Maamiehen mieli sateisina aikoina
Elon aika on haikia,
 Vaivaloinen ja vaikia,
 Vaan Isä näkee paremmin,
 Voitot, vahingot varemmin.

 Jos pilvet pisaroitsevat,
 Ja kauniin kasvun kaatavat,
 Jos sadet toivon sammuttaa,
 Ihmisen voiman vaivuttaa.

 Niin itse tietää Isämme,
 Oikeen mitata osamme,
 Vanhurskautens vaakalla,
 Viisautens vissillä vihillä.

 Eikös meille kelpaa nautita?
 Niinkuin Hänellen hallita
 Jos sataa eli paistaapi,
 Hänen työns niissä loistaapi.

 Jos kuivuudesta kuivannee,
 Jos märkyydestä mätännee;
 Jos vielä rakeet rangaisee,
 Eli jos vilu vihlaisee;

 Niin vasta haavat havaitaan,
 Kuin tunnon kirjat avataan;
 Toiste tunnetaan tarkoitus
 Valdiaan Isän valvomus.

 Vaikk’ itkee elon leikkaajat
 Kyyneleillä kylvään kyntäjät,
 Vaan ehkä ilolla niitetään
 Jos nytkin Herraa kiitetään.

 Niin kuin se äsken sanottiin,
 Tässä virressä veisattiin,
 Jos sataa eli paistaapi,
 Hänen työns niissä loistaapi.

 Kiitos siis olkoon Isällen, !
 Ja kunnia suuri Pojallen,
 Pyhäl Hengel se olkoon myös!
 Täydellisyys on joka työs.

Bengt Lyytinen.

Lähde: Maamiehen Ystävä 27.7.1844.

Pentti Lyytinen
Virret
Maamiehen Ystävä
1844