Vapaalle sanalle
Sun telkevät koppihin
 ja kytkevät kahleisiin. –
 Et näänny.

 Sun suuhusi kapulaa
 ne tukkivat kauheaa. –
 Et taivu.

 Sun tahtovat murhata
 ja nähdä jo haudassa –
 Et kuole.

 Mut kerran nousetkin
 sä kotkana ilmoihin
 ja puhut.

 Näät sortajas’ murskana
 mut sulla on valtikka
 ja voitto.

 Niin silloin on valoisaa
 ja juhlivi kansa, maa. –
 Oi milloin!

Helsingin pitäjä 1899.