Pääskyselle
Oi pääsky, lintu pienoinen,
 Sä riemurinta, kaunoinen!
 Jo taasen riensit Pohjolaan,
 Jo taasen löysit meidän maan.

 Oi, tuttu mulle vanhastaan!
 Sun ääntäs taas ma kuulla saan;
 Noh, terve, terve tultuas,
 Sä ystäväni armias!

 Sä kaunokieli, kultasuu!
 Oi, kuinka laulus luonnistuu,
 Kun lennät ilmas liehuten
 Ja riemuvirttä veisaten.

 Min vuoksi, pääsky, Pohjolaan
 Sä riennät? Oi, sä riennät vaan
 Sen kauneutta katsomaan,
 Sen ihanuutt’ imehtimään!

 Sen saaret, salmet, laaksolot,
 Sen kuusikot, sen koivikot,
 Sen kukkaset koreudessaan, –
 Et löynne, pääsky, vertojaan!

 Sen taivas ehtookullassaan,
 Sen aamurusko loistossaan,
 Ne toi sun, pääsky, Pohjolaan,
 Ne sai sun tänne lentämään.

 Sun pohjolassa, herttainen,
 On rakastella rauhainen;
 Sun tääll’ on lysti ollakses
 Ja armas aikaellakses.

Frans Pietari Kemelli
Runot