Aasin tarua et usko
Aasin tarua et usko:
 «Muu lie vaitiolon syysi;
 Leinon lempes lauhtumusko,
 Kyllästyskö lemmittyysi?»

 Eikä; syy on häittes tuokse,
 Sepä laulukiihkon lientää,
 Syy on, että meidän luokse
 Nuori, mykkä Hymen rientää.

 Sen vuoks’ sunkin poves huohuu,
 Siksi sydämmesi sykkää,
 Ihos värjyy, veres kuohuu,
 Vuotat jumalata mykkää.

 Nähden lempes luottavaisen,
 Läheneekin tuo jo maata;
 Siis on minun kuolevaisen
 Aika laulustani laata.