Armaan luona
Sua aattelen, kun päivän kimmelteessä
     nään aavat veet.
 Sua aattelen, kun kuultaa lähteen veessä
     kuun kujanteet.

 Sun nään, kun matkasauva kohoo tiellä.
     Sun yhä nään,
 kun vaeltaja vaivoin kulkee siellä
     yön pimeään.

 Sua kuuntelen, kun laine rannan kehtoon
     kohisten käy.
 Saan usein ääntäs kuuntelemaan lehtoon,
     kun hiljentäy.

 Oon luonas sun; pois kauaskin jos lähdet,
     jäät lähellein.
 Jo päivä painuu, kohta syttyy tähdet.
     Käy vierellein!

Suom. Uuno Kailas.

Johann Wolfgang von Goethe
Runot
Uuno Kailas

de:Nähe des Geliebten (1796)
de:Nähe des Geliebten (1827)