Elon unelmia
Kellä ei oo maailmassa
 Elon-unelmia?
 Kellä ei oo outojakin
 Sielun aavehia? –

 Usein onpi kurja munkin
 Elon-taivas musta;
 Onnen varjot sielussan’ suo
 Epätoivomusta.

 Onnen’ oisko kädessäin’
 Sen miksi mukavoisin!
 Lemmen riemun, autuuden ma
 Itselleni loisin.

 Mutta siksi autuas ma
 Konsaan tokko ollen?
 Lempeänsä Jumalatar
 Tokko suonee mullen?

 Maistettuain totimaljan
 Nesteen suloutta,
 Uneksia toki taidan
 Lemmen autuhutta.

 Silloin siis ma ihantelen
 Itselleni noita
 Kallihiksi maljan sekä
 Immen suuteloita.

 Vaan kun loppuu nestemaljat,
 Ja sen haju haihtuu,
 Silloin riemu rinnassan ja
 Lemmen autuus vaihtuu.

 Silloin tuskin toivoakkaan
 Arvaan autuhutta:
 Elon riemu suloa ja
 Immen rakkautta.

Kario [Kaarle Karikko].

Lähde: Tampereen Sanomat 25.8.1885.

Kaarle Karikko
Runot
Tampereen Sanomat
1885