Jalanjälki jok’ainoa..
Jalanjälki jok’ainoa peitä,
 lumi, vaippahas valkoiseen,
 iki-yö, syvin varjosi heitä
 yli kulkijan uupuneen,
 meri unhon, yllätä salaa
 joka muisto, mi jää elostain,
 joka kaiku, mi viestinä palaa
 taa taivalten lauluttomain;

 jos ei kerran voittajahurmaa
 sydän kiusattu tuntea saa,
 jos ei korpi, nyt sielun mi surmaa,
 ole kaihoni kallein maa,
 jos ei päivännousua kerran
 soi virteni hehkuen,
 jos ei rakkaus Herrain Herran
 puhu suusta mun, ihmisen!