Barcarola (Manninen)
Näen jyrkät, jylhät rannat,
 miss’ aallot nousee, vaipuu:
 koht’ ihanaani kohden
 jo aaltoo rinnan kaipuu.
 Mit’, inha meri, teit?
 Toit tuskan, rauhan veit!

 Ei siinnä silmään vuoret,
 ei laaja lainemeri,
 niin ettei armaan puoleen
 koht’ aaltois sydänveri.
 Mit’, inha meri, teit?
 Toit tuskan, rauhan veit!

 Näen aavat aallot, katson
 ma rannan kaukoviivaan:
 tuo sydämeeni sorja
 koht’ aallonkuohun kiivaan.
 Mit’, inha meri, teit?
 Toit tuskan, rauhan veit!

Anonyymi
Otto Manninen
Runot