Elämän taistelussa
Jumalauta, kaikk’ olen koittanut,
 mitä mailmass’ on koitettavaa,
 vaan mitään en viel’ ole voittanut –
 siis paljon on voitettavaa.
 Olen nautinnon maljasta maistellut
 ja murheen maljasta juonut.
 Olen totuuden puolesta taistellut –
 ei onnea taistelu tuonut.

 Ei tehtävä viel’ ole tehty, nyt
 sitä vasta on karttunutkin.
 Ei voimani viel’ ole ehtynyt,
 se on vaaroissa varttunutkin.
 Mua murhe ei matkalla näännytä,
 ei johdata polkua väärää,
 ei vastukset tieltäni käännytä,
 ei muuta mun matkani määrää.

 En karvasta kalkkia torju, en,
 sen tyhjennän pohjaan asti.
 En kulje mä tietäni horjuen,
 vaan taistellen raivoisasti.
 En välitä vaarasta, vaivasta –
 tie vieköön minnekkä viekin –,
 jos johtaa se kohden taivasta
 tai leimuhun helvetin liekin.