On touon aika, torpanmies
On touon aika, hei torpanmies!
 Ala kouraista kylvövakkaan!
 Ja siementä singoten käyköön ties
 yli pellon, tuon raivion rakkaan!

 On muhea multa ja suotava sää
 ja siemen on vakassa varmaa!
 Jos merkit vanhat tosiksi jää,
 ei sarka ole satona harmaa!

 Sä sirota siementä totuuden
 sydän-peltohon korvenkansan –
 sadon saat sinä kauniskasvuisen
 kuin Pellervo pelloltansa!

 Sä sirota siementä aattehen
 maan raatajakansan poveen –
 ja kun jyvää sä lasket laihon sen,
 niin laarisi ei jää loveen!

 Siit’ onni kansalles omalle jää,
 ilo mökkisi pientareille!
 Käy, ennenkuin ehtivi siementää
 viholainen sen ohdakkeille!

 On touon aika, hei torpanmies,
 ala kouraista kylvövakkaan!
 – Kato sulla on kauhea, jos vihamies
 sun raiskaa peltosi rakkaan!

(Keväällä 1916)