Talonpojan jäähyväiset
Sa muutat uutistalohos
 Pois kotiorren alta;
 Nää neuvot ota, poikani,
 Isältäs harmajalta.

 Sa olet terve, harteva,
 Iällä parahalla;
 Nyt aik’on käyttää voimias
 Ja käyttää kunnialla.

 Laiskalla turva ainoa
 On vierahien armo;
 Sun olkoon silmämääränäs
 Työ, ahkeruus ja tarmo.

 Maas kyll’on ensin sitkeä
 Ja tyly, hallan-arka,
 Mut auras alla sulava
 On pian joka sarka.

 Se riistaa sulle antava
 On hinkalosi täyden;
 Tät’ ällös tuhlaa, hurjaillen
 Ja markkinoita käyden.

 Äl’ ylpeäksi yritä,
 Vaan arvo muille myönnä;
 Myös koita jotain oppia,
 Ei tieto tieltä työnnä.

 Päämaalis olkoon isänmaa,
 Eik’ oman nimes maine;
 Sun maine hevin pettävi,
 Se on kuin lahden laine.

 Ain’ etsi säätys kunniaa
 Ja harmaan sarkanuttus;
 Jos suorat sull’on asiat,
 Niin suorat myös on juttus.

 Näin ollos yhä tavoiltas
 Tuo talonpojan karri,
 Ja muista, että herrana
 On talonpoika narri.

 Kun vihdoin luotat Jumalaan
 Ja käsivarttes toimeen,
 Niin kasvat, kartut, kukoistat.
 Sun suljen Herran hoimeen.