”A. F. S:le” vastinta
Olis mielessä minulla
 Tuota konstia kokea
 Tokkohan sanoja saisi
 Runovärssyä vähäsen,
 Jolla vastaisin vakaasti
 Sukuserkkuni sanoja,
 Joita sain Savosta nähdä
 Runolause laajuisina.
 Nepä henkeni herätti
 Vanhuutensa vaivuksista
 Nuoren innoksi isoni
 Vielä kerran virkkamahan.
 Lauloipa isäni ennen
 Paavo Korhonen pakisi,
 Pojasta jo polvi muuttui
 Laulu loppui lapsistansa.
 Eikä vielä virttä kuulu
 Vaikkapa jo neljäs polvi
 Paneteikse partasuuksi.
 Vaan ei laulun laatiaksi
 Vaadita sukua suurta,
 Kaivata ei konsanahan
 Runojoiksi ruhtinaita.
 Kell’ on kieli, kellä mieli
 Sepä laulun laatikohon.
 Livertääpä lintusetkin
 Kaikki korpit ja varikset
 Itsekukin äänellänsä
 Virtensä virittelemät.
 Siispä sinäkin Simonen
 ”Laiha poika” laulavainen
 Laula aina ahkerasti
 Kun jo vapaus vallitseepi
 Kielellämme kaunihilla.
 Laula iltojen iloksi
 Aamukullan kunniaksi
 Suloudeksi Suomellemme
 Isänmaallemme iloksi
 Ylistykseksi Jumalan
 Kiitokseksi kaikkivallan.

Anna Reetta Korhonen.

Lähde: Savo 28.9.1885.

Anna-Reeta Korhonen
Runot
Savo (sanomalehti)
1885