Markiisi de Coulanges’ille (15. joulukuuta 1670)
Nyt ilmoitan teille asian, joka on hämmästyttävin, kummastuttavin, ihmeellisin, ihmetyttävin, valtavin, huimaavin, ennenkuulumattomin, omituisin, erikoisin, uskomattomin, odottamattomin, suurin, pienin, harvinaisin, tavallisin, tavattomin, salaperäisin nykypäiviin asti, häikäisevin, kadehdittavin: yhdellä sanalla, asian, jollaisesta ei löydä kuin yhden esimerkin menneiltä ajoilta, eikä sekään esimerkki ole oikea; asian, jota ei jakseta uskoa Pariisissa (kuinka jaksettaisiinkaan Lyonissa?); asian, joka saa koko maailman siunailemaan; asian, josta M:me de Rohan ja M:me d’Hauterive ovat iloa kukkuroillaan; kaiken kaikkiaan, asian, joka tapahtuu sunnuntaina ja jonka tähden ne, jotka sen näkevät, luulevat menettäneensä näkönsä; asian, joka tapahtuu sunnuntaina ja joka kenties ei ole tapahtunut maanantainakaan. En saa mitenkään teille sitä sanotuksi; arvatkaa se itse: lyön vetoa, ettette arvaa, vaikka kolmesti koettaisitte. Kissalleko kielenne annoitte? No niin! täytyy siis se teille ilmaista: herra de Lauzun menee sunnuntaina Louvre’issa naimisiin, aavistatteko kenen kanssa? Lyön vetoa neljä kertaa, kymmenen kertaa, sata kertaa: ette aavista. Rouva de Coulanges sanoo: Vaikeapa sitä on aavistaa; hän on M:me de la Vallière. – Ei suinkaan, rouva. – Hän on siis M:lle de Retz? – Ei suinkaan, olette kovin maalainen. – Oh, kuinka tyhmiä olimmekaan, sanotte, hän on M:lle Colbert. – Vielä vähemmän. – Hän on varmasti M:lle de Créqui. – Ei sattunut. Täytyy siis viimeinkin ilmaista se teille: hän menee, sunnuntaina, Louvre’issa, Kuninkaan luvalla, naimisiin Mademoiselle, Mademoiselle de... Mademoiselle ... arvatkaa nimi: menee naimisiin Mademoiselle, totisesti! kunniani kautta! valallani! la grande Mademoiselle’in kanssa. Morsian on Monsieur-vainajan neiti tytär; Henrik IV:n pojan tytär; mademoiselle d’Eu, mademoiselle de Dompes, mademoiselle de Montpensier, mademoiselle d’Orleans; Mademoiselle Kuninkaan pikkuserkku; valtaistuimelle määrätty Mademoiselle; Mademoiselle, ainoa Monsieur’n arvoinen pari Ranskassa. Tästäkös juttua riittää. Jos te huudatte ja olette suunniltanne, jos sanotte, että me puhumme valhetta, että tämä ei ole totta, että pidämme teitä nyt pilanamme, että tämä on koirankujetta, että tämä on liian mautonta kuvitella; jos alatte tästä meitä sättiä, niin me myönnämme, että olette oikeassa; sillä mekin olemme suhtautuneet asiaan samoin kuin te.

Jääkää hyvästi; kirjeet, joita tämä sama posti teille tuo, näyttävät teille, puhummeko totta vai ei.

Joel Lehtonen
Kirjeet
Madame de Sévigné
1670