Aamu (Avellan)
Hattaroilla itäisillä
 Rusko kaunis kajastaa,
 Pensahilla, lehtisillä
 Kasteen helmet kimaltaa.

 Metsän linnut riemahtelee,
 Puusta puuhun lentävi,
 Tuhat ääntä lakahtelee,
 Tuhat uutta syntyvi.

 Järven selkä värjähtelee.
 Lehto hiljaa liikahtaa,
 Kukkais leyhkät tuoksuttelee,
 Luonto uuden elon saa.

 Päivän koite taivahinen,
 Luodut kaikki lumoova,
 Onko muoto murheellinen
 Silmääs seestä kohdanna?

 Haihtunut on huolten häivä,
 Mielen pilvet poistunna;
 Lapsen-hetkenänsä päivä
 Hellii lapsen tunteita.

 Vaivat, tuskat eivät paina,
 Kauha, riemu vallitsee,
 Luonnon aamun kanssa aina
 Syömen aamu valkenee.