Kansa, kiitä herraa!
Miks kansa oot ääneti, vaikka sä sait
 Jo luoksesi taivahan Herran?
 Ei kiitosta kuulu ja virsi on vait!
 Oi ylistä Luojaas jo kerran
 Ja riemulla töistänsä laula!

 Miks’ kiitä et Herraa? Sä paatunut liet,
 Sä hyvyyttään liiaks’ jo nautit:
 Oi ihmeitä täynnä on, Herra, ne tiet,
 Joill’ luotujas ohjasit, autit.
 Mut kansa ei kiitosta tunne.

 Sä suuria kansoille näytit ja teit,
 Nyt töistäs ne he’elmiä niittää.
 Sä yöstä ne löysit ja valohon veit,
 He onnesta itseään kiittää
 Ja unhottavat sinut, Herra.

 Oi kääntyös, kansa, sen puolehen taas,
 Jok’ yössä sun oppaanas kulki!
 Oi kiitä ja ylistä johdattajaas
 Ja saarnaa sen armoa julki
 Ja töitänsä kansoissa kerro!