Kaksi onnellista
On koti pieni puussa,
 on pesä pehmoinen.
 Nää kaksi toukokuussa
 jo rakensivat sen.

 Ja siihen joka korren
 he kantoi nokassaan
 ja alla kotiorren
 he lauloi riemuaan.

 Ei heiltä mitään puutu,
 on elo ihanaa.
 He toisilleen ei suutu,
 oi pientä onnelaa!

 He laulaa aamuin, illoin
 kiitosta Luojallen.
 Ja hartahana silloin
 ma sitä kuuntelen.

1927.