Hyljätty tyttö
Lehdet, ruohot ja kukkaset,
 Liljat vaaleat, kosteiset,
 Ruusu lempeähymyinen,
 Teistä solmin hääseppelen.
 Muistokukkanen Vellamon
 Rannall’, oksas on oaton.
 Oi! sun kaltaises kuink’ on tuo,
 Jonka rintani ilmi luo,
 Joll’ on okaita oksillaan
 Ja mun mieltäni vihloo vaan!

 Vuo ja koski, häävirttäin soi!
 Armaat lähtehet, aallot, oi!
 Aikaa uutta te laulelkaa,
 Niin voin mennehen unhottaa,
 Elon tuskineen leikkineen
 Ja mun lempeni pettyneen!
 Koski, mulle häävirttä soi!
 Armaat lähteet ja aallot, oi!
 Laulakaatte jäähyväiset
 Pettäjälleni ainaiset!

 Toisen sulhon ma valikoin,
 Johon aina ma luottaa voin,
 Jok’ ei, suven suudeltuaan,
 Karkaa syksyllä matkojaan.
 Tullos, kuolo! sydämmein suo
 Uinahtaa sinun rintas luo!
 Vaikk’ on itkusta so’ennut
 Tyttös, poskensa valjennut,
 Vaikka ruusus on vaalaskin,
 Tullos, kuolema suloisin!