Syyslehtiä
Noin monta sydänlehteä, noin monta
 syystunteen tumman punaamaa
 ja karistamaa kätes pienoisen!
 Mut tuskin katsot niitä, kaunoinen,
 – vain yli kiidät kisaas viatonta
 ja kisamielin tappavaa.

 Kepeä voittos, lehdet kepeämmät,
 – ja kerran ne on voittajas:
 kun emo maa sun painaa povelleen
 ja karkeloon et kiidä syksyiseen,
 ne saapuu sadoittain, sua kestävämmät,
 ja karkeloivat kummullas!