Syksy (1869)
Katoaapi kauno
 Kesä meidän maan,
 Vaihtunut ja valju
 On jo Pohjola.

 Kesä poies kulki,
 Suvi suloinen,
 Linnut suunsa sulki
 Laulun lehtoisen.

 Syksy tuli siaan
 Halla hirmuinen,
 Talvi rientää piaan
 Kylmä kolkoinen.

 Kukka kauno kaatui
 Ruusu raukeni,
 Vaipuneet on varsin,
 Jo vaivun minäki.

J. G. Fbm.

Lähde: Sanomia Turusta 12.11.1869.

Anonyymi
Runot
Sanomia Turusta
1869