Metsästäjä (Brummer)
Halloh, halloh, pois metsähän!
 On raikas syksyaamu.
 Heus, Musti! Nyt mennämähän;
 Jo poistu kuunkin haamu.
 Ei kuolemaks’ oo retki tää;
 Hyvästi, Plautus, siksi jää!

 Jo loistaa rusko pilvestä, 
 Ja metsätorvi raikuu:
 ”Tu, tuu, tu, tuu”; sen äänestä
 Noin kalliotkin kaikuu,
 Ja raitis, raitis on nyt sää.
 Ei kuolemaks’ oo retki tää.

 ”Hau, hau” jo kuuluu metsästä,
 Ja jänis vilahtelee.
 ”Pang, pang” myös paukkuu pyssystä,
 Ja savu tuprahtelee.
 Mehercle!  Missä saalis? Kas,
 Sen liekö vienyt peijakas.

 Ei ollut tämä tepponen
 Diana-immen ilkku:
 Oon itse lyhytnäkönen,
 Ja Musti – se on nilkku.
 Niin; – tässäkö nyt viivytään,
 Vai karhujako etsitään?

 Istunpa kuusen juurelle,
 Sen huminata kuulen.
 Tää kelpo metsämiehelle
 On luvallista, luulen;
 Ja raitishan on vainen sää.
 Ei kuolemaks’ oo retki tää.

–r–r. [F. F. Brummer]

Lähde: Keski-Suomi 3.4.1880.

F. F. Brummer
Runot
Keski-Suomi (lehti)
1880