Nimesi
Kun ei minulla muuta ole,
 sopertelen nimeäsi hämärissä,
 hymyilen ja sopertelen nimeäsi.

 Se on kuin elävä olento,
 lämmin, lepertelevä lapsi,
 jota elätän punaisen suuni verellä
 hymyillessäni hämärissä
 ja sopertaessani nimeäsi.

 Mutta silmistäni vuotaa tietämättäni kyyneleitä.