Meren taa putosi päivä
Meren taa putosi päivä,
 kohoo kuu kuparikarva,
 syttyy tähdet taivahalla.

 Yön suussa iloisin sulho
 tarpoo tietä. Tien takana
 tupa on miehen mielitietyn.

 Taival taittuu. Mies totinen
 hätkähtää kuin kuolon tullen:
 ei tuli tuvasta tuiki!

 Kullan pirtti on pimeä,
 pimeät sen pihtipielet,
 syden synkkä sintsin muoto.

 Käänty tieltä, pois palaten
 ilta synkin syömessänsä,
 yö pahin povensa alla!