Aina minä maani muistan
Tuuli mua tuudittaapi
 Aalloilla avaran meren,
 Suuren selän lainehilla.
 Minne aaltonen ajaapi,
 Minne laine liekuttaapi?

 Minne, aaltonen, ajellet,
 Kunne virta vieretellet,
 Josko kurjalle kululle,
 Vaiko valta-istunnoille,
 Jos omille jäänen maille,
 Vaiko vierren vierahille:
 Aina minä maani muistan,
 Aina syntymäsijani,
 Rakkahimmat rantaseni,
 Seutuni ylen suloiset.

 Niinkuin sieluhun’ sulatut,
 Poveheni piirreltynä,
 Kirkkahasti kirjaeltu,
 Mieleheni maalattuina
 Ovat maani vuoret, vaarat
 Kukkalatva-kuusinensa,
 Selät sadoin saarinensa,
 Salmet, laaksot, lahdet, lammit.

 Kuvan kannan rinnassani,
 Säilytän sydämessäni
 Aina Manalan majoille,
 Tuonelan tuville asti!

bs. [B. F. Salonen]

[[Luokka:B. F. Salonen]
Runot