Keski-suomalaisten asevelvollisten laulu
Pois kirves, kuokka, kädestä,
 Nyt miekka kourahan!
 Ken oman maansa edestä
 Ei kuolis, armahan?
 Hurraa, hurraa, kas, riemulla
 Ja isiemme innolla
 Me vihollista voittamaan
 Taas käymme oppimaan.

 Sa miesi Suomen sydänmaan
 Ain ollos urhokas
 Ja sortajia kaatamaan
 Kuin karhu voimakas!
 Tää oppi oiva isien
 Myös olkoon ohja poikien:
 ”Eespäin! Vei tiemme kuolemaan.
 Tai voiton kunniaan.”

 Käskyille kuuliaisia! –
 Sen vaatii virkamme;
 Vaan kelpo suomalaisia
 Myös olla vannomme.
 Jos meissä Luojaan luottamus
 Ja urhotöihin uskallus
 On juurtunut, niin tulkoot vaan,
 Ken tohtii, ilkkumaan.

 Oi, kuullos, veikko! Kuulethan
 Kuin korpi kumajaa.
 Sen ääntä ihannellahan
 Miel’ aina halajaa......
 Siell’ uhkuu kosket kohisten,
 Ja metsä kertoo humisten
 Säveltä kehtolauluni. –
 Mun synnyinseutuni!

 Tään seudun e’estä rakkahan
 Mit’ antaa soisinkaan?
 Oi, henkenipä varmahan!
 Muut’ en ma voisikaan.
 Mi kallihimpi uhri ois,
 Jon Suomen lapsi maalleen tois?
 Niin, niin; sen jospa tietäsin,
 Ma kaiken antasin.

 Nyt hyväst’ armas koti jää
 Ja hellä äitini
 Myös siskot, isä harmaspää
 Ja nuori kultani!
 Pois vainen kyynel pyyhkikäät
 Ja pojastanne miettikäät:
 Jos sorrut sotiin, – isänmaa
 Sun helmahansa saa.

Runot