Kosken rannalla
Poissa on mailtamme kesäinen tuoksu,
 vaiti on virtain ja purojen juoksu:
 hanget peittävät Karjalan maan,
 vain vuolaammat virrat ja kosket pauhaa –
 ne Karjalan kansan voimasta laulaa.
 Ne laulavat menneestä orjuuden yöstä,
 ne laulaa uuden rakennustyöstä,
 kutsuvat koskien valloittajaa,
 joka vesien voiman vangiksi vaatii,
 tehtaat kuohujen partaille laatii,
 ja kytkee virrat, mi vinhasti pauhaa,
 pystyttää »Sammon» – se onnea jauhaa
 Karjalan maalle, kansalle sen.
 Näin auttaen rahvasta luomaan uutta,
 puutteen tilalle onnekkuutta.

1931

Einari Leino
Karjala