Syksy-yönä
Synkeällä syksy-yöllä
 salamoita leimuaa,
 hetken vaan on valoisana
 synkkä taivas sekä maa.

 Siell’ on vielä valon valta
 tuolla puolen pilviä,
 vaikk’ on tullut öinen aika,
 maahan syksy synkeä.

 Niinpä myöskin rinnassani
 lemmen liekki leimuaa,
 synkeässä sydänyössä
 ukonnuolet tuiskuaa.

 Siell’ on sula lemmen liekki.
 Kuule, tyttö simasuu,
 sinisilmäis valonsäihky
 sydänyöhön tunkeuu!