Haltiattaret
Punaharsoinen haltiatar sanoi:
»Kauneinta ovat pilvet,
 kun ne vyöryvät taivaalla
 kuin suunnaton lammasmeri
 tai kiitävät repaleisina
 huutaen ja ojennetuin siivin
 kuin harmaat jättiläislinnut.
 Ja ukkospilvi – miten ihana se on!
 Pimenee, metsän takaa nousee
 kuin suuren jumalan sinimusta pää
 ja alkaa salamoida ja jyristä.
 Ja tyyninä iltoina taivaanrannalla
 uivat pilvet ruskossa
 kuin punaiset lumpeet
 kultaisen meren rannalla.
 Voi tuntea niiden tuoksun.»

 Keltaharsoinen haltiatar sanoi:
»Kauneinta ovat kukat ja perhoset.
 Jos on kyllin pieni,
 voi kiivetä kellokukkain teriin.
 Miten kuultavan sinistä ilma niissä on,
 kun aurinko paistaa!
 On ihme, ettei kuole autuudesta
 kylpiessään kultaisessa pölyssä
 raukein, onnellisin jäsenin.
 Ja perhoset!
 Luuletteko, että enkelit ovat niitä kauniimpia!»
 Hän oli kovin pieni ja lapsellinen.

 Siniharsoinen haltiatar sanoi:
»Kauneinta on lähde,
 jonka pohjalla on valkoista hiekkaa
 ja puita niin lähellä reunaa,
 että vesi on aivan vihreää
 siellä täällä kultainen täplä.»

 Vihreäharsoinen haltiatar sanoi:
»Kauneinta on suo.
 Sitä ei voi selittää.
 Liukukaa kerran veneessä
 mustaa suojokea,
 kun taivas on himmeän sininen,
 ja kuu paistaa,
 ja suosta nousee usvaa
 ja väkevän pursun lemua!»