Kasku kuolleesta
Joku aika takaperin kuoli eräässä pikkukaupungissa erään kauppiaan rouva jotenkin äkkiä; – jopa niin äkkiä, ettei tuo kauppias ottanut uskoakseen lääkäriä, joka todisti rouvan kuolleeksi; lopulta lienee kuitenkin uskonut vaikkakin kuolleen sanottiin erinomaisen kauan pysyneen lämpöisenä.

Jonkun päivän perästä – juuri kun hautauksen piti tapahtua – ilmestyi tuo kuollut eräälle leskirouvalle – juuri kun tämä herkutteli aamu-unillaan – ilmoittaen tuolle leskirouvalle, ettei hän ole kuollut, vaikka kaikki niin luulevat; mutta hän on ainoastaan tukehtunut, josta hän voisi herätä, jos häntä, siten ja siten liikutellaan. Samalla neuvoen, kuinka häntä on liikutettava, pyytäen samalla tuota leskirouvaa hyvin kiihkeästi ilmoittamaan tämän miehelle, joka juuri tuon leskirouvan sängystä noustua kulkee rouvan akkunan ohi. Samalla oli kuollut uudistanut pyyntönsä, pyytäen että rouva kohta nousisi vuoteeltaan ja menisi akkunaan sanomaan hänen miehellensä, että mies ehtisi hänet herättää onnen hautajaisjuhlallisuuksien alkamista.

Kohta oli leskirouva noussutkin ja mentyään akkunan eteen näki tuon kauppiaan kulkevan ohi, mutta rouva – peläten loukkaavansa siveyssääntöjä, aamupuvussa kun oli – ei kuitenkaan puhunut kauppiaalle mitään, telefoneerasi ainoastaan tuolle kuolintodistuksen antaneelle lääkärille unestaan, vaan tämä vakuutti kuolleen kuolleeksi ja sanoi ei tarvitsevan luottaa sellaisiin ilmestyksiin; sitäpaitsi oli pelännyt skandaalia, jos olisi kokeilemaan ryhtynyt kuolleen kanssa.

Lähde: Työmies 22.4.1901.

Anonyymi
Humoristinen kirjallisuus
Työmies
1901