Iäksi
Nyt riehuu kansa Tschandalan,
 täys täyttyy pyövelin piha.
 Ovi kiini vielä on vankilan,
 verin värjyy kuningas-liha.

 Verin värjyy ja otsaa hiestaa vaan,
 pian saatava pois on pilkku.
 Ei jouda hän kuumeessa kuulemaan,
 mitä kertoo pyövelin ilkku.

 Verin värjyy ja hiestaa uudestaan,
 hyvät henget siipiä kutoo.
 Kun siivet saavat valmiiks vaan,
 niin akkunaraudat putoo.

 Ne putoo, putoo – vapaa on!
 Hän taivasta aavinta liitää.
 Kuin? Tschandala ois toivoton –?
 Iäks siltä lintu nyt kiitää.

Runot