Puutarhatyössä
Minä tarhassa sarkani oman sain,
 jota muokkasin kelpolailla,
 ja hiki mun tippui otsastain
 noilla hauskoilla puutarhamailla.

 Kas, keväällä murskasin mukulat,
 tein pehmeeksi peltoni mullan.
 Oli käytössä kuokat ja haravat. –
 Niin sirotin siemenkullan.

 Punajuuret, mä mietin, ja porkkanat
 panen sarkani toiseen päähän
 ja toiseen kukkaset ihanat.
 Näin niillekin tilaa jäähän.

 Nyt oottelin tulosta ihmeissäin
 minä työstäni tarmokkaasta.
 Sitä riemun-aamua, jolloin mä näin
 ens’ taimeni nousevan maasta!

 Joka aamu se uusia taimia toi
 niin herttaisen hentoja vielä,
 vaan tiesinhän: varttua siitä ne voi,
 kun hoitelen hellällä miellä.

 En rikkaruohoja sietänyt,
 ne poistua säälittä saivat.
 Oi, enkö mä olisi tietänyt,
 mitkä milläkin puutteet ja vaivat!

 Tuo keppiä kaipaa tuekseen –
 tuen heti mä hennolle annan.
 Ja janoiselle mä juomaveen
 niin raikkaan lähteestä kannan.

 Näin vietimme aikoja armaita,
 kesäpäiviä ihannoimme.
 Ja luonnon lempeiltä parmailta
 me voimia kilvan joimme.