Kevät laulu (Valpas-Hänninen)
Luonto on jo päässyt kohmehesta.
 Vapahana sydän lämmin lyö.
 Tuhat äänin laulain vapaudesta
 alkaa pikkulintuin pesätyö.
 ”Vapaa, vapaa!” kaikuu laukio, vuori
 sätehissä kevät auringon.
 ”Vapaa, vapaa!” huokuu heinä nuori
 kukkasille kevät nurmikon.

 Riemu raikuu! – Oi, voi työmies-orjaa!
 Orja on hän maassa kevätten!
 Ihanuudet herrat hältä korjaa,
 väkivalloin vie sen tuottehen.
 Mutta kerran meille kevät koittaa,
 kerran murtuu sorron kahlehet,
 kerran vapautus kansain voittaa,
 soivat kai’uin laulut keväiset.

 Ylös työmies! Aamurusko koittaa.
 Taistellos ain’ urhon tavalla!
 Ihmisoikeudet voimme voittaa
 oman hengen valtavoimalla
 Ain’ ei saata sorto vallass’ olla,
 ain’ ei kulta luoda lakeja.
 Aika uusi alkaa rusokolla,
 kevät seuraa aina talvea.

Mukaili [Edvard] Valpas.

Lähde: Työmies 5.4.1899.

Edvard Valpas-Hänninen
Runot
Työmies
1899