Kulkija (Luoma)
Hän yksin kulkee ja kujertaa –
 niin outo on elämän määrä,
 ei tiedä, mi tie on oikeaa,
 ei tiedä, mikä on väärä.
 Hän etsii onnea seasta sumun,
 hän kuulee
 ikihonkien humun humun –
 Niin tuimasti mierolla tuulee.

 Jos löytäisi sylin
 hän sykkivän
 ja leimuvan kotoisen valkeen,
 niin sauvasta laittaisi palkeen
 ja kääntyisi mierolle kylin.

 Vaan tuimasti mierolla tuulee
 ja suran on sakea ja sankka,
 ja kulkija soittoa kuulee,
 sitä humisee hongikko vankka.
 Hän etsii, etsii seasta sumun,
 vaan mitä –?
 Ei tiedä hän tietä –
 Tuolla onko se länsi vai itä?