Juokse, porosein!
Juokse, porosein,
 Poikki vuoret, maat!
 Seista, syödä, saat
 Majall’ impyein;
 Siellä verraton
 Sammal-aarre on.

 Päiv’ on lyhyinen,
 Mutta pitkä tie,
 Laulaissan’ nyt vie
 Matka joutuen!
 Tääll’ on sudet vaan
 Usva-majoissaan.

 Jos mä lentäisin,
 Niinkuin kotka tuo,
 Kultapilven luo,
 Ehkä näkisin
 Silmät lemmityn,
 Huulten hymyilyn.

 Sydämeni sä
 Kohta kiedoit niin
 Lemmen pauloihin,
 Ett’en selviä:
 Vedät totta kuin
 Koski innostuin.

 Sinut nähtyäin,
 Suurest’ ikävöin,
 Aina päivin, öin
 Mietin mielessäin:
 On se onni vaan,
 Kun sun omaks’ saan!

 Vaikka kätkeisit
 Laakson kiven taa,
 Taikka porolla
 Metsään rientäisit:
 Kivet, hongat ois
 Tieltäin käypä pois!

Frans Mikael Franzén