Montgomeryn Kerttu
Jos täytyis kankahalla nyt
 mun vaipassani viettää yötä,
 ma oisin onnenmies, jos vaan
 Montgomeryn Kerttu oisi myötä.

 Kun riehuis tuuli tunturin,
 ja syysyön sade saavuttaisi,
 niin vuorenrotkoss’ sylissäin
 Montgomeryn Kerttu suojan saisi.

 Jos oisi mun nää linnan maat,
 ja vaunut, ratsut, väki vakaa,
 ois riemuni, kun saisin nuo
 Montgomeryn Kertun kanssa jakaa.