Magdaleena
”Joka teistä on synnitöin, se
heittäköön ensin häntä kivellä.”

 Olit outo ja halpa neitonen,
 jota maailma halveksuu
 ja jolle se kiven nostaa,
 sinä olit se hylkyrakkaus,
 jota maailma kullalla ostaa
 ja johon se lannistuu.

 Sinä olit niin kovin onneton,
 kun valosta vieraannuit,
 näin riemusi rauenneena;
 sinä olit niin kaunis synnissäs,
 kuin ihana Magdaleena
 sinä itkussa kirkastuit.

 Ma käteni sinusta irroitin pois
 ja hellästi hylkäsin,
 en auttaa sinua voinut. –
 Mut öisin ma äänesi kuullut oon,
 on unessa itkusi soinut
 kuin pohjasta helvetin.