Pyörälaulu
Oi, miten vilkas ja välkkyväkarva
 on minun hevoseni!
 Silavampi, vilavampi, vallattomampi
 on minun heiliseni.

 Kiipesin, koipesin pyöräni selkään,
 pyöritin hiljallensa.
 Henttuni reilu se rinnalleni
 ohjasi polkimensa.

 Pyörivät pyörät ja virisevät vitjat
 kunnasta kiitäessäni.
 Sinisen vaalea puku oli yllä
 heilillä vierelläni.

 Vilisevät lehdot ja niityt ja pellot
 rannalla siintävän lahden.
 Oi miten hulmusi kultani tukka
 tietä kun kiidimme kahden!

 Ei nyt enää lemmiskellä
 kulkien kuutamossa,
 eikä nyt välky kuu, ei tähdet
 laulajan laulelossa.

 Mutta me laulamme riemahdellen
 hevosista lentävistä,
 joilla me laulaen kiidätämme
 Pois elon ikävistä.