Kukka (Forsman)
Kevään kirkkaan syntyessä,
 Suloisen,
 Pääset päivän välkkehessä
 Valveillen,
 Lehdet, umput vartehesi
 Liittelet,
 Niinkuin enkel’ terinesi
 Ylenet.

 Kautta ilmain tuli liikkuu
 Tuoksuines,
 Perho kultasiipi kiikkuu
 Lehdilläs.
 Ei sua koske saastahuuli
 Muiskuillaan,
 Kaste, päivä, perho, tuuli,
 Nepä vaan.

 Kun siis suvitaimen lailla
 Kaunihin,
 Kaikki syntyy sotaa vailla,
 Kauneinkin,
 Miks’ käy murhe, vaiva täällä
 Rinnakkain,
 Miks’ ei viihdy maamme päällä
 Rauha vain?