Vait’ on Eurooppa
Vait’ on Eurooppa, tyyneks taipui,
 Kapinain myrsky kaikk’ on laannut. –
 Hyi häpeää! miks näin se vaipui,
 Kun vapauttaan viel’ ei saanut?

 Magyari nyt vain taisteleepi,
 Muut jätti, pelkur’-orjat halvat;
 He kahleitaan kalisteleepi,
 Meill’ yksin kalisevat kalvat!

 Vapaus, sulle, impi kallis,
 Magyari verens’ uhriks tuopi,
 Muut – jos vaan tohtis, herrat sallis –
 Kentiesi kyynelöisen suopi.

 Pitäiskö sentään epäilyksin
 Ja peloin jatkaa taistelusta? –
 Ei, kansan’, ei! – Jos seisot yksin,
 Se lisätköön vaan uskallusta!

 Sä seisot yksin, niinkuin yöllä
 Täht’ ainoo pilvitaivahalla.
 Muut silmät ummistui – sun vielä
 Säihkeellä valvoo kirkkahalla.

 Ja jos ei valvois meidän kansa,
 Kuin synkäll’ yöllä tähden silmä,
 Luulispa Luoja taivaassansa:
 Tyhjyyteen uppos jo maailma.

Julius Krohn

hu:Európa csendes, újra csendes...