Serenaadi (Alpi)
Tuuli se hellien tuudittavi
 Orvokkikukan terää;
 Etkö, sa kultani, kuule mua,
 Etkö mun lauluuni herää?

 Soma on soudella illan suussa,
 Kun tyyni on järven pinta;
 Somempi soitella kullallensa,
 Kun lemmessä leimuvi rinta.

 Nukkuos vainen, ruususeni,
 Muutkin jo kukat nukkuu, –
 Hiljaa häipyen hämärähän
 Lempijän soittelot hukkuu.