Vanhuuden vaivoissa
Woi Minun polosen poijan
 Kuinka arvoni aleni
 Etton akka ensimäissä
 Ukko aina alla Kynsin.
 Tämän Totistaa Toteksi
 Kaikki meillä Käypäläiset
 Emännältä Waan elävät
 Miehet muutkin Jos minäkin.
 Ei nyt ukolta Kysytä
 Toimija Toholahessa.
 Akka aina ensimäissä
 Kuka vaan Tuloo Tupahan
 Ukko istuu äänetöinnä
 Kuunteloo Tuota Kujetta
 Milloin mielellä hyvällä
 Milloin varsin vaikijalla
 On Se Wäärinni välistä
 Kuin on avaimet akalla
 Kahvi Kalaassi ylinnä
 Akka parvessa paraite
 Wallihteepi vallan päällä
 Rahat uipi ulko maillen.
 Waan Jos ukko ruoka ryypyn
 Ottasi omasta Taasta
 Tuosta Jo Tuloo Turina
 Ukko paroillen pahasti.

 Waikka Kyllä Kyntö miehet
 Aina Aamusta varahin
 Kaiveleepi Kaiket päivät
 Julmijakin Juurikoita.
 Aatran Kurki on aseeni
 Ollut enemmän ikääni
 Siiton Kourain Koppurassa
 Siitä Käsnät Kämmenissä.
 Olempa minäkin ollut
 Aatran Sarvessa Samassa
 Kuin oun Kynsillein Kyvennyt
 Wuotta Vanha Kaksi toista.
 Puristanut muuta puuta
 Wangun varttakin välistä
 Kiireheesti Kirves vartta
 Kuin oun halkoja hakannut
 Oumpa ollut Salvamassa
 Pitämässä piiluvakin
 Jopa Salvoin Saunan Nurkan
 Piennä Piispalan mäjellä,
 Hakkasimpa haapa Mäillä
 Tuvan Nurkan nousemahan
 Sepä Sattui Santillensa
 Aivan Suorahaan Sujahti.
 Toimitin Toholahessa
 Kyllä Nurkkaa Kymmenenkin
 Waikka Se Sanoo valeeksi
 Kuin ei ole nähnyt näitä.
 Kysyppäs Kylällisiltä
 Waikka warsin Waljakalta.
 eli Paavoi Parvijainen
 Sanoopi Samalla lailla,
 Kuinka Silloin Kuljettihin,
 Kuin oli Pentti perässä
 Tyyreemässä Työ väkeesä
 Eli eilläkin välistä.

 Waan Kuin wanhuus jo Tavoitti
 Waiwaloisuus wallan otti
 Jopa arvokin aleni
 Perin pohjin Pentiltäkin.
 Toteksi tämä tuloopi
 Kuin on tässä Kirjoitettu,
 Silloin Kuin Siitä kysymys,
 Tuloo Tuomarin etessä.

Pentti Lyytinen