Kylät tuoksui..
Kylät tuoksui, välkehti kaupungit,
 minä matkasin pois.
 Ne kaikki mun omani olleet ois,
 kylät kukkivat, helkkyvät kaupungit.
 Ne jätin, ne annoin pois.

 Sitä kaduinko? – Minulle kalliimpaa
 oli aatoksen rauha, salomaa.

 Yks sentään salainen kaiho
 jäi poveeni piilemään:
 ne silmät välkehti siellä
 niin lempeään –,
 se ääni helisi siellä, –
 se armaani olla vois..

 Viel’ enkö sais kylät, kaupungit,
 jotk’ annoin pois...?