Varpunen
Jos ruikutella voisin
 Ma kielin sataisin,
 Tai kiurusena öisin
 Kohoova pilvihin,

 Ma aina kiitteleisin
 Suloista Suomea,
 Ja Jumalalle veisin
 Ma huokauksensa.

 Hän silmäns’ ehkä loisi
 Myös meihin raukkoihin,
 Ja päivän paistaa soisi
 Saloihin synkkihin.

 Vaan mull’ ei ääni suotu
 Oo satakielisen,
 Heikoksi siipi luotu
 Ei kanna taivaasen.

 Vaan laulustani kuiten
 En huoli vaieta,
 Kun ääni lintuin muitten
 Ei kuulu talvella.

 Parempii laulajoita
 Keväällä ehtinee,
 Niin kuulellessaan noita
 Jo varpu vaikenee.

Julius Krohn
Runot