Imatra
Ryöppyää, rajuaa,
          Jyrkältä juuhmalle **)
 Vaahessa vesi vilajaa:
          Pelmuaa, pauhaa,
          Penkereet paukkaa ;
 Jylinäst’ jyskää Jääsken-maa.

             Pilviä pirstoo
          Helmistä helmoista
 Huuhtoissa hopialla harjansa.
          Kipajaa, kiehuu
          Laineet, ja liehuu,
 Sulloissa Saiman sikiönsä.

             Säteitä sataa,
          Tulia tuiskuu
 Koskelle aurinko koittava –
          Kaaria koreita,
          Kuvia kauneita,
 Vesien vihmassa valmistaa.

             Maininki **) mainio
          Pöyhtyy ja paisuu,
 Pasahtaa paksulta palteelle:
          Pensailla, pehkoilla
          Pisarat pilkkaat;
 Kalliot kullasta kiiltäävät.

             Silmäilen sinua
          Vuolteeni valtias
 Kunniistas’ kuuluisa kulkia!
          Miekahtaa mieleni
          Riemahtaa rintani
 Aivoni aaveesta ailahtaa....

             Ihailen innolla
          Ihmeitäs’; ihastun –
 Ikuisest’-jalo Imatra!
          Isän-maan ihanan
          Suloisen Suomen
 Hiippa hirviöst’-huvittava!

[Konstanti]n. [Schröde]r.

*) Muualda lähetetty.

**) syvälle.

***) taimi.

Lähde: Sanan Saattaja Viipurista 24.10.1835.

Konstantin Schröder
Runot
Sanan Saattaja Viipurista
1835