Jänis ja – kultani
Jänönen puikkivi piilotellen
 lehdon lehvien alla.
 Kultani kampaa kutrejansa
 rannalla kukivalla.

 Jos jänö ledosta tohtisi tulla,
 viineni virittäisin.
 Jos mua kultani kuunteleisi,
 laulella lirittäisin.

 Vaan jänö lehdossa juoksennellen
 suojelevi selkää.
 Kultani arkana ailakoiden
 lempeni lauluja pelkää.

 Jänön minä metsässä mennä sallin
 juoksevata jalkaa.
 Menköön kultakin, jänikseksi
 jos hän muuttua alkaa.