Ilta (Soini)
Iltapäivän kultaloimo
 lahden rannat peittää,
 lehtoniemen liepehelle
 poika verkot heittää.

 Häll’ on tyttö soutimilla,
 tyttö kultatukka,
 kirkassilmä, ruskoposki
 rantakummun kukka.

 Päivän säihkyt suutelevat
 nuoren neidon kaulaa,
 nuori neito soutaessa
 raikkahasti laulaa.

 Nuoren rinnan riemusoinnut
 laulelosta tulvii,
 kaihon kumma kaukomieli
 riemun alla hulvii.

 Neidon laulu rantamilla
 kaikuhunsa hukkuu, –
 kaukaisessa kuusikossa
 käkikulta kukkuu.

1898.