Syksyllä (1865)
Suloinen suvi se katos’ jo varsin,
 Tuuli jo puitamme puhtaaksi karsi
 Toivoss’ on kuitenkin tallella toi:
 Senhän on valta ken kaikki ne loi!

 Luonnon lemmetär lehtoonsa nukkuu,
 Kauneus hukkuu.
 Kaikki jo muuttuupi talveksi;
 Suloinen suvikin talveksi!

 Lintusten laulut jo metsissä lakkaa,
 Aaltoset tuimasti rannallen hakkaa;
 Suloinen suvi jos matkas niin lie,
 Suomesta terveiset läntehen vie!

 Vaan tule sä jälleen ja talvesta päästä,
 Vapauta järvien aaltoset jäästä
 Tule sä kansojas katsomaan
 Iloa, riemua rakentaan!

 Hyvästi kesä, ja terve taas tultuas
 Pohjolan valtaan et jätä sä kultaas;
 Suomen nientä et unhota pois,
 Vaikkapa kuinkaki kaukana ois;

J. G. D[ahlman]–n.
Pellavatehtaan työmies.

Lähde: Päivätär 18.11.1865.

J. G. Dahlman
Runot
Päivätär
1865