Kevätmyrsky
Kevät tuli, lumi suli:
 vesi uurtamaansa uomaa
 juoksee, ojaa omaa luomaa,
 vuorten rintehiltä ohjaa
 tiensä kohden laakson pohjaa;
 yhtyy yhteen suureen jokeen,
 paisuu, tulvii yli tokeen,
 sulun, vallin, joka esteen.
 Jäästä vapautuneen nesteen
 matkaa mikään ei voi estää,
 mikään ei sen eessä kestää.

 Myrsky mylvii salmensuissa,
 vinhaan vinkuu metsän puissa,
 rungot pirstaa, latvat katkoo,
 jonkun juurinensa kiskoo...
 Järven jäisen peitteen ratkoo,
 palasiksi panee, viskoo
 pirstaleiksi... Päällä laineen
 kiikkuu järven peite irtain...
 Aallot vievät hyisen aineen
 kuljetettavaksi virtain:
 monta mutkaa tulee eteen,
 hyhmä hajoo, sulaa veteen...

 Myrsky mylvi, särki jäitä,
 lainehia lakkapäitä
 nosti, kallioihin jyski,
 toisiansa vasten ryski
 jäitä, kunnes kaikki suli,
 veteläksi veeksi tuli.

 Metsän laita ompi sama;
 ajanhampaan nakertama
 puu, mi elinvoimaa puuttuu,
 alkuaineksiksi muuttuu.
 Laho, toukansyömä kaatuu;
 sydämetön, ontto kuori
 mätänee ja maaksi maatuu.
 Mutta metsä terve, nuori
 kestää mullistukset suuret,
 se ei säiky myrskysäätä,
 syvemmälle työntää juuret,
 korkeemmalle nostaa päätä.
 – – – – – – – – –

 Kerkii kesä, saapuu suvi,
 elämä taas tasaantuvi,
 kulkee tavallista rataa:
 päivä paistaa, joskus sataa.
 Vihreä on laakso, vuori,
 pelto, niitty, metsä nuori.
 Nurmi pukeutuu nukkaan,
 keto kaunihiseen kukkaan.

 Tulee syksy, päivän pimeen
 tuo se tunnettuhun tapaan,
 mustan taantumuksen nimeen
 hukuttavi kaikki rapaan.
 Lehdet puista karistelee,
 heelmät maahan varistelee,
 yli maan se huokuu hallaa,
 kaikki tyynni lokaan tallaa.

 Talvi syksyn jäljet peittää,
 valkeen vaipan yli heittää,
 lammit, joet, järvet jäätää,
 noudatettavaksi säätää
 asetukset kylmät, kovat,
 jotka sisällöltään ovat:
 elollisuus kuolemalle,
 haudattakoon hangen alle.
 – – – – – – – – –

 Nyt on kevät. Riehumahan
 nouse myrsky, kiehumahan
 pane kaikki elinnesteet,
 poista edestäsi esteet!
 Kaada kaikki lahot, ylväät,
 ontot taantumuksen pylväät!
 Iske pirstaleiksi maahan
 tyhjä toukansyömä kuori,
 estämättä kasvaa saahan
 sitten elinvoima nuori.