Jo kevät riemuisa saapuu hymyin
Jo kevät riemuisa saapuu hymyin,
 ja kaikkoo talvi tuittupää;
 sulo taivas siintää, ja pilvet poutii,
 veet kirkkaat rinteiltä syöksähtää.
 Säde vuorten huipuilla illoin valvoo,
 meri päilyy hohteess’ aamukoin;
 koko luonto riemuiten päivää palvoo,
 ma omaa Bellaani jumaloin.

 Ja kevät kukkea kesään vaihtuu,
 syys keltaan käy, ja riehuu säät;
 jo silloin eessä on synkkä talvi,
 kunis kevään riemuisan jälleen näät.
 Noin aika kierii, vuodet vierii,
 elo itse muuttuu ja vaihtuu noin;
 Mut kuoloon asti ma intoisasti
 vain omaa Bellaani jumaloin.

de:Der blüh’nde Frühling bringt uns Freude