Ripsien raossa
Ma katselen mustien ripsies taa,
 joista sininen auer väikkyy,
 minä katson kuin metsän hämärään,
 jossa salaiset rimmet läikkyy.

 Siellä sammalhetteissä päivä käy
 ja katveessa solisee virrat,
 siellä hämyttäret kangasta kutoilee
 ja säteissä säkenöi pirrat.

 Siell’ unelmien utua kudotaan
 ja autuuden auerta luodaan,
 siellä päivän kutsuja kaihditaan
 ja kukkien kuvusta juodaan.

 Siellä kielojen kasteessa kuvastuu
 koko taivaan ihana kaari,
 siellä rimpien raosta kajottaa
 se onnen sininen saari.