Kädenlyönti Pekka Haloselle
Taiteesi tuskan, vaivan, voiton tiellä
 sua tervehtii tää kädenlyönti hyvä,
 kun itseäsi et Sa koskaan kiellä.

 On luonnonluottees aina yhtä syvä,
 haaveesi harras, henkes hehku iki
 valoa juoden valoon välkähtyvä.

 Ijäistä ihmisyyttä liikuit liki,
 kävelit kauneuden karsikoita,
 sen höyhensaaren uinuit unta siki.

 Näin nähnyt sinilinnojas liet noita,
 myös sieltä saanut taitees siipilennon
 päin aamun ruskoja, päin auringolta.

 Kuvasit Suomen syksyn, kevään hennon,
 sen talven kuurat ja sen kuusten härmät,
 myös kesän kukoistuksen, reippaan, rennon;

 sen kimmelkiteet ja sen säteet, särmät.