Tuulten tuudittama (1877)
Vilja-pellon pyörtäneellä
 Rehoitteli ruusunen,
 Kesäpäivän heltehellä
 Loistelihe kaunonen.

 Monta tuulta tuuditteli
 Ruusuiseni kukkia,
 Monet perhot muiskutteli
 Pienokaisen poskia.

 Syksy saapui; ruususelta
 Loiston, julma, ryösteli.
 Tuulet tuntui kolkommilta,
 Ohi perhot rienteli.

 ”Väisteletkö ruusu raiskaa,
 Hyljäätkö sa omasi?”
 Ruusu lausuu. Perho kuiskaa:
 ”Pistävät on okasi.”

 ”Kiittämätöin!” ruusu huokaa,
 ”Kesäpäivän lempinyt
 Etpä huomannut sa okaa,
 Ei se silloin pistänyt.”

–r–r. [F. F. Brummer]

Lähde: Keski-Suomi 21.7.1877.

F. F. Brummer
Runot
Keski-Suomi (lehti)
1877