Oli metsä vihreä...
Oli metsä vihreä, tuomessa kukka,
 sitä ihaillen katselit impi rukka.

 Sä ihailit kaunista kevätsäätä,
 et muistanut kylmää, et muistanut jäätä.

 Sä ihailit suuria Luojan töitä,
 et muistanut harmaita hallaöitä.

 Ja kuitenkin, ja kuitenkin
 ne tuli ne keväiset kylmätkin.