Fylgia
Fylgia, oi, älä kiidä pois,
 kun teen loan tahriman työn,
 älä, arka, ylhäinen, liidä pois,
 kun ma karkein aatoksin himmennän hahmoas,
 mi kauneusunissain leijuu
 rusohohteessa hehkeän yön
 niin nähtävissäin,
 mut kaukana niin,
 kuin on piirit tähtivyön,
 sa kauan kaihottu, saavuttamattomin,
 sa kauneuskaipuun impi,
 sä henkevän hieno, kuulaan kirkkaassa harsossas,
 min poskihin loi rusoruusujen hohteen lempi ja onnekas syän.
 Fylgia, oi, älä kiidä pois,
 älä, arka, ylhäinen, liidä pois,
 sa kauneuskaipuuni,
 mi murheilta päivän
 olet suojani, lohtuni haaveissa yön!

sv:Fylgia