Pimeys yli polkuni lankee
Pimeys yli polkuni lankee,
 mun jalkaani uuvuttaa,
 ja raskaaksi aatokset käyvät,
 hämyn helmaan kun vaipuu maa.

 Valo vilkkuvi kaukana tuolla
 liki metsien rinnettä.
 Se leimahtaa sekä sammuu,
 taas alkavi liekehtiä.

 Joku lampun ääressä istuu,
 tai kaksikin, kenpä ties...
 Pimeys yli polkuni lankee,
 käy raskaasti matkojen mies.

Hjalmar Söderberg