Paimenessa (1877)
”Anni armas, kullakseni
 Koskaan etkö tullekaan?
 Sydäntäsi omakseni
 Koskaan enkö saanekaan?” –

 ”Lemmi nuorta orpanaani!
 Hän on soria, sopuisa.” –
 ”En, en saata, herttaiseni,
 Oma kukkani oot sa.”

 ”Hänt’ et armasteleis sinä,
 Kukkasia haariva?
 Hän on päivän nouto. Minä
 Kuivan kankaan kanerva.” –

 ”Ollet kankaan kanervakin,
 Muutan männyks kankaalle.
 Ollee kolkko kotisikin,
 Ijäksi jään sinulle.

 Oksillani suojelen sun
 Pilvein uhkauksilta.
 Sa taas sydänjuureni mun
 Pakkaselta pahalta.”

–r–r. [F. F. Brummer]

Lähde: Keski-Suomi 22.9.1877.

F. F. Brummer
Runot
Keski-Suomi (lehti)
1877