Konnan matka
Olin linnasta päässyt ja riemuin
 Kotomailleni vaelsin;
 Vapauttaan rintani henki.
 Ihastustani laulelin.

 Ma toivoen sinne saavuin.
 Oi seutua ihanaa! –
 Mut voi, mua kaikki kammoi
 Kuin peikkoa kamalaa!

 He huusivat: Huut ulos Jussi,
 Varas, roisto ja murhamies!
 Ja lapset ne kirkui: Oi, voi,
 Hän tappaa meidät kenties!

 Surumielin sieltä mä poistuin
 Ja kuljin toisaanne päin:
 Mut kaikkiall’ olin kauhuks,
 Ovet suljettiin edestäin.

 Kohos tielläni kaupunki kaunis.
 Menin suurenen palatsiin:
 Siell’ armoa pyysin, kuulin:
 Mene heittiö helvettiin!

 Kai sinne mun lähteä täytyy,
 Toki yks mulla lohdutus on:
 Tulet jälkeeni vielä sinne
 Sinä maailma armoton!

Kulo [Väinö Kolkkala].

Runot
Väinö Kolkkala