Pieni ballata
Ajattelin kerran ma armastani,
 kun yks oli ilta ja aamu,
 se valvottamani, se varto omani
 oli mulle kuin hahmo, kuin haamu.

 Ajattelin kerran ma armastani,
 kun kerran me keskievarissa
 niin yhdyttiin kuin murhettamani
 mua ollut ois murehissa.

 Ajattelin kerran ma armastani,
 kun muille hän suunsa sulki,
 kun ajatukset synkästi aavistamani
 läpi pääni ja hääni kulki.