Vuoren vallassa
Olen pitkien polkujen matkamies,
 ma vuorilta laaksohon laskin,
 tievarsilla kuivat lähtehet näin,
 oli ruoho kuin ruskea vaski.

 Oli taivas helteä, kuuma yö,
 kävi auer onkalon suissa,
 ma punaista majaa etsin vaan,
 miss’ ilo on vihreissä puissa.

 Missä vinttikaivossa helmeilee
 teräskirkkaiden hetteiden hohto,
 ne suonteni soutua viihdyttäis
 kuin rautaa vuotava rohto.

 Ja majasta armas astua sais,
 se kelveä kirsikkahuuli,
 hän laskisi kätensä olallein,
 kun ääneni janon hän kuuli.

 Hän tarjoisi huulensa huimuuksiin,
 hän sinistä ruukkua kantais,
 hän punaiseen majaan saattaisi mun
 ja pivosta juoda mun antais.

 Ma vienoista velhoista kuiskaisin
 ja kahleista kuuman vuoren,
 kuin vuoren ryöväri ryöstäisin
 sen laakson ruusuni nuoren.