Etköpä sulkea halaa
Etköpä sulkea halaa
 Silmiäs kiinni ja salaa
 Päätäsi painais jällen
 Hellästi rinnalle tällen?

 Eiköpä tahtois rintas
 Ilmaista hienoisintas,
 – Mitä on kalleinta sulle! –
 Sielulle uskotulle?

 Etköpä sois sa arkain
 Tunteiden käyvän varkain
 Siltaa, min rakennamme
 Herkillä huulillamme?

 Etkö niin anteeks soisi
 Hälle, mi itkeä voisi
 Jokaista vikaa, min multa
 Pois olet suudellut, kulta!