Naisesta
Nainen alistuva, kärsiväinen,
 taannutettu kautta vuosisatain,
 nainen, jok’ei järkipisaraistaan
 rahtuakaan kehitellä koita
 eikä rohkene ees’ ajatella
 eikä tutkistella mitään tahdo,
 nainen tuo on edistyksen este.

 Nainen, jok’ on olio, ei muuta
 eikä kansalaiseks’ mieli kasvaa,
 nainen, joka Saaran lailla yhä
 Abrahamin eessä liehakoipi
 tahi Eevan lailla omenoista,
 syötävistä vainen huolta kantaa,
 tietämättä mitään korkeampaa,
 nainen tuo on edistyksen este.

 Nainen, joka täällä elämässä
 arkimielin aina taivaltaapi,
 jonk’ on määränpäänä oma hyöty,
 olkoon vaikka vahinko se toisten,
 nainen, itsekäs ja umpisielu,
 nainen tuo on edistyksen este.

 Nainen säätyeron, luokkaedun
 puolustaja itsepäinen, tyly
 tahi sokaisema uskonvimman,
 ase jesuiittain vehkeilyissä,
 nainen tuo on edistyksen este.

 Mutta nainen puhdas, päivänpaiste,
 toimekas ja vapaa sielultansa,
 jonk’ on mieli avoin aattehille
 totuuden on puolustaja uljas,
 hengen vapauden tunnustaja,
 nainen tuo on ihanteeni aina.

 Edistyksen valpas ompi vahti
 nainen, miettivä ja rakastava.
 Hän on unelmani, ihanteeni. –
 Nouskoon Suomehemme monta moista.

Viipuri, 1904.