Kotimäellä
On kotimäellä aamu
 Ja aurinko nousullaan.
 Se honkain latvat kultaan
 Ja lammit luo hopeaan.

 Niin kauniiks kaikki tuntuu,
 Kun luonto taas heräjää.
 Ja lintuset ilman ne laulaa
 Ja päivää tervehtää.

 Niin aamu ol’ ihana, kaunis,
 Kun karjoa paimensin,
 Ja riemua rintan täynnä
 Mä nurmella leikkielin.

 Kyll’ aurinko viel’ on sama,
 Mäki, lammit on loistossa –
 Minä vaan sama en ole enää
 Kuin lapsena paimenna.

1890.