Aivan alkoholitonna
Vaikeuksien ja vaarain
 Uhatessa ulkonaisten
 Tärkeintä, tähellisintä
 Kansan on sisäinen kunto,
 Siveys, sisäinen tarmo;
 Siin’ on Suomen suurin suoja.

 Yks, on viekas viettelijä,
 Tuho tuttu kansan tarmon,
 Voiman viejä, toimen turma,
 Siveyden suurin surma.
 Alkoholiks’ on opittu
 Tuota kurjaa kutsumahan.

 Aivan alkoholitonna,
 Ensimäisnä Europassa,
 Kansallisteatterimme,
 Tenholamme tässä kohden
 Uuden ajan viitan antoi
 Suurille sivistysmaille.
 Näytti meille, näytti muille,
 Että kaikilla tavalla
 Suurten aatteiden alalla
 Kansaa palvella se tahtoo,
 Kulmakiveks’ kauneuden
 Siveyden myöskin siirsi.

 Teitä, johtajat jaloimmat,
 Vesipojat kilvan kiittää
 Vesisiskosten sivulla,
 Koska Teidän aikananne,
 Ohjaajina ollessanne,
 Suomen taiteen temppelistä
 Ajettihin alkoholi,
 Poies riekotettiin ruoja,
 Koska siellä sen sijasta
 Rakastettiin raittiutta,
 Siveyttä suosittihin.

Lähde: Työmies 11.5.1905.

Matti Helenius-Seppälä
Runot
Työmies
1905