Leivolle
Laulava leivo,
 Virka sä vieno,
 Mistäpä tiesi
 Tänne sun toi?
 Tuoltako lensit
 Lehtojen nuorten
 Järvien poikki
 Oi, sano, oi!

 Näitkö sä siellä
 Neitosen nuoren
 Kaunihit kasvot,
 Kuin sulo-koi?
 Sen sini-silmät,
 Hienoset hiukset,
 Näitköpä niitä?
 Oi, sano, oi!

 Istuiko impi
 Lähtehen luona,
 Josta hän kerran
 Kanssani joi?
 Missä hän mulle
 Ruusuista rannan
 Seppelen solmi, –
 Oi, sano, oi!

 Kun sinä liitäin,
 Laulaen lensit,
 Tokko hän silmät
 Sinuhun loi?
 Käskikö silloin
 Tänne sun tulla
 Tietoja tuomaan?
 Oi, sano, oi!

 Saitko sa kuulla
 Kultani äänen,
 Vieläkö virsi
 Suustahan soi?
 Jospa hän lauloi,
 Muistiko mua?
 Lausupa, leivo,
 Oi, sano, oi!

 Tyhjennä kaikki
 Tietosi mullen,
 Kerro nyt kuinka
 Kultani voi!
 Ehkäpä armas
 Lie ikävästä
 Kuihtumaisillaan
 Oi, sano, oi!