Myrskylintu
Kun myrsky mylvii ja laine laulaa
 Ja vasten louhia loiskuaa,
 Kun honka huojuu ja näre notkuu
 Ja vaahto pärskyen roiskuaa.

 Mä silloin nautin ja riemurinnoin
 Mä halki ilmojen kiitelen
 Ja laulan luontoa, maailmoita
 Ja elon taistoa ihmisten.

 Kun viima vinkuu ja mastot laulaa
 Ja laivan touvissa tuuli soi,
 Kas silloin kuoroon mä myöskin yhdyn,
 Ja myrsky säistäen mellakoi.

 Tuo myrsky poistavi mustat pilvet,
 Ja taivon siintävän seijastaa,
 Ja ilma muuttuu ja tuuli tyyntyy
 Ja meri rantoja heijastaa.

 On muiden mielehen luonto tyyni,
 Ja leivon laulu ja illansuu,
 Mä nautin parhain kun myrsky pauhaa,
 Kas silloin nuortuu ja norjistuu.

 Siis vello vaahtoa, aallon Ahti,
 Ja sävel soios sä myrskysään!
 – Mä lennän laulaen ilman halki
 Ja kiidän kilvalla tuulispään!

Kasimir Leino
Runot