Valkeutta päin
Metsän marjat, kukkasarjat –
 muisteloita vaan.
 Loppui kesälupa
 herttainen ja hupa.
 Vaan en vainkaan
 sure lainkaan –
 työhön mennä saan.

 Koulu kallis, koulu kallis
 ukset aukaisee.
 Senpä hellään huostaan
 taas me lapset juostaan.
 Se on jalo
 liesi valon,
 konsa pimenee.

 Syksyn halla kaikkialla
 henkii kuolemaa.
 Mutta kouluteillä
 kevät kukkii meillä.
 Kirjat, taulut,
 läksyt, laulut
 mieltä innostaa.

 Uusin voimin taas ma toimin
 koulussani näin.
 Ellen ryhtyis työhön,
 eksyisinpä yöhön,
 Vaikka pieni,
 käy mun tieni
 valkeutta päin.

1916.