Sarastus
Minä sytytän valon koko Atlantin ylle;
 tuntemattomat maailmat, yölliset maat,
 herätkää minun puoleeni!
 Avatkaa kylmälle sarastukselle,
 tässä tulee päivän armoton jumalatar,
 utuharmain harsoin
 ja hiukan varhainen aamukimmellys kypärässä.
 Kepeästi, kepeästi juoksevat tuuleni meren yli.
 Väkevä torveni riippuu kupeellani, en puhalla merkkiä lähtöön...
 Odotanko vielä? Onko jumala unohtunut uniin?
 Aamu nousee punaisena valtamerestä.

Edith Södergran
Runot
Uuno Kailas