Karl Gustaf Ehrström’in muistoksi
Kov’ onninen on emo, lapsistansa
 Kun varttuneimman hautaan peitättää,
 Kov’ onnisempi vielä pieni kansa,
 Jok’ ohjaajistaan yhden menettää.
 Sun Suomi rakkaaks ohjaajakseen luki,
 Se ties, ett’ olit sille oiva tuki.
 Mies olit, kartoit viertä syrjäteitten
 Ja astuit suoraan halki puolueitten.
 Asettain suuren maalis korkealle
 Sä tahdoit Kalevalan kankahalle
 Lain siimerikkaan tammen juurruttaa.
 Koruton kiitossana oppilaaltas
 On köyhä lisä siihen, minkä maaltas
 Sen siunaukseks tehty työsi saa.