nimessä
 Mä ovellesi lyön.»

 Hän oveansa raottaa:
 ««Sun toivos turha on –
 Mull’on jo toinen vaimona,
 Pois lähde, onneton.»»
 – On autiota maa,
 Ja viima vinkuu noin. –
 ««Mull’ on jo toinen vaimona,
 Sen tänäpänä toin.»»

 «Niinkuin sa yöhön heität mun,
 Niin heität vaimos myös,
 Mut kerran, kerran kostava
 On kaikkivalta työs!»
 – Maa autiota on,
 Ja viima vinhakas. –
 «Sun työsi kerran kostava
 On kaikkivaltias.»