Kolme neitoa rallattavaa
Kävi kolme neitoa teiskuin
 tietaivalta Haaviston haan,
 ja hameet ne hulmusi leiskuin,
 ja he rallatti, rallatti vaan.

 He tahdissa marssien astui
 sekä valssia pyörivät vaan:
»Ja Kallen ruuti kastui»,
 soi rallatus vallattomaan.

 Niin mutkassa tien, liki hilaa,
 tiehaarassa Haaviston haan,
»Käki kukkuu, kuulkaa!» he pilaa,
 mut äkkiä vait ovat vaan.

 Kuin hiiret hiljaa ja säikkyin,
 rusoposkin he hiipivät vaan.
 Mut miks värit vaihteli väikkyin,
 miks rallatus vaikenikaan?

 Kas, nuoreen-herrahan kolmeen
 he tupsahti oikoisenaan;
 siks silmihin huivi ja solmeen,
 siks rallatus vaikeni vaan.

 Ja ne herrat, ne keskellä hilaa
 vain virnisti vallattomaan:
»Käki kukkuu!» he matkii ja pilaa,
 ja he rallatti, rallatti vaan.

sv:Tre trallande jäntor