Aamu (Forsman)
Koi jo ruskopiskuloilla
 Idän pilvet kirjoaa,
 Pensaill’, lehti-silmikoilla
 Kastehelmet kimaltaa.

 Ilovirttä linnut raikuu,
 Puusta puuhun lennellen,
 Tuhat riemun ääntä kaikuu,
 Vaietessa tuhanten.

 Hiljaa värjyy vetten pinta,
 Leyhkä lehvää häilyttää,
 Nurmi elää, suloisinta
 Kukkaislemua henkäjää.

 Enkel’ kaukotaivahista,
 Armas joka olennon,
 Koitar! tokko murheellista
 Silmää silmäs nähnyt on?

 Pois on huolten harmaa häivä,
 Mielen pilvet hajallaan;
 Lapsen-ijässäänpä päivä
 Suosii lapsenmieltä vaan.

 Tuska on ja kaipuu poissa;
 Rauha, toivo vallitsee.
 Luonnon päivän aamukoissa
 Sielun aamu valkenee.