Satanen muistelmia Pohjanmaalta: 23. Matka Oulun järvellä
Elokuun 28 p. lähti keisari Nissilän kestikiivarista Iinsalmen pitäjässä ja matkusti ruhtinas Volkonskyn ja katteini Gripenbergin seurassa Vurlijoen kylään, jossa vene ja miehet olivat valmiina järvimatkaa varten. Väkevällä tuulella oli sellainen matka vaarallinen, ja niin oli nyt, sillä jo ennen keisarin veneesen astumaa oli tuuli niin tuima, että seuraajansa neuvoivat häntä ei antaumaan sellaiseen vaaraan. Mutta Aleksander ei muuttanut päätöstänsä. Rohkeasti astui hän veneesen ja toiset perässä. Kahdeksan väkevää Suomalaista merimiestä tarttuivat airoihin ja katteini itse perään.

Ensin seisoi keisari veneessä tervehtäen rannassa seisovalle kansalle. Mutta tuuli kasvoi myrskyksi, aallot viskelivät vaahtoa ja vettä veneesen ja matkailiain silmiin. Lisäksi sattui se onnettomuus, että perä-varsi katkesi. Perämies vaalistui, mutta ei ollut neuvoton. Paikalla pani hän uuden sen siaan, sillä veneellä oli kaikki tarpeet kahdenkertaset, muuten olisi vene ollut lastinensa hukassa.

Tyynenä silmäili keisari perämiestä, kysyen tokko pelkäisi.

En muuten, vastasi katteini, mutta kalliin lastini vuoksi.

Olkaa huoletta ihan kun minua ei olisikaan, lausui ruhtinas. Sitten haastelivat herrat niitä näitä. Tietäen matkansa hyvät aikomukset ja kaikissa vaaroissa luottaen sallimuksen turvaan, oli keisari vaarassa pelkäämätön.

Viiden peninkulman järvimatka tehtiin puolen neljättä tunnin kuluessa.

Satanen muistelmia Pohjanmaalta