Hajamielisyyttä
Raskas ilma kammion;
 Rinta ahdistuupi.
 Luonnon sulo mielessäin
 Eloon havahtuupi.

 Päivän paiste hempeä,
 Nurmet kukkivaiset!
 Rakkaat laululintuset,
 Kilvan laulavaiset!

 Tuuli vieno, lämpöinen
 Metsän tuoksut kantaa.
 Meren aallot vaahtopäät
 Suutelevat rantaa.

 Kuinka, kuinka unhoitin
 Aallot loiskivaiset,
 Nurmikkoni vihannat,
 Metsät tuoksuvaiset?

 Kuka hullu viihtyä
 Viitsis kammioissa?
 Luonnon helmaan kiiruhdan
 Uimaan nautinnoissa!

 Oven auki lennätän
 Ja ulos hyökkään sitten, –
 Lumihankeen kompastun,
 Mi eess’ on portahitten.

 Varis vaakkuu sääliään:
 ”Liiaks’ lunta täällä.
 Nälkähän kai näännytään
 Tällaisella säällä”.