Salolta (Koitar 2)
Kuin kuulin karjan kellon,
   Mun muuttui musta mieleni;
 Kuin kuulin paimentorven,
   Mun sykähti sydämeni.

 Kuin impen’ äänen kuulin,
   Mun täytti riemu sieluni;
 Kuin silmiinsä ma katsoin –
   Ei maailmassa mieleni!

 Kuin rinnoillen’ mun riensi,
   Jo mulle taivas aukeni;
 Kuin vielä suuta suikkas’ –
   Mun murhe taaskin valloitti.

B. F. Salonen
Runot