Pikku Ellin joulurukous
Vaikk’ on koti mulla köyhä,
 matalainen maja,
 tulethan mun vieraakseni,
 kallis Vapahtaja.

 Nyt on joulu, mutta äiti
 vain on vuotehessa;
 armas hän on taudin saanut
 talven saapuessa.

 Juudanmaassa elpyi moni
 armos parantama.
 Elli uskoo, että Sulla
 viel’ on voima sama.

 Viime leivän viiltelemme
 juhlaeineheksi.
 Sinä saatat siunata sen
 satakertaiseksi.

 Yksi kynttilä on meillä,
 nyt sen sytytämme.
 Tuika, tuika kirkkahasti,
 joulukynttilämme!

 Sinä tulet, Sinä tulet,
 siihen lapsi luottaa.
 Ethän anna pikku Ellin
 odotella suotta.

1926.