Maan perijät
Luritusta, laritusta,
 lallatusta, laajasuuta!
 Liemest’ uupuu taritusta
 maku, suola vain, ei muuta.

 Piipatusta simapillin,
 paimenhuilun pajatusta:
 lillin-lallin, tallin-tillin,
 vain ei vaivaks ajatusta!

 Hoilotusta, loilotusta
 hanurilla Hallin-Jannen! –
 Muuta olla saa se musta,
 jonka valkealle pannen.

 Kelpaa kuoronne en rakoon,
 kylärahin rallattajat!
 Terve teille! Painun pakoon,
 laululliset lallattajat!

 Terve, roimat trubaduurit
 äänen innoll’ ilmaa halkoin!
 Totta Jerikonne muurit
 langetatte laulun talkoin!

 Kunhan kilvan kerinette
 laulun lankaa, ette laanne,
 pian kyllä perinette
 luvatun kai myös jo maanne.
  
 Käytte kaikki kanssa lisän
 sinne laajaan lajitelmaan,
 oman suuren suku-isän
 Abrakadabrahamin helmaan.