”Viisaille neitosille”
Voi teitä, tyhmät »viisaat neitoset»,
 niin sydämestäni mä säälin teitä.
 On aina huulillanne »Isämeitä»,
 kun lemmenleikkiin sykkää sydämet.

 Kun »tyhmäin neitoin» lamput loimottaa
 te raukat saatte sydämeenne jäyteen,
 ja kitsaillessa lamppunne jää täyteen,
 siks kunnes idän taivas ruskottaa!

 Te lamppunne ja öljyn nähkääs saitte
 tään maisen elon öiden hurmioiksi:
 elämän loppuessa loppuu yöt.

 Te kaikki taivahassa yljän naitte,
 vaan tyhmät sulaa täällä suuteloiksi
 ja lemmenleikkiin aukee uumavyöt.

Kasperi Tanttu