Iidan suru
Iida itki nyyhkytteli
 Aivan kasvot kalmana,
 Äiti hältä tutkaeli:
 ”Mikä sul’ on vaivana?” –
 ”Niin kun naapurimme Kyöstin
 Sanat saa mun hirtehen,
 Kun hän sanoo, että ryöstin
 Hältä poi’es sydämen!
 Tään kun mailma saapi kuulla
 Aivan oon ma onneton!
 Kaikkihan nyt alkaa luulla
 Ett’ oon varas verraton. –
 Aivan syyttömästi tätä
 Kärsimään on joutunut,
 En mä hiekan kipinätä
 Keltäkään oo ottanut!” –

[Kustaa] K[i]–ll[ine]–n.

Lähde: Satakunta 4.3.1876.

Kustaa Killinen
Runot
Satakunta (sanomalehti)
1876