Ymmärrätkö?
Aikana, oi, jona uinailin minä Onnelan maita,
 Kohtasi kirkkaana, kuin nuorena nouseva koi,
 Lempeä loistava ain’ yks’ nainen henkeni silmää.
 Säilynyt siinä hän on, jos häntä koskana ei
 Katsoa saanutkaan tää maallinen pettävä silmä,
 Ennenkun, enkeli, sun, oi, mun Amaalia, näin.

T[yk]–o. [Hagman]

Lähde: Hämeen Sanomat 23.7.1880.

Runot
Tyko Hagman
Hämeen Sanomat
1880