Muisto (Forsman)
Taaskin käy mun yksinäisen luona
 Ystävät nuo mennehet ja kalliit,
 Autuuteni aikaiset nuo haahmot,
 Mökki lammin luona, metsä, vuori,
 Leikit, laulut, riemut, unelmat ja
 Ensi lemmen kukkais-huokaukset!

 Oi! ma mietin luonnon lempeyttä,
 Että kaivatessa meill’ on muisto,
 Josta entis-onni hellä, vilvas
 Niinkuin aamukaste sydämmelle,
 Keskipäivän paahtaessa, vuotaa.