Haudattu lipas
– Jo siirrä sora lippaalta,
 jo vuorenpaino poista!
 – Vai täällä piilis aarteita,
 ei kuultu ole noista.

 – Sa kultaa Maharadjan saat,
 sun jalohelmiin kiedon.
 Myös lippaan kanteen kirjotun
 ma ilmon salatiedon.

 Jos ryöstänetkin, ritari,
 sa arkun pohjaan asti,
 niin pohjakuvan huulet ne
 vain hymyy armaimmasti.

 Oi kaivattuni, kaunoinen,
 nuor kaani Kaaram-maasta,
 pois kuokkas heitä, enää, voi,
 noin älä maata raasta!

 Se lipas, kuinka kerskaankin,
 vain täys on sydämeni,
 ja paino, kalleudet sen
 vain lempi, lapsoseni.