Viimeinen yö
Mä tahdoin hellästi puristaa
 sua vielä rintaani vasten,
 sun yhden yön viel’ omistaa
 ja helliä äitinä lasten.

 Mä tahdoin sydämes sytyttää
 viel’ lemmenliekkeihin kuumiin.
 Sain suutelon kylmän niinkuin jää
 ja jäykän, kuollehen ruumiin.

 Et herännyt henkiin – kiveen ei
 voi sytyttää sydämen tulta.
 Kun ryövärijoukko mun vangiksi vei,
 vei perkele sielun sulta.

 Tein kanssasi viimeisen villin työn:
 sain syliini syntisen lihan.
 Tää yhteinen viettomme viimeisen yön
 oli leikkiä lemmen ja vihan.

 Sä köyhyyden tähden hylkäsit mun,
 vaan kerran sun ostaa jaksan.
 Jo seuraavan kerran kun tapaan sun,
 sun lempesi rahalla maksan.