Niinpä muinen minäkin
Hiuteet kiitää taivahasta,
 Ropsii ikkunoita;
 En voi laata katsomasta
 Leikissänsä noita.

 Lapset tuolla kiitelevi
 Hiudetanssin lailla.
 Toinen toistaan tapailevi,
 Kaikk’ on huolta vailla.

 Niinpä muinen vilvakkaasti
 Munkin kulki tieni,
 Aika kului autuaasti,
 Huolten taakk’ oli pieni.

 Toisin tässä nyt on laita:
 Huolten kanssa vaivun,
 Riemun salpaa sankka aita
 – Herra – tahtoos taivun!