Silloin
Mit’ silloin täällä enää ois,
 kaikk’ tyhjää, kolkkoo vaan,
 kun kultani mun oisi pois –
 jäis kannel kaikumaan

 vaan kolkkoutta elämän,
 suruja, murheita. –
 Nyt se soipi lempivän
 toivoa, aatteita.