Meri
Mun poveltani ilmaan vapaaseen
 vavisten kaipasit, ja kuolinhaavan
 löit tuskissasi mulle sydämeen,
 pois syösten ulapoille meren aavan.

 Mut sydämeni rakkaus on meri,
 se sinut saartaa purttas kuljettain.
 Ei aavain huoku ympärilläs eri,
 poveni hengitystä on se vain.

 Niin hyöky rakkauden tuskaisen
 sua vie ja kannattaa ja hukkuu sinuun.
 Ma, valtameri, minne pakenen?
 Kun syöksyit luotani, sa syöksyit minuun.