Kahdenlaista kultaa
Sinuhun minä, tyttöni, luotin
 sekä tummihin silmihis,
 en uskonut enteihin muihin,
 lepäsin vain lauluihis.

 Niin paljon ma sinulta vuotin
 kun katselin kasvoihis,
 mä tuskaani toivolla juotin
 ja mun tunteeni turtui siks.

 Nyt en enää lempehen luota,
 vain rahaa ma rakastan.
 Nyt lähdin mä kullan luota

 sen viekkaan ja vaihtelevan,
 ja etsin vain yhä tuota
 kilohelskyä kellahtavan.