”Äiti, miksi...?”
Silmät tummat tutkivin kysymyksin
 lapsi leikkinyt äkkiä äitiin luo:
 ”Äiti, miksi ne niin ovat kaikki yksin,
 puut ja ihmiset, talot ja tornit nuo?”

 – ”Eihän, kulta, ne viihtyvät vieretyksin,
 kaikki talot, tornit, ihmiset, puut.” –
 ”Ei, ei, katso, ne niin ovat kaikki yksin.
 Kuinka kunkin on, sit’ ei tunne muut.

 Toiset toisistaan kiviseinä sulkee,
 rautaportit lukkohon kierretään.
 Yksin äitikin käy, isä yksin kulkee,
 Jumala taivahassa on yksinään.”

 Nosti silmät tutkivat, suuret, tummat
 äitiin laps. Sydän sylkähti äityen:
 mistä saanut lapsi on lauseet kummat,
 lapsiko virkkaa ties toden viimeisen?