Veli velkaa ottaessa, veljenpoika maksaessa
Vekseli ja velkakauppa
 Tuonnoin oli muodissaan;
 Vekseleitä laati rikas
 Sekä köyhä huolissaan.

 Ken vaan taisi kirjoitusta,
 Niihin pisti nimensä;
 Rahaa sekä tavaroita
 Otti mukaan mielensä.

 Kunnes joutuu maksun aika
 Silloin kiire etehen:
 Mistä summan moisen saada,
 Kultakyörän kätehen?

 Nyt jo hävis’ ystävätkin,
 Jouduttuaan ahdinkoon;
 Säästämättä, säälimättä
 Pankit ottaa omiaan.

 Myöhäistä on silloin enää
 Purkaella harmiaan;
 Rukous ei aut’, ei tenä,
 Vasarat ne paukkuu vaan.

 Onnen kovaks’ kääntyessä
 Ollaan aika kiikelissä;
 Silloin tullaan huomaamaan:
 Veli velkaa otettaessa,
 Veljenpoika maksaessa.

A. E. A.

Lähde: Työmies 3.5.1900.

Anonyymi
Runot
Työmies
1900