Muistolaulu
Pienosella purtosella
 Kera neidon armahan
 Valkamasta vaelsimme
 Tasangolle lahdelman.

 Yli tyynen peilipinnan
 Rannikolle soudettiin,
 Laihopellon laitamalle
 Nurmikolle istuttiin.

 Siinä elontoivehia
 Toisillemme kuiskailtiin,
 Muinaisajan armautta
 Kaihoellen muisteltiin.

 Tässä muistimmehan muhien
 Haapalehdon ollehen,
 Johon laaja laihopelto
 Oivin ojitettu on.

 Poissa on se keinuinensa,
 Jossa illoin istuttiin,
 Lemmekkäitä lauleloita
 Käsikäissä laulettiin.

 Hiljaa huokui haavikossa
 Silloin vieno tuulonen,
 Loihti nuoreen rintanamme
 Lemmenruusun puhtosen.

 Muinaisaikaa muistellessa
 Silmiini sain kyynelet,
 Kyynelet myös immeltäni
 Kostutteli poskuet.

 Pienosehen purtehemme
 Hiljalleen me hiivittiin.
 Muinaiselle haavistolle
 Muistolaulu laulettiin.

1894.