En rakasta sinua
En rakasta sinua! – en! En rakasta sinua!
 Ja silti olen surullinen, kun olet poissa;
 Ja kadehdin jopa yläpuolellasi kaartuvaa kirkkaansinistä taivasta,
 Jonka hiljaiset tähdet voivat nähdä sinut ja riemuita.

 En rakasta sinua! – vaikka en tiedä miksi,
 Kaikki tekosi näyttävät minusta silti hyviltä:
 Ja usein yksinäisyydessäni huokaan sitä,
 Että ne, joita rakastan, eivät ole kaltaisiasi!

 En rakasta sinua! – vaikka kun olet poissa,
 Vihaan ääntä (vaikka puhujat ovatkin rakkaita),
 Joka rikkoo sen äänen viipyvän kaiun,
 Jonka sinun sointuva äänesi jättää korvaani.

 En rakasta sinua! – vaikka puhuvat silmäsi,
 Syvät, kirkkaat ja mitä ilmeikkäimmän siniset,
 Ilmestyvät minun ja keskiyön taivaan väliin,
 Useammin kuin mitkään tuntemani silmät.

 Tiedän, etten rakasta sinua! vaikka, voi!
 Muut tuskin luottavat avomieliseen sydämeeni;
 Ja usein huomaan heidän ohitseni kulkiessaan hymyilevän,
 Koska he näkevät minun tuijottavan sinne, missä sinä olet.

Caroline Elizabeth Sarah Norton
Runot
Käännökset