Totta on elämä tää
Oi totta, oi totta on elämä tää,
 Ei leikkiä lentävän perhon!
 Oi korkeempi on minun määräni pää,
 Kuin etsintä ruuan ja verhon!

 Oi totta on kutsumus, jonka mä sain,
 En saa sitä leikkinä pitää.
 Käsi kylväköhön sitä siementä vain,
 Jost’ elämän laihot ne itää!

 Pois kiistat ja naurut ja virnistelyt,
 Ne sielumme multahan liittää.
 Ne turmeltu mieli on synnyttänyt
 Ja turmelust’ uutta ne siittää!

 Se rakkaus sielusta sammukohon,
 Joll’ alhaall’ on lähteet ja luotteet!
 Sen vaikutus kaamea kuolema on
 Ja rauniokumpuja tuotteet.

 Oi totta, oi totta on elämä tää,
 Ei leikkiä lentävän perhon!
 Oi korkeempi on minun määräni pää,
 Kuin etsintä ruuan ja verhon!