Oi, usein hämyss’ yön –
Oi, usein hämyss’ yön,
 kun unta en saa silmiin,
 niin säihkeess’ sädevyön
 käy entispäivät ilmiin:
     pojan ihanteet,
     hymy, kyynelveet
 ja lemmenmuistot armaat;
     sulo silmät nään,
     luo hautain jään,
 miss’ uinuu kylmät parmaat!
 Noin usein hämyss’ yön,
 kun unta en saa silmiin,
 kuin kautta vihmevyön
 nään entispäivät ilmiin.

 Kun muistan ystävät
 ja ilot huimapäiden,
 jotk’ kuoloon häipyivät,
 kuin lehdet valtaan säiden,
 mun on, kuin sen,
     mi viipyen
 jäi juhlasaliin vielä:
     valo hämärtäy,
     kukat kelmeiks käy,
 ja yksin hän on siellä!
 Noin usein hämyss’ yön,
 kun unta en saa silmiin,
 kuin kautta vihmevyön
 nään entispäivät ilmiin.

Runot
Thomas Moore
Valter Juva

en:Oft, in the Still Night