Kaiman kaipaus
”Miehiä on muutki miehet,
 Kaima kaikkian parasta” –
 Sanoo vanha sananlasku
 Suomalaisen suussa vielä.
 Se sen tarkoin tietäneepi
 Lähemmin käsittäneepi,
 Kel’ on onni ollununna
 Kaiman kestin piteä.
 Minä yksi miesi lienen
 Tästä onnesta osatoin.
 Vaan jos kerran ilmestyisi
 Kaima miehien seasta,
 Niin sen kutsuisin kotiini
 Vierahaaksi viehättäisin,
 Jolle tunkisin tupakan
 Ensiksikin alkeheeksi,
 Siks’ kun ehtisi emännät
 Pannujansa paahdutella.
 Sitten hetken viettäisimme
 Pienessä puhepidossa.
 Vihdoin vierailun lopuksi,
 Puhe-pidon päätteheksi
 Mavustaisin maljan pienen,
 Joka sitte juotasihin
 Kaiman kanssa kallelleen.
 Sitte heittäisin hyvästi
 Sydämmestä syleilyllä,
 Ett’ ei kelpais kepiä
 Käsi kättä antamalla!

Opatti.

Lähde: Savo 1.2.1881.

Optatus Lyytinen
Runot
Savo (sanomalehti)
1881