Kultaa (Sarkia)
Sinä kaukana, kaukana siellä.
 sinun vuokses on sieluni lohduton.
 Syyslehtien matto tiellä.
 tuo kullanraskas, en kiellä,
 kuva tuskani on,
 kuva rikkaan tuskani on.

 Ei yhtään kukkaa loista
 tien varrella tulista, huumaavaa.
 Minä muistan syksyä toista,
 sitä kukkivaa, aurinkoista,
 hymys kruunaamaa.
 hymys neilikan kruunaamaa.

 Otit takaisin kukkas multa,
 mitä annoit, sinun sen ottaa soin
 Olen täynnä ikävän tulta,
 se on niinkuin raskas kulta:
 Minä elää voin,
 minä almutta elää voin.