Kerjäläispojan toivo
Jos ikää vielä jatkettais,
 Minulle raukalle,
 Ja elellä mun sallittais
 Miehuuden voiman ijälle,
 Maani tähden eläisin.

 Vaan kuinka sitä uskallan
 Mä raukka toivoa,
 Kun vaivalla ja tuskalla
 Vieraalt’ on leipä saatava,
 Mun kurjan kerjäten.

 Ei nälässä ja vilussa
 Lisäänny voimani,
 Vaan luulen, tässä tuskassa,
 Mun kuihtuu kaikki kykyni
 Ja kuolen kurjana.

 Jos rikkahilta läksisin
 Apua pyytämään,
 Ne tuskaani ei tuntisi
 Kun tottuneet ei näkemään
 Oo’ kurjan päiviä.

 Ken köyhänä on ollut vaan,
 Se puuttein tietävi;
 Vaan mitä mulle antaakaan
 Kun puuttuu leipä hältäki,
 Nälkään on nääntyä.

 Jo tiedän tuskassain
 Turvan ja avun saan:
 Mä apuu huudan Herraltain;
 Hän valmis ompi auttamaan
 Ja voimat kasvattaa.

Jussi.

Lähde: Savonlinna 29.12.1877.

Anonyymi
Runot
Savonlinna (1876–1881)‎
1877