Tulikaste
Tulikastetta vailla on vapautemme.
 Vaan kohta, kohtahan enää ei!
 Tulikastetta vailla on vapautemme,
 – päin tulta jo tuiskivat askelemme,
 tien ankaran auki me lakaisemme,
 nyt Horna hoitonsa maasta vei!

 Kun Suomen mies on syttynyt vihaan,
 mikä sammuttaa sitä liekkiä vois!
 Nyt Suomen mies on syttynyt vihaan:
 tuli horna ja herja jo omaan pihaan!
 Nyt pieni leikkaus omaan lihaan,
 pois paise ruumiista, syöpä pois!

 Es’isät nyt elävät pojissansa,
 vuossadat jo nousivat rintamaan!
 Isät harmaat nuortuivat pojissansa
 ja tuntee juurensa nuori kansa,
 tulikastetta kohti kun vapauttansa
 se kiidättää yli tuiman maan!

Runot