Rakkaus (Mörike)
Kun armaan suuta suutelet,
 sun janoos ei se riitä:
 jos vettä seulaan kaatanet,
 ei täyty seula siitä.
 Ja vaikka tuhatvuotiset
 ois suudelmas, tai ikuiset,
 saat niukasti sa niitä!

 Sun rakkautes aaltoilee
 ain’ uusin halun muodoin.
 Ja huulet, suun, mi suutelee,
 se punaa verenvuodoin.

 Ja tyttö vaikka vapisee
 kuin vohla veitsen alla,
 hän pyytää, silmin rukoilee:
 –  Kivulla suuremmalla!

 Niin on. Ja samoin ollut jo
 on alust’ elämän.
 Niin rakasti jo Salomo,
 ei muuta voinut hän.

Suom. Uuno Kailas.

Eduard Mörike
Runot
Uuno Kailas