Juokaa, miehet, juokaa!
Kun Luoja viljavuoden suo,
 Niin viinapolttimoihin nuo
 Jumalan lahjat tuokaa!
 Ne täällä pannuun heitetään,
 Teill’ ilo-lientä keitetään, –
 Ja juokaa, miehet, juokaa!

 Jos rakehet taas viljan lyö,
 Tai halla kaiken kasvun syö,
 Ja lapset itkee ruokaa;
 Niin älkää jääkö parkuhun,
 Vaan menkää krouviin karkuhun,
 Ja juokaa, miehet, juokaa!

 Ja hongat, suuret pölkkypuut,
 Ja koivut, haavat ynnä muut
 Kaikk’ ostajille suokaa!
 Ja mihin sitten markkanne?
 No, täytelkää taas sarkkanne
 Ja juokaa, miehet, juokaa!

 Jos koti käypi kurjaksi,
 Ja mieli muuttuu nurjaksi,
 Pois murhepilvet luokaa,
 Ja rientäkäätte krouvilaan
 Taas niinkuin toiseen maailmaan,
 Ja juokaa, miehet, juokaa!

 Jos vihdoin viina kuohuillaan
 Upottaa uhkaa isänmaan,
 Ja kansa-raukka huokaa;
 Te uljuuttanne näyttäkää:
 Het’ uimaan tulvaan syöksykää! –
 Ja juokaa, miehet, juokaa!