Surullinen jälkimuisto Corkiast oppenest Herrasi Doctor Johan Gezeliuxest muinen Turun Hijppakunnan Corkiast ylistettäväst Pispast
Suuri on surkutella
 Murhe Virttä veisaella
 Caicil’ Calcun candavilla,
 Iikeväisill’ ihmsillä.
 Että Tuska tarjondele,
 Voi voi vaeldele,
 Täsä Ilmas ilkiäsä
 Surun Laxos Surkiasa.
 Siitä sure Suomen Sonni,
 Paljo paoha Pohjan Onni,
 Hvittis myöslin hyryile
 Vambulakin viheldele,
 Jos sä kysyt Kyneleitä
 Tahdot tietä Tuskan Sytä;
 Vissist olet, outo Vieras,
 Muucalainen Mailmasa.
 Ettkös äckä Itku Silmil’
 Huomaidze huocauxil’
 Cuinga Kempi Kirkon Faari
 Turus pandin tuonen parel’?
 Voi ett vaipui vainahaxi
 Turus meni tuonen luoxi
 Paras Pappi Pappien coossa,
 Sielun Paimen Suomenmasa,
 Voi ett vänki Verckohonsa,
 Otti Calma Ongehensa,
 Doctor Johan julkisen
 Herra Cullan Cuppuraisen:
 Sepä Suomen Pilarinen,
 Hämeen Herra hengellinen
 Palio päätti Pännällänsä
 Vire oli Virasansa.
 Coska tuli Turcuhun
 Asett’ itzens Auran Auckon,
 Cohta kaunist caicki laitti
 Vinteringin tänne tuotti,
 Eipä nähty ennen täällä
 Selitetty Suomen Väellä
 Mitä Kirjoi kiitettäpi
 Joit on kyllä ostettapi.

 Sano tietä Saxalainen
 Puhu kansa pavilainen,
 Fransusi Parla myös
 Tuttu oli tämä Työs.
 En ma laula Latinata
 Engä kehu Græcan kieldä,
 Joita julist’ julkisesa,
 Mones Academiasa.
 Duomitz tästä Dorfftilainen,
 Räyski röyke Riicalainen,
 O jos olis Ubsalasta
 Paras täll Professoreista!
 Kyll’ ne Herrat Kynällänsä
 Palio pyräis, Pennällänsä
 Suomen Pispast Suloisesta
 Caikild tutust Turkulaisest;

 Jos ey muistane Mailma,
 Meidän Pispa mainita,
 Totta cuiteng Turun kylä,
 Kehu tätä Herra hyvä.
 Totta Ruodzin Valdakunda
 Huuta Suomen Hiippakunda,
 Oho sitä PISPA päivä
 Jong me Turus tuten näimmä.

 Tämä sama Sielun Paimen
 Annoi meille autun ainen,
 Suomalaisill’ Sielun tavaran
 Testamendix annoi avaran.

 Vielä sitte Herra Vaina
 Monda Kirja Schoulul’ laina,
 Hämbä palio parandain
 Pränttäis Pyhän Biblian
 Mitä tule muhun työhön
 Tehtyn Nimel tämän Miehen?
 Eiköst Encyclopædia
 Cocon pandu Turus pian
 Eij taij riidel Rickautta
 Muista pytän Mammonata,
 Caicki mitä Cootux tuli
 Suomen Schoulun Salix suli’
 Ah mit’ vielä mielellän
 Herra Vainast heikuttelen.

 Eij hän ollut ylpiä
 Pitäin Pispan Käräjä.
 Cosca Piscu Kircosa
 Catechismus Cainalosa,
 Tuli Herran tämän eteen
 Sielun Tavarast tili tekeen.
 Cocot Kättä Kirkon Miehen
 Eikä käsken Tulen Tiehen
 Niinkuin moni Mailman Mies
 Vicuroitze Vircans ties.
 Tästä Huittis Tilan sai,
 Vambul’ Veisa tällä lail
 Voi ett caatui caunis Cando,
 Suomen suuttui Herran Ando
 Olit Pispat endiseekin
 Cunnialliset kuluisatkin
 Mutta Uljast YRJÄN POJKA
 Suri Suomi cevan caipa
 Tämäp’ teki Doctoreita
 Pani Papix Mestareita.
 Jacol anno jalon Lakin
 Cuulu Crunun Pietarille.
 JEsus omb Orvoin Isä
 Ylimäinen Avun liisä
 Uutta Pispa Mailmas
 Suoel heitä Suomen Maas,
 Annoi tämä Leskel’ Leipä
 Orvo parat paidol peitä
 Riisui Rysyt rumat päldä
 Saatti köyhän caunil Sällä.

 Syöxyt Pispat muinen Suomen
 Mualda sadut Sarnastuolin
 Vaikka tiesit värä Säxen,
 Tekevän sen tämän Väen.
 Mutta Cunnial muistettapa
 Pispa Arvos pidettäpä,
 Satti Tilan Suomen Sieran
 Käski cotia Culkuvieran.
 Sixi händä siunais HERra
 Näytti Onnen näickös verran,
 Että äkkäis eläisänsä
 Poicans Pispan peräsänsä
 Cosca tuikut köyhä Mies,
 Pian Pispa Neuvon ties,
 Avais cohta Oven eteen,
 Lyckäis Avun Akan Käten.
 Ong’ siis Ihmet rohke Ruotzi,
 Että Suomi hartast huoki,
 Cosca Pispan Kello soi,
 Ijäst Ilda meille loi.
 Ongost Ihmet, Ihmis rucka
 Että murhet meitä uhka
 Orvoit käyvät alla päin
 Lesket loucka Tuska tain?
 Itke Turku imelästi
 Pargas parvu surkiasti
 Huuda sinä Huittis parca
 Että kuoli toi Mies tarcka
 Ei se enä Ikänänsä
 Suosittelle Sanoillansa
 Ei se enä katzo kaunist
 Mailmalisi Menoi mainidz
 Voi ett lackais laulamasta
 Puusäkisä puhumasta,
 Paras Pappi Pispalasa
 Selvä kieli Suomenmaasa
 Hällä oli olles täällä
 HERran Voimal ja Väellä
 Jalot Lahjat Jumalalda
 Suuret Avut Autualda.
 Cuiteng täydyi Ucon tämän
 Cuollon Caurin kansa käymän
 Mixis JEsu Hevosita
 Tuonut Pispal Tulitsia.
 Jos Elias aikanansa
 Paljo Sarnais paicasansa,
 Totta tämä Turun Faari
 Virastansa otti varin
 Doctor''' Jacob jalo Mies,
 Tämän Pispan tavat ties,
 Annas hänen huikiast huuta
 Cansan corvij Cajautta.
 Vaick eij sanut Vaunuia
 Turun nähden tulisita
 Cuitengin GEZELIUxen
 Muista minun JEsuksen
 Sillä tähteis liickuman
 Ilon Menot imevän
 Testamendia Pispa teki
 Jonga nuori Pispa näki,
 Ensin annoi JEsuxelle
 Sieluns sille Suloiselle.
 Pispan Hiipan sitten heitti
 Nuoren Herran Hartiot peitti
 Löysip Itkun Leski Frouva
 Vaivan aivan uunna vuonna
 Doctoringin Murhet muutti
 Hedvijk Lietzi Huudon heitti.
 Silloin jätti jälken jänet
 Vanhat nuoret suret pienet
 HERran haldun hartahasta
 Suru Änel surkiasti.
 Viimen känsi Casvohonsa
 Puhu näitä puhuisansa
 Älä heitä HERra JEsus
 Hyliä hyvä Jumalani
 Sitten cuoli Herra culda
 Vaipu vanha Pispa meildä
 Voi ett caatuis Cuulu Mies
 Jonga HERra Hurskax ties
 Vielä Elä Valdakunnas,
 Sinun Sarnas Seuracunnas
 Sinun Nimes nändymätä,
 Muistos on mätänemätä.
 Jää siis hyväst hyvä Herra
 Voi Voi viisin kerroin
 Täälläs cuolet Cocouxes
 Nytt sä elät Ihastoxes.
 Hyväst hyväst iso Isä
 Cunnian se sull Suuren lisä
 Että CARLE**) Cuningas
 Suri sinun Cuolematas.

*) Tämä jälkimuisto on varsin samalla tavalla, samoilla sanoilla ja puustaveilla kuin se silloin kokoon pantuna kirjoitettiin.

**) Kaarlo XI:nes Ruottissa.Lähde:' Turun Viikko-Sanomat'' 17.2.1827, 25.2.1827.

Johan Keckonius
Runot
Turun Viikko-Sanomat
1827