Kompia


Huhu. 

 ”On Kalle kihloissa”, niin hoettiin,
 ”Hän usein saapi kirjeen kullaltaan”.
 Ei kauvan kestä, kun jo tiedettiin:
 ”On Kallen kulta – kullan karhu vaan”.

Logiikkaa. 

 Jussi kun joltakin kuul’: – nerot juoppoja on useammat,
 Miettivi: ”enköhän vaan oo minäkin neromies”.

Kieliriita. 

 ”Voi tuhat! mistä tullut
 On kurjuus maamme tään?
 Jo lapsetkin kuin hullut
 Kinaavat kielestään”.

 Näin ärjyi, päässä hapset
 Pystyssä, ukko N,
 Kun kuuli, mikä lapset
 Sai syömään riidellen.

 Mut leppyy ukon mieli,
 Suu hymyyn vetäytyy,
 Kun huomaa: – lampaan kieli
 Ol’ lasten riidan syy.

L[auri]. O[lli]. E[kberg].

Lauri Ekberg
Runot