Soikaa, kellot!
Soikaa kellot, kuoleman kellot
 haudalla haaveitteni,
 ei tule enää, ei tule enää
 hän, joka multaan meni.

 Soikaa kaikki siniset kellot
 sinisen lemmen surmaa,
 tulkaa kaikki tuonelan joukot
 sulholle tuomaan turmaa.

 Valkea morsian kuoleman pellolla
 valkeeta pellainta kitkee,
 maailman soissa se sureva sulho
 uupuu yöhön ja itkee.