Rajuilma
Sa parvekkeella linnan
 näit vanhan kuninkaan;
 pois katseen synkän loi hän
 yli synkän, pilvisen maan.

 Rajuilma, kaukaa nousten,
 tuli myrskynä kohisten;
 hän miekan nojassa seisoi,
 vait kahvaa kourien.

 Käsi toinen, josta kirpos
 jo valtikka itsestään,
 se kultaista kruunua vielä
 koki suojella raskaan pään.

 Mut vaipan päärmään hiljaa
 jo nuori puoliso käy:
»Olet lempinyt mua ennen,
 et enää lempivän näy!»

 – »Vai lempi, huvit ja leikit?
 Ei, armas, ne jätetään!
 Rajuilma saapuu tänne
 jo voimalla myrskysään.

»En parvekkeella linnan
 ole kuningas kruunussain:
 Ajan mullistuksissa näissä
 olen arka ja voimaton vain.

»Vai lempi, huvit ja leikit?
 Ei, armas, ne jätetään!
 Rajuilma saapuu tänne
 jo voimalla myrskysään.»

Adelbert von Chamisso
Runot
Valter Juva

sv:Oväder. (Efter Adelbert v. Chamisso.)