Keijuinkuningas
Ken on myrskyssä yön niin myöhäiseen?
 Isä ratsain kulkevi lapsineen;
 sitä hoitavi huolin lemmekkäin,
 sitä painaa rintaansa, viihdyttäin.

 Miks, poikani, kätkössä noin sun on pää? –
 Isä, katsos, etkö haltiaa nää?
 Se on keijuinkuningas, kruunuin, vöin! –
 Näät usvaa vain, jota nousee öin. –

»Tule, vieno laps, niin pois sun vien!
 Monet leikit leikimme siimeissä tien;
 kukat kauniit kukkii, miss’ soluu vuo,
 somat vaatteet kultaiset äitini suo.»

 Oi, taatto, oi, taatto, sa kuulithan nyt
 nuo keijuinkuninkaan viehättelyt! –
 Jää rauhaan, pieno, rauhoitu, oi;
 syyslehvissä tuulen viuhina soi. –

»Tule, sievä poika, ma vien sun pois!
 Mun tyttöni hellät ne hoivanas ois;
 yön karkelot johtaa he veikein suin,
 sua viihtävät lauluin ja liekutteluin.»

 Oi, taatto, oi, taatto, sä etkö nyt nää,
 miten haltian tyttäret häämöttää? –
 Sa poikani, poikani, näänhän tuon,
 ne on raidan rauskoja vieressä vuon. –

»Sua lemmin, mua viehätät, armas, sa pien;
 ja jos tulla et mieli, sun ryöstäen vien.»
 Oi, taatto, oi, taatto, hän nyt minut sai!
 Teki keijuinkuningas pahaa, ai! –

 Isä kauhuin kiidätti ratsuaan,
 oli tuskiva laps hänen rinnoillaan.
 Hädin vaivoin ehtii kartanohon;
 isän rinnoilla lapsi kuollut on.

Johann Wolfgang von Goethe
Runot
Valter Juva

cs:Ballady Göthovy/Král duchů
cs:Goetheho vybrané básně/Král kouzelný
de:Erlkönig
en:The Alder King
eo:La elfreĝo (Grabowski)
fr:Le Roi des Aulnes
pl:Król Olszyn
ru:Лесной царь (Гёте/Жуковский)
ru:Лесной царь (Гёте/Фет)
ru:Лесной царь (Гёте/Григорьев)