Kyhkyisen koto
Kyllä tiedän kyhkyiseni,
 Miss’ on kasvava kanani.
 Tuol’ on, tuola tien ohessa,
 Jo’en pienen penkereellä.
 Siel’ on siliä mäkikin,
 Toinen korpi kasvannolla;
 Siliäll’ on sievä huone,
 Huonehessa kyhkyiseni.
 Kovin on tiellä kulkioita,
 Jo’en poikki polkioita.
 Älkötte, hyvät ihmiset,
 Vainen kulta kulkevaiset,
 Lintuistani liikutelko,
 Nyökötelkö’ mun omaani!
 Ette te hyvin pitele’,
 Lillisesti’ liikuttele’.
 Vie’ sä, tie, ne tienkäviät,
 Kauvas kaikki kultiasi
 Lintu pieneni likiltä,
 Kyhkyiseni kynnyksiltä;
 Yksin vie’ minä likelle’,
 Kyh’yn kylki vierahaksi!
 Min’ itse hyvin pitelen,
 Lintuistani liikuttelen.
 Syötän sylyni sisässä,
 Juotan päällä polvieni.

–sk–

Lähde: Maamiehen Ystävä 9.1.1847.

Frans Jakob Chydenius
Runot
Maamiehen Ystävä
1847