Mennyttä
Minä ja se kuollut kuulumme yhteen.
 Katkerien narsissien maku kielelläni
 toistaa: mennyttä, mennyttä, mennyttä, mennyttä...
 Otan hänen uurnastaan tuhkaa kahmaloni täyteen
 ja kohotan sen taivasta kohden: Mitä on minulla tässä?
 Valkoiset pilvet, kerääntykää sinertävien kuilujen ylle:
 todistakaa, todistakaa,
 että se on tuhkaa, joka oli auringon valoa.

Edith Södergran
Runot
Uuno Kailas