Onnellinen hetki
Sydämeni on täynnä itkua ja naurua.
 Kuljen kasteista polkua,
 ja metsätähden teriä
 on takertunut varpaisiini.
 Sopertelen huumaantuneena:
»Jumala, sinä olet hyvä!»
 Ja puista varisee kasvoilleni pisaroita,
 tuoksuvia, vihreitä ja kultaisia.

 Ajatukseni ovat pienet ja onnelliset
 kuin sinisiipiperhosen,
 eikä sydämelläni ole enemmän huolta
 kuin oravanmarjalla,
 joka kohottaa kukintonsa
 kuin lapselliset sormet
 osoittamaan ihanaa aurinkoa.