Tulit niinkuin tähtilento
Yksin täällä hyräilen,
 ilta tyyni, hiljainen
 luopi mieleen haaveilua.
 Ystävä sa vieras, vento,
 tulit niinkuin tähtilento –
 moittisinko siitä sua?

 En, – kuin aurinkoa vain
 varron hiljaa nyt ja ain’,
 että tiesi tänne toisi.
 Elämä suo huolta monta,
 miksikä ei verratonta
 juhlahetkeäkin soisi?