Vanha Runo
Pääskyläinen, päivän lintu,
 Lenteli Kesäisen päivän,
 Etsi maita maataksensa,
 Lehtoa levätäksensä.
 Lensi vuoren kukkuralle;
 Näki laivaisen merellä,
 Punamaston purjehtivan.
 Lensi laivan portahalle;
 Valo vaskesta pesänsä,
 Muni Kultaisen munan.
 Tuli tuuloinen mereltä,
 Kaasi laivan kallellehen;
 Muna vierähti vetehen;
 Siihen kasvo kaunis saari,
 Saaren päälle kaunis nurmi,
 Nurmen päälle kaunis neito.
 Neito poikia teköövi,
 Laiva-miehiä latoovi,
 Tuohon suureen sotahan,
 Jossa hiusta kuin kuloa,
 Joss on verta päälle polven,
 Joss’ on päätä kuin mätästä.

Anonyymi
Runot