Käs kädessäsi kävelen
Käs kädessäsi kävelen
 Ja soidan sulle uuden
 Vaikk’ alhaisenkin sävelen
 Palkaksi suloisuuden.

 Mon’ armas kukka terihin
 Käy puhtahana ensin,
 Mut saastuu vihdoin verihin:
 Niin Beatrice Cenci.

 Tän, tai Bianca Cappellon,
 Tai heidän moisten diivain
 Ja sinun välill’ ero on
 Kuin hunajan ja hiivain.

 Nuo huokuu hurmaa, kuloa
 Kuin valmut itämailla,
 Sä kirkkaan lähteen suloa
 Ines de Castron lailla.

 Ines de Castron avuja
 Soi muinoin kuulu kannel,
 Niin miks’ei uhrisavuja
 Sais Pohjan sorja mannel?

 Siis kanteleni kaikukoon
 Sun ylistystäs varten,
 Ja mainees kauvas raikukoon
 Kuin muiden kaunotarten.