Jumalan huoneesta
Kuin suloinen on tulla
 Jumalan huoneseen,
 Joss uskon aarre mulla
 On auki autuuteen!

 Se huone yrtti-tarha,
 Ja sielut hartahat
 Kuin kukat, joista myrha
 Ja tuoksut nousevat.

 Ja kukan hienot helpeet
 Taivaasta kastetaan
 Ja heitä tuulet vilpeet
 Virkistää uudestaan.

 Ma päivän heltehestä
 Pakenen tänne nyt;
 Ma etsin rauhan tästä,
 Min muuss’ en löytänyt.

 Ei minua iloita
 Turhuudet maailman;
 Mun iloni on noita
 Iloja taivahan.

 Kun pyhä Henki lemmen
 Sanalla virvoittaa,
 Kuink’ iloista sydämmen,
 Kuink’ autuus pilkoittaa!

 En tahdo poissa olla
 Jumalan seurasta,
 Vaan riemulla, ilolla
 Kiitosta veisata.

 Kun kerran kuolemalla
 Ma heitän maailman,
 Kah, suulla raikkaammalla
 Teen virren kauniimman.

 Kirkossa suuremmassa
 Nään silloin Herrani,
 Jok’ istuu kunniassa
 Ja täyttää toivoni.

Y[rjö Koskinen].

Lähde: Suometar 15.1.1858.

Johan Ludvig Runeberg
Virret
Yrjö Koskinen
Suometar
1858