Heränneen huuto
Morsiameks taivaan Herran
 Kasteessa mä kihlattiin.
 Luoksi yljän oisin kerran
 Taivaan iloon päässyt niin.
 Mutta nyt mä näännyn huoleen:
 Kihlani ma kadotin.
 Käännyin tyhmä mailman puoleen,
 Kasteen-armon tuhlasin.

 Syvä ompi synnin hauta,
 Synkkä ijankaikkisuus.
 Itken, huokaan, se ei auta:
 Joka päiv’ on tuska uus.
 Anna, Jeesus, päivän paistaa
 Vielä läpi pilvien!
 Anna annos voimaa maistaa
 Vielä kurjan syntisen!

 Armokätes hukkuvalle,
 Jeesus kallis, ojenna!
 Uupumasta synnin alle
 Syntisraukka pelasta!
 Auta, nosta, johda, kanna
 Läpi korven synkeän!
 Vähäisinkin osa anna
 Mulle maassa elämän!