Ei polvilleen
Se jo helposti hengitti
 Punainen maa,
 Vaan vielä se valkeaks’ muuttui.
 Ei tunnettu tarpeeksi
 Taktiikkaa,
 Sisu riitti, vaan taitoa puuttui.

 Vaan maahan ei vaivuttu
 Polvilleen,
 Ei Hennala murtanut mieltä!
 Päin pystyin astuimme
 ”Oikeuteen”,
 Päin pystyin poistuimme sieltä.

 Kun tuomari viskasi
 Kysymyksen:
 ”Vielkö ketjuhun halua oisi?”
 Nuor punikki sinkosi
 Vastauksen:
 ”Juu, sinne kun päästä voisi!”

 Niin... Maahan ei vaivuttu,
 Vaivuta ei!
 Taas nostimme taistelun vaatteen.
 Jos taistelu jälleen
 Uhreja vei,
 Ne me annamme puolesta aatteen.

 Punalippumme ylpeä,
 Voittamaton –
 Siinä raatajain on sydänverta –
 Taas välkkyy paisteessa
 Auringon,
 Kun määräämme viemme sen kerta.