Syys-ilta talonpojan tuvassa
Tuuli tuima puhaltaapi,
 Sade rankka rajuaapi
 Taivaan pilvistä.
 Lehdet puista putoilevat,
 Linnun laulut lievenevät
 Vilun kynsissä.

 Kedon kukat kallistuvat,
 Päänsä piiloon painelevat
 Kylmää peljäten.
 Vesilinnut valittavat,
 Sorsat pakoon soutelevat
 Jäätä järvien.

 Talonpoika tuvassansa
 Istuu aivan mielissänsä
 Peri-penkillä;
 Poltteleepi palturia,
 Noita nurkan takaisia,
 Vuoden tuloja.

 Päre palaa pihdin päässä,
 Ruotilaisen kiskoessa
 Toista kelosta.
 Kissa ”kehrää” pankollansa,
 Noessa uunin kupehessa
 Vetää unia.

 Lapset kaikki karsinassa
 Kokoontuneet kolpihtalle
 Lyövät leikkiä.
 Emäntä hän rukin eessä,
 Näpit kiinni kuontalossa,
 Kehrää liinoja.

 Jopa nousee rukiltansa,
 Ottaa kopsan kainaloonsa,
 Hakee jauhoja;
 Keittää puuron hiiloksella
 Laatii ruuan lieden päällä
 Käypi kaloja.

 Tuopi piimää aika tuopin,
 Voita vielä puuron silmään,
 Uudis-leipiä.
 Tuvan ukset ulvahtavat,
 Rengit, piiat pyörähtävät
 Suojaan sateesta.

 Isäntä jo pöydän päästä
 Tiedustelee päivän töitä
 Renkilöiltänsä:
 ”Joko, Jaakko, riihen väätit;
 Joko hevosesi juotit;
 Joko tallin loit?”

 ”Joko, Heikki, heinäkuorman
 Tallin yliselle tungit;
 Halot hakkasit?
 Joko, Matti, ahdoit auman;
 Laadit ympärille aidan;
 Verään tukkesit?”

 Emäntä myös piioiltansa
 Kuulosteli karjastansa
 Kaikenlaisia.
 ”Herutitko Helunata;
 Syyhytitkö Sunteria,
 Kellokastani?”

 ”Voitelitko Piijun nännit;
 Kannoitko jo lehtikerput
 Lampokarsinaan?
 Joko vasikatkin juotit;
 Joko kaikki kossit ruokit,
 Siat illastit?”

 Saatuansa vastaukset,
 Renkein, piikain selitykset,
 Käytiin ruualle.
 Liikkui puukot, linkkuveitset.
 Kului leivät, puurokupit
 Joukon käsissä.

 Isäntäpä illastaissa
 Mietiskelee aivoissansa,
 Arveleepi näin:
 ”Hyvä syödä selvä leipä,
 Hyvä juoda paksu piimä,
 Lehmän antonen.”

 ”Vaikeampi viime syksy,
 Jäykempi jäkälä-leipä,
 Mieli mustempi.
 Kylmä talvi kauheampi,
 Näljän hahmo hirmuisempi –
 Nyt on parempi.”

 ”Rengit, piiat, nuoret, vanhat,
 Loiset, lapset, pienet, suuret,
 Herraa kiittäkää!
 Jolta saitte selvän leivän,
 Joka ruokkii kaikki luodut,
 Häntä rukoilkaa!”

 Ruokittua, rukoiltua,
 Piippuloiden poltettua,
 Tehtiin tiloja,
 Laveria lattialle,
 Sekä sänky vanhuksille.
 Levätäksensä.

 Panee maata kaikki perhe
 Asetaksen aloillensa
 Aivan aikaiseen,
 Herätäkseen kukon kanssa,
 Havaitakseen ajallansa
 Aamun ammattiin.

Hl.

Anonyymi
Runot