Eräälle ystävälle
Sä vieno Eino veikkonen,
 Opetuslapsi Jesuksen,
 Sinulla harhatoin on ohja
 Ja Sull’ on horjumatoin pohja:
 Sä olet onnen mies!

 Jos kuinkin vaihees muutteleis,
 Jos maisen onnes turma veis,
 Jos syömmenverta vuotais haavas:
 Ijäisen kruunun tiedät saavas,
 Sä kuolematoin oot!

 Ja onnen tuotit muillekin:
 Jaloilleen autoit juomarin
 Ja sairaita Sa oppielit
 Ja kuolevia lohduttelit
 Sanalla Herrasi.

 Elämäs, oppis, uskosi
 Jumalan luokse johteli
 Usean mielen horjuvaisen,
 Usean mailman-matkalaisen:
 Sä olet suola maan!

1889.