Matkalle lähtö
Eikä muuta – laivassa kun
 huomattu ei mitään vikaa,
 matkalle jo valmistuivat
 retkeilijät tuota pikaa.

 Evähäksi sitten pantiin
 koriin leipää ynnä voita,
 oivallinen kalakukko,
 piimäleili, piirakoita.

 Hyvästeltiin vain, ja hiukan
 erottaissa silmät kastui,
 sitten Pekka kera Pirkon
 kohta ilmalaivaan astui.

 Lapset herroiks’ istui perään,
 Mirri työhön vaikeahan
 ryhtyi, hän se lentolaivaa
 kävi näet ohjaamahan.

 Pelännyt ei silti yhtään,
 tuumi vain: ei hätää mitään,
 kyllä lentolaiva kestää,
 lensi pohjaan taikka itään.

 Surrrurrur se kone virkkoi,
 kohta korkealle nousi,
 lailla uljaan vaakalinnun
 sitten ilmain merta sousi.

 Nenäliinallaan jäi äiti
 huiskuttamaan kotilahteen,
 eikä ensi ikäväkään
 supistunut päivään, kahteen.

 Silti tuumi: Kun on kerran
 lapsill’ eessä elon rata,
 hyvä oppia on heidän
 tuntemahan maailmata.