Ystävälle (Uotinen)
Kun elon tuulet murtaa mun
 ja laskee maani santaan,
 lopettaa rinnan aaltoilun
 ja viepi rauhan rantaan.
 Yks’ toivo sulle, ystävä,
 sen olet varmaan täyttävä.

 Äl’ itke haudan reunalla
 mä riemun maille kuljin,
 äl’ valita ja vaikerra
 ilolla silmät suljin.
 Sain elossa vain kärsiä,
 nyt alkaa onnen elämä.

 Iloitse haudan partaalla
 mä onnen mailla liikun,
 ja riemujeni laineissa
 mä ensi kertaa kiikun.
 Tää toivo sulle, ystävä,
 sen olet varmaan täyttävä.