Kulkurille
Ne heittiöksi sua pahat parjaa;
 kun kuljet huoletonna pitkin maita,
 ja liian usein vietät sunnuntaita,
 ja suosiskelet maljaa vaahtoharjaa.

 Kun katson kylätiellä poikasarjaa,
 nään varren notkean kuin rannan raita.
 Ah, miten liekin sydämeni laita?
 – Ne huulet punottaa kuin kaksi marjaa.

 Oon autuaana juonut niiden hurmaa
 ja kuullut monta vakuutusta, valaa.
 – Muut ennustakoot tuhoa ja turmaa,

 mä nähnyt olen, mitä sielus salaa.
 En pelkää elämää, en säiky surmaa!
 Sun kanssas maailmalle mieli halaa!