H. M. Keisari-Suuriruhtinas Aleksander II:selle, Maaliskuun 2 p:nä 1880
Nyt töistäs, jalo Ruhtinas,
 Soi kiitos kaikkialta
 Ja henkein palveluksestas,
 Joill’ ompi valon valta.
 Ne ottivat sun suojahan;
 Ja maineen siivill’ lentää
 Sun nimes jälkimaailmaan
 Ja kunniaan siell’ entää.

 Vain niillä, niill’ on kuitenkin
 Ajassa viime voitto,
 Vain niistä aikain aikoihin
 Uus’ syttyy aamukoitto;
 Vain niiden voima valohon,
 Suuruuteen kansat kantaa,
 Vain niiden valo valtion
 Kruunulle loisteen antaa.

 Ei nosta hohde istuimes
 Ja kruunus, Ruhtinaamme,
 Eik’ keisarinen suuruutes
 Tät’ innostusta maamme.
 Ei – selvän syyn Sä nähdä voit
 Lempeemme kohtaas varmaan,
 Kun katsot, mitä lehtiin loit
 Aik-kirjain Suomen armaan.

 Ja tuskin koskaan koittaa voi
 Se Suomellemme huomen,
 Jon’ ensinn’ nimesi ei soi
 Suurinten joukoss’ Suomen!
 Ja Suomemme se sydämeen
 Suljettun’ aina loistaa,
 Ja lempens’ sille uudelleen
 Sen soidess’ Suomi toistaa.

Tuokko.

Lähde: Vaasan Sanomat 22.3.1880.

Antti Törneroos
Laulut
Runot
Vaasan Sanomat
1880