Kirstille
Pien Kirstimme, päivän sankaritar;
 Ei viel’ ole kahtakan vuotta,
 Mut kukapa silti sanoa voi,
 Ett’ on hän elänyt suotta.

 Hän kotihin hempeä, rattoa luo
 Ja lapsuuden viattomuutta,
 Ei päivää, jona ei hänestä ois
 Meill’ ihaa ja iloa uutta.

 Hän kukkia kaikille jakelevi
 Ja pöydässä syömähän vaatii,
 Kuin emäntä ainakin huomiollaan
 Hän perheelle mielialan laatii.

 Siis onnea toivomme Kirstille nyt
 Ja paljon mansikoita,
 Vähitellen ikää ja mittaa myös
 Ja sarjan kosijoita.