Työmiehen rukous
Oi sä luonnon suuri luoja,
 Taivahankin valtias,
 Onnen sekä murheen suoja,
 Lohduttaja laupias!

 Rukousta nöyrän kuule,
 Tuskaa rinnan murretun!
 Lohduksemme tänne tule,
 Luokse kansan sorretun!

 Kansat raskaan taakan alta,
 Vaivojansa vaikertaa.
 Tuskan huudot kaikkialta,
 Taivaalle he kaiuttaa.

 Ei nyt ole maailman rauhaa,
 Pois on veljesrakkaus.
 Sortovallan myrskyt pauhaa,
 Pois on kansain vapaus.

 Avaa, Herra, kansain silmät
 Sortajansa näkemään!
 Henkiin vastatunteot kylmät,
 Rakkautta kylvämään.

 Ihanteiden lippu nosta
 Korkealle liehumaan.
 Aatteet uudet ahdingosta,
 Kansan rintaan liehumaan.

 Herra, henkes voima meille,
 Anna jaloon taistohon!
 Että kansat onnen teille
 Nousis, valon voittohon.

Läykki.

Lähde: Työmies 1.5.1901.

Anonyymi
Runot
Työmies
1901