Hyljätty (Kramsu)
Mun Katrini, mun hyljäten,
 Jo otti toisen kullan,
 Kai murtuneena vaipunen
 Nyt alle mustan mullan!

 Niin raskas musta multa on,
 Kun peitteeksi sen saapi;
 Mut virta kuohuu vallaton
 Ja luoksens houkuttaapi.

 Ja rantahan sen onneton
 Mä riennän kiihkoisasti:
 Kai kavaluuttas, uskoton,
 Sä kadut kuoloos asti.

 Mut virran yli vaahtoovan
 Mä hurjin voimin soudan
 Ja toisen kullan kauniimman
 Mä tuolta puolen noudan.