Veikko lähtee kouluun
Nyt taaskin koulukirjani
 ma sullon vakkahan
 ja heitän teidät hyvästi,
 mun kaikki rakkahan.

 Jää hyvästi, mun venhoni,
 ja uistin, ongetkin!
 Mua toimet toiset kutsuvi
 ja siksi lähdenkin.

 Jää hyvästi, mun lapion
 ja kuokka, harava!
 Nyt lähden opinahjohon
 ja se on avara.

 Pää pystyyn, tahdon olla mies
 ja parhain ponnistaa!
 Jää hyvästi siis, kotilies,
 en viipyä nyt saa.

 Jää hyväst’ kotikoivukin,
 mun herne-, naurismaan’
 ja kotilahden haukikin –
 sun heitän kasvamaan.

 Kun työssä parhaan ponnistan,
 niin kasvan itsekin.
 Ja tänne taas kun palajan,
 on onni ihanin.

1918.