Midas-sydän
Oon nälän kuoloon vihkinyt
 sun monin kyynelein.
 Sä pyysit liioin. Siksi nyt
 oot köyhä, sydämein.

 Ja ajast’ aikaan toivoton
 on Midas-kohtalos;
 sun suurin onnes ollut on
 sun suurin turmios.

 Mit’ autttaa, vaikka kyyneleen
 voit kullaks kirkastaa?
 Sa kaipaukses poltteeseen
 et lievitystä saa!

Runot
Uuno Kailas