Uponneet puistot
Sydämen syvyydessä puistot saartuu
 niin ihmeelliset, ikivihannat.
 Smaragdiketjut köynnöksien kaartuu
 ja lehtokujat vilvaat, ihanat.

 Ja sypresseissä satakielet valtaan
 jää sävelten ja lämmin louna käy
 ja loiske kaiku en soi kaivon altaan
 kujilla, joilla kulkijaa ei näy.

 Uponnein puistoin, unelmain Atlantis,
 maa onnen muistoin, rauhan rajaton,
 sun kaivos virvoittaa, on altis antis,
 hedelmäis kypsyntä on ajaton.