Sielukelloja soitetaan
Sielukelloja soitetaan –
 Nuori nukahti kuolemaan.
 Multaan, oi multaan päättyvi ihmistie,
 Hautaan, oi hautaan matkamme määrä vie.

 Taivaan sinehen riemuiten
 Kiirii sävelet kellojen.
 Nukkujan nuoren vapausvirtenä
 Soitto se helkkyy tuntoa pyhintä.

 Kertoo kaunihin tarinan –
 Aamun noususta valoisan –
 Toiveista, töistä henkevän elämän,
 Taistoista luonteen nöyrän ja ylevän.

 Voiton saanehen lepoa,
 Rauhaan tullehen autuutta,
 Kaihoa ja riemua taivahan
 Raikuvi kellot muistoksi vainajan. –

 Sielukelloja soitetaan –
 Nuori nukahti kuolemaan.
 Multahan mustaan pääty ei ihmistie,
 Auvohon taivaan kuolema sielun vie.

Irene Mendelin
Runot