Kansallislaulu
Ylös Magyar! huudot kaikaa –
 Nyt jos milloinkaan on aika!
 Orjatko vai vapahat te?
 Nyt on valta, valitkaatte!
 Magyarien jumalalle vannokaa:
 Orjuuteen ei taivu enää tämä maa!

 Kirottuna meidän kansa
 Kantanut on orjuuttansa;
 Vaan ken vapaan’ eli, kuoli,
 Orjan maat’ ei haudaks huoli!
 Magyarien jumalalle vannokaa:
 Orjuuteen ei taivu enää tämä maa!

 Kurja, ken ei maataan puolla,
 Uskall’ ei sen eteen kuolla;
 Hälle miero totta vainen
 Kalliimp’ on kuin maansa maine.
 Magyarien jumalalle vannokaa:
 Orjuuteen ei taivu enää tämä maa!

 Ijäti ei kansan auta
 Kalistella kahlerautaa.
 Orjat oltiin, kehnot, halvat;
 Kalskukoon jo vapaat kalvat!
 Magyarien jumalalle vannokaa:
 Orjuuteen ei taivu enää tämä maa!

 Taas saa nimi magyarlainen
 Entisyyden puhtaan maineen;
 Aikain tahra, häpeämme,
 Yltä pois se peskähämme!
 Magyarien jumalalle vannokaa:
 Orjuuteen ei taivu enää tämä maa!

 Kiitollisna jälkikansa
 Muistaa meitä urhoinansa,
 Siunaellen hautojamme
 Kertoilee se mainettamme.
 Magyarien jumalalle vannokaa:
 Orjuuteen ei taivu enää tämä maa!

Uno von Schrowe