Lauluun pyyntö (1880)
Mä pyydän, huomenna olkaa
 Niin hyvät, mun veikkosein,
 Ja lauluun kanssani tulkaa
 Taas vienoisin sävelein!

 – ”Vai taasen lauluhun soisit
 Sä heräävän impyes!
 Tuon vähemmälläkin voisit
 Jo uskoa omakses!”

 – ”Ei mont’ ole iltaa vielä,
 Kun hänelle laulettiin,
 Ja muistathan miten siellä
 Tul’ ilmestyi kyntteliin:

 ”Se olihan toivon tähti,
 Min sullen sytytti hän,
 Oh! nytkö se sammua ehti?
 Voi houkko, mun ystävän’!”

 Oi, heretkää! mua kuulkaa:
 Pois leikki nyt, veikkosein!
 Ja lauluun kanssani tulkaa
 Taas vienoisin sävelein!

 Niist’ ei mun armaani herää,
 Ei siit’ ole huolta, ei!
 Niin nukkuvi hän täll’ erää –
 – ”Mitä! – hänet Tuoniko vei?”

 Ei toivon tähtönen paista
 Nyt enää ikkunastaan,
 Mut tuolta taivahan laesta
 Se täst’ edes vilkkuvi vaan!

 En enää ikkunans alle
 Mä vie teitä laulamaan,
 Vaan tuonne hautausmaalle –
 lepoon hän lasketaan.

Juhani H. [P. J. Hannikainen]

P. J. Hannikainen
Runot