On korpi noussut
On korpi noussut valvomaan,
 tuhansin nousee miestä,
 tuhansin, sadointuhansin
 ne astuu auran tiestä.
 On niiden katse kaukainen,
 kuin tulta ja kuin jäätä
 yht’aikaa silmä uhoaa,
 ne käännäkään ei päätä.

 Niit’ eivät väärät johtajat
 voi enää taltutella,
 kun kerran korpi ärjähtää,
 ken voisi suostutella,
 tein suorin, selvin käypä on
 päämääräänsä se kohti,
 vain kuulee ääntä tuntonsa,
 se yksin sitä johti.

 Kuin ukkonen soi laulu sen:
 – Me käymme isäin teitä,
 me kuulemme kuin käskevi
 jo itse Mana meitä.
 Nyt laki maahan laatikaa,
 miss’ oisi henki Herran. –
 Totuuden pyhän palvontaan
 suo päästä meidän kerran.

 Pois viekkaat kaupantekijät
 isänmaan alttarilta,
 ja häväisijät temppelin
 peittäköön musta ilta.
 Jo nouse, kansan kunnia,
 saa arvos, pyhä usko,
 meit’ auta, Herra, näkemään
 jo Suomen aamurusko!

 Meit’ auta Herra kulkemaan
 Sun tietäs, tietä kunnon,
 meit’ auta, Herra, kuulemaan
 ain käskyt omantunnon.
 Meill’ anna voima taistella,
 kun taistella me saamme,
 niin että meidän kummuilla
 ees viherjöisi maamme.