Päästyämme tieltä
Siioniss’ on määränpäämme,
 Armon ikivuoret;
 Sinne silmät tähdätkäämme
 Vanhat sekä nuoret!

 Älköön matkavaivain paino
 Masentako mieltä:
 Helle loppuu, taukoo vaino
 Päästyämme tieltä.

 Oi sen ilon ihanuutta
 Siionissa kerran!
 Pyhät laulaa virttä uutta
 Kunniaksi Herran.

 Harvoin onkin laulumieltä
 Täällä Baabelissa:
 Ajan kahleet sitoo kieltä,
 Ään’ on sorroksissa.

 Siellä uuden elon voimaa
 Ylistääpi kielet,
 Siell’ ei tunto enää soimaa,
 Rauhaa nauttii mielet.

 Hartahilla sydämillä
 Ylkää kaikki kiittää:
 Joka kylvää kyynelillä,
 Autuutta saa niittää.