Sanan mahti (Kujala)
On sana hirmuinen: häikäilemättä
 Parjaa se, valeita kokohon mättää,
 Silloin kun työläinen oikeutta vaatii,
 Itse itsellensä työehdot laatii.

 On sana lempeä: oikeutta tehden
 Leikkaa se rikkaille laakerilehden,
 Auttaa, kun on apu herroille tarpeen,
 Peittää herrasroistojen haavoja arpeen.

 On sana valtava: kansaa se ohjaa
 Nuolemaan riistäjäin anturan pohjaa,
 Määrää nylkemisen muodot ja kulut,
 Avaa väkijuomien sulut.

 Mutta jos sanan sattua mieli,
 Olla sen täytyy kuin rolliakan kieli,
 Lähtenyt aivoista, missä on aino
 Ajatus: sortuminen, vaino.

 Väkeväin puolella tulee sen seistä,
 Käyttäkää lokaista kilpeä, peistä,
 Työläistä herjata, herraa kiittää.
 Siitä kirkkaan kunniansa niittää.

”Kurikasta”.