Pääsiäisenä


I. 

 Loisteessa hauta! Kirkkaus koitti.
 Karitsa elää! Valkeus voitti.
 Ihastus! Ilo! Ruhtinas rauhan
 Kukisti kuollon kauhian kauhan,
 Lunasti luodut. Riemu on ratki!
 Tuonela tuima! Kahlees’ on katki,
 hämmästy syvyys! Halleluja!

 Karitsaa kuollon piiritti pimi,
 Surmasta uhrin ihminen imi
 Etsityn elon. Vaikene voivo!
 Kukoista kauniist’ turva ja toivo!
 Kussa nyt kuollo otasi kurja?
 Voittosi kussa vainooja hurja?
 Nosnut on Jesus. Halleluja!

 Uskoni Uhri, sieluni Suoja,
 Totuuden, tien ja elamän Tuoja!
 Itseni Sinuun ijäksi liitän.
 Lahjasi lemmet Laupias niitän.
 Ylistys, kiitos, kunnia Sulle!
 Ansios’ anna armosta mulle
 Sankari jalo! Halleluja!

[Konstanti]n. – [Schröde]r.

II. 

 (Veis. kuin N:o 75)

 Risti välkkyy valossansa
 Voitto-merkki Valtian,
 Leimahtelee loistollansa
 Yli’ympär maailman.
 Pääsiäinen pelastus
 Ihmis-suvun ihastus!

 Jesus nosnut. Halleluja!
 Rauhan taivas taritsee.
 Jesus elää. Halleluja!
 Risti-kunta riemuitsee.
 Pääsiäinen pelastus
 Ihmissuvun ihastus!

 Hauta auki. Hosianna!
 Haudoilla nyt humisee.
 Kullo kuollut. Hosianna!
 Kuolevilta kumisee.
 Pääsiäinen pelastus
 Ihmis-suvun ihastus!

 Riemullinen ristin voitto
 Hyminässä helise,
 Sankarille kiitos-soitto
 Juhlallisest jylise.
 Pääsiäinen pelastus
 Ihmissuvun ihastus!

[Konstanti]n. – [Schröde]r.

Lähde: Sanan Saattaja Viipurista 18.4.1840.

Konstantin Schröder
Runot
Sanan Saattaja Viipurista
1840