Iltakello (Paavo-Kallio)
Paimen poika pikkarainen
 Iltakellon kuuli,
 Heltyi sydän, taivahaisen
 Ääneksi kun luuli,
 Lakin otti; keltatukka
 Välkähti kuin päivän kukka.

 ”Konsa Luojan kellon ääni
 Kaikuu paimenelle,
 Silloin kallistan mä pääni
 Salon penkerelle,
 Pennu, kirjo vieressäni
 Suree, itkee lähtöäni.”