Marcus Curtius
Valtasi Rooman kalpea kauhu,
 huomasi vartijat aamulla varhain:
 auennut yöllä on Forumin keskeen
 tulta ja tuhkaa suitseva kuilu.

 Rientävät työhön orjien laumat,
 vonkuu vankkurin raskahan pyörä,
 viuhuvi piiskat sarvissa härkäin
 santaa vievien Forumin kuiluun.

 Yötä ja päivää raatavat orjat,
 kaadettu kuiluun on tuhat kuormaa
 kymmenin kerroin, täyty ei kuilu,
 uupuvat orjat, lankeevat maahan.

 Valtaa Rooman kalpea kauhu,
 hiipii hiljaa Forumin laitaa,
 nousee marmoriportaita myöten
 mykkä, äänetön linnojen suojiin.

 Tietäjät koolle! Roomako sortuis?
 Vanhat ja viisaat, kansa nyt vartoo
 neuvoa teiltä, augurit Rooman,
 kuinka on täyttyvä suitseva kuilu!

 Tutkivat augurit lentoa lintuin,
 ukkosen ääntä ja pilviä taivaan –
 viimein on vastaus kansalle valmis
 viertyä päivän yöhön jo asti:

 täyttyvi kuilu, parhaan jos antaa,
 kalleimman kantaa uhriksi Rooma.
 Mietimme vielä, selvillä emme
 siit’ ole vielä, parhain mik’ ompi.

 Miettii augurit aamuhun asti,
 valvoo, vartoo vastausta kansa –
 nousee lieskat kuilusta yöhön,
 kauhu jo kiertää muureja Rooman.

 Eikö jo vastaus valmisna teillä,
 augurit kansan, aamu jo koittaa?
 Toivomme, voimme vastauksen antaa
 puolilta päivin, tuumimme vielä!

 Marcus Curtius, nuorison kukka,
 soittaja lyyran, ratsujen raisuin
 ohjaaja parhain, neitojen haave,
 kuunteli vastausta kalpein huulin.

 Marcus Curtius marmoriportaat
 linnansa ylvään vaieten nousi,
 aseensa parhaat orjien tuoda,
 mielikki-ratsunsa noutaa käski.

 Marcus Curtius marmoriportaat
 linnansa ylvään vaieten astui,
 nous sotaratsunsa selkään raisun,
 kannukset kylkiin painalsi ratsun.

 Marcus Curtius liehuvin töyhdöin,
 kiiltävin kiivin, leimuvin miekoin
 laukassa orhinsa antoi mennä,
 Forumin keskelle ohjasi orhin.

 Marcus Curtius, impien haave,
 soittaja lyyran, ratsujen raisuin
 ohjaaja parhain, kuiluun kun syöksi,
 vaaleni vaimot ja miehetkin Rooman.

 Marcus Curtius, yksin sä tiesit
 kansasi parhaan, aavistit yksin –
 täyttyi kuilu ja kaikkosi kauhu,
 säilyä, kasvaa voi taasen Rooma.

1927.