Työrauha
Koko maanpiiri kaipaa nyt rauhaa.
 Mut vain vihan villitys pauhaa,
 sudet ulvovat, ukkonen jyrää,
 tylyt, tympeät katsehet kyrää.

 On mammonan maailmanvalta.
 Yö uhkaa nyt yltä ja alta,
 jos auta ei korkea Henki
 työn, rauhan ja rakkaudenki.

 Työrauhako, rakkausko turhaa?
 Ei koskaan, kun kostoa, murhaa
 maat tihkuu ja vilppiä, vihaa,
 veren huurua, lämmintä lihaa!

 Nyt taalain ja puntain on pelu.
 Ajan aate on keinottelu!
 Nyt petturit, ryövärit pauhaa.
 Ois työtä, mut ei työrauhaa!

 Ajan hirmuisen aate on aine!
 Siks laulaa nyt maailmanlaine:
 »Yö lankee. Kohta ei kukaan
 voi toimia toivonsa mukaan.»