Hämäläisten laulu
On mulle Suomi suloisin,
 Vaan Häme siitäi kallihin.
 Sen tuskin tiedän vertaista,
 Niin kaunista, niin herttaista,
 Kuin kulta Hämeen maa.

 Lempeitä laaksoin lehtoja,
 ja lintuin laulupuistoja,
 Ja marjaisia kankaitaan
 En unhoittaa voi milloinkaan,
 Oi Hämeen kallis maa!

 Oi Hämeen pellot viljavat,
 Ja kasket kullan loistavat,
 Ja tuhannet sen tuomistot,
 Sen niityt, norot, varjostot,
 Ei maata vertaistaan!

 Kuin taivas tääll’ on loistoisa
 Ja iltatähti kultaisa,
 Ja ruskot yhtä runsahat,
 Syys-öiden sähköt leimuvat
 Ja talvet suojaisat!

 Ei impee missään rakkaampaa,
 Ei siveämpää, jalompaa,
 Kuin Hämeen valkotukkainen,
 Tuo sinisilmä neitonen
 On ruskoposkineen.

 Ja kansaa kussa löytänen
 Niin jäykkää, kuin on Hämehen,
 Niin vakavaa, jok’ auraltaan
 Ei suotta siirry milloinkaan,
 Halveksi säätyään.

 Kun miestä missä tarvitaan,
 Maan eestä vaikka kaatumaan,
 Niin uljaita on uroita,
 On järkeä, on kuntoa,
 Kun toimeen tarvitaan.

 On mulle Suomi suloisin,
 Vaan Häme siitäi kallihin!
 Sen tuskin tiedän vertaista,
 Niin kaunista, niin herttaista,
 Kuin kulta Hämeen maa.

J. H. Erkko
Laulut
Runot