Deboran laulu
Nyt Jahvellemme nouskoot uhrituoksut,
 ja ilohuudoin Libanonin rinteet
 jo täyttykööt! On Juudan virtain juoksut
 taas vapaat. Katkottuina pahat pinteet.

 On lyöty Ammon, Amalekin ansa
 ja Balin palveluskin taukos hiljaa.
 Taas yksi, voimakas on Jahven kansa,
 suo taivas kyllin viiniä ja viljaa.

 Ei valheprofeettoja enää seuraa
 nyt Israel, ei uhraa pilttejänsä
 Molokin kitaan. Juudan jalopeuraa
 ei Sisera nyt uhkaa piikeillänsä.

 Käy juhlaan Jerusalem lehvin, palmuin,
 nyt ylle viitat punan purppuraiset!
 On ohi aika alennuksen, almuin,
 siis soikoot pasunamme raikuvaiset.

 Uus aika alkaa. Vääryys vanha pura.
 Työ veljin tehtäköön, ei orjain hiellä.
 Ja tasan antimet, se onnen ura,
 valohon katseet seesteisellä miellä.

 Iloitkoot sukukunnat, jotka löivät
 pois ikeen uhkan. Kaikotkoot jo kauvas
 ne konnat, jotka heikon osan söivät!
 Käy juhlaan Jerusalem! Oikeus on sauvas.