Vanhuksen laulu
Minä hevon satuloin
nopsajalkaisen,
pyrin, kiitäen näin
kuten kotka ma pois.

Yli kedon, aron taa
pois, kauas pois,
mitä saavutinkaan,
meni nuoruus näin!

Siroks itseni teen,
kuten nuoma ma tein,
ja neitoja maan
tahdon naurattaa.

Polut ummessa on,
en palata saa,
ei aurinko lännestä
nousta voi.

Lähde: V. Kiparsky, Lauri Viljanen, Venäjän runotar, s. 57. Otava 1946

Aleksei Koltsov
Runot