Jumalat tulevat
Ihmiset eivät tiedä itsestään paljon,
 he luulevat olevansa köyhiä niinkuin he elämässä ovat,
 eivätkä he tiedä jumalien asuvan povessaan
 tuntemattomina.

 Jumalat nauravat. Elämä on heidän.
 He ajavat tulisen valjakon kiidättämin vaunuin.
 Istuuko niissä niin ihana kuningatar,
 että hänen nimensä voi vain kuiskaten mainita.

 Polvillenne, ihmiset. Jumalat tulevat.
 Jumalat nousevat tomunpainamista otsista,
 kohottaen koko maailman korkeuteensa.

Edith Södergran
Runot
Uuno Kailas