Aamuhetki vankilassa
On näköala kaunis vankilasta.
 Mä katson ulos kopin ikkunasta:
 eteeni avautuu kaunis taulu
 ja korvihini kuuluu linnunlaulu.

 Auringonnousun aikaisen mä näen,
 ja läheisestä kuusikosta käen
 kullaltahelähtävän kuulen: ”kukkuu”.
 Vaan vangit vielä sikiunta nukkuu.

 Mä katson tuonne sinitaivahalle.
 Mä hengessäni kohoon korkealle,
 maa alapuolellein jää asukkaineen.

 On sielulleni maa ja taivas avoin,
 se vapahana liitää linnun tavoin –
 vain aine täällä vankina on aineen.