Uinti
Mies selässä paljas, ohjitta orhi ravaa
 kuin kaunis antiikin hirviö aaltoihin.
 Kuva ylväs, verhottu kulta-auterin,
 näköpiiriä vasten piirtyy leimuavaa.

 Meren suolantuoksuun sieraimensa avaa
 ori villi ja mies ja keuhkoin paisuvin
 ihon kuumaan pintaan raisun Atlantin
 suo riemuin pärskiä vettään vilvoittavaa.

 Mies huutaa, hevonen korskuu, hirnahtaa.
 Vesi hyökyy, vyöryy, kohoaa kuin seinä,
 alas syöksyy, laantuu vaahtoseppeleinä.

 Tukat ruskossa liekehtii ja hulmuaa,
 ja vaahtoharjain raivoa uhmaa innoin
 mies, hevonen tummin, höyryävin rinnoin.

José María de Heredia
Kaarlo Sarkia
Runot