Jo tuulelle nostaa lakkiaan
Jo tuulelle nostaa lakkiaan
 Nuo lakkipäiset tyrskyt!
 Se aaltoja pieksää vimmoissaan,
 Ja jo ulvoo ja riehuu hyrskyt.

 Meit’ uhkaa musta pilven vyö,
 Veet virtana valuu rankkaan;
 On kuin jo meri ja vanha yö
 Taas yhtyis alkusankkaan.

 Mut lokki, mastohon kieppoutuin,
 Vain kirkuu, kuin riivattu oisi;
 Se väippyy siinä ja surkein suin
 Nyt meille tuhoa toisi.