Himfyn lempi-laulut (1880)
Päivät uudet päiväin päästä entää,
 Suruni on aina ennallaan;
 Hetket ajan nopein siivin lentää,
 Muuttumatta kohtalon’ on vaan;
 Tulivuori sammuu suitsuvainen,
 Lempen’ lieskaa sammumaan en saa:
 Illoin viihtyy myrsky pauhaavainen,
 Syömmen’ myrsky aina raivoaa;
 Metsät, maat myös muuttaa verhojansa,
 Tähdet riemuin täyttää ratojansa,
 Vaiheensa myös onnellakin on;
 Kaihoni on mulla muutteeton.

2. 

 Niinkuin hirvi haavan kanssa,
 Jonka jousen nuoli toi,
 Välttää, nopsa, juoksullansa
 Turhaan tuskiansa voi;
 Niin mä vältin silmiäsi,
 Kun ne silmän’ kohtasi;
 Voi mun raukka sydäntäni,
 Senpä ne jo haavoitti.
 Oi! kun koen pakoisalle,
 Tuntuu tuskan’ suuremmalle,
 Povelleni, poloinen,
 Lohdutusta löydä en.

3. 

 Pääsky poistuu tuulen kanssa,
 Lehdet maahan lentelee,
 Eikä sulo-laulujansa
 Lintusetkaan laulele!
 Kukkanen on jäänyt, jäähän
 Puro hyytyy juoksussaan,
 Lintu kurja kuusen päähän
 Istahtuupi viluissaan.
 Vihreyn on vihma vienyt,
 Missä laulut, kukat lie nyt?
 Näin on syömmessäni syys,
 Kuolon valta, vihletyys!

4. 

 Sulo ääni armahani
 Sai mun syömmen’ liikkumaan;
 Leivon laulu kuullessani
 Ei niin kaunis kaiultaan;
 Luonto lumoksissa kuuli
 Tuota sulo-ääntä vaan;
 Lähteen laine, länsituuli
 Seisattihe kuulemaan;
 Lintu heitti laulantonsa,
 Perho kukka-suutelonsa,
 Hurmon tämän huomasi
 Kipu, hänkin hymyili.

P[aavo]. P[outiainen].

Paavo Poutiainen
Runot
Sándor Kisfaludy