Kynän muutos
Kerran istuin iltamalla
 Ajatellen ahkerasti:
 Mikä on tullunna kynälle
 Haitta hanhen sulkaiselle,
 Kuin ei kylliksi kykene
 Saamaan kaikkia sanoiksi,
 Puhehiksi purkamahan,
 Mit’olis tarve tarkastella,
 Julkisestikin jutella?
 Mutta kohta kummakseni
 Kuulin lausehet kynästä
 Haastot hanhen sulkaisesta:
 ”Mitäs tuoss’ on miettimistä,
 Asia on aivan selvä:
 Kaikki kasvutkin kedolla
 Suvi-ilmasta elävät
 Vaurastut lämpimästä.
 Mutta pohjolan perällä
 Käypi tuuli tuntureilla,
 Vilpas ilma vuorimailla,
 Ettei kasva heikko kasvu
 Eikä oikehen edisty,
 Kuin ei panna suojaisehen
 Lakso maahan lauhkeahan”.
 ”Niinpä kylläkin kynäinen
 Heikon kasvun kaltaiseksi
 Sunkin verrata sopiivi.
 Heikko olet juureltasi,
 Varreltas vähäväkinen
 Ilmankantta kantamahan
 Tuntureilla tuulisilla;
 Siksi ma sun sieltä muutan,
 Siksi siirrän sun siaasi
 Lauhkeoihin laksomaihin,
 Kasvamahan, karttumaan
 Tyynen tieteen tienohilla,
 Häilymättä, huojumatta,
 Ilman vaiheista vapaana.

J. W. M[urman].

Lähde: Suomen Julkisia Sanomia 26.3.1857.

J. W. Murman
Runot
Suomen Julkisia Sanomia
1857