Repolainen ahdistaa viluisia västäräkkejä
Viluissaan myös västäräkit
 värjötti nyt mielin ankein,
 liikuskelemaan ne vaivoin
 jäsenin nyt pääsi kankein.

 Lisäksipä vielä kesken
 elon ankeutta tätä
 lintusia ankarana
 uusi uhkasi jo hätä.

 Vilkkui näet viidakossa
 repolainen keltaturkki,
 västäräkkejä se kohta
 atriaksensa jo kurkki.

 Askeleensa rauniolle
 pian suoraa päätä johti,
 hiipimähän näin se lähti
 lintupoloisia kohti.

 Pakosalle tuosta kohta
 pyrkivät jo linnut arat,
 eikä sitten toisistansa
 tienneet västäräkkiparat.