Näin unta: taatto taivahan
Näin unta: taatto taivahan
 Mun istuimelleen liittää,
 Ja ympärilläin enkelit
 Mun värssyjäni kiittää.

 Ma makeisia maistelen
 Ja suurta olutsarkkaa,
 Jost’ usein paavin maljan juon;
 Ei maksa tuo niin markkaa.

 Mut ikävät mun hyvin on,
 Ma soisin olla maassa;
 Jos en ois taivaan valtias,
 Niin oisin hornan haassa.

 ”Sa pitkä enkel Gabriel
 Voit maahan siivin soutaa,
 Mun kalliin Walter ystäväin
 Saat kohta tänne noutaa.

 ”Hänt’ älä etsi luennoilt’,
 Vaan viinibodegasta;
 Äl’ etsi emäkirkoista,
 Vaan kappelista vasta.”

 Niin enkel itsens’ sonnustaa
 Ja lentää läpi luoman,
 Ja löydettyään ystävän
 Tuop’ ylös rakkaan kuoman.

 ”Niin, kuoma, taivaan valtias
 Ma olen ynnä maankin!
 Sit’ olen aina saarnannut,
 Ett’ oivan viran saankin.

 ”Ja ihmetöitä yhtenään
 Saan maalimalle luoda!
 Voin huvikses nyt tuommoisen
 Pääkaupungille suoda.

 ”Kaikk’ katukivet järkiään
 Nyt pitää halki entää
 Ja osteri, niin raikas, suur,
 Jok’ ainoasta lentää;

 ”Sitruunanneste tuoksuinen
 Kuin kaste maata peittää
 Ja sade katukuoppihin
 Vain Rheininviinaa heittää.”

 Pääkaupunki nyt riemuitsee
 Ja syömingeihin rientää;
 Senaatinherrat ränneistä
 Jo lakkii viinilientä.

 Ja runoniekat nektariin
 On moiseen melkein kuolla!
 Ja luutnantit ja vänrikit
 Kaikk’ alkaa teitä nuolla.

 Nuo luutnantit ja vänrikit
 On miestä sukkelinta,
 He tuumivat: ties, koska taas
 Näin halp’ on viinin hinta.

de:Mir träumt’: ich bin der liebe Gott