Kissapöllö
Kissapöllö, lintu yön
 teki juuri tarkan työn:
 laati soman kammion
 suojaan vuorenonkalon.
 Kantoi sammalia suon
 pehmikkeeksi pesän tuon,
 sisusti kuin sametilla
 rinnan oman untuvilla.

 Siell’ on pienet piilossaan
 pehmoisilla patjoillaan.
 Jylisköhön ukkonen
 päällä pöllön pesäsen,
 käyköön tuuli tunturin,
 heill’ on rauha herttaisin.
 Päivän nukkuu perhekunta
 nähden kaunihinta unta.

 Vaan kun loistaa öinen kuu,
 vuoret kaikaa: huu, huu, huu.
 Pöllö silmin kiiluvin,
 liikkein pehmein, hiljaisin
 pojillensa eineen palaa
 etsii hiiviskellen salaa.

1919.