Aatosten siivillä
Kuin tuhat kertaa ennen
 taas aatosieni siivin
 nyt luoksesi ma riennän
 ja kammioosi hiivin.

 On yö. Vain tuokioksi
 sen hämärhuntu halkee,
 kun pilven taitse lankee
 kuun kultavana valkee.

 Ja käsin ojennetuin
 sa vastahani riennät
 ja ensi syleilyllä
 jo kaipioni liennät

 Ja sanat saavat olla.
 Vain suukkoskieltä mykkää
 suu haastaa, korva kuulee,
 kun sydän harras sykkää.

 Kuin yöhyt ympärillä
 me varoin vaikenemme
 ja maailmasta muusta
 me liioin huoli emme.

 On meitä kahta varten
 vain lemmen valtakunta
 kuin tarun taikamailma;
 muu kaikki on kuin unta.

Kössi Kaatra.

Lähde: Työläisnaisen Joululehti IV . 1910.

Kössi Kaatra
Runot
Työläisnainen
1910