Pieni koulutyttö
Katso pikku Nannaa vaan,
 Kuin hän nyt on iloissaan!
 Silmät loistaa, posket hohtaa.
 Mikä syy on? sanon kohta.

 Äiti hyvä Nannalleen
 Puhunut on armaalleen
 Koulusta ja kumppaneista,
 Toimist’ opin rakkahista.

 Nanna hartaast’ odottaa,
 Että kouluun mennä saa;
 Hattu päässä, nuttu päällä,
 Menee vaikka talvisäällä.

 Kädest’ äiti taluttaa,
 Koulun pian saavuttaa,
 Jossa toiveet suloisimmat
 Toteentuvat hartahimmat.

 Nanna siivo, nöyrä on,
 Suora, aina peloton;
 Varttuu sangen viisahaksi,
 Tulee koulun kunniaksi.

 Tästä Nannan vanhemmat
 Kiitoksensa antavat.
 Enkelitkin mielissänsä
 Hymyy Nannan nähdessänsä.

Minna Krohn
Runot