Ystävyys ja lempi
Vain aniharvoin miehille
 oon suonut ystävyyttä.
 Ja naisille? – en tiedä, lie
 vain ollut lemmekkyyttä.

 Mä vihaan heitä, miehiä,
 ja naisia mä lemmin:
 siis puolella ja toisella
 ma ystävyyttä emmin.

 Ei ystävyyttä lempi lie,
 tuo hellä sympatiia,
 mi milloin kestää, milloin on
 vain hetken haavelmia.

 Kun lemmen tunne laajenee
 ja vaahtopäänä vyörii,
 pois ystävyyden ahtailta
 se ulapoilta pyörii.

 Vain teitä tenhon voimakas
 tää tunne tuima kulkee:
 se ystävyyden sisältää,
 pois ystävyyden sulkee.

 Voi myöskin koston tikarin
 se rintaan rakkaan lyödä,
 voi vihan myrkkypikariin
 se ystävyyden myödä.

 Tok’ ystävyyden orvokit
 ne vaihdan koko lyhteen
 mä lemmen ruusuun kuihtuvaan
 ja okaisehen yhteen.