Miksi suret, Lyydi kulta?
Miksi suret, Lyydi kulta,
 miksi olet rauhaton?
 Joko elon myrskyt sulta
 ryöstänyt sun rauhas’ on?

 Nuori viel’ on sydämesi
 runneltavaks surujen;
 peittää ei saa kyynelvesi
 loistetta sun silmien.

 Katsos aurinkoinen jalo
 sateen jälkeen loistelee,
 kyyneleet sen lämmin valo
 nurmen päistä kuivailee.

 Anna, Lyydi, ikäväsi
 lentää pois, ja katso vaan,
 kuinka hyvän Luojan käsi
 hyvyydellä täyttää maan!

 Katso, kuinka Luoja muuttaa
 luonnon uuteen elämään!
 Nauti luonnon ihanuutta,
 elä näänny ikävään!

 Sydämesi, Lyydi! anna
 päästä uuteen elämään!
 Anna toivon tunteet panna
 ilosta sen sykkimään!

Isa Asp
Runot