Äidin kuoltua
Mierolainen mykkämielin
 umpitietä tallaa,
 korpi henkii vastahansa
 syksyn hyistä hallaa.

 Minne, pieni matkalainen,
 johtaa jalkatiesi?
«Kauas, kauas maailmalle,
 sammui kodin liesi.

 Vuosi sitten surusaatto
 kulki kirkkotarhaan,
 silloin peitti hauta multa
 maailmassa parhaan.

 Silloin vaipui äiti armas
 mustan mullan alle,
 ilman hoivaa, huoltajaa
 jäin yksin maailmalle.»

 Mierolainen mykkämielin
 umpitietä tallaa,
 elo synkkä sieluhunsa
 henkii hyistä hallaa.