Hiihtäjä (Parras)
Puhalla, pohjoinen,
 jäätävin palkein,
 säihkytä taivasta
 pohjolan valkein!
 Terästä näissä
 hiihtäjän käissä
 vihaiset viimasi luovat.

 Painelen tuiskuna
 vaarojen yli,
 jälkeeni jäänyt on
 salojen syli.
 Otava tuolla
 toisella puolla
 aamua mulle jo suuntaa.

 Täältä on kulkenut
 taistelulatu...
 Karjalan rahvahan
 sankarisatu
 mielissä elää,
 lauluissa helää:
 rosvojen laumat me löimme!

 Nyt minä suurelle
 retkelle hiihdän,
 aatosten leikissä
 vauhtia kiihdän.
 Uljas on tiemme –
 viestiä viemme
 voitoista Neuvostomaamme.

 Sompani työntäissä
 sukseni luistaa.
 Armaita aikoja
 tahdon mä muistaa:
 metsässä siellä,
 jäätikkötiellä,
 kultani huivi se vilkkui...

 Tullessa kevähän
 hopeisin metsin,
 kultani kanssain
 hangille etsin.
 Laulan ja telmin –
 tuhansin helmin
 keväiset hanget kun välkkyy...

 Pakkasen pihdeissä
 metsät ne paukkuu.
 Tuollapa kylässä
 Halli jo haukkuu!
 Kiidätä suksi!
 Siellä on uksi
 kolhoosin lämpimän pirtin.

 Sinnepä pihalle
 lykkelen lylyn.
 Saan minä saunassa
 suloisen kylyn.
 Taivalta jatkan,
 kuljen mä matkan,
 toverijoukkohon ennän.

 Saapuvat toverit
 viestien tuojat,
 uuden ja kirkkahan
 elämän luojat.
 Neuvostomaamme
 voitoista saamme
 ylpeinä viestiä kantaa!

12.1.35
Petroskoissa

Eemeli Parras