Itämaitten viisaat
Pakenimme viisauteemme
 kuin tähtiseen erämaahan, sillä ylen julma oli maailma,
 johon astuimme tuntemattomasta.
 Siellä puuttui leipä työntekijältä
 ja makaajan suu oli alati täynnä,
 orjat surmasivat toisiansa
 täyttääksensä herrainsa aarrekammioita.

 Pakenimme viisauteemme
 sulkien mielemme maailmalta,
 kokosimme tietoa taivaalta ja vesiltä
 kuin mehiläiset hunajaa,
 ja sydän oli hiljainen ja kirkas
 kuin taivas erämaan yllä.

 Miksi valo häikäisee silmämme nyt,
 miksi avaruus humisee outoa laulua?
 Lapsi on syntynyt, ihmisen poika!
 Totisesti on suuri ja vaarallinen armo,
 että petojen hallitsemaan maailmaan
 on syntynyt lapsi
 puhdas kuin tähti.

 Jätämme viisautemme rauhan,
 vaellamme vaarallisia teitä
 maailman kuohuntaan ja julmaan taisteluun
 lapsen tähden, uuden aamun tähden,
 valmistaaksemme ihanan maan
 viattomain jalkain astua.