Mun rintan oli...
Mun rintan oli hilpeä,
 Kuin kesäaamun koi,
 Mut lännen poika, kankuri
 Sen soinnun laata soi.
     Kun käytte, tytöt, kankuriin,
     Kun tienne sinne käy;
     Niin karttakaa, se huomatkaa,
     Ett’ette yöllä käy.

 Mun käski äiti kaupunkiin
 Ja antoi kutehen;
 Mut monta huokausta loin
 Sen kankaan loimehen.

 Tuo lännen kaunis kankuri
 Sen auttoi niisihin –
 Mut solmi sydämmeni myös
 Nyt pauloin, tutkaimin.

 Ma kalkuttelin kaidetta
 Ja joutuun kerkes työ;
 Mut joka luhanlyöntihin
 Myös sydämmeni lyö.

 Jo vaipuu mailleen kalvas kuu,
 Niin verkkaan, suruisaan,
 Kun kaunis kudinkumppali
 Käy mua saattamaan.

 Sen saaton vaiheet armahat –
 Ne salass’ olla saa;
 Mut oi! ma pelkään, kohdakkoin
 Sen tietää koko maa.
     Kun käytte, tytöt, kankuriin,
     Kun tienne sinne käy;
     Niin karttakaa, se huomatkaa,
     Ett’ette yöllä käy.

Robert Burns

de:Mein Herz war einst so froh und frei