Vereni
Mun vereni pyytää ja pyytää,
 ja se koskena kuohahtaa
 pian ylitse äyrähiensä,
 jos esteittä vain ei se virrata saa.

 Ja en sitä hillitä taida
 ja en edes koitakaan,
 koska luonnon sortoa köyhää
 ja alhaisint’ olis tuo teko vaan.

 Veri vieri ja kiehu ja pauhaa,
 yhä voimakkaampana siis,
 sinis kun sinä tyynesi löydät,
 ja salvoista halvoista huolios viis!