Kotiin, kotiin!
Miksi noin nyt innoissansa
 Rientää impi huoneesen,
 Joka taasen luonnon kanssa
 Viettänyt on hetkisen,
 Kevään koita ihannellut,
 Kotirantaa muistaellut? –

 Miksi silmätähdet loistaa
 Hellemmin kuin konsanaan,
 Vieno puna sumun paistaa
 Kalpeoilta kasvoiltaan,
 Kuuliko hän peipon laulun,
 Näki luonnon kuvataulun? –

 Tuskin peipon ääntä kuuli,
 Kevät vast’ on tulossa,
 Joskin kuuli, niin hän luuli
 Peipposeksi varpua;
 Vietettynä tunteiltansa
 Todeks’ otti unelmansa.

 Luonnon taulun tuskin näki,
 Lumessahan luonto on,
 Keijukaiset, luonnon väki,
 Ann’ ei loistaa kukaston,
 Kun ei poiss’ oo kirsi maasta
 Nurmen juurta raatamasta.

 Mistä ilo suurenlainen? –
 Kohta kuuli, syy on tuo:
 ”Taas on Anni onnekkainen,
 Pääsee vanhempainsa luo!
 Muuta mailmassa en halaa,
 Koti mielessäni palaa!” – –

 Oi jos Suomen kuulu kansa
 Maatansa noin rakastaisi
 Noin jos silmäinloisteellansa
 Tuntehensa ilmi sais,
 Poistuis poijes kalve mieli,
 Riemun lausuis suu ja kieli!