Kysymyksiä (1905)
Meren rannalla öisen, usvaisen
 On nuorukainen-mies,
 Sydän tuskaa täynnä ja epäilyksiä pää,
 Ja synkin mielin hän aalloille puhuu:
 ”Oi elon arvoitus ilmaiskaa,
 Tuo tuskainen ikiarvoitus,
 Jota monet päät jo on mietiskelleet,
 Hieroglyyffimyssyiset päät,
 Turbaanipäät sekä barettipäät,
 Peruukkipäät ja tuhannet muut
 Kurjat, polttavat ihmispäät. –
 Lausukaa, mitä ihminen lienee?
 Mitä varten hän on? Mitä kohti hän käy?
 Ken asuu tähtien tuolla puolen?”

 Veet pauhailee ikipauhinatansa,
 Ja tuuli se viuhuu, pilvet ne kiitää;
 Tylyt tähdet ne tuikkivat kylmästi vain,
 Ja houkka vastausta vartoo.

de:Fragen
ru:Вопрос (Гейне/Добролюбов)
ru:Вопросы (Гейне/Михайлов)
ru:Вопросы (Гейне/Тютчев)