Sateenkaari siltana
On marjatuohiset jo kukkuroillaan,
 ja silloin esteet ehkäise ei mitkään,
 pian kaarisillan korvalle he saapuu
 ja kohta ryhtyvät he matkaan pitkään.

 Yhäti ylemmäksi kulkijoita
 nyt sateenkaarisilta kaunis johtaa,
 sininen taivas kaikkialla siintää,
 ja siellä täällä kultapilvet hohtaa.

 Kaikk’ alla yhä pienentyvi, kunnes
 jo lapset joutuu ihmetyksen valtaan,
 kun sillan keskikohdalla he huomaa
 maan kaiken melkein kadonneen jo altaan.

 Hymähtää Päivämuori nähdessänsä,
 kun lapset hänen ohitsensa matkaa,
 mut lapset kulkuansa uupumatta
 päin ihmesaarta, ihmelinnaa jatkaa.