Kesä Sörnäisissä
Sinun kasvosi, pikku veli,
 on laihat ja totiset.
 Kesä on ja tuoksuu asfaltti,
 luo varjon seinät kiviset.
 Kovin ahtaasti hengitys kulkee,
 kadun tomut ylles saat.
 Edes uneksia voitko,
 mit’ on kukkaiset niityt ja haat?

 On kaupunginosamme tämä
 vain köyhien ihmisten,
 ei riittänyt vehmautta
 ole tänne kaupungin puistojen.
 Ne on toisella laidalla, siellä
 missä talot on tyhjentyneet
 näin kesäks, kun paremmat ihmiset
 on maalle matkustaneet.