Kuningas Davidin 19 Psalmi
Taivaat julki julistavat,
 Todistavat,
 Kuninkaansa kunniaa:
 Ilman kansi kiiltävillä
 Tähtösillä
 Luojan toista todistaa.

 Yö ja päivä vuorotellen,
 Ihmisellen,
 Selvemmin kun sanoilla,
 Saarnaa Luojan suuruudesta,
 Ilmoisesta,
 Kaikkivallan roimasta.

 Niiden kieltä ehk’ei kuulla,
 Eikä suulla
 Lausu meille miekkoiset,
 Älyää sen kaikkialla,
 Taivahalla,
 Kell’ on silmät avoimet.

 Kaikki luodut lantuansa,
 Radallansa,
 Käyvät Luojan käskystä:
 Katsos päivän ruhtinoa,
 Aurinkoa,
 Kuinka sen on käytävä.

 Astelee kuin ylkä vaimo,
 Ihanainen,
 Väsyy, menee maillensa,
 Huomenna jo jälleen palaa
 Samaa alaa,
 Mitä aikain alusta.

 Jos siis rauhaa, rohkeutta,
 Viisautta,
 Tahdot täällä saavuttaa,
 Siirrä silmäs ulommalle
 Taivahalle
 Tutki Luojan tekoja.

 Herran säännöt muuttumatta,
 Puuttumatta,
 Pysyvätten ainian,
 Niin ei muutu sanansakaan,
 Rahtuakaan,
 Se on turva uskovan. 

 Herran käskyt, missä saavat,
 Kirkastavat
 Sielun silmän hämyisen,
 Herran pelko perkoapi,
 Puhdistaapi,
 Saastaisenki sydämmen.

 Armossasi Herra meitä,
 Eksyneitä,
 Johda täällä alati,
 Erheet kuka ymmärtääpi,
 Älyääpi,
 Suo ne, Herra, anteeksi.

 Kiitos olkoon Jumalalle,
 Antajalle,
 Rauhan, riemun suotuisan;
 Hän on meille päästäjämme,
 Ikeestämme,
 Kiehtehistä kiusaajan.

Lähde: Tapio 11.11.1865.

Johan Ludvig Runeberg
Virret
Tapio
1865