Pojilleni!
Kaihtaen, voimatonna seison
 eessä välttämättömän; kaiken raskaan,
 mi teitä vartoo.

 Mut älkää katsoko synkästi elämää –
 älkää silti kovasti, säälimättä
 kuin elämä katsoo!

 Käsin kaksin kantakaa
 taakka: mutta tehkää se pystypäin
 ja katse kirkkaana!

 Hyvä hymynne olkoon,
 lämmin, viisas kuin harvoilla vielä
 on voimakkailla.

 Vihamiehiä vältä ei kukaan;
 eivät he lepää, eivät unhota työtään –
 se heille kuuluu.

 Olkaa liian ylpeät kostamaan!
 Sydämen tyyni ylemmyys on kunnia
 kotinne, heimonne.

1903.

Eino Leino
Mikael Lybeck
Runot