Lapsen osa
Naapurihin Tuomo aamull’ astui
 Iloissahan, hyppyhynkin valmis;
 Vuorotellen vihellys ja laulu
 Tuomon suusta hilpeästi raikkui.

»Miksi, Tuomo», emäntä näin kysyi,
»Läikkyvi nyt ilos yli laitain?
 Joko onni lapsilles soi leivän,
 Puuttehessa ennen itkeville,
 Vaiko otti osan heistä Tuoni
 Majoillensa riistarikkahille?»

»Eipä Tuoni ottanut, mut leipä
 Taivahasta putosi, kun kuuteen
 Lapsehen loi Luoja seitsemännen.
 Hälle hengen antaja suo leivän,
 Leivän, jot’ ei nauti vielä lapsi;
 Toisillenpa osansa siis jääpi.
 Työtä anon, emäntä, nyt sulta
 Iloissani Luojan antimista.»

J. H. Erkko
Runot