Kutsumus
Kun käymme kotiin taivahan,
               Seuraatkos? seuraatkos?
 Lempeä lauluun karitsan;
               Seuraatkos? seuraatkos?
 Kuningas-pappeudesta
 Miljonat kiittää Jesusta,
 Pois viel’ on monta miljonaa;
               Seuraa siis! seuraatkos?

 Katsella tahdon karitsaa,
               Seuraatkos? seuraatkos?
 Karitsall’ antaa kunniaa;
               Seuraatkos? seuraatkos?
 Siell’ elon kruunun saamme me,
 Ja voiton palmun käteemme,
 Myös riemun Jumalaltamme.
               Seuraa siis! seuraatkos?

 Me taivaan lauluun yhdymme,
               Seuraatkos? seuraatkos?
 Ja harppuin kanssa veisaamme,
               Seuraatkos? seuraatkos?
 Siell’ hosianna veisaavat
 Kaikk’ Herran pyhät autuaat,
 Ett’ taivaat kajahtelevat.
               Seuraa siis! seuraatkos?

 Nyt kurja sielu väsynyt.
               Tuleppas! tuleppas!
 On sijas’ Jesus laittanut.
               Seuraatkos? seuraatkos?
 Siell’ Herra sua odottaa
 Ja rauhan oiva satama,
 Nyt riennä sinne uskossa!
               Tule siis! uskoppas!

 Tie avoi tähän kaupunkiin
               Seuraatkos? seuraatkos?
 On sulle – pakanallenkin –
               Seuraatkos? seuraatkos?
 Nyt kuule ääntä Jumalan,
 Ku kutsuu sua uskomaan
 Ja pyrkii sieluus asumaan.
               Seuraa siis! seuraatkos?

 Tai tie on hyvä, tasainen
               Seuraatkos? seuraatkos?
 Oi usko tämä sieluinen
               Tule nyt! tuleppas!
 Kuuleppas Jesus huutelee:
 Nyt tule! älä epäile!
 Ristiäs’ riemull’ kantele.
               Tule nyt! tuleppas?

 Joskopa sanois syntinen:
               Tulenpa! tulenpa!
 Mä vapaaks’ pyydän sieluisen’,
               Tulenpa! tulenpa!
 Hyvästi! Nytpä kiiruhdan
 Mä armahan Vapahtajan’,
 Jonk’ haavois löydän elämän.
               Tulenpa! tulenpa!

G. O. Schö[nema]:n.

Lähde: Kansan Lehti 18.12.1869.

Gustaf Oskar Schöneman
Runot
Kansan Lehti
1869