Yhteinen esirukous
»Sä avaa suus, mä täytän sen!»
 Näin lausut, Isä, mulle.
 Siks lankeen, sanaas luottaen
 Pelvotta kasvois etehen
 Ja pyyntöni tuon sulle:

 Autuutta varten loit sä mun.
 Aut’ että voin sen voittaa!
 Niin että kypsyn, tuleennun
 Ett’ tähkä valmiiks ehtii, kun
 Suur’ elonkorjuu koittaa!

 Soit kodin mulle rakkahan,
 Sen henkeä sä hoida!
 Niin että taimet taivahan
 Iloksi sun ja hoitajan
 Vois siellä vihannoida!

 Suo päivän paistaa kirkkaasti
 Ylitse isänmaamme!
 Ett’ onni täällä viihtyisi,
 Sun kansaas ois mun kansani!
 Myös siunaa ruhtinaamme!

 Varusta muurit Siionin!
 Vahvista vartijansa!
 Sit’ ettei joukot helvetin
 Vois juonin voittaa viekkahin,
 Vaan levoss’ ois sen kansa!

 Myös huomaa hätä pakanain!
 Ne nukkuu kuolon-untaan.
 Sun sanaas tuntee harvat vain,
 Oi johda heitä joukottain
 Jo annos valtakuntaan!

 Ja muista sairaat, eksyneet!
 Hyljättyin puoleen käänny!
 Ja kuivaa leskein kyyneleet!
 Ja tue orpoin askeleet!
 Aut’, ettei heikot näänny!

 Tee kaikk’, ett’ tahtos toteutuu
 Ja nöyrtyy mieli väärä!
 Ett’ armon valta vahvistuu,
 Kansoille Kristus kirkastuu,
 Hän, luomakunnan määrä!