Kaksi pisaraa
Yön kuutamossa valahtaa
 Maan päälle pari pisaraa
 Ja eroo toisistansa.
 Pilvissä lempi liitti ne –
 Yks’ ruusun lehteen laskihe
 yks’ juureen puolessansa.

 Halmeessa kuun ja tähtien
 Ne katsoo toistaan lempien
 Valittain vuorotellen:
 ”Oi kiillä, kiillä, kultanen,
 Silloin vaan minä kuole en
 Kun sua silmäilen!”

 Tuon kuiskeet kuuli tuulonen –
 Huisuttaa latvaa ruususen –
 Jo putois pisarainen,
 Nyt toisen poviin pääsi hän
 Maan povessa taas yhtymään
 Hulmeessa kuutamoisen.

Lähde: Ilmarinen 7.8.1886.

Runot
Schack von Staffeldt
Ilmarinen
1886