Sarastaessa (Mendelin)
Ilo elpyvi rinnassani,
 Kirsi sulavi syömmestäin,
 Surun allakin voin mä jälleen
 Luottain katsoa taivoon päin.

 Tiedän: Valvovi Isän silmä,
 Lasta kaitsevi eksyvää,
 Antaa tähtösten viittaella
 Elon polkua hämärää.

 Toivon tähtösten tuikkaella,
 Ett’ei harhahan lapsi käy,
 Joskin surujen sumuyössä
 Rasti raukalle ain’ ei näy.

 Ilo elpyi jo rinnassani,
 Kirs’ on sulanut syömmestain,
 Surun allakin voin mä jälleen
 Luottain katsoa taivoon päin.