Olin minäkin riemukas kerran
Olin minäkin riemukas kerran,
 kun kuohuin lempeä!
 Mut riemuni kesti sen verran
 kuin höyhen lehdellä.

 Pois lenti se kallehin kulta
 kuin lintunen ollut ois.
 Ja lehdeltä höyhenen hienon
 surun kyynele huuhtoi pois.

 Käki, kertovat, kukunnallaan
 punapilkkuja lehdille luo.
 Kesä konsa on kehkeimmällään
 kai uuden se riemun tuo.