Pilvinen päivä (Pakarinen)
Pitkä on pilvinen päivä – itkun on ilmassa tuntu,
 on kuni kuusikon yllä häilyis huolien huntu.

 Lentää ilmojen halki huolten harmaja kyyhky,
 äänetön siiven on luonti – ilmassa äänetön nyyhky,

 nyyhkytys niinkuni lapsen, ylpeen, mi sielunsa sulki.
 Nyyhkytys, raskahin kantaa, kyynelin päässyt ei julki.

 Kaukaa kaihoten kaikaa kirkon kellojen soitto:
 pois ilo, karkelo mainen, kuolema yksin on voitto.

 Lentää harmaja kyyhky, reunaan metsän jo ehti,
 pilvet harmajat kulkee, liiku ei oksa, ei lehti.

 Häilyy niittyjen yllä huolten harmaja huntu,
 kiirii kellojen ääni – kuolon on ilmassa tuntu.