Ainoa hetki
Yksin mä olin,
 Yksin hän tuli,
 Polkuni sivu
 Polkunsa poisti.
 Viipymätöinne,
 Viipyä aikoi,
 Puhumatoinna.
 Silmänsä puhui. –
 Tuntematoin,
 Sä tuttuin tuiki!
 Päivä se päättyy,
 Vuosi se vierii,
 Kans joka muistet
 Toisen se työntää;
 Hetki tuo herjä
 Jäi mulle ijäks,
 Hetki tuo surun,
 Hetki tuo ilon. –

–rki.

) Runeberg, Idyll och Epigram, ”Den Enda stunden.”

Lähde: Helsingfors Tidningar 11.10.1845.

Johan Ludvig Runeberg
Runot
Helsingfors Tidningar
1845

sv:Den enda stunden