Kustaa Paturille
Janakkalasta kirjoitetaan S:reen kesäk. 7 p.: Täällä Janakkalassa asuu vanha mies, talonisäntä Kustaa Paturi, jota pitkäin aikain kuluessa on väsymättömällä työllä kokenut kuntaansa edistää. Hänen ansioitaan en tahdo ruveta luettelemaan; että ne ovat tunnetut, näkyy selvään siitä, että niitä tunnustetaan. Kustaan-päivänä eilen oli joukko kuntalaisiansa ennen auringon nousua kokoontunut vanhan kunnioitetun ukon luo, jonka neliäänisesti lauletulla laululla herättivät. Laulu, jonka talonisäntä rusthollari Kaapriel Jussilainen oli tätä tilaa varten tehnyt, kuului näin:

Kustaa Paturille. 

 Herää Kustaa vuoteeltasi,
 Ehdi askeleillesi;
 Idän ranta tarjoileepi
 Valoansa teillesi.

 Knntalaises’ kunniakses’
 Leposijaas’ lähestyy,
 Kiitolliset; – kaipauksees
 Ystäväsi yhdistyy.

 Toivon tähti pilvein alta
 Uusi sullen loistelee,
 Aamuruskos’ kirkkaammalta
 Taivahaltas koittelee.

 Karatkoon siis kaipauksen
 Murhepäiväs’ paetkoon;
 Uudet riennot rinnassasi
 Hetimiten herätköön.

 Siemen hyvä heittämäsi
 Kunnassasi kukoistaa,
 Laiho kaunis hoitamasi
 Ympärilläs lehoittaa.

 Ansiosi arvolliset,
 Tuttavat on toimesi,
 Kiitoksemme, kunnalliset
 Tuomme palkinnoksesi.

 Kiihdy vielä elon sävel
 Uudestansa sointumaan;
 Runouden henkilöinen
 Väinön kansaa toinnuttaan.

 Monta päivää vielä sulle
 Totisesti toivomme,
 Elämäsi aina ollee
 Vielä opas onnemme.

 Viimeinen kun sannan jyvä
 Lasistasi tipahtaa,
 Kyyneleillä veli hyvä!
 Hautaan sua seurataan.

 Niin! kun ääni kutsuvainen
 Haudallasi kajahtaa,
 Kruunu, kaunis, loistavainen
 Laellesi lasketaan.

Laulun laulettua antausi laulukunta talonisännän rusthollari Kustaa Kerkkolan luo, joka, koska hän 10 vuotta muun seassa Paturin kanssa oli mitäkään maksutta hoitanut pitäjänmakasiinia, ei myöskään unhotettu. Hän herätettiin arentaatori E. I. Kilpisen, tilaisuutta varten tehdyllä laululla.

Laulukunta, johon nyt oli yhtynyt useita toisiakin, lähti sitten Kerkkolasta Turengin kestikivariin. Kello 7 aikana aamulla tuli sinne pitäjän provasti, jonka parissa nyt palattiin Paturin luo. Täällä piti Provasti Kustaa Paturille puheen, luetellen siinä hänen ansioitaan, ja lahjoitti kuntalaisten puolesta Paturille hopeisen sikaritupakkakotelon hopeamunstykkineen. Paturin tyköä palattiin uudelleen Kokkolaan, missä provasti samate kuntalaisten puolesta lahjoitti Kerkkolalle samanlaisen lahjan.

Lähde: Suomalainen Virallinen Lehti 13.6.1866.

Gabriel Jussilainen
Runot