Neiti Ida Basilier’in muistokirjaan
Kun kevään käsi hanget hautaan lykkää,
 Jo kuuluu ääni laululintujen,
 Sen vuoks’ se aik’ on raitis, riemuinen,
 Ah muutoin ois niin kolkkoa ja mykkää!

 Vaan silloin suonet virkeämmin tykkää,
 Kun, puhjetessa nurmikukkasen,
 Säveltää itse satakielinen,
 Oi silloin liikkuu mieli, sydän sykkää.

 Pois valta yön, pois valta hallan harmaan,
 Jo satakieltä Suomi kuuntelee,
 Jo puhjennut on taiteen kukka varmaan,
 Niin suloisesti soinnut helkkyilee, –
 Ja satakieli, isänmaamme armaan
 Iloksi, onpi Ida Basilier.

Olli Wuorinen.

Lähde: Uusi Suometar 13.5.1878.

Olli Wuorinen
Runot
Uusi Suometar
1878