Kaikki kirkkahin –
Kaikki kirkkahin
 vain joutuisimmin vaipuu;
 kaikki suloisin
 sa ihaninnaan haipuu.
 Kuin tähti lennossaan,
 kuin kukka tehden terää,
 niin toiveet katoo, kuihtuu vaan
 ja hukkuu, kun ne herää.
 Kaikki kirkkahin
 vain joutuisimmin vaipuu;
 kaikki suloisin
 se ihaninnaan haipuu!

 Ken siis unelmois,
 kun uni kesken kätkee?
 Kenpä luottaa vois
 siteihin, jotka ratkee?
 Ei, paras silloin tuo,
 kun sokeaksi heittyy:
 jää näkemättä valovuo,
 mi sentään yöhön peittyy!
 Kaikki kirkkahin
 vain joutuisimmin vaipuu;
 kaikki suloisin
 se ihaninnaan haipuu!

Lähde: Juva, Valter 1926 [1916]: Sata runoa: valikoituja maailmankirjallisuudesta. Werner Söderström Osakeyhtiö, Porvoo.

Runot
Thomas Moore
Valter Juva
Sata runoa: valikoituja maailmankirjallisuudesta
1926