Kotini
Tiedän paikan armahan,
 rauhallisen, ihanan,
 joss’ on olo onnekas,
 elo tyyni, suojakas.

 Sepä kotikulta on,
 koti kallis, verraton.
 Eipä paikkaa olekaan
 kodin vertaa ollenkaan.

 Siell’ on isä rakkahin,
 siellä äiti armahin,
 siellä siskot, veikkoset
 riemurinnat, iloiset.

 Suojaa, Herra, kotini,
 anna sille armosi,
 anna olla enkelein
 vartijana kodillein!

 Kun ma kerran suureks’ saan,
 joudun mailman pauhinaan,
 silloin aina etsin sun,
 rauhan majan kaivatun.

Lukukirja lapsille, 1888.

Konstantin Raitio