Prometheys
Taivaasta maahan kantain
 Kipinän kalliin toin,
 Ja lempen ilmi-antain
 Kaikk’ inehmoille soin.

 En seljapuuhun varkain
 Sisimpään ytimeen –
 Mun oma sydän-parkain
 Kydetti kypeneen.

 Sydäntä kaiho kaivaa,
 Katumus kihelmöi, –
 Kuin korppikotka taivaan
 Prometheyn maksaa söi.

 Jumalan poian nuoli,
 Vapahda vaivoistaan, –
 Jo kuolematon kuoli
 Minunkin kuolemain!

Väinö [Kaarle Krohn].

Kaarle Krohn
Runot