Valkoiseen linnaan
Korven kainalossa vihdoin
 kohoaa jo linna valkee,
 hirven kohti kiitäessä
 seinä edestä vain halkee.

 Kohta kun on sisään päästy
 sulkeutuu se uudestansa;
 juhlapuvussaan nyt seisoo
 palatsissa kaikki kansa.

 Kultaa, hopeaa vain siellä
 kimaltelee kirkkahasti,
 ulottuu sen kaarikatto
 taivaan tähtitarhaan asti.