Kevät (Leino)
Taas talven viimat
 jo jälkehen jäi,
 kevät lauhkea jälleen koittaa.
 Pian kentillä, nurmilla mellastaa
 parvi nuorien, lauluja soittaa.

 Kevät lauhkea, lämmin
 ja suviset säät,
 luonnon helmaan, siimehen vetää.
 Ryskyen murtuvi talven jäät,
 kohta pirtissä löydä ei ketään.
 Kevät tullut on!
 Kisakentillä kiekot lennättää
 ja viestikapulat vaihtuu.
 Minne nuorien parvi ennättää,
 sieltä surut ja huolet haihtuu.

 Kevät kuitenkin vasta
 siell’ kevättä on,
 missä noustu on sortajan alta.
 Sillä kahleet kylmästi kalskahtelee,
 missä hallitsee porvarivalta.

1931

Einari Leino