Kommunaardit
Leivän puute, kaiken puute,
 Ortto on niin huolissaan.
 Hepo Ortolla jos onkin,
 Puuttuu auraa, siement’ vaan.

 Huotin seinät irviin käyvät,
 Huolist’ Huoti harmaantuu:
 Vanha aura onpi hällä,
 Hepo puuttuu, puuttuu muu.

 Ondrein selkää huolet painaa,.
 Vanhus kiroo kiukuissaan:
 Siemenviljaa ois nyt hällä,
 Hepoa ei, auraakaan.

 Sattui Huotin vastaan Ortto,
 Ondrei joukkoon jatkon toi,
 Sana sanaan liittyi siinä,
 Ukot hartaast’ aprikoi:

 – Oi-joi, veljet, huolet painaa!
 – Multa köyhyys voimat vie...
 Hetken siinä tuumailtiin, ja
 Aukes yhteistoimeen tie.

 Mitä ennen eriksensä
 Oli, yhteen pantiin nyt:
 Siemen, aura, hevonenkin,
 Sekä peltoin viljelyt.

 Ondrei Orton kanssa kyntää,
 Huoti käyttää vasaraa,
 Yhteistöin myös nousee parret,
 Tuvan seinät kohoaa.

 Työ kuin hihna hauskast’ luistaa
 Missään nyt ei synkkää, ei!
 – Veljet, onneksenne olkoon!
 Kommunaardit, terve, hei!

Demjan Bednyi