Raatajan serenadi
1. Vielä muistan äänen raikkahan,
 lapsena jot’ usein kuulla sain.
 Se ei ollut tuulien huminaa,
 oli äidin kehtolaulu vain.
 Tuulan tuu tuutilullan lasta nukkumaan
 soi mulle ääni armaan äitini.
 Vaikka orjaks’ synnyit sä maailmaan,
 vapaus viel’ kerran koittaapi.

 2. Vielä muistan taaton tarinat,
 illoin istuissani polvellaan.
 Mietiskellen nurjuutta maailman
 hänkin lauloi mulle lauluaan.
 Tuulan tuu tuutilullaa lasta vartomaan,
 soi mulle ääni rakkaan taattoni:
 kanssa orjain joudut sä raadantaan,
 murun niukan saat sä palkaksi.

 3. Muistellessa äidin laulua
 sekä taaton ilta-tarinaa,
 elon myrskyiss’ saan minä laulella,
 raataellen työtä raskasta.
 Tuulan tuu tuutilullaa vapaaks’ kahleista,
 soi mulle ääni palkkaorjien:
 työlle yksin kuuluupi maailma,
 eikä riisto, valta herroillen.

Anonyymi