Yksinänsä (1878)
Tuulonen etsivi
 Lehviä lehdon,
 Riemuja kuiskavi
 Kulkiessaan.
 Kukkaset täyttävät
 Siskolaiskehdon,
 Ystäviks jäävät;
 Oudoks ma vaan.

 Armaansa, auvoksi
 Käkönen kukkuu,
 Helkkyen hauskaksi
 Jylhänkin maan.
 Koivusen oksalla
 Peippokin nukkuu
 Heimon rinnalla;
 Vieras ma vaan.

 Paimenen laulanto
 Korviini raikuu,
 Raipas on astunto,
 Laulaessaan.
 Lemmityn äänipä
 Vastaansa kaikuu:
 Miekkoiset nääpä!
 Yksin ma vaan.

 Koittavi mullekin
 Autuuden aamu,
 Jolloin jo huoletkin
 Heittää ma saan:
 Ver’ kun ei juokse,
 Itse oon haahmu,
 Ylkäni luokse
 Riennänkin vaan.

Runot