Hämäläisille
Oi, uljas nuoriso Hämeen maan!
 Mitä Tyrtaios sotalauluillaan,
 Mitä Petöfi aikaan sai,
 Sen tehköön lippu, min immet loi,
 Ja lemmen voima, mi voittaa voi,
 Mikä voittaa kuollossai!

 Vaan lippu merkki on taistelon,
 Ja kellä rinnassa sydän on
 Hän lippuhun katsahtaa
 Ja kaikki voimansa ponnistaa,
 Kun veren viimeisen vuodattaa
 Hän lipun juurella saa.

 Siis taisteluun tämä lippu vie
 Ja, vaikk’ei polkumme veritie,
 Se tuima taistelu on,
 Mi aina voimia jännittää,
 Ja työtä, tarmoa kestävää:
 Siis ollos horjumaton!

 Ja sehän oikeet’ on elämää,
 Miss’ aate aattehen synnyttää
 Ja alati taistellaan:
 Ja mitäs siitä, jos uhrataan
 Tää elo, jos vaan kuollessaan
 On varmana voitostaan.

 Jos kerran elää ja kuolla saa
 Ja työtä tehdä ja rakastaa
 Ja vielä on isäinmaa:
 Mit’ oisi onnea suurempaa
 Maan lapsen halvan saavuttaa!
 Oi Suomi, Synnyinmaa!

 Siis työhön, veikkoset, lippu tää,
 Kuin verikirjoitus yhdistää
 Näin voimat ja virkahtaa:
 Ken kurja pettäen horjahtaa,
 Sen immet inholla kiroaa,
 Ja koko synnyinmaa.