Niin syvästi särki se äidin mieltä
Niin syvästi särki se äidin mieltä,
 kun lapsonen taisteli tuskissaan,
 kun usko murtui ja toivo sammui
 ja kun ei apua kuulunutkaan.

 Niin syvästi särki se äidin mieltä,
 kun kelmeni lapsonen kärsinyt,
 kun silmät sammui, ja kuolon suuruus
 ja kuolon rauha niiss’ oli nyt.

 Niin syvästi särki se äidin mieltä,
 kun kellot soivat niin kumeaan,
 kun lähtövirttä jo veisattihin
 ja lapsonen vietiin povehen maan.

 Niin syvästi särki se äidin mieltä,
 kun lapsonen maahan laskettiin,
 kun kodin kaunistus, kansan toivo
 maan mustahan povehen mullattiin.

 Niin syvästi särki se äidin mieltä,
 kun koti oli kolkko ja autio,
 kun äidin ylpeys, ilo, turva
 maan mustassa mullassa makasi jo.