Tenn-koski
Tähdetönnä suvi-yöhyt päilyy,
 saavu ei hämy eikä kuu,
 valkeat Tenn-järven tiirat häilyy,
 kosken lauluhun nukkuu puu.
 Seisoo haavehissa metsä varjoton,
 maa on tyyni, taivas kirkastettu on;
 Areskuta vain hangessaan
 hohtava katsoo yöhön valkeaan.

 Terhen vieno yli nurmen nuojuu,
 kaste runsaana lankeaa,
 tuuli nukkuu, koivunlehvä huojuu,
 vuoksi kaisloja keinuttaa.
 Vaahtoon käy Tenn-järvi, virta Indalin
 syöksyy autuaana aamuruskoihin,
 kuuntelee kesän kirkas yö,
 kannelta kaikuvaa Tenn-koski lyö.

Eino Leino
K. A. Tavaststjerna
Runot