Muistojen lehdet
Kun muistojen lehtiä silmäilen,
 Kuin sammuva hiilus rauhani räytyy,
 Kun harvassa on sivu valkoinen,
 Sitä etsien etsiä täytyy.

 Ja ehkä on silmissä Vanhurskaan
 Sekin musta, min itse valkeaks’ luulen,
 Ja kenties siitäkin tuomion saan,
 Mitä ihmisten kiittävän kuulen.

 Kun muistojen lehtiä silmäilen,
 Mun ylpeä pääni jo multahan vaipuu,
 Suu huutaapi puolehen Jeesuksen
 Ja hartaampi armon on kaipuu.