Tahdon ikitulta
Taivas! elä mulle
 anna kiiltokultaa;
 paljon, paljon enempi
 tahdon, taivas, sulta.

 Tahdon, taivas, sulta
 vaadin valkeoita,
 innon ikitulta,
 tulta, salamoita.

 Niillä isken yöhön,
 niinkuin isket itse,
 salamoita singotan
 maitse, manteritse.

 Niillä isken yöhön,
 ohi tähtisarjain,
 kautta avaruuden,
 halki vuorten harjain.

 Niillä isken yöhön,
 mik’ ei kestä, särjen,
 vasten valtaa väärää
 käännän nuoles kärjen.

 Niillä isken yöhön,
 kaadan konnat, peikot,
 nostan valoon, valtaan
 sorretut ja heikot.

 Halpa lahjas oisi
 kunnia ja kulta –
 Tahdon, taivas, sulta
 tahdon ikitulta!