Rantalaulu
Sorjastiko vaipuu
 soivaan aallokkoon,
 joka helkkyin haipuu
 kuolon kartanoon?

 Hukkuako sorjaa
 merten syvyyteen,
 valkamaanko korjaa
 vesi vaipuneen,

 sovittain miss’ soivat
 murheen sävelet,
 tuskat poistaa voivat,
 erheet, rikokset?

 Syvyyteen ken tohti
 sentään astua,
 vaikka pettäin hohti
 toivo, kuollutta

 kaikk’ on, kunne kantaa
 kuulos, näkösi,
 vaikka Tuonen rantaa
 etsii purteni.

Gustaf Fröding