Vaikk’ onkin lempes rinnalla
Vaikk’ onkin lempes rinnalla
 Tää kannel halpaa multaa,
 Sit’ en möis millään hinnalla,
 Se rakkaampi on kultaa.

 Jos kuink’ on ajat nuloja,
 Sen kielt’ ei suru salpaa,
 Ei, sadoin löytää suloja
 Sinussa kannel halpa.

 Sit’ aion kantaa vielä kuin
 Ma tuonen teitä tarsin,
 Ja silloin soittaa hymysuin
 Lempemme vienon marsin.