Rakastetun ristilapsen hautaamisen ohessa
Vierasna kävi matkamies,
 Viisi vuotta viipyi tässä ties’,
 Pikkuisen aikaa puskutti,
 Kuollon kourissa kuikutti.

 Nyt lasten kanssa laulelee,
 Ja Hoosiannaa huutelee
 Valittuin kanssa taivaassa
 Karitsan kauniissa kirkossa.

 Jos kova oli kilvoitus,
 Viljavampi on virvoitus,
 Nyt ruunu päässä ruunattu,
 Kuni armosta on annettu.

 Palmut paistavat kädessä,
 Kuin kulkee Herran edessä;
 Nyt taakse taukoo puutokset,
 Murheet ja ajan muutokset.

 Taivaan mannalla ruokitaan,
 Hekkuman virralla luotetaan,
 Annetaan Herran alttaril’,
 Kaikkia taivaan Taaporil’.

 Ruumis rukka se haudattiin,
 Multoa mukaan viskattiin
 Kokonaist’ kolmet kourallist’,
 Sukulaisille surullist’.

 Kuin kyyneleillä kylvävät,
 Ilolla niistä niittävät
 Hautansa yläpuolella,
 Ja valkeuden vuorella.

 Lapsenne teitä odottaa,
 Isää ja äitiä toivottaa,
 Kuhtuuppa myöskin kumminsa
 Oikiaan omaan kotiinsa.

 Taivaan ovella outtelee,
 Vanhempani vastaanottelee
 Kirkastetulla käsillä,
 Lauhkeilla lapsen sylillä.

 Isää ja äitiä taluttaa,
 Kultaista katua kulettaa
 Katsomaan kunnian kuningast’
 Kasvoista kasvoin ihanast’.

Lähettänyt
Pentti Lyytinen.

Lähde: Suometar 1.7.1853.

Pentti Lyytinen
Runot
Suometar
1853