Kullan haudalla
Illalla istun kummulla haudan,
 katselen kummun kukkaa.
 Kultani nukkuu kummun alla,
 voi mua poikarukkaa.

 Kultani haudalla yksin istun,
 kukkien juuria kitken,
 kummulle kukkien kostukkeeksi
 kyynelhelmiä itken.

 Illan kastekin kyyneleinä
 helmii heilimoissa,
 laskevan päivän kultaloimo
 päilyvi pisaroissa.

 Päivä se peittyy lehdon taakse,
 illan loimo se haipuu,
 vaan minun mieleni mullan alle
 kultani luokse vaipuu.

1899.