Satanen muistelmia Pohjanmaalta: 26. Mitenkä kadonnut hopea-lusikka löydettiin
Varhain kesän alussa matkusti kauppamies Juha Possenius omalla aluksella Oulusta Tukholmaan. Sellaista matkaa ei siihen aikaan tehty niin joutuisasti kuin nyt, sillä vastatuulella mentiin lähimäiseen satamaan, niin että käytiin melkein joka kaupungissa kuin tien varrella oli. Monasti odotettiin viikottain myötätuulta.

Posseniuksen laiva oli jo kauan ollut poissa, mitään tietoa siitä saamatta.

Kotona oleva rouvansa ja lapsensa olivat levottomat, mutta tavallinen lohdutuksensa oli, että laiva kaiketikkin oli jossain satamassa.

Eräänä päivänä osti Posseniuksen rouva suuren lohen. Hämmästykseksensä löydettiin sen mahasta hopea-lusikka merkitty Posseniuksen nimellä, joka oli otettu mukaan matkalle.

Perheensä luuli hänen epäilemättä kuolleeksi, sillä laivan luultiin joutuneen haaksirikkoon ja koko väen hukkuneen.

Mutta suuri oli kaikkein ihme ja ilo, kuin laiva parin päivän kuluttua tuli Oulun satamaan. Se oli tullut niin pikaisesti, että tieto sen lähdöstä postissa ei vielä ollut joutunut.

Possenius kyllä oli lusikkaansa kaivannut, mutta ei tietänyt, miten se tulomatkalla oli kadonnut. Hän toki arveli sen pesoveden muassa heitetyksi mereen. Lohi oli siis ollut laivaa paljon joutuisampi.

Satanen muistelmia Pohjanmaalta