Ringin draappa
Haudassa istuu
 kuulu kuningas,
 miekka ja kilpi
 kuppeella on.
 Hevoinen huima
 haudassa hirnuu,
 permannon polkee
 paukkaen vaan.

 Ratsasten rarki
 Ringi nyt kulkee
 kaarilla taivaan
 Tuonelahan.
 Valhallan ukset
 uhmasti aukee,
 kättäen Tuonet
 kohtelevat.

 Poisa on Thori
 tappelun tiellä.
 Ooden se viittaa
 viinoa ees.
 Frigg kun on kaunis
 ruhtinan ruunuun
 seppelet sievät
 sommittelee.

 Bragenpa sormet
 soitolla soljuu,
 lauhemmin luisuu
 laulunsa nyt.
 Freja kun kuulee
 kuuruilla korvin,
 syttyyen lempi
 leimahtelee:

 ”Kiljuuvat kyllä
 kilvissä miekat,
 verta ne vaahtoo
 järvet ja maat;
 vaikka on voima
 taivaasta tullut,
 taivaasta taito
 uhkeidenkin!

 Siis ompi oiva
 mies meille mieleen,
 voimassa viisas
 vallitsi hän;
 rakkahin rauha
 holhossa voiman
 kääntyi kun uhrin
 usma ylös!

 Veisaten Väinö,
 sankari suuri,
 viisaasti laittaa
 laulelmiaan.
 Niin solju sanat
 Ringinkin suusta,
 kirkkaat ja kauniit
 kuulla’ ne oil.

 Suosion saattaa
 Forsete saada,
 kiivaamman kiistan
 tyyvyttelee;
 Niin jako jaloin
 ruhtinas rauhaa,
 vainon ja vaarat
 voitettuaan.

 Kitsas ei koskaan
 kuningas ollut,
 kourin hän kultaa
 kylvätti vaan;
 Almunkin antoi
 aina ilolla,
 lohdutti lauhas
 loukattujaan.

 Tultuais terve
 Taivasten poika!
 Pohja sun kiittää,
 kaivaten myös.
 Bragepa saapi
 sarven sinulle;
 toivotut viestit
 tänne sä toit.”

A. Oksanen.

Lähde: Saima 13.2.1845.

August Ahlqvist
Esaias Tegnér
Runot
Saima
1845

sv:Rings drapa