Kevätsonetti
Katujen kävelijät hymyilevät,
 kun puistoin puihin sirkkalehdet aukee
 ja satamahan laivaväylä laukee,
 kun saapuu suvituulin kaunis kevät.

 Valkeat poutapilvet liitelevät
 sinessä ilman, kiuru kimpoo sinne;
 vihertää varjoinenkin päivänrinne
 ja pienet kevätpurot lirisevät.

 Keväinen päivyt heittää säteitään,
 kuin suudellen ne sulattaa pois jään
 ja vapahaksi saa taas laine meren.

 Kaduilla ilakoidaan, hymyillään,
 vanhatkin tyytyy tähän elämään
 ja nuoret kuulee kutsun kuuman veren.

1913.