Kaipaus (Virtanen)
Tääll’ elo melkein erämaalta
 Vaikuttaa,
 On luonto väritön,
 Sen kauneus niin köyhää.
 On toiminta niin ponnetonta,
 Löyhää
 Ja tulos pieni,
 Vaikka ponnistella saa.

 Tääll’ kaikki näyttää liian
 Hiljaiselta:
 Ei taiston hehkua!
 Ei missään suurta voimaa?
 Vain alhaista
 Ja nurjaa kuulee soimaa...
 Tuo vaikuttaa kuin luontoon
 Syksyn kelta.

 Ma kaipaan sinne,
 Missä joukot taistelee
 Ja liikkuu,
 Kuni ryskäis ikisynkät korvet,
 Ma kaipaan kapinaan,
 Miss’ soivat taistotorvet
 Ja punaliput liekkein lailla
 Paistelee.

 En kaipaa tyyntä,
 Onnen kultalaa,
 Vaan kaipaan sinne,
 Missä arvon saapi
 Työ ihmisen, ken uhraa,
 Ponnistaapi,
 Osaltaan luoden
 Uutta maailmaa.

Kälviä, 1910