Enkös mieheltä jo näytä?
»Koetas kättän’, äiti hellä,
 voima siinä pullistuu.
 Kun ma isken kirvehellä,
 kaatuu salon suurin puu.

 Kivikkohon pellon raadan,
 majan sulle rakennan.
 Sata kontiota kaadan,
 suden suistaa uskallan.»

»Enkös mieheltä jo näytä,
 pyssyn saanko olallen?
 Mitankin jo kenties täytän,
 lähden sotaväkehen.»

 Vastaa äiti: »Pikku Veikko,
 leikin aika vielä on.
 Viel’ on käsivartes heikko,
 urotöihin voimaton.»

»Viel’ on päivää monta siksi,
 kun sä joudut rintamaan.
 Silloin valonsoturiksi
 vartu onneks’ isänmaan.»

1928.