Ylös, kansani!
Ylös kansani, nouse valppahaksi
 Ällös uupuneena uinaile!
 Vartu etujesi vartijaksi
 Itse onneasi ohjaile.
 Älä viihdy muilta vuottamaan.
 Nouse itsehesi luottamaan.

 Ylös Suomen kansan rivit taajat
 Kylliks’ uinuttiin, jo loppuu yö.
 Perkaamatt’ on meillä korvet laajat
 Suunnaton on meillä uutistyö’.
 Hätä, hurjuus, synti täyttää maan
 Kansan henki raivoo kahleissaan.

 Ylös taistoon, vastustus on vahva
 Edistyksen esteet tukevat
 Valta mammonan ja paheen tahra
 Luokkaetu-vallat jukevat
 Miksi sallimme me muitten mellastaa
 Oikeus ja tunto meitä puollustaa.

 Nouse ylös kummun harjanteelle
 Näe isänmaasi kauneus!
 Eikö totta, siinä sydämmelle
 Kuiskaa isiesi uhrous!
 Nouse oikeutta puoltamaan,
 Turva yhteiskunnan, isänmaan.

 Luopunut on yliluokka ihanteista
 Mammonalle suitsuu uhrit sen.
 Miksi annamme sen vallan seista
 Äänetönnä huijausta katsellen.
 Kansa, lippu ihanteitten nosta
 Hengen tuskat mammonalle kosta.

Tepukka [Seth Heikkilä].

Lähde: Työmies 24.12.1897.

Runot
Seth Heikkilä
Työmies
1897