Titania
Kuin hienojen viulujen hilke
 käy salaa suhisten viidoissa haan;
 on niityillä kuuvalon vilke,
 yö peittävi metsämaan.
 Hajakutrit ne liehuvat vilahtaen,
 käy karkelo varpahin leijaillen.
     Ti ta! Ti ta! Ti ta!

 Voit vihjoa vartaloin tunnut,
 utuharsojen silkkiä henkäys vie,
 ne hulmuten huiskivat hunnut,
 käy piirissä liidellen tie.
 Ken keveissä kisoissa leikkiä lyö
 helohelmoilla kuun, kun on heinäkuunyö?
     Ti ta! Ti ta! Titania!

sv:Titania