Sirkka
Sirkka laulo lystiksensä,
 Oman intonsa iloja,
 Huviksensa hyräeli,
 Mättähällä mesisellä,
 Simakukkien kerralla.

 Päivä paisto. Nurmen nunnut,
 Kukat kullaset, keolla,
 Kattelivat, kuuntelivat
 Kun hän laulella liritti.

 ”Mitä laulat laiska roisto,
 Hullutuksia hyräilet?
 Tee hän työtä; eihän vatta
 Täyvy tyhjistä loruista;
 Raipat selkään semmosille,”
 Toru muuan muurahainen,
 Ylen itara itikka,
 Sirkan syytöntä iloa.

 Sirkka laulo lystiksensä,
 Oman intonsa ilosa,
 Huviksensa hyräeli,
 Mättähältä mesisellä,
 Simakukkien keralla.

Lähde: Oulun Wiikko-Sanomia 15.2.1840.

Samuel Gustaf Bergh
Runot
Oulun Wiikko-Sanomia
1840