Sisaret
On Kuolo ja Lempi siskoilla
 Tapa kaupungin keskitse astuskella,
 Punaviitta on verhona toisella,
 Mut valkeankarvainen sisarella.

 Tuo on kuni juhlahan vaatehtinut,
 Ilo, onni on kruununa kulmillansa.
 Tää kyynelhelmiä ommellut
 On kristallireunaksi kaulustahansa.

 Tuo soljeksi naurun ja laulelmat
 Keväthaavehiensa vyöhön neuloi.
 Tää kaipion saumoin miehustan
 Loi, hohteheks huolia siihen seuloi.

 Tuo ruusuja kylvää, hehkuvi nää
 Hääsiltahan läikkyvän viinin lailla.
 Lumivalkeill’ liljasormilla tää
 Maan hiekan kelmeän kylvävi mailla.

 Niin halki maailmojen käy vaellus.
 Niin antimiaan tuo kumpikin julki,
 Ja vaikerrukset ja riemastus
 Soi äänekäs missä siskoset kulki.

 Vaan itse he vaieten astelevat
 Ei seuraten silmin, kuin käynevi meille.
 Kirous taas kiitos jos kaikuvat,
 Nuo yhtä oudoksi jäävät heille.

Oscar Levertin
Reinhold Roine
Runot