En tiedä, mitä se lienee
En tiedä, mitä se lienee,
 Ett’ olen näin murheinen;
 Ei mielestäni mun haihdu
 Taru ammon-aikuinen.

 On vilvas, hämärä ilma,
 Rhein virtaavi rauhaisaan;
 Tuon vuoren kukkula säihkyy
 Ilt’ auringon-paisteessaan.

 Tuoll’ ylhäällä ihme-impi
 Iki-ihana istuilee,
 Sen kultakoriste kiiluu,
 Hän tukkaansa suorielee.

 Hän kultakammalla kampaa
 Ja laulavi laulelon;
 Siin’ ihmetyttävä sävel
 Ja viehättävin on.

 Tuon soutajan venhossansa
 Se hurmaavi loihdullaan;
 Ei näe hän karia virran,
 Hän katsoo vuorelle vaan.

 Ma luulen, nieluunsa pyörre
 Niin pojan kuin venosen vei;
 Ja loihtulaulullansa
 Sen tehnyt on Lorelei.

cs:Lorelei (doslovný překlad)
de:Ich weiß nicht, was soll es bedeuten
en:Littell's Living Age/Volume 141/Issue 1822/Lore-Lei
pt:A loura
ro:Loreley
ru:Лорелея (Гейне/Мей)
ru:Лорелея (Гейне/Майков)
ru:Лорелея (Гейне/Павлова)
ru:Лорелея (Гейне/Блок)