Rautakahle
Rautakahle, syvälle lihaan
 syöpyvi jäljet, joita se lyö.
 Syttävi mielen kostohon, vihaan,
 hirveä, kylmä kahlevyö.

 Rautakahle, tuskien pinne
 kantajan povea ahdistaa.
 Pyrkinet pois, vaan pääse ei minne.
 – Pohjaton nielu aukeaa.

 Rautakahle, puristusnauha,
 jolla he aatosta kammitsoi.
 Ken sitä kantoi, poissa sen rauha;
 kiroja silmät vain salamoi.

 Rautakahle, painava piina,
 sieluhun ainaiset arvet söit;
 kauhea kuoleman kääreliina
 pakkopaitana ympäröit.