Toivo (1878)
Kun ihmislapsi on murheissaan,
 Ja sydän huolivi tuskissaan,
 Kun mailman myrskyt ne raivoaa,
 Oi, mistä hoivan hän saa?

 Pois unet haihtuvi kultaiset,
 Kut lasna mull’ oil niin herttaiset.
 Nyt elon viimat ne viiltelee,
 Ja riemut pois rientelee.

 Yks enkel vainen on rinnassani,
 Jon Luojan armosta luoksein sain,
 Se syömmen laulaavi lepohon.
 Tää enkel – Toivo se on.

Runot