Käy yrttitarhaani, armas
Käy yrttitarhaani, armas,
 kun saapuu valkea yö,
 kuun immet ja päivyen poiat
 kun syämensä arpaa lyö.

 Käy yrttitarhaani, armas,
 ja siellä mun oottaa suo,
 että kätesi synnistä puhdas
 pelastuksen kukkasen tuo.

 Käy yrttitarhaani, katso:
 ovat tummia yrtit sen,
 terälehdiltä tihkuu verta
 suursyntisen sydämen.

 Käy yrttitarhaani, armas,
 ah, kanssas kun itkeä vois,
 ne kyynelet syämesi puhtaan
 mun syntini pyyhkisi pois.

 Tule, armaani, valkeat liljat
 niin hohtavan kaunoiset
 minä näen sun askeltes tiessä,
 miss’ ikinä kulkenet.

 Ne valkeat kukkaset pyhät
 ne valkeita unia tuo,
 ne kuoleman yrttitarhaan
 taas toivojen tuoksun luo.

 Käy yrttitarhaani, armas,
 sun sielusi puhtoinen
 yön sylistä sairaan miehen
 vie kunnaille kirkkauden.