Pois kummittelijat!
Yön haamuja vastaan henkeni käy!
 Aja pois nuo aavehet, varjot!
 Ikipäivinä niitä ei sitten näy
 Alas saat kun kaihtimet, harsot.
 Siis riuhto’os, revi ja raatele vaan,
 Vaikk’ temppeliherrat karjuu,
 Kuin sudet ne ulvoo, kun laidunmaan
 Jo viimeset lampaat horjuu.

 Ei täällä me tonttuja tarvita, ei!
 Pois möröt ja munkit mustat!
 Ne riistäjäsieluja pelota ei,
 Nuo helvetin tuimat tuskat.
 Siis helvetti selkään ja lähtekää jo,
 Ehkä muualla kaupat rotsii;
 Pirut täällä jo huonossa kurssissa on,
 Loput sikoihin sietäis’ potkii.

 Mutt’ synti on sikoja haaskata,
 On läskillä hintaa niinkin.
 Siks’ muuta en tiedä keinoa,
 Kuin kiskoa vietävät kiikkiin.
 Ja piruista selvän jos kerran saa,
 Niin silloin ei tarvitse pappeja maa.
 Haltiain mukana hävisi noidat,
 Jo hävitköön pirut ja papit ja taiat!

Runot