”Sivistyneelle”
Sä kynttiläsi kätket vakan alle. –
 Mi hyöty on sun opinahjoistasi
 ja vaivaisista hengenlahjoistasi
 pimeessä kulkevalle pakanalle?

 Vai vakallasko narraat pakanoita,
 jotk’ olet valtas alle alistanut,
 vaan vähääkään et ole valistanut?
 Se lieneekin vain täynnä akanoita.

 Ei kiillä kulta mustan kuoren alla:
 sun sivistykses jääpi näyttämättä.
 Se jää kuin rautamalmi käyttämättä
 maan uumenissa, suuren vuoren alla.

 Sen sijaan, että kansaas sivistäisit,
 sen synkkää pimeyttä poistamahan
 panisit kynttiläsi loistamahan,
 et tiedä kuinka vakkas tivistäisit.
 – – –

 Jo sammuu kynttiläsi vakan alla –
 sä tunnet sydämessäs vavistusta.
 Peläten vanhan vakan ravistusta
 sen peität valkealla lakanalla.