Iltahämärä (Juva)
Meren kolkolla rannalla istuin
 Mietteistä vaivauneena ja yksin.
 Aurinko painui lännemmäs ja loi
 Säihkesoiluja pinnalle veen;
 Ja nuo väljät valkoaallot,
 Vuoksen painamat,
 Kuohui ja tursus kaukana tullen. –
 Omituinen pauhina, kuiske ja viuhe,
 Ja nauru ja möyrinä, suhaus, huokaus,
 Taas väliin kuin viihdytys viehkeän virren. –
 Oli kuin ois unhosta sadut soineet,
 Ikivanhat, armahat, kummat,
 Joit’ ennen poikana kuulin
 Naapurinlasten kertovan,
 Kun kesäillan pitkään
 Me juttusilla paadella portaan
 Salamyhkinä istua kyykimme,
 Hörössä pikku korvat
 Ja viisain silmin uteliain;
 Siinä kun suuret neidot
 Köynnöskukkien tuoksehessa
 Vastapäätä ikkunass’ istui,
 Ruusuisin kasvoin,
 Nauraen kujeissa kuun.

de:Abenddämmerung
ru:Сумерки (Гейне/Михайлов)
ru:Сумерки (Гейне/Вейнберг)