Sen sanoo silmäni
Oi Luoja armias!
     Soit mulle sydämen,
 Joll’ ilot murheet käsittäisin,
     Et suonut, valtias,
     Ett’, yksin hyräillen,
 Sen liekkiä mä lievittäisin.

     Ah usein, poveni
     Kuin riehuu paisuen,
 Mä kauan sormin kanteletta –
     Vaan turhaan! Tunteeni,
     Jos kuinka soittelen,
 Ei löydä varmaa vastinetta.

     Ja toiste lohduksein
     Kuin koetan runohon
 Mä tunteitani sovitella,
     Ah, turhaan runtelein!
     Sill’ aivan sanaton
 On syvyys synkkä sydämellä.

     Vaan kerran vuotamaan
     Saa kyllä lähtehet,
 Ja kaikki salasuonet aukee;
     Myös pääsee paisumaan
     Viel’ ilot ikuiset,
 Ja surut suurimmatkin raukee.

     Se on, kuin rinnalla
     Mä istun neitoni,
 Viel’ äännetönnä onnestani; –
     Mi silloin povessa,
     Sen sanoo silmäni,
 Ja rauha rientää rintahani!

ae–ae. [Rafael Laethén]

Rafael Laethén
Runot