Te sen tiedätte
Mitä oisi, jos kasteisen aamun yö ahmais hyytävä, musta?
 Mitä on pois elämä heittää, joka toivetta on, lupausta,
 maan poluilta poistua kesken suviuntensa kangastusta?
 Mitä on povin särkyvin käydä teräsmyrskyn pyörrettä vastaan,
 mitä riutua haavansa vuotoon ajatellen kaukaista lastaan?
 Mitä säihkyvä on elonkaan kohokohdassa katkaistu kesken.
 syli suojaava syntymätöntä tuen turvatta jääneen lesken –
 me sen järkkyen aavistamme, te sen tiedätte ainoastaan.