Muutama Yksin Kertanen Ja lapsellinen Kiitos Sana Suomalaisen Kirjallisuuten Seurallen Helsingissä, Suuren Toimensa, Ja ahkeruutensa eistä Suomen Kielen Kirkastamisesta eli arvoonsa panemisesta
Vielä Weisaan vanhanai!
 Koska lauloin lapsenai
 Suomalaisel Seurailen
 Herttasillen herroillen.

 2. v.

 Lapsen lailla laulelen,
 Wienosesti Weisailen,
 Kilvan Kiitos virsijä!
 Seuran Seiniin hirsijä!

 3. v.

 Koulun Käyneet Korkijat,
 Rohvessorit Rohkijat,
 Suomen Kieltä Kirkastaa,
 Kaikin puolin Kaunistaa!

 4. v.

 Jospa Woisin minäkin!
 Panna Pienen Puustavin,
 Seuran Suuriin Seinihiin,
 Toimellisiin Toimihiin!

 5. v.

 Pantu on Jo Perustus,
 Tulkaan Toteen Toivotus!
 Suomen Kieli Kirkkahaaks,
 Isän maallen ihanaks.

 6. v.

 Jospa Wielä venysi!
 Kapalosta Kasvasi,
 Muihen Miesten Mitallen,
 Walta Kielten verrallen!

 7. v.

 Siitten Lapset laulasi!
 Kiitos wirret veisaasi!
 Vielä Päällä Hautamme,
 Muistasivat multaamme.

 8. v.

 Isoi Isä maksaapi,
 Joka Jalost Jaksaapi,
 Panna päivä penningin,
 Seurallemme Semmingin!

 9. v.

 Itellensä Ihminen,
 Tekee Työtä Toivonen,
 Kultalankin Kuuraapi,
 Muurit myöskin Muuraapi.

 10. v.

 Jospa voisin Virvoittaa!
 Kätelläni Kirjoittaa,
 Suomen Kielen Suurennust,
 Kaikin puolin Kaunistust.

 11. v.

 Siinä Taitoo Tarvitaan,
 Jossa oikeen arvataan:
 Kaikki Panna paikalleen
 Sattumaahan Santilleen.

 12. v.

 Asija on Arvonen,
 Waan on Pentti pienonen,
 Suorittamaan Suuri ja
 Muuraamaan Myös Muurija.

 13. v.

 Kiitän Kilvan Kuitengin!
 Muihen eistä Muihenkin
 Esi Miehijä enemmän,
 Wähäsillen Vähemmän.

 14. v.

 Jo lopetan lauluni
 Wirheellisen Virteni,
 Puuttuvaiset puheeni,
 Lapselliset lauluni.

 15. v.

 Jääkää Nyt Taas hyvästi
 Lakkin Nostan Nöyrästi!
 Antoo anteiks ereykset,
 Pienen Bengtin puutokset.

Tämä lapsi on Siinä hahmossa Kuin hän on Syntynyt. Kapalo vaate on huono, mutta nöyryys Ja Kiitollisuus näissä ratissa Sisällä makaa.

Pentti Lyytinen