Väinämöisen soitto
Hongikossa sulo-ääni kaikkuu
 Väinön kaunihin kantelen.
 Kauvas soitto-säveleensä raikkuu
 Yli vuorien, vesien.
 Laulu voimallansa luonnon lumoaa,
 Surun, huolen, murheen yli voiton saa,
 Sointuisuutta se synnyttää
 Ja sydämiä kaikkein miellyttää.

 Järven laineet hiljaan aaltoellen
 Esiin Vellamon kantavat.
 Tapiolan immet kainostellen
 Joka oksalle istuvat.
 Ilman sankaritkin alas laskeutuu,
 Pienet laululinnut myöskin kokoontuu,
 Eivät pedot nyt puutukkaan,
 Soittoa Väinämöisen kuullessaan.

 Kaiku Suomen laulu, Suomen kieli
 Yli rakkahan isänmaan!
 Voittaos sä Suomen kansan mieli,
 Puoleks’ ei, mutta kokonaan!
 Juurru kiinteästi joka sydämeen,
 Kasva siellä tammen lailla vitkalleen,
 Ole vapaa ja peloton,
 Sun voittos kerran loistavainen on!

Minna Krohn
Runot