Saattolaulu
Kun mua maammo armahain
 Voinaan saattoi,
 Saattoit siskot, vellet kai,
 Sekä taattoin.

 ”Kunne työnnyt, kurjasein,
 A-voi, kunne?
 Ethän armas Vanjasein
 Voinaa tunne.

 ”Puna-armiassa on
 Asehia,
 Sinuttakin lyödä voi
 Lahtaria.

 ”Maammos huolet harmensi,
 Sinuun luotti,
 Metsän, pellon raivaajaa
 Sinust’ vuotti.

 ”Kaik jo kääntyi parhain päin,
 Haihtui huolet.
 Herran maasta saimme myös
 Mekin puolet.

 ”Ei nyt enää meitä ken
 Riistä, raasta.
 Saamme roavoll’ leveän
 Leivän maasta.

 ”Arinushka kullakseen
 Sua vuottaa,
 Niinkuin maammos vanha, myös
 Sinuun luottaa.”

 Kumarsin ja lausuin näin:
 ”Maammo, kuule,
 Että poika kotiin jäis,
 Älä luule!

 ”Papin sakki, kulakin
 Voinaa haastaa,
 Tahtois meitä vieläkin
 Riistää, raastaa.

 ”Jos vaan kaikki, niinkuin te,
 Pieksäis’ suuta,
 Eihän silloin voisi ken
 Raataa muuta.

 ”Mitäs silloin jäisikään
 Rahvaan maasta?
 Pääsis’ valtaan kaikki taas
 Vanha saasta.

 ”Maat ja mannut meiltä veis
 Riistoherra,
 Orjiks meidät saattais’ taas,
 Totta kerran!

 ”Leikkilöihin lähde en,
 Tyhjän teille,
 Lähden selkään antamaan
 Lahtareille.

 ”Puna-armiaan nyt käy
 Briha moinen.
 Annan päihin valkeille,
 Min vaan voinen.

 ”Nostan kärkeen pistimen
 Porvareita,
 Möhömaha-pursuja,
 Lahtareita.

 ”Sovieteille valtaamme
 Vallan heiltä,
 Sitten kotiin palajan
 Voinan teiltä.

 ”Voiton jälkeen luomme me
 Onnelamme,
 Paratiisin taisteluin
 Valloitamme.”

Demjan Bednyi