Kapakkatyttö
Kas kulta Elin, tänne ja tänne
 Kaikki kilvalla huutelevat,
 Norja vartalo, astunta reipas,
 Silmät tummat ja leimuilevat!
 Hymyhuulin, viehkeän vehmainen
 Käy pöydästä pöytään hän tarjoillen
 Sorja vartalo, astunta reipas
 Silmät tummat ja leimuilevat.

 Ja kun suutahti hän, poskilla
 Veret tummat ne liekehtivät:
 Ryhdissä loukatun aateluutta –
 Sitä liikkeensä lisäsivät.
 Se hetkeks’ vaan, viehkeän vehmainen
 Käy pöydästä pöytään taas tarjoillen;
 Sorja vartalo, astunta reipas
 Silmät riemusta säihkyilevät!

 Näin yhä Elin huumata, hurmata
 Voi sydämet, miehet ja mielet.
 On tarjona hällä vaikk’ suudelma –
 Että liukkaammaksi sais kielet.
 Myrkkymaljoja yhä, hymyellen
 Vuos’ vuodelta juopoille tarjoten
 Hän kostavi kaikille kohtalon –
 Min aikaan saivat mesikielet.

Otto Tiuppa.

Lähde: Työmies 11.4.1903.

Otto Tiuppa
Runot
Työmies
1903