Elämä (Juteini)
Toivossa paistava onnemme pouta
 pienille, suurille pitkistyy;
 siinä on sulava surumme routa,
 iloksi nautindo ilmestyy.

 Kuitengin määrätä hyväkin herkku
 turmion tuotellen vaikuttaa.
 Muistele tuotakin, tuttava, serkku;
 sehän se vaarahan vaivuttaa.

 Toverit kunnian kotia tuovat,
 kuin kukin nerolla nautitsee.
 Reunalla kärpäiset kupista juovat,
 viisaus himotkin hillitsee.

 Sana on sanottu, korvilla kuulla;
 yksi ja toinen sen ymmärtää:
 ei sitä miehille mieleksi luulla,
 upoten janoa jähdyttää.

 Ei ole vanhangan elämä vaiva,
 kuin sitä kunnolla käytellään
 kuin ei hän huolella hautoja kaiva
 ilolle, vielä nyt itsellään.

 Riemu on riutuva kuin meno muukin,
 vuosista selkämme vääristyy.
 Kerran on kaatuva kituva puukin;
 vaan vesa juurilla jäykistyy.

W – s –

Jaakko Juteini
Runot