Käy vuorilla ukkonen
Käy vuorilla ukkonen,
 vyöryvät taivahan voimat
 jyrisevin vaunuin,
 tulisin ratsuin
 kamppailemaan
 kera korkeiden ikihonkain,
 joiden tarmoa taittaa ei ole voineet
 vuossadat vuossatain jälkeen
 umpehen menneet.

 Käy vuorilla ukkonen,
 ryskyvät rutimot vanhat,
 sinkoo salamat
 sydämeen horjuvan hongan,
 karkaa kalliopaateen,
 keskeltä jyrinän
 viiltävä, vimmahinen soi huuto –
 jotakin särkyi.

 Ei ole kamppailu
 kamppailua kääpiöiden,
 eik’ ole huuto
 huutoa lasten,
 se lähtee
 taivahan tulista,
 alkuvuoren sydämestä,
 kun vasten toisiaan ne iskee.

 Laaksojen lauhat puut,
 hiljaa kuunnelkaatte –
 käy vuorilla ukkonen.