Perhonen
Minä nojaan ikkunasta maailmanavaruuteen.
 Kirjava perhonen liihoittelee maailman halki.
 Se tanssii lähemmäksi.
 Se asettuu ikkunanlaudalle.
 Sen silmien lasissa,
 sen siipien silkissä säilyy
 kaikkien kirjavien tähtien värivalo.
 Se lyö siipiään: ja värit kipunoivat
 humaltuneen pääni yli –
 vihreä, ja kaukaisimman tähden vieras puna –
 minun ylitseni sisään ikkunasta.

Alfred Mombert
Runot