Elokuun ilta
On elokuun ehtoo herkin.
 Punas rusko taivaan laidat.
 Hämy kietoo vainiot, aidat
 ja maantien kysymysmerkin.

 Kas virran hopeanauhaa –
 se on nyt kuin ruskea vaski.
 Jo kaste sängille laski.
 Yhä vahvemmin koski pauhaa.

 Ui ilmaan angervon tuntu.
 Nyt vihelsi laulurastas.
 Yli latvojen toinen vastas.
 Yhä tihenee hämärän huntu.

 Elopellolla taukos leikkuu.
 Norot hukkuvat usvaan hentoon.
 Heräs lepakko mykkään lentoon.
 Kenen huivi kujalla keikkuu?