Maamiehen marssi
Me olemme kansaa korpien maan,
 sydänmaitten joukkoa syväin,
 ja me nousemme tarmoin taistelemaan
 ja suojassa voimien hyväin
 me kynnämme, kylvämme, korjaamme sadon,
 me uhmaamme mahtia hallan ja kadon,
 ja vako, jonk’ auramme korpehen vie,
 on raatajan taistelutie.

 Työ jatkoa taattojen työn on tää,
 jota teki he ennen meitä,
 kunis kunkin painui harmaja pää
 ja he matkasi tuonelan teitä.
 Oli osansa tultua elämän ehtoon
 heill’ unhoon uupua korpien kehtoon,
 mut taattojen työn suku vastainen
 yhä muistavi siunaten.

 Laill’ isäin me uskomme korpehen
 ja korven korkean voimaan,
 työn, tarmon nostamme sävelen
 mekin korpien keskeltä soimaan.
 Kuhun iskee kuokkamme, kukkaset puhkee,
 kuhun koskee auramme, vainio uhkee
 on nouseva, haihtuvat hallat yön,
 se on siunaus tarmon ja työn.