Tallattu ruusu
Oli kurja kulkuri vallannut
 mun ruusuni kauniin, tallannut
 sen, tahrinut maantien lokaan.
 Sen nostin: se oli vaalennut,
 sen hempeä hehku jo haalennut.
 Sain käsiini pistävän okaan.

 Oli kaikki sen kauneus haihtunut,
 sen varren muotokin vaihtunut,
 oli saanut se vaikean haavan.
 Ei voinut se enää tuoksua,
 ei näyttänyt elonsa juoksua
 mun ruusuni jatkaa saavan.

 On ruusuni ruma ja okainen,
 niin surkastunut ja lokainen,
 niin kuihtunut, lakastunut.
 Sen tahdon puhtaaksi suudella,
 olen siihen innolla uudella
 niin rajusti rakastunut.

 Sitä tahdon hellästi hoidella,
 sen haavaa hyväillen voidella
 siks kunnes se puhkee kukkaan.
 On lempeni hedelmän kantava,
 se on kauniin tuloksen antava.
 Ei mene mun hoitoni hukkaan.