Siitä se on
Tuolla metsän siimeksessä
 ensikerran valon näin,
 siellä tunsin sydämmessä
 halun tuonne valoon päin.

 Siell’ ihailin korpikuusta,
 metsän synkkää huountaa,
 siellä kuulin leivon suusta
 vienonlaista laulantaa.

 Siellä pisarainen päilyi
 kukkasissa loistava,
 pilvet taivahalla häilyi
 iltaruskon valossa.

 Siellä aalto loiskutteli
 iloisena rantamaa,
 siellä sorsat soudeskeli
 pintaa veden aaltoovaa.

 Siitä tarttui luonnon soitto
 mieleheni miekkoisen,
 siitä syttyi valon koitto
 ensimäinen sydämmeen.

 Siitä aloin lempimähän
 maata tätä ihanaa,
 siit’ on lempi isäinmaahan
 rinnass’ ollut ainiaan.