Jotta eihän ne tytöt...
Kas Suutari-Junnu se raitilla teiskaa:
 «hei, tulkatte, tyttöset, tänne,
 vaikka se onkin se herrasseura
 jo teidänkin kylillänne!

 Ja sen minä sanon, jotta ollapa junni
 näinkin solskean sorja,
 niin eihän se malta se Manta-tyttö
 olla seurojen orja.

 Herrasseurat ja seitsemän ässää
 lyön minä yhteen pöytään,
 ollapa herra ja hiprakka päässä,
 tyttöjä kyllä löytää!»

 Noinhan se teuhasi Suutari-Junnu
 Mattilan kankahalla,
 ja Mattilan Manta se varkain hiipi,
 vuotteli pihlajan alla.

 Ja eihän ne välitä tyttölapset,
 jos sitä poika on päissään,
 kyöpelin mäki on korkea käydä,
 rennompi leiskua häissään...