Jumalisuuden salaisuus


I. Enkelien keskustelua. 

»Voi synnin kuormaa, kirousta,
 Mi painaa kurjaa mailmaa!
 Eik’ edes tunne katumusta,
 Surua synnin katkeraa,
 Nuo itsepäiset ihmislapset,
 Vaan kilvotellen synnissään
 Niin nuoret kuni valkohapset,
 Vaan paaduttavat itseään.»

 Niin lausui enkel ihanainen,
 Ja itki kuuman kyyneleen,
 Jonk’ otti toinen taivahainen
 Taltehen kulta maljaseen,
 Lausuen:»Totta, liiaksikin,
 Mikael, Herran sankari!
 Mut ällös’ itke ihanaisin,
 Vaan riennä maahan kanssani».

»Oi Gabriel», niin puhuteltu
 Suruisin mielin vastasi:
»Sa maahan! Onko Jehovalta
 Taas sinne määrä matkasi?»

»On, Mikael, ja ihmeellinen,
 Ääretön ilosanoma,
 Mi itse Tuonen kartanoissa
 On synnyttävä riemua!»

»Oi, Gabriel, mik’ olla voisi
 Niin suuri ilosanoma,
 Mi synninmaahan valon loisi
 Ja kuolemahan eloa?»

»Se rakkaus on palveltava
 Jumalan kurjiin syntisiin:
 Se mahdoton on aateltava:
 Mut ihmisille annettiin
 Jumalan poika ainokainen –
 Hän syntyy neitseen kohdussa –
 Ja pian kasvaa pienokainen:
 Jumala ihmis-lihassa!»

»Oi, onko totta? mahdollista?
 Näin onko voinut Jehova
 Rakastaa kurjaa vihollista,
 Ihmistä vastahakoista?»

»Niin totta kuin ma Jehovalta
 Sain käskyn tämän ilmoittaa....
 Pian särkyy ota kuolemalta
 Ja synnin valta raukeaa.»

II. Myöhemmin Betlehemin laitumella. 

 Hiljaa – Oi, niin hiljaa kaikki!
 Karjankellot hiljalleen
 Kilkahtavat silloin tällöin,
 Paimenet kun laumalleen
 Öisen hetken uhrannehet
 Valvoo – aatos ennättää
 Kau’as: henki rukouksen
 Siivin ylös lennähtää.

 Silloin – katsos! Välähdystä
 Tätä kirkkaan salaman –
 Ukkost’ ei vaan kuulu – mistä
 Loiste tuo? – ja hehkuvan
 Valokehän ympäröimät
 Miehet! Paimen valvojat
 Vapisevat – äännetönnä –
 Pelvon maahan naulaamat.

»Älkää peljätkö, mä teille
 Suuren ilon ilmoitan –
 ihmiskunnallekkin.» –
 Enkelinen Jumalan
 Lausuu:»Teille tänäpänä,
 Vapahtaj’ on syntynyt,
 Luojan kädet kapaloihin
 Seimess’ ovat käärityt!»

 Samassa kun sai lausuneeksi,
 Kajahti laulu riemuisa,
 Enkeli-joukon äärettömän
 Taivaisin nuotin laulama:
»Kunnia olkoon Jumalalle –
 Korkeudessa! Suosio
 Ihmisille! Maassa rauha.»
 – – Taas hiljaa! Sävel sammui jo!