Varsovatar
Hurmeen, maineen päivä paistaa,
 eloon nouskoon isäin maa!
 Frankin trikoloori loistaa,
 valkokotka kohoaa.
 Korkeaan se kutsuu meitä,
 lennon kiihtää päivän lies;
 Nouse, Puola, kahlees heitä!
 Voittoon on tai kuoloon ties.
 Pojat Puolan, pistin tanaan!
 Terve, Puola, vapaus!
 Pyhään yhtyy tunnussanaan
 taistotorven toitotus.

 Kallis Puola! Polves nuori
 onnekkaamp’ on nyt kuin tuo,
 Kremliin sotimaan mi suori,
 Tiberin ja Niilin luo.
 Heillä maaton kulku, kaipuu
 kohtalona ollut on.
 Nytpä, Äiti, sen, ken vaipuu,
 helmaas suljet lepohon.
 Pojat Puolan, pistin tanaan!
 Terve, Puola, vapaus!
 Pyhään yhtyy tunnussanaan
 taistotorven toitotus.

 Frankki, haavammeko hurmeen
 halvan vuoti Marengoon,
 Wagramin ja Jenan nurmeen,
 Austerlitzin, Waterloon?
 Kaikki muut sun myi, me emme,
 voittoon, kuoloon seurattiin.
 Veljet, nytkö hurmehemme
 kyynelin vain kuitattiin?
 Pojat Puolan, pistin tanaan!
 Terve, Puola, vapaus!
 Pyhään yhtyy tunnussanaan
 taistotorven toitotus.

 Maalle muulle eestä maanne
 kuolleet, nouskaa, rientäkää,
 taistoon ammoin alkamaanne
 siunatkaa te veljet nää.
 Voittoon tie! Tai ruumismuuri
 meistä nouskoon, jott’ ei vois
 päästä sorron peikko suuri,
 joka kansat kammitsois!
 Pojat Puolan, pistin tanaan!
 Terve, Puola, vapaus!
 Pyhään yhtyy tunnussanaan
 taistotorven toitotus.

 Soimaan rumpuin, tykkein soitto!
 Rivit taajat, rynnätkää!
 Maine, vapaus ja voitto
 säilistämme välkähtää.
 Eespäin, valkokotka, eestä
 Puolan, maineen, maailman!
 Vapaus viittoo tietä seestä,
 seppelöi jo kaatuvan.
 Pojat Puolan, pistin tanaan!
 Terve, Puola, vapaus!
 Pyhään yhtyy tunnussanaan
 taistotorven toitotus.

Laulut
Casimir Delavigne
Otto Manninen
Runot