Kuva (Koskela)
Näit porton kadulla ja lankesit.
 Yön himoa on vielä huulissasi,
 vaikk’ – aamuun harmaaseen kun havahdit –
 sä nyyhkit, nyyhkit vuoteellasi.

 Mut kädet katumusta vavisten
 sä erään kuvan särjet pöydältäsi,
 ja katsot kauan takaa kyynelen
 sen sirpaleita kädessäsi.