Ilta meren rannalla
Kun iltatähdet syttyvät
 Ja tummuus kattaa maan,
 Mua Musta meri luoksensa
 Taas kutsuu laulullaan.

 Ja halki vihreen puistikon
 Vie tieni rantahan.
 Juurelle jylhän poppelin.
 Hetkeksi istahdan.

 Kun ruusun tuoksun, jasmiinia
 Tuo tänne tuulonen,
 Niin anteeksi kai suonette,
 Jos hiukan haaveilen.

 Ma muistan järvet Karjalan
 Ja kosket, korven puut
 Ja naiset soutuvenheineen
 Ja miehet partasuut.

 Ma nousen torniin sulttaanin
 Ja sieltä loistossaan
 Nään meren, tähtitaivahan
 Ja öiset lehdot maan.

 Lyö riemun-laine rintahan,
 Kun istun miettien:
 Nää nauttiakseen voittanut
 On rahvas taistellen.

1927