Hyvä ystävä
Oli ystävä mulla kerran,
 oli parhain päällä maan.
 Kun rummut soi sotateillä,
 sama ain’ oli tahti meillä,
 hänen astuin rinnallaan.

 Tuli lentäen luoti jostain
 mun, sunko se kutsuu pois?
 Hänet vihki se rauhaan suureen;
 hän vaipui jalkaini juureen
 kuin itsestäin osa ois.

 Käden kurkoittaa hän mulle,
 kun tähtään pyssylläin.
 En voi minä kättäni antaa;
 päin ikuisen rauhan rantaa
 käy, ystävä, viereltäin!

Ludwig Uhland

de:Der gute Kamerad (Uhland 1815)
pl:Der gute Kamerad
ru:Был у меня товарищ (Жуковский)