Ystävä
On yksi mulla ystävä
      herttanen ja soma.
 Se usein ompi lähellä,
      kokonaan mun oma.

 Se luona viihtyy, auttavi
      illoin useasti.
 Sen kanssa aika kuluupi
      hyvin rattosasti.

 Ja usein ihan kuljenkin
      kanssa ystäväni.
 On silloin varsi hienosin
      aivan lähelläni.

 Kun mielteissäni kuleksin,
      suuhun voin sen laittaa.
 Voin vaikka hiukan purrakin,
      päätä poikki taittaa.

 On tämä pikku runonen
      sillä kyhäiltynä.
 Ja tunnettu on nimi sen:
      musta lyijykynä.

Mimmi H–nen.

Lähde: Työmies 26.2.1904.

Anonyymi
Runot
Työmies
1904