Kauvan jo toivon arkki
Eräs runoilia nimimerkillä ”Kansalainen” on mainitun asian [kansakoulun perustamisen] johdosta sepittänyt seuraavan laulun:

 Kauvan jo toivon arkki
 Ajeli aalloilla,
 Kokea kovat kaikki
 Sai myrsky merillä.

 Kauvan jo avun perään
 Matkaajat huokasi:
 ”Pelasta Herra vielä
 Pimeestä kansasi!”

 – Ijäti sydämmelläis’
 Oot meitä kantanut,
 Valoa taivahastais
 Ja kasteen antanut;

 Mutt’ itse etsikkoomme
 Me emme tunteneet
 Sentähden kyyhkyt lehtee
 Ei liene tuonehet!

 Siksipä nuppulalle
 Näivettyi kukkaset. –
 Ei saaneet opinteille
 Lapsemme pienoset.

 Nyt vasta kyyhky lenti
 Ja lehden – ai, jo toi
 Ja Haapalahdellenki
 Helpehen sitta soi.

 Nyt vakuutetut ollaan:
 Jo päivä valkenee,
 Pimeestä kutka rannan
 Elohon aukenee!

 Jos koulu Haapalahden
 Et suuri olekkaan,
 Niin aljetulle tielle
 Lähde vaan astumaan!

 Pieni on tosin siemen
 Kun maahan kylvetään;
 Mutt’ varren saa se suuren
 Kun kerku kasvamaan.

 Jo maalle, asemalles
 Hikensä valaneet
 On Ingman – monet muutki,
 Ja kylvöt kylväneet.

 Siis siunattu sun syntys’,
 Siunattu elois’ myös,
 Valoisa edes kulkuis’,
 Valoisat olkoot työs’!

 Virtoina siunausta
 Sinusta vuotakoon,
 Tulevaisuudessa työkin
 Hedelmän kantakoon.

 Jos vastatuulen merta
 Saat joskus soutamaan,
 Niin ankkurisi heitä
 Sen kiven kulmahan,

 Jollenka Sijoninsa
 Perusti Herramme
 Ja johon aina ohjaa
 Magneeti toivomme.

 Maa – kansa – joka vettä
 Oot ammon himonnut,
 Elämän lähtehestä
 Juodakses toivonut.

 ”Avaja suusi” [sanoo
 Jumala, Luojasi]
 ”Niin täytän sen, et janoo
 Ijäti lapseni!”

Kansalainen [Isak Hirvonen].

Lähde: Tapio 6.9.1873.

Isak Hirvonen
Runot
Koulu
Tapio
1873