Poijut
On laivat etääntyneet ulapalle.
 Jäi poijut valkeat vain satamaan,
 ja pian peittyvät ne, nekin, aallon alle
 tai myrsky kuljettaa ne mukanaan.

 Niin mekin, mekin kerran katoamme
 kuin laivat sumuun meren aavikon.
 Vain vähän aikaa poiju – kivi haudallamme –
 näin kertoo: Tästä joku mennyt on.