Brahmaanin kosto
Pien tshakravaki sirkkunen
 Se ilkkui kerran lotoskukkaa,
 Ett’ on tää päivin uninen,
 Kun yönsä Vishnun huviin hukkaa.

 Brahmaani suuttui ilkkuvaan,
 Hän puolsi kukkaa Ganges-uoman,
 Ja sirkkurukkaa kostollaan
 Hän vainoo aina loppuun luoman.

 Pesässä hellän puolison
 Siimeisen Raman rintehellä
 Saa sirkku alla palmuston
 Aamusta iltaan liverrellä.

 Vaan yö ne rakkaat eroittaa,
 Yö onnen avioss’ on lakko;
 Jok’ ilta Gangesvirran taa
 Pois lentää naarahan on pakko.

 Yöt virran luona visertää
 Se sydämmensä kaipausta,
 Jot’ Indran koitto hellyttää,
 Väreillen toivon sarastusta. –

 Mut Lotos uskoo Vishnuhun,
 Sen öinen palvelus on pyhä,
 Se silloin puhkee tuoksuhun
 Ja seisoo kenopäänä yhä.