Lokakuu
Yli kentän likaisen
 raaka valo lyhtyjen.
 Värisevää ikkunaa
 sade kiduttaa.

 Niinkuin prinssi kietoi hän
 satuun pääni särkevän.
 Miksi petyin? Tiesinhän
 lait elämän.

 Märkää, märkää sumua
 maassa, puissa, katoilla.
 Jumala, oi Jumala,
 näin voiko jatkua!