Nuorellen Runottarellen
Laula, laula lintuiseni,
 Pienoiseni peäskyiseni,
 Kulta suu, hopia kieli,
 Visertele virsiäisi,
 Illoilla, ikävissäisi,
 Aamuilla, ajan kuluksi,
 Päivillä, huviksi muillen –
 Laskettelek laulujaisi,
 Soittojais suloisimmia,
 Runojais ruikuttamia!

 Laula, laula kultaiseni,
 Sirkullelek sirkkuiseni,
 Vuosia vajenevia,
 Päiviä pyörähtäviä,
 Somasti soluisevia!

 Pian peäset, peäskyseni,
 Vuorostasi, vaivoistaisi,
 Teällä vähän oltuasi;
 Pian laulusi lopetat,
 Ilo-virtesi ihanat,
 Koska vaivut varpuiseni
 Turpeisehen tuutumahan,
 Nurmehen nukahtamahan.

 Pian suusi sammaloittuu,
 Kieleis kuivistuu kokohon,
 Kuin sa kauniit kannetahan,
 Ijäksi asetetahan,
 Kankaasehen kaivetahan,
 Multahan mutistetahan.

 Syän kylmä kyyhkyisellä,
 Puuttuu ääni pulmuisella –
 Kuin lepäjät leipoiseni,
 Kahen lautaisen välissä,
 Kolmen – kirveen laskemia,
 Neljän – veiten vuolemia,
 Turvissa tuonelan neijon,
 Maassa, manalan majoissa.

A[ntti]. R[äty].

Lähde: Suomi 23.10.1847.

Antti Räty
Runot
Suomi (lehti)
1847