Syksyllä (Virtanen)
Viel koivuissa lehdet liikkuu,
 Jos kohta ne keltaista pälveä saa,
 Kukan latvoilla mettinen kiikkuu,
 Yli niittyjen perhonen liihoittaa.

 Syyskuu... Pian lehtien hilkkeen
 Lokahautojen kätkee synkeä yö
 Ja perhojen siipien vilkkeen
 Vilukuolema tunnoton turraksi lyö.

 Kesä niin kuni kerrottu satu
 Vain muistona mieleen häämöittää,
 Ajan hiihtämä ankara latu
 Vie eespäin, ja mennehet taakse jää.

 Kun askelta pari taas aika
 On ottanut – syksystä keväimeen
 Taas uuden luomisen taika
 Kukat nostaa vartehen kaunoiseen.

1916