Eikös oisi mulle aurinkoinen?
Loisti aamusella aurinkoinen;
 Silloin sinut ensin näin:
 Tuntui kuin ois päivän kiekka toinen
 Siverrellyt silmiäin.

 Eipä loista ehtimisehensä
 Palleroinen taivahan,
 Jättää jälkeen, mennen maillehensa,
 Synkeyden summean.

 Lähdöllään kun saattaa toinen
 Synkeyttä syömmehein,
 Etkös oisi mulle aurinkoinen,
 Kiekka pieni, päivyein?

T[yk]–o. [Hagman]

Lähde: Suomen Kuvalehti 15.4.1875.

Runot
Tyko Hagman
Suomen Kuvalehti
1875