Tulikukka
Mene pois, mene pois, en lemmi sua,
 sun povesi polttaen läikkyy,
 kuin nokkonen kätesi pistää mua
 ja sinua sieluni säikkyy.

 Tulikukkien tuoksulla tummin öin
 sinä lietsoit rintani liemuun,
 sin’et tiennyt, mitä mä ikävöin,
 kun vaivuin ma valheriemuun.

 Mene pois, mene pois, älä itke noin,
 veit järjen jo ennenkin illoin,
 ma huulten hekkumat kanssasi join,
 mut sydäntä kaipasin silloin. –

 Ma siskoissielua kainoa hain,
 sopusointua kahden rinnan,
 veren hehkeä papitar olet sinä vain,
 minä maksoin jo uhrisi hinnan.