Luottava vuottaja
Suvisessa yössä mä yksin istun
 päivän nousua vuotan,
 tuskani tuimat ja yölliset aatteet
 päivän poistavan luotan.

 Ruskosta hehkuva aurinko nousee
 lehtevän lehdon yllä,
 kuuma on helle ja heltehessä
 lintujen laulua kyllä.

 Päivän helteessä yksin istun,
 istun ja yöhyttä vuotan,
 syysyön viileän, hiljaisen, tumman
 tuskani poistavan luotan.

 Syysyö saapuu, taivas tummuu,
 hämärä jo metsiin heittyy,
 notkoista outoja usvia nousee,
 usviin tieni mun peittyy.

 Syysyön usvissa yksin istun,
 päivän nousua vuotan,
 mieleni usvat ja yölliset aatteet
 päivän poistavan luotan.

1899.