August Favorinille
Mitenkä voisin kaunistella
 Sua Thetin pojan vertaista,
 Mi ryntäs tappotanterella
 Kuin itse sotajumala?
 Mut Krimin kalpakarkelot
 Nyt mulle mieleen tulkohot!

 Jos Malakovin torni siellä
 Ja tykit Schwartzin pystyss’ ois,
 Ne sankaruudestasi vielä
 Laulella monta virttä vois.
 Mut nyt ne peittää hurmemaa
 Ja maine vaan näin kuiskuttaa:

»Peljännyt taisteluiss’ ei ensin
 Sukeva poika Suomenmaan:
 Kun muurit, linnat murskaks lensi,
 Se karhu seisoi paikallaan,
 Ja tuli suusta surmien
 Kuin kuolematon jällehen.»

 Mut suurempi kuin sotilaana
 Nyt olet, kosk’et kunniaan
 Kurota, kyntäin innokkaana
 Turvetta vähän tuottavaa;
 Vaan vielä Herra kantaa tään
 Suo täyteläisen tähkäpään.

1868.