Aasini ja minä
Jos muilla on runohevoset,
 Niin mullahan tok’ on aasi;
 Kun muiden on pikajuoksijat,
 Niin aasi mun – ojaan kaasi!

 Käy matkamme meidän verkalleen,
 Nimittäin minun ja aasin,
 Ei kiirettä pidetä ollenkaan –
 ”Noh, nukkua taisit aasi!”

 On ruokana aasilla ohdakkeet
 Ja minulla ihmisten iva;
 Ei ole lauluni lennokkaat,
 Niitä säistävi aasini ”i–aa”.

 Me kuitenkin matkoa jatkamme –
 Ei pistä meit’ piikit, ei iva.
 Me yhdessä nukumme, kuljemme,
 Minä laulan, säistävi ”i–aa”.