Aamulla
Taas aamun Luoja annoit,
 Nähdäni armiaan;
 Ja tosissasi kannoit,
 Mun päivään valkeaan,
 Siis kiitokseni kannan,
 Eteesi Herrani,
 Ja itseni myös annan;
 Se on mun uhrini.

 Vaaroja vaikeoita,
 Kyll’ oli tarjolla.
 Enkelis esti noita,
 Siipeinsä varjolla.
 Mä yli synkän yön,
 Lepäsin suomastas;
 Saan alkaa päivän työn,
 Suuresta armostas.

 Suo vielä henkes valo
 Sieluuni paistamaan,
 Ja pyhä sanas jalo,
 Retkeni ohjaamaan.
 Suo täytän tehtäväni,
 Tääll’ armon ajassa:
 Ain’ muistan lähtöäni,
 Saan riemun taivaassa.

K. F. Wahlman.

Lähde: Sanomia Turusta 13.4.1880.

K. F. Wahlman
Runot
Sanomia Turusta
1880