Muinaisten aikain muisto
1.

 Minä mielin muistutella,
 Mitä muinen on tehty;
 Minä tahdon tutkistella
 Mitä nyttä on nähty;
 Että Pojat pauhavaiset,
 Pijat nuoret nauravaiset,
           Tietäisivät
           Tekisivät
 Mitä Kauniisti Kuulu.

2.

 Muinen Leikit moninaiset
 Nuorten keskellä kuultiin;
 Tavat hyvät toimelliset
 Koska kokohon tultiin.
 Tappelukset torat tuimat
 Juopumukset, juonet julmat.
           Kokonansa
           Kureissansa
 Olit Poille oudot.

3.

 Muinen Pijat puheissansa
 Soveljaiset ja siviät:
 Töissä niinkuin tavoissansa
 Kaunukaiset ja keviät.
 Viina, viekkaat villitykset
 Halut häijyt, haukutukset
           Kaikissakin
           Kammioissakin,
 Eipä kuulunut koskaan.

4.

 Muinen Miehet Vaimoinensa
 Elit Kauniisti kaikki;
 Lapset olit laumainensa
 Rakkaat, Rauhassa ratki;
 Eipä Isän ilkeyttä,
 Eikä Äitin äkkisyttä
           Kuulunutkan
           Kelvannutkan
 Hyväin tapaisten Talos’.

5.

 Muinen Ukkot uskolliset
 Talon toimissa, töissä:
 Varoittaissa voimalliset
 Nuorten Hypyissä, Häissä;
 Eipä koskaan Kirkko tielle
 Äijä jäänyt juomaan vielle;
           Mutta meni
           Kotia kävi
 Lukemahan Lukuu. –

6.

 Muinen Akkat, aivan rakkaat
 Asuit Äijäinsä kanssa:
 Muijat mussat, Vaimot vanhat
 Toruit Tyttäriänsä,
 Koska menit karamahan,
 Poikain kanssa, paiskamahan
           Kloti, Kiekkoo
           Kylän keskelle kujaa.

7.

 Näitä nyttä lauleskelein
 Olen opiksi tehnyt:
 Näistä taidat tutkistellein
 Nähdä kuinka on käynyt,
 Että aika ajallansa,
 Taito, Toimi tavallansa
           Puuttuvainen
           Muuttuvainen
 Sekä siellä ja täällä.

Kaarlo Simon poika,
Pöytyöltä.

Lähde: Turun Viikko-Sanomat 29.1.1825.

Carl Helenius
Laulut
Runot
Turun Viikko-Sanomat
1825