Matkan pää
Tuoss’ on nyt elosi määrän pää,
 Ja turhanturh’ oli matkas.
 Suo kanteles kielten helkyttää,
 Ties koska ne vanhuus katkas.

 Tuul’ aurean laivasi lennättää,
 Köli pehka sen kohtalon ratkas:
 Se johdotta aaltojen ajohon jää,
 Kun ankkuri touvinsa katkas.

 Kaikk’ aikehes, rikkaat toivehes nää
 Perin pettävä sallima katkas,
 Yhä vastusta, ristiä, riitanen sää,
 Min kylmä, min hellettä matkas.

 Syys ruususen lehdet ränsistää
 Ja vartalon hanget katkas.
 Tuoss’ on nyt elosi määrän pää,
 Ja turhanturh’ oli matkas.

Friedrich Rückert