Eero Järnefelt
Me jälkeen jääneet,
 me jäämme huoleen.
 Hän poistunut on
 valon korkean puoleen.

 Sen hengetär hälle
 toi lahjoja kehtoon,
 ja toi pyhän rauhan
 jo tultua ehtoon.

 Hän valoa palvoi,
 sen näkyjä nähden,
 sen intoa hehkuin,
 sen tekoja tehden.

 Ja niin hänen työnsä on,
 taululta taulu,
 valon työ, valon Jumalan
 ylistyslaulu.

 Siin’ on valon ikuinen,
 elävä nuoruus,
 syvä, lahjomaton,
 hyvä, lempeä suoruus.

 Sen voima nähdä
 jok’ ilme ja juonne
 ja ilmentää
 sisin luonto ja luonne.

 Valon kauneusviestiä
 täällä hän kantoi.
 Hän, paljon saanut,
 niin paljon antoi.

 Sitä antia ei ota
 tuonen niitos.
 Syvä kiitos hälle,
 ja hänestä kiitos!

 Se ylentyköön
 surun, murheen alta.
 Hänet meille soi
 Ylin, jonka on valta.

15. 11. 1937