Suomalaiset Aamurissa
Suomalaiset Aamurissa.

Aamurin maalta, kaukana Siperian takana, 
Aasian maanosassa, samannimisen joen
varrelta, jonne joitakuita vuosia takaperin
Suomesta, varsinkin Turun puolelta, meni
muutamia satoja henkiä onneansa etsimään,
olemme saaneet seuraavan kirjeen eräältä
sinne matkustaneelta nuorelta mieheltä. Kirje
sisältää muuten todistuksen vanhasta sananlaskusta: 
oma maa mansikka, muu maa mustikka. 
Se kuuluu näin:

, 30 p. toukokuuta 1872.

Rakas veli Rikh...!

Kahdesta kirjeestäsi, viimeinen tammikuun
25 päivältä mennä vuonna, kiitän sinua
sydämmellisesti. Sitten on jo paljo aikaa
kulunut, vaan elä ole pahoillasi että olen
jättänyt kirjeesi vastaamatta, tiedäthän että
olen vähän kynää käyttänyt ennenkin, ja
täällä vielä vähemmin, mutta vasta lupaan 
useammin kirjoittaa.

Viimeisen kirjeeni kirjoitin Strelokissa,
sitten on monta muutosta tapahtunut täällä
erämaassa. Ensimmäinen on että yhtiö meni
nurin narin; tämä ei ansaitse paljon selitystä, 
sillä koko yritys oli huulluutta alusta
alkaen. Jo matkalla tänne näin, mihin päin
rupesi kallistumaan. Kuitenkin toivottiin
kaikki paremmaksi, vaan toivomme meni
turhaan. Yhtiössä oli sekä säädyn että sivistyksen 
puolesta aivan yhteen sopimattomia 
henkilöitä, ja missä sopua ei ole, ei
siinä ole mitään menestystäkään. Siitä seurasi 
huolimattomuus, eripuraisuus ja kateus
sekä monenlainen muukin riita, joka esti
yhtiön menestystä. Ensimmäisen vuoden
menot nousivat 7,000 ruplaan, vaan vähän 
niillä rahoilla saatiin toimeen, kun kaikki
on niin kallista. Mitä täällä voipi saada
ostaa, maksaa noin kolme vertaa enemmän
kuin Suomessa. Ikäväksi ja pitkälliseksi tulisi 
tarkoin kertoella kaikkia, sen vuotsi ei
muuta siitä asiasta.

Keisarillinen hovi on myynyt kruunulle
tämän paikan (apanagihoito-alan) 500,000
kovasta ruplasta; vaan ne rahat eivät ole
vielä maksetut, sentähden elämme täällä niinkuin 
pimeydessä. Monta kuukautta olemme
odottaneet vastinta Pietarista, vaan ei
kuulu mitään. Yhtiö ei ole sentähden tykkönään 
erinnyt, kuitenkin työskentelee kukin
erillään. Muutamat ovat muuttaneet Strelokiin, 
Nahodkaan ja Kimohejiin, vaan useammat 
Vladivostokiin, sillä viimeksi mainittu 
kaupunki on kolme vertaa isompi kun
Nahodka; ilman sitä tulee Vladivostok jonkun 
vuoden kuluttua olemaan Venäjän sotalaivaston 
haminana talvisaikoina ja siten
isommaksi liikennöltään. Noin 20 kauppiasta
löytyy siellä nykyjään. Siellä alkaa saada
työllään hyvän ansion, sentähden ovat useammat 
joukostamme sinne muuttaneet; sinne
minäkin taidan muuttaa.

Laivamme on meillä vielä jäljellä, vaan
muun omaisuuden olemme keskenämme jakaneet 
ja sillä tavaralla ovat muutamat tähän
asti eläneet, mutta taitaa sitäkin loppu tulla.
Maanlaatua ja ilmanalaa ei ole kukaan
maanviljelijä vielä kiittänyt hyväksi, päin
vastoin kaikki sanovat huonompata ei löytyvän. 
Ruis ei menesty ollenkaan, ohran
kylvöä ei voi ajatellakaan, kaura kasvaa
huonosti. Potaatit sitä vastoin menestyvät 
hyvin; niitä on paikoin saatu 25 jyvää; 
puutarhan kasvit kukoistavat hyvästi.
Talvi on kylmä, vaan lumetoin. Kesä on
myoskin kylmä, välin tuulee ja sataa 5 viikkoa. 
Syksy on kauniin vuoden aika. Heinä-, 
elo-, syys- ja puoliväliin lokakuuta on
lämmintä ja kaunista ilmaa. Kaikenlaisia
taloja löytyy täällä paljo. Lohi ja silli on
niistä paras. Silli nousee tänne niin suurissa 
parvissa keväillä, että yhdellä apajalla 
voisi saada monta tuhatta. Lohia
taas monessa paikassa syksyllä virroista voipi 
paljailla käsilläänkin saada, sillä se nousee 
niin matalalle rannoilla, että se ei niin
pian pääse takaisin syvälle; muuten pyydetään 
niitä melkeen samalla tavalla kun Suomessa: tuulastetaan öillä, vaan tällä saadaan 
niitä päivälläkin. Lohia löytyy useampata 
laatua; yksi laatu on saman näköinen 
kun Suomessakin, vaan isompi, painava 
aina 40 naulaan asti. Strelokissa saimme 
1870 keväällä kolmella pienellä verkolla 
7,000 silliä kudusta; tämä kala on
varsin hyvää; kun se on vuoden suolassa,
voipi sitä verrata Hollandin silliin. Täällä
ei kalalla ole suurta arvoa, mutta härjän
lihasta sitä vastoin välistä maksetaan 20
ruplaa puudasta; sian lihasta rupla naulasta 
ja vanhasta voista samaten; kaikki
ostettavat ruoka-aineet ovat hirmuisessa
hinnassa.

Ensi kirjeessäni saat kuulla enemmän uutisia; 
täällä tulee luultavasti tapahtumaan
paljon muutoksia. Voi hyvin!

Veljesi: Leo.

Amurinmaa
Siirtolaisuus
Uudelleen julkaistut kirjeet