Koskenlaskijan laulu
Koskien kuohussa venheeni vento
 keikkuen, kiikkuen kiitää.
 Ja kotia tullessa heilani hento
 laulaen luokseni liitää.
 Hei! Mitä siis huolin mä koskien Kalle
 muuta kuin laulan ja lasken:
 Hali-tuli tili-tali tuli-jali-jallaa
»Kintisen» kiljuvan kosken.

»Väärän» väylällä venheeni vento
 kiviset louhikot väistää.
 Ja murhemielen mun heilani hento
 poveltani poies säistää.
 Hei! Mitä siis huolin mä koskien Kalle
 muuta kuin laulan ja lasken:
 Hali-tuli tili-tali tui-jai-jallaa
 Kemijoen kuohuvan kosken.

 Kaikki nuo kosken mun venheeni vento
 pienessä hetkessä pistää.
 Ja laulaa, vaan laulaa mun heilani hento
 ja muusta ei huoli mistään.
 Hei! Mitä siis huolin mä koskien Kalle
 muuta kuin laulan ja lasken:
 Hali-tuli tili-tali tuli-jali-jallaa
»Valkoisen» vaahtovan kosken.

 Aika mun venheeni virma ja vento
 kuohujen keskellä kulkee.
 Ja aina mun heilani hellä ja hento
 leikkiä laskea julkee.
 Hei! Mitä siis huolin1 mä koskien Kalle
 muuta kuin laulan ja lasken:
 Hali-tuli tili-tali tuli-jali-jallaa
»Usmanan» ulvovan kosken.

1928

Valde Wikman