Kuusen alla
Alla kuusen useasti
 istuin iltamyöhään asti,
 kuusi kuiski kumeasti:
 ”Lapsi, lähdet maailmaan,
 outohon ja avaraan,
 tiesi ulapoille saavat,
 ulapat on aavat, aavat,
 siellä laineet lakkapäiset
 iskee purteen monet haavat.
 Ulapoilla usva on,
 usva katoamaton;
 armas päiv’ ei usviin koita,
 helposti ei valo voita”.
 Kuusen kuiskiessa nuokkui
 rannan kukat rauhaisasti,
 kuusen kuiskiessa huokui
 meren aallot raskahasti.