Herra valvoo
Puku päällänsä kultapäärme
 Käy hän hienona mailman kesken,
 Väijyy viekkaana niinkuin käärme
 Orpoa, lasta lesken.
 Mut taivaan Herra valvoo.

 Tuli heitetty tuonelasta
 Raivoo hurjana rinnassansa.
 Ällös polta sä köyhän lasta:
 Köyhäll’ on kostajansa;
 Oi taivaan Herra valvoo!

 Poltti helvetin liekein kuumin
 Puhtaan, taivahan lapseks' luodun,
 Poltti sielun ja poltti ruumiin
 Jeesuksen helmahan tuodun.
 Mut taivaan Herra valvoo.

 * * *

 Ruumis riutunut, tautein syömä,
 Tunto tuskissa polton, pyyteen,
 Siirtyy kostajan maahan lyömä
 Kauhulla ijäisyyteen.
 Oi taivaan Herra valvoo!