Rekilaulu
Tyttönen tepsutti silkkikengissä
 kirkkaalla järven jäällä;
 yll’ oli hienonen silkkinuttu
 tuimalla pakkassäällä.

 Solakalla orhilla kulkusissa
 tulin minä matkailemasta;
 pyytelin rekeheni vällyjen alle
 ihanata tyttölasta.

 Rekeni on tanakasta tammipuusta,
 aisat on pihlajasta. –
 Tyttönen salli mun armastella,
 kieltäysi kihlaamasta.

 Sievästi, sievästi kuutamossa
 huulonen kohtasi huulen.
 Nahkaset neitosen ympäri käärin
 suojaksi tuiman tuulen.