Brocken’illa
Päivän pilkoituksesta jo
 Idän rannat rusottuivat,
 Lavealti vuorenhuiput
 Terhenmeressä nyt uivat

 Seitsenpenikulmasaappaat
 Jos mull’ oisi, tuokiossa
 Kautta vuorten käväisisin
 Tuolla kullan kartanossa.

 Vuotehesta, jossa nukkuu.
 Raottaisin gardiineja,
 Suutelisin hänen otsaans’
 Sekä suunsa rubiineja.

 Pieniin liljakorviin hiljaa
 Kuiskutella haluaisin:
 Uneksuos lemmestämme
 Ja ett’emme eroo laisin.

Heinrich Heine

de:Auf dem Brocken
ru:На Брокене (Гейне)