Vanha lauluni
Mä lauloin kerran laulusen,
 Ei suuri ollut arvo sen;
 Mut sydämestäni laulu kulki,
 Sisimmät tunteeni saattain julki.

 On mennyt aikaa – hiukka vaan
 Taas käteeni tuon laulun saan.
 Mut outo on se! Nuo sanat miksi
 On kaikki käyneet niin vierahiksi?

 Kyll’ lauluni on entinen,
 Ei muuttuneet oo sanat sen;
 Mut sydän muutti kai sisimpänsä:
 Ei tunne entistä itseänsä.