Enkö Jeesusta kiittäisi!
Ah enkö Jeesusta kiittäisi!
 Vai tekisinkö sen syyttä?
 Oi enkö kiittäisi Herraani
 Ja armons’ äärettömyyttä!
 Kun olin pieni,
 Sä hoidit, kannoit
 Ja koko tieni
 Sä apus aulihin annoit.

 Kun juoksin korpehen kuoleman,
 Sä etsit, löysit mun sieltä.
 Kun kannoin murhetta maailman,
 Veit turvaan itkevän tieltä.
 Mua kuolon orjaa
 Ja tomun lasta
 Ain’ Henkes korjaa
 Ja estää lankeamasta.

 On paljon vaaroja päällä maan,
 Sä voit ja tahdot ne estää.
 Avutta Henkes en ollenkaan
 Vois viettelyksiä kestää.
 Kun sydän horjuu
 Ja synnit soimaa,
 Se syytteet torjuu
 Ja antaa voittohon voimaa.

 Sä kuolon maasta mun johdit pois
 Vuorelle kirkastetulle.
 Oi enkö kaikesta kiitost’ tois
 Ja laulais riemuan sulle!
 Jos kiittää vois jo
 Niin kirkkahasti,
 Ett’ äänen sois jo
 Sun istuimellesi asti!