Ero (Kaatra)
»Jää hyvästi», ma huokasin,
 ja sydämeni vapis,
 ma rauenneena vavahdin,
 kun valju voima napis.

 Ja silmät kiilsi kyynelin
 ja puhe puuttui suusta:
 ma kevätsäästä haastelin,
 kun taitanut en muusta.

»Mua ällös, ällös unhota».
 Näin viimein sopertelin,
 kun erohetken kaihossa
 ankeessa surren elin.

»Mua ällös, ällös unhota».
 Nuo muistatko sä vielä,
 kun maailmalla kaukana
 sa kuljet, kulta, siellä?