Pojan laulu äidille
Mä sua, äiti, kunnioitan,
 Rakastan hartahasti; koitan
 Neljättä Luojan käskyä
 Näin täyttää, pitää pyhänä.

 Vaikk’, äiti-kult’, et ole rikas, –
 Se ollenkaan ei mikään vikas, –
 Ik’-armas olet kuitenki,
 Om’ olen rintalapsesi.

 Lahjojas mullen joka hetki
 Suot, ylläpidät, ravitsetki,
 Ilolla sua pidän mä
 Siis silmieni edessä.

 Sun ratoksespa, äiti hellä,
 Saan virsiäni viserrellä,
 Kun kuulet laulu-kieleni,
 Sä ymmärrät mun mieleni.

 Sä silmäterä, helmi kallis!
 Josp’ aina taivaan Herra sallis
 Vaan hyvin käydä sinulle,
 Se onni suurin minulle.

 Ken, kurja, tohtii kättään nostaa
 Vastaasi, – Jumal’ auta! – kostaa
 Mä tahdon hälle, maksaisi
 Se vaikka sydän-vereni.

 Sydämen pohjasta ma soisin,
 Ett’ elää kunniakses voisin –
 Töin, toimin sua palvella,
 Kunnekka pysyn valveella.

 Kun kerran päivä mailleen kulkee,
 Ja väsymys jo silmän’ sulkee,
 Suo sylihis mun uinahtaa,
 Oi äiti armas, Suomenmaa!