Isän kuollessa
Miksi kaikk’ on hiljaa, hiljaa vainen,
 hiljaa kodin koivut huminoi,
 miks ei kotipääskyt karkeloi,
 miks ei leiki kotilahden laine?

 Miksi hiljaa väki työhön kulki,
 miksi siskot, veikot kyynelöi? –
 Kuolo talosta jo taaton löi,
 äsken äiti isän silmät sulki.