Karjalan kärsimykset
Hiihteli hiljaa salomaan yössä
 pyöveli valkeavaatteinen,
 verinen miekka heiluen vyössä
 kulki se saalista vainuillen.

 Suomesta saapui pyöveli valkea
 saloille kaunihin Karjalanmaan,
 kulkien hiljaisten korpien halki
 ryöväsi läheistä »heimoaan».

 Pyöveli, tultuaan »heimonsa» luokse,
 runojen kuuluhun Karjalaan,
 iski se miekalla verisen haavan
 Työkansan Kommuunin raatajaan...

 Viikommin viivähti kuolema kurja
 äärillä rauhaisan salomaan.
 Paljon se valkoinen pyöveli hurja
 teurasti »armasta heimoaan».

 Räiskyen roihusi pohjolan metsä,
 tulena leimusi kuutamoyö,
 kauaksi kuumotti kaamea kauhu,
 valkean pyövelin verinen työ.

 Luulivat: majamme maahan jo kaatui,
 ainaaksi kun muka polttivat sen...
 Salojen sankarit maaksi jo maatui,
 vaan nousevat kostajat pyövelien.

1921

Valde Wikman