Keisariajatus!
Luulin ennen: joka tunnetoukka
 pitää pistää nuppineulan nenään,
 nyt en hyönteiskerääjä oo enään,
 olen muuten höperö ja houkka.

 Nyt oon saanut varastajan vietin,
 korvat kalastaa kuin merrannielut,
 mitä sanoo tyhjä-, suurisielut,
 niistä sitte sonetteja mietin.

 Astun niinkuin notkuis’ allain maa,
 istun penkille mi odottaa
 sylihinsä suurta runoniekkaa.

 Istun niinkuin Napoleon oisin:
 kynällä nuo kaikki kaataa voisin,
 mutta – kaivan kepilläni hiekkaa!

Kasperi Tanttu