Vieraalle tähdelle
Et tiedä, sa tyttö, ett’ syömmeni on
 Verihaavoissa ristiin ja rastiin,
 Et tiedä, se syvin on sulkematon,
 Ja se vihlovi kuolettavasti.

 Se syvin haava, se sulkematon,
 Se vertakin virtana vuotaa,
 Ties’ Herra, se milloinka ehtyvä on
 Ja kestänkö, kestänkö tuota?

 Niin. Vieraana syömmeni ruususit sä
 Ja vieraana haavani viilsit
 Ja vieraana, vieraana tähtenä.
 Mun kyynelsilmääni kiilsit!

 Vaan sinä, mun kukkani valkeapää,
 Elä laulaen, hymyten, hento!
 Kuin kalpeaposkista kärsijää
 Vois sääliä vieras ja vento?