Vuosisadan raunioilla
Nouskaa, lapset Väinön kansan
 Uutta aikaa alkamaan!
 Uudet aatteet, ihanteiset,
 Pääsevät jo kahleistaan.

 Loppukoon jo veljesvihat,
 Alkakohon uusi työ,
 Jotta vihdoin ihmiskunnan
 Vapauden kello lyö.

 Kaikki kansat kutsuu meitä
 Sortovaltaa suistamaan
 Alas pappeus ja raha,
 Alas viina kautta maan!

 Taistelkoot ne keskenänsä,
 Joll’on peto-ihanteet
 Meill’on suurempata työtä,
 Korkeammat aattehet.

 Särkynyt on kapitaali
 Järjestyksen perheisen,
 Poistunut on sopusointu
 Keskuudesta ihmisten.

 Me sen jälleen rakennamme:
 Uuden rauhan päälle maan,
 Ihmiskunnan korotamme
 Onnen aikaa nauttimaan.

 Luonnon Henki kutsuu meitä
 Yhteistyöhön sointusaan,
 Jolla kyyneleet ja riidat
 Keskeltämme poistetaan.

 Nouse, nouse, Väinön kansa,
 Uutta aikaa alkamaan
 Nouse kansain veljestyöhön
 Pimeyttä poistamaan!

M[atti]. K[urikk]–a.

Lähde: Työmies 21.7.1899.

Matti Kurikka
Runot
Työmies
1899