Uutta vuotta odottaissa
Jo päättyy vanha vuosi. Hetki vaan
 Ja helmaan vaipuvi se ijäisyyden.
 Taas kansa kokoontunut varttumaan
 On uuden alkua. Nyt ihmisyyden
 Ja oikeuden silmä katsahtaa
 Ken uutta vuotta oikein odottaa
 Ja siltä toivoo oikeuden töitä:

 Palatsi rikkaan täynnä loistoa
 On vanhan vuoden viime herkinä,
 Ja rikkaan miehen sydän toivoa
 Näin uhkuaa: ”Ollos’ vuosi kilttinä
 Kotini komeudella kaunista,
 Parhaimmat herkut pöytään valmista
 Niin sua kiitän. Maljas’ uusi vuosi!”

 Vaan maiden mahti herra oottelee
 Näin uutta vuotta: ”Kansa tarvitseisi
 Mukamas vapautta, ja kohtelee
 Se petturina, jos ken tuomitseisi
 Yhdenkin vaatijoista vankilaan
 Vaan ensivuonna nousen vaatimaan,
 Et kansan ”villitsijät” hirtettäisi.”

 ”Ja vaatimus, et kaikki kansa saisi
 Paremmat päivät taas mieletöntä.
 Et silloin enää kukaan tunnustais
 Korkeiden valtaa, ja se säädytöntä
 Ois kerrassaan. Siis yhä kurjemmat
 Mä olot laitan, että alttiimmat
 Ois kaikki suorittamaan palvelusta.”

 Kirkossa virret, messut kajahtaa;
 Myös siell’ on uuden vuoden varttujoita,
 Ja pappi saarnaa. Heille aatos saa:
 ”Nyt kirkossa on paljon nukkujoita,
 Ja myöskin niitä, joilta saatavat
 On saamatta. He varmaan uskovat,
 Et Jumala ja pappi säälii heitä.”

 Majassa köyhän työssä raatajan
 On nälkä uutta vuotta varttumassa.
 On talvi kylmä, työtä puuttuvan
 Nyt kuuluu tuhansilta. – Vuotehessa
 Sairaana lepäsi vaimo, lapsensa.
 He vastaan ottaa uuden vuotensa
 Kasvoilla näljän tuoma kuolon kalma.

 On kylmä vankikoppi, kosteat
 Sen muurit – kaikki ilman mitään uutta –
 Sen asujamen silmät raukat
 Ja rinta veltto, täynnä tuskaisuutta. –
 Lie rikkonut tai ei, vaan kiduttaa
 Ei enää saa kun kerran kadottaa
 Pakosta täytynyt on vapautensa.

 Vaan yksi maailmoiden mahtava
 Ja suuri joukko oottaa uutta vuotta,
 Min joukon sydämissä valtava
 On veljeysaate, jonka voimaa suotta
 Maailman mahtajatkin sotravat
 Tän kansajoukon voimat valtavat
 Kukistaa valtaherrain painostuksen.

 Tää joukko tarmokkaasti taistelee
 Edestä ihmisyyden aatteen suuren,
 Totuutta, oikeutta varjelee
 Ja poistaa sorron, valheen, väärän juuren.
 Kun saapuu uusi vuosi, toive tää
 Tän joukon sydämiä lämmittää:
 ”Pois sorto! Oikeus ja totuus voittoon!”

1. 1. 08.

Heikku P[uro].

Lähde: Eteenpäin 4.1.1908.

Olavi Puro
Runot
Eteenpäin
1908