Paljastunut
Lihaksituleminen kaiken vihan,
 maan raakuuden ja raivon ruumiistuma,
 jaloksi naamioitu huuto lihan,
 pyhäksi hunnutettu portto ruma,
 jo yltäs valheen harsot valahtihan,
 vain iljetys jäi, kauniin kammoksuma.
 Miks elämää saat saastuttaa ja niellä?
 Miks sua vihdoin ei jo kansat kiellä?

 Jo juotti liian kauan hurmeellansa
 sua verenimijätä miehet, naiset;
 elonsa kantoi, kaikkein kalleimpansa
 kukoistavat ja uljaat nuorukaiset
 sinulle; ruoskaas, ruttoos kaikki kansa
 alistui, uskoen näin jumalaiset
 lait täyttävänsä, huomaamatta, että
 kumarsikin pääpahaa, perkelettä.