Pieni rakkauslaulu
Kuin kaksi vuonaa
 niin nuorta, arkaa,
 sun silmäs karkaa,
 mun yllättää...

 Mut miksi sieluun,
 mi täynn’ on kuonaa,
 miks mustaan nieluun
 ne kimmeltää?

 Oot lähteen juoksu
 ja metsän tuoksu,
 min askel kevään
 saa heräämään.

 Min piinan tuottaa,
 kun hymyilevään
 en suuhus luottaa
 saa ikänään!