Morituri te salutant
Kaikkialta käy huuto:
»Vaellat kuoleman laaksossa.
 Turhuutta on elämäsi!»
 Ja me kuljemme loistottomin silmin,
 me kuljemme murheesta harmaina.
 Varjomme pitenevät laskevassa auringossa,
 varjomme viilenevät kuoleman maassa.
 Voimmeko elää, rakastaa?

 Valhetta, veljet, peikkojen mustaa valtaa!
 Kuka on vanginnut auringon,
 kuka on tuonut kuoleman elämäämme?

 Aurinko nousee, veljet!
 Varjomme häviää korkean paisteen alla.
 Elämän virta humisee lävitsemme.
 Olemme virta, olemme elämä,
 vaellamme päin vapaata ihmismerta.
 Elämä, kuolevaiset tervehtivät sinua!