Tehtaan konttorissa
Tapaus Savossa tänä syksynä.

– Hyvää päivää!

– Päivää! Mitäs asiaa teillä olisi?

– Eikös herralla olisi antaa työtä?

– Ei nyt ole antaa tällä kertoa. Nyt on vähä töitä?

– Mutta minulla on suuri joukko elätettävänä ja työtä tarvitsisi saada.

– Voipi olla, voipi olla, mutta minä en voi työtä antaa. Miehiä aiotaan vieläkin vähentää.

– Mutta minun joukkoni kuolee nälkään.

– Etsikää työtä muualta

– Minä olen hakenut, mutta työtä en saa.

– Miehiä on meillä käynyt joka päivä kymmeniä tarjolla, eikä työtä ole.

– Minä teen halvalla palkalla.

– Kuinka halvalla?

– Miten vaan herra maksaa.

– Ei, en minä anna työtä.

– Minä teen vaikka yhdellä markalla päivän.

– No tulkaa huomen aamulla työhön.

– Kiitoksia! Hyvästi!

– Hyvästi!

– Nyt minä tulin herralle työhön.

– Jaa, niin, tuota, kyllä minulla ei sitä työtä ole – –

– Herra lupasi.

– No jos sentään tulisitte viikon kuluttua.

– Joukolla ei ole leipää.

– Se ei kuulu minuun.

– Hyvä herra!

– Se on vanhaa virttä.

– Minä teen halvemmalla.

– Minä maksan 85 penniä päivältä. Saatte mennä ojaa kaivamaan.

– Minä en elä niin vähällä.

– Säästäkää!

– Herra! Siitä palkasta ei säästy.

– Minä en voi sitä auttaa.

– Pitää koettaa tehdä siitäkin rahasta.

– Se on teidän asianne.

– Mutta saisinko minä herralta edeltäpäin yhden markan, että pääsen alkuun.

– Tili on vasta kahden viikon kuluttua.

– Ei ole leipää.

– Tehtaan sääntö on sellainen.

– Mutta –

– Jos ette halua työtä meillä tehdä, niin –

– Kyllä minä, hyvä herra, menen työhön, mutta –

– Minulla ei ole aikaa jutella kanssanne – –

– Kiitos! Minä menen työhön.

Lähde: Työmies 4.10.1901.

Anonyymi
Novellit
Työmies
1901