Fredrika Bremerille
Utuisen Norlannin näkijätär,
 Tytär urheiden viikinkien,
 Tervetuloa aurinkoiseen Viinimaahan,
 Jota muinaiset esi-isäsi etsivät!

 Pehmeä Siljan vesien juoksu,
 Kun kesäinen kuu loistaa,
 Vahva kuin hänen vuoriensa talvi,
 Joka pauhaa lumisissa hongissa.

 Sydämellä ja korvalla, kauan olemme kuunnelleet
 Saagaasi, riimuasi ja lauluasi;
 Perhekunnan ilona ja läsnäolijana
 Olemme tunteneet ja rakastaneet sinua kauan.

 Kartanon marmorivaipan luona,
 Hirsimökin tulisijan ympärillä,
 Sinun lempeät ajatuksesi ja pohjoiset kuvitelmasi
 Kohtaavat ja saavat meidät iloisiksi.

 Ja väsyneille hengille, jotka seisovat
 Surun yövartiossa, pitkässä ja koleassa,
 Ne loistavat kuin kesäaurinkosi
 Keskiöisen laakson ja kukkulan yllä.

 Vain me olemme sinulle muukalaisia,
 Sinä olet ystävämme ja opettajamme;
 Tule ja opi tuntemaan meidät;
 Salli meidän kohdata ja keskustella yhdessä!

 Kotiemme ja perhekuntiemme alttareille
 Me vuorostamme johdattaisimme askeleesi,
 Kuten rakastava kätesi on ohjannut meitä
 Ruotsalaisten kynnyksen ylitse.

John Greenleaf Whittier
Runot
Käännökset

en:To Fredrika Bremer