Mustalaisverta
Ma olen kuin valkea mustalainen
 ja vaellan niinkuin on mieli,
 ja maailmanrannan raunioilla
 on kotini porttipieli.

 Sä olet niin levoton lemmessä
 ja katseesi kaipaa merta,
 ma tunnen, povesi läikkyessä,
 kuin oisimme samaa verta.

 Siis tullos vihreään kuutamoon,
 kun maantiennuotiot puuntaa,
 siell’ iltatähdistä arvaamme
 yön muuttolintujen suuntaa.