Ihmeellinen lintu
Hämärässä tuli poika kotiin
 Äiti torui häntä tultuansa:
 ”Joka päivä, poika, käyt sä turhaan
 Pauloillasi; ilman aina palaat.
 Huolimaton olet taikka tyhmä:
 Toiset saavat linnut, sin’ et mitään.”

 Häntä vastaisi tuo hurja poika.
 ”Miksi olis’ onni samallainen:
 Eihän pyydyksetkän ole samallaiset.
 Tuolla kankahalla, mökkilössä,
 Asuu, tiedättekö, outo lintu.
 Syksyllä mä sitä koetin pyytää,
 Nytpä talvella ma sain sen vihdoin.
 Kevällä mä tuon sen kotiin, äiti.

 Ihmeellinen on se kuitenkin, se lintu
 Siipiä ei sillä ole, helma vain on;
 Höyheniä ei, vaan silkki-vienot hiukset;
 Noukkaa ei, vaan kaksi marja-huulta.”

Lähde: Porin Kaupungin Sanomia 27.10.1860.

Johan Ludvig Runeberg
Runot
Porin Kaupungin Sanomia
1860