Otteita pastori U. Gygnaeus’en kirjeistä Sitkan saarelta v. 1840–1841/2
Otteita pastori U. Cygnaeus’en kirjeistä Sitkan saarelta v. 1840–1841.

II.

---

Muutamia kuukausia sitten näimme
täällä Novo-Archangelskissa hupaisan
ihmiskokouksen. Toimelias ja älykäs kuvernöörimme, 
Etholén, oli kutsunut lähellä 
sekä ulompanakin saarella asuvat
Koluschilaiset tanssikemuihin, jota varten 
suuri rakennus kyhättiin. Tänne kokoutui 
noin 700 ylimystä, paitse palvelijoita, 
jotka raukat saivat viettää
aikansa ulkona sill’aikaa kun tuota ylhäistä 
seuraa kestittiin teellä, rommilla,
riisipuurolla y. m. Kemut kestivät kaksi
päivää ja monenmoiset puvut sekä joka
heimon erilainen tatueraustapa tarjosi
hupaisan näön. Päiväkaudet tanssivat
heimot erilaatuisia tanssiaan, ja mitä
onkaan meidän vilkkainkin valssi tahi
masurkka verraten näiden luonnonlapsien 
hyppyihin ja käyristyksiin? Joka
jännes ja hermo ovat pinnistyneet, silmat 
usein nurin päässä, hiki virtaa ja
läähätetään kuin uupuneet keskievarin
hevoskonit. Naiset eivät ottaneet osaa
tanssiin, mutta iltasella rommin vaikutus 
pani heidät sellaiseen intoon, jotta
säestivät jotenkin epäsointuvaa ja raivokasta 
musiikkia, viskelleen itseään
sinne tänne. Musiikki, miten Suomen
Laukaassa, oli melkeen okalimusiikkia,
kuitenkin oli se hieman parempaa, kuin
viime mainitussa pitäjäässä, sillä olihan 
täällä ehk’edes yksi kone, suuri niin
kuts. , johonka tahtia lyötiin tarmokkaasti suurella nuijalla.—Tanssin 
johtaja pitkine sauvoineen 
ohjaa tanssin menoa. Yllämainitun 
juhlallisuuden tarkoitus on saada
Koluschilaisten itsensä tuomaan tänne
nahkatavaransa, jott’ei yhtiön olisi tarvis, 
miten muulloin, laittaa laivoja
lahdelmiin niitä etsimään ja ostamaan.
Syytä on otaksua tarkoituksen onnistuvan, 
sillä Koluschilainen on sanansa
pitävä ja kiitollinen, mutta ennen kaikkea 
rommin janoinen.

Kuvernööriltä vaaditaan suurta älyä
välttääkseen kollisionia englantilaisten
kanssa, joita täällä kaikkialla kuljeksii
kallisarvoisten saukon nahkain ostossa.
Jos siis Koluschilaiset kerran saadaan
tottumaan tuomaan nahkatavaransa täkäläisille 
vuosimarkkinoille, on sillä ääretön 
etu voitettu. Tämä on yksi niitä
tarkoituksen mukaisia hankkeita, joita
nykyinen kuvernöörimme on toiminut
siirtolais-komppanian todelliseksi eduksi.
Hänen huoltansa ja tointansa työväen
eduksi todistaa myöskin se, että hän on
yhtä suuri ihmisystävä kuin taitava ja
uuttera hallintomieskin.

Todisteena teollisuuden kukoistuksesta
voi mainita, että täällä äskettäin laskettiin 
vesille pieni erinomaisen siisti
höyryvenhe; se on vähempiä teoksia
täällä. Tosin oli jo ennen isompi höyryvenhe 
täällä, mutta senkoneisto oli
Pohjois-Amerikan Vapaavalloista hankittu. 
Ylipään tehdään täällä oivallista,
varsinkin sepän ja nikkarin työtä. Muuten 
on kaikillakin käsityöläisillä täällä
sangen hyvät raha-ansiot—ja voipikin
sanoa että säännöllinen, ryyppäämätön
mies, jossakin käsityössä ollen kätevä,
voipi täällä 5 tahi 7 vuoden aikana
koota vähintäkin säästöön 3 eli 4 tuhatta 
ruplaa. — Jos tänne saataisiin
naineita perhekuntia, joista mies olisi
käsityöläinen ja nainen pesijä, saisivat
he hyviä rahatuloja, sillä vaatteenpesu
on täällä tavattoman kallista. Niinpä
maksetaan esim. 25 kauluksesta eli 25
nenäliinasta pesupalkkaa 1 pullo rommia, 
mikä meille itselleen tulee maksamaan 
2 ruplaa 25 kop., mutta työväelle 
on sen keskihinta 10 ja 15 ruplan
vaiheella; näin ollen saapi pesijä 40 ja
50 kopeekan vaiheelle pesupalkkaa kappaleesta 
sekä pesettäjän oman saippuan.
Mutta tänne tulijain täytyy olla 1:si
siivoihmisiä — täällä olevat naiset ovat
epäkelpoja,— ja 2:si on heidän sovittava
lähteissään niin, että vapaasti pääsevät 
matkakulungeitta aina Pietariin
asti takasin, sillä suomalaistemme onnettomuus 
on että he tänne tullessaan
hyppäävät suden tavoin kuoppaan, tulevat 
miettimättä miten palata, joten
kotimaahan takasin mennessä kuluttavat
kaiken säästönsä.— Mitä minuun itseeni
tulee, olen tyytyväinen asemaani. Tosin
tämä vuosi on minulle ollut katkerin
elämässäni, mutta myös moni ilon kukkanenkin 
on sen aikana kukoistanut,
moni sulouskin sydäntäni ilahuttanut
ja rauhan hetki mieleeni koittanut.—
Onpa ilahuttavaa nähdä hyvässä tarkoituksessa 
kylvetyn sivistyksen siemenen 
itävän, ja josko vitkallisestikin,
kypsyvänä hedelmänsä kantavan.

B-m:n ja hänen perhekuntansa puolesta 
saan tervehtiä. Hän kävi äskeisin
Kalifornian lahdella suolan ha’ussa.
Cormenin saarella, Loretan edustalla,
on järvi, jossa on 6–8 tuumaa paksu
suolakerros; tällä kertaa oli suolan irti
saanti äärettömän vaivaloista, sillä
rankat sateet olivat kohottaneet veden
2 kyynärää suolakerroksen päälle, niin
että työväen täytyi seista vyötäisiin
asti vedessä ja sitte painaa päänsäkin
veden alle irroittamaansa suolaa ylös
saadakseen. Vihdoin sai hän kokoon
6,000 puutaa suoloja, joissa on meille
kahdeksi vuodeksi.

---

C.

1841
1888
Alaska
Siirtolaisuus
Uudelleen julkaistut kirjeet
Uno Cygnaeus