Jeesukselle kokonansa
Jeesukselle siunatulle
 Antau, sielu, kokonaan!
 Kokonansa hänkin sulle
 Itsens’ uhras kuollessaan.
 Kokonaan hän syntis kantoi,
 Saadakseen sun itselleen.
 Kokonaan ne anteeks antoi,
 Kasteess’ ottain lapsekseen.

 Jeesukselle kokonansa.
 Siinä meill’ on määränpää,
 Että hän meit’ omanansa
 Käyttää saa ja lähettää.
 Käyttää saapi rauhan työhön,
 Lähettää myös sotimaan,
 Vaikka synkimpäänkin yöhön,
 Etten kieltäy silloinkaan!

 Anna hälle elämäsi,
 Anna sielu, ruumis myös!
 Anna kieli, jalka, käsi,
 Ohjatkoon hän ties ja työs!
 Kun sun kulkus Jeesus ohjaa,
 Rauhan sydän saavuttaa,
 Vaikka syväin vetten pohjaa
 Täytyiskin nyt kuljettaa.

 Hänest’ armon aamuruskon
 Säteet sieluun heijastuu,
 Niin ett’ iloll’ lausut: uskon,
 Lausuu sydän, lausuu suu.
 Kokonaan siis omaks Herran
 Antaudu sä sieluni,
 Että aamurusko kerran
 Päiväks kirkkaaks muuttuisi!