Prinsessa
Kaikkina iltoina salli prinsessa hyväiltävän itseään.
 Mutta hyväilijä tyydyttää vain oman nälkänsä,
 ja hänen kaipauksensa oli arka mimoosa,
 suurisilmäinen satu todellisuuden edessä.
 Uudet hyväilyt täyttivät hänen sydämensä katkeralla hurmalla
 ja hänen ruumiinsa jäällä, mutta hänen sydämensä tahtoi enemmän.
 Prinsessa tunsi ruumiita, mutta hän etsi sydäntä;
 hän ei ollut koskaan nähnyt muuta sydäntä kuin omansa.

 Prinsessa oli köyhin koko valtakunnassa:
 hän oli elänyt liian kauan kuvitteluista.
 Hän tiesi että hänen sydämensä täytyi kuolla ja murentua kokonaan,
 sillä totuus kalvaa.
 Prinsessa ei rakastanut punaisia suita, ne olivat vieraita.
 Prinsessa ei tuntenut juopuneita silmiä, joissa oli jäätä pohjalla.
 Ne olivat kaikki talvilapsia,
 mutta prinsessa oli äärimmäisestä etelästä ja vailla oikkuja,
 vailla kovuutta, vailla huntuja ja vailla kavaluutta.

Edith Södergran
Runot
Uuno Kailas