Turha toivomus
Kas, aallot määriä vailla
 Käy merta kiiltelevää;
 Josp’ aaltona muiden lailla
 Sain merta ma viilettää,
 Niin huoletta kalvaavatta,
 Niin kirkkaan-kylmänä vain,
 Niin aikaa muistelematta,
 Kun onnea nautita sain.

 Vaan aaltonakin jos leijun,
 Samaksipa jäänkin vain;
 Tääll’ ympärilläni keijuu
 Vilu-aaltoja parvittain.
 Heill’ leikkinä tuska ja riemu
 Ja itku ja nauru on vaan,
 Vaan mieltäni polttaa liemu, –
 Oi, konsa se sammuvikaan?