Kaarlo herttuan avoin kirje Suomen rahvaalle, annettu Turusta Lokak. 2 p. 1597
Löytyy Tukholman valtio-arkistossa »Acta Historica 1597.»
Sama kirje mutta ruotsinkielisenä löytyy Kaarlo herttuan
registraturassa vuodelta 1597, 2 osa, lehti 145 seur. Päivämäärä
siinä kuitenkin on Syysk. 28 p.

Me Carle Jumalan armon cansa Rodzin Rijkin perindo
Fursti, ia edeszeisoia, Sudermanlandin, Näricken ia Wermelandin
Hertoga.

Toiuotan teille crunun vscolisil alemaisil caikil, jotka
täszä Suomen macunnas asuwaiset oletta, meidhen suosion ia
armolisen tahdon, Jumalan cansa ensix. Ja em me tahdo armolisest
teildä salata, että näille edes ioutunuil päivil on meidhen
käsihin tullut, yxi lähetus kiria, Turun linnas kirioitettu
8 Septembris, ionga se eriseurainen mies Arwedh Erikinpoica
on lähettänyt teiden tygen tähän makundan, ionga cansa hän
teitä manapi, että te pideisit rickomat sen walan ia wakauden
ionga te armolisel herran Kuningal, meidhen rackaimal herra
welielle wannonet oletta, ia ettei te sallisi teitän sijtä haukutelda
makioil sanoil. Nijn waicka sencaltainen manaus
itzestens on hywä ia cochtulinen, iohonga me teitä uscolisest
neuotux ia manatux tahdom, että te ninkuin oikianeuoiset alemaiset
ia Rodzin Rikin uscoliset miehet, wahwast ia rickomat
pidhät sen walan, ionga cansa te armolisel herral kuningal
wannotetut oletta, ionga päälle emme epäile, että te nin wissist
tekeweiset oletta; Kuitengin eij hänen pitänyt meitä
nuchteleman sinä samasa hänen kirioituxesans, ninkuin meidhen
mielem olis, sijtä vscolisudhest, ionga te armolisel herral
kuningalle, ia cuoleman tapauxes, ionga Jumala armolisest pois
estäkön ia wiwyttäkön, hänen armons nuorel poial ia coko
kuningalisel huonel welka pää oletta osottaman, teitä pois
ahdista, ia iotakin tehdä, kuin taita tulla hänen annons korkeuden
ia wallan wähennoxex. Sillä neitä eij yxiken taidha
meidhen päällen täyttä, kuin sekä warhan ia hilian sen ielkin
seisom, että se wala ionga armolinen herra kuningas hänen
Vscolisill alemaisillens tehnyt on, nin hywin kuin se, iolla
alemaiset hänen armons cansa lijton tehnyt owat, woimasa
pidhetäis ia caicki asiat Rikis Lailisest ia toimelisest käytetaisin,
nin että köyhä nin hyvin kuin rikas, kirianoppemattomat
kuin kirianoppeneet, Wapausmiehet kuin Wapauttomat,
nautitsisit heidhen hyvin sadhut Privilegia ia oikeudhet, nin
mös Rodzin Lain, ia lailiset sädhyt, ia ettei se kuin woimalisembi
on röfwäis, häwitäis ia cuoliaxi lois sen ioca wähemen
woi, ninkuin täszä macunnas tätä aica ylenpaldisest tapachtunut
on. Sillä senpäälle on armolisen herran kuningan korkius
ia walda perustettu, nin että cusza eij nämet asiat eli
cappalet wahwast woimas pidhetä, nin eij taidha hänen armons
korkius ia walda kauwan pysywäinen olla, mutta täyty
caiken hallitus wiran cansa tyhiex tulla ia langeta. Mingätähden
sencaltainen nuhtelemus enämin Arwed Erikinpoiast, ia
hänen seurastans ymmerretän nin mös Claus Flemingist, ioca
ennen händä oli: Sillä he owat heitäns käytänyt kuningan
wala, Rodzin Laki ja perisowindo wastan, ionga paalle armolisen
herran kuningan walda perustettu on, kuin nyt sanottin,
sinä asias, että he owat nosunet meitä wastan, ionga neuuon
cansa armolinen herra kuningas luanut on, hänen kuningalises
Crunamisesans, että hänen armon tachto tämen hänen Perindö
kuningan Rikin hallita ia edhes seiso, ioca mös iän puolesta
lähimeinen on [olemme], kuin kuningan pois olles, tämän Rikin
hallituksen edhesseiso tule ia taita. Sitälähin mös owat
he andanut armolisen herran kuningan maan aldix, ia iakanut
keskenäns, nin mös Laijttomil Borgleill, Gärdeil, Gestningeil
ia muil Laijttomil ia Christittömil raskaudeil ytijmest saacka
perät häwittanet armolisen herran kuningan alemaiset, nin
ettei he ole saanet nautia Laki ia oikeut, koto eli kotorauha,
mutta owat monin tuhanin, ninkuin Järgettömet luondocappalet,
slachtatut, murhatut ia cuoliax lyödyt, ioca asia on tapachtunut,
ei ainoast armolisen herran kuningan tachto, mutta mös
wala wastan, iolla hänen armons luanut on, ette [ett’ei] hänen
armons yhten raskautta tahdo hänen armons maacunnan
päälle laske, paidzi niisä asiois, kuin Lakikiria eroitta, Nin
mös että hänen armons tachto alemaisens wapatta, ia hillittömäin
edhest wariella, nin hywin sisäll, kuin vlkorikin. Että
sijs näidhen cansa täydelisest on åsotettu, että Arwed Erikinpoicka
ia hänen apulaisens owat iuri ne samat, kuin armolisen
herran kuningan korkeut ia walda wastoin tekewät, ia että se
sanoma, ionga hän meistä tällä tawalla vlwos saattanut on,
eij ole mw kuin yxi pää walhe, sitä warden häneld aiateltu,
että hän sen cansa saattais teitä hänellens apua tekemen, ia
asettaman teitän wiholisest meitä wastan, kuin olem yxi niistä
luonolisista maanherroista, ia teidhen sekä Rijkin parhan iälkin
seisom, kuinga te yhden kerran mahdaisitta pääst tästa
iulmast hallituxesta, ionga cansa te kauuan aica oletta wainåtut.
Sentehden on meiden Vscolinen neuuo ia manaus ettei
te vsco mitä Arwed Erikinpoica ia hänen apulaisens meistä
walhetellen sanowat, Wan kauattakat heitä, ninkuin nijtä
iotcka teiden ia kåko Rikin alaspolkemisen ia hawitoxen iälkin
seisowat, Ja caicken teidhen woiman cansa, heitä wastan
seisokat ia tyhiäx tehket, nijnkuin Rikin eriseuraisi miehi ia
häwittäitä.

Ja eij teiden taruitze pelkämen, että armolinen herra
Kuningas, sentehden laske iongun raskauden maakunnan päälle
teitå hengen puolesta, ninkuin Vsein nimitetttu Arwed Erikinpoica
hänen armostans häpiälisestä ia pilkaten on sanonut.
Sillä ninkuin hänen armons luonost on yxi laupias ia auuia
täys kuningas, emme epäile sen päälle, että henen armons
caikil muoto muista valans päälle, ia eij salli ylitze Laki ia
oikeutta mitäken kellengen tapahtua, eli hengen puolesta ioca
eij ole Lais woitettu, rangastetta, eikö [eikä] semmengen tuleua
ole hänen Perindo Kuningan Rikins, iongun Salaväen
cansa, ninkuin iokuu wiholinen, mutta me olem sijnä wissis
toiuos, että coska hänen armons oijkein saa tietä Arwed Erikinpoian
ia muidhen Eriseuraisten ia wärinneuuoisten menon,
kuin tähän päiwen asti eij ole tainut tapahtua, monicahtain
eripuraisten Jnhimisten tehden, iotca teidhen ia muidhen vskolisten
alemaisten parasta eij mieleläns näkis, ia meiden kiriat
iotca me armolisen herran kuningan tyge, tästä asiasta kirjoittanet
olem, poissalawat ia mahan laskewat: Silloin hänen armons
ilman epäilemet ombi händä ia hänen seurans nuhteleua,
ia Lailisest rangaiseua, ninkuin nijtä, iotca heitäns Rikin parasta,
ia hänen armons kårkeutta wastan asettaneet owat. Jota
me teilde cunnialiset Talonpoiat caicki, emme tahtonet salata.
Jumalan huoman ia haltun teitä andaden. Suomen Turusta

Lähde: 

Suomi (lehti)
97
1857
Nuijasota