Huvipuistossa
Elämän riemujen huilut soivat,
 tanssin tahdissa vanhakin käy,
 kirjava keinuu lyhtyjen rivi,
 huikaisee ja huumaa päätä,
 antaa verelle hurjan lennon –
 täällä ei murheen jälkeä näy!

 «Sininen lintu» ja punanen taivas,
 on kuin satujen saarella ois,
 loistaa talo kuin taivaan templi...
 enkeli lensi jo... missä on siipi...?
 lähelle kiersi ja viereen hiipi...
 hullu, ken nyt ei maljaa jois!

 Maailma on kuin karuselli,
 valkea hevonen vinhaan laukkaa
 ylitse kielletyn linnan uksen,
 ohitse elämän arvoituksen...

 Tahdissa torven, huilun ja viulun
 rummuta kauas kalvava murhe! –
 Elämän riemujen portilla vaanii
 monta niin lemmenjanoista haukkaa...