Vanhus kellollensa (Keski-Suomi)
Kelloni, käydä rapsutat
 Niin vilkahasti taas
 Ja: ”aika rientää!” muistutat,
 Se sun on toimintaas.
 Niin – aika rientää armainen,
 Ja voimat raukenee;
 Vaan: terve! kuollo rauhainen.
 Kun hautain aukenee.

 Sa murheen, riemun hetkiä
 Oot mulle mittaillut.
 Oi, nuoruuteni retkiä,
 Vaikk’ oonkin harhaillut!
 Nyt muisto teistä vanhuksen
 Ehtoota purppuroi.
 Ja toivo poistaa pilveksen,
 Kuin kirkas aamu-koi.

 Sa vaivoista, kuin vanhuskin,
 Jo vihdoin uupuilet;
 Niin arvelen, kosk’ useinkin,
 Käymästä taukoilet.
 En moiti sua. Mieluimmin
 Tok’ tointas harjotat
 Ja käyt taas kahta kiivaammin,
 Kun käymään tarkotat.

–r –r. [F. F. Brummer]

Lähde: Keski-Suomi 19.1.1878.

F. F. Brummer
Runot
Keski-Suomi (lehti)
1878