Tänä yönä
Kun äänet tähtein otat korviis, kuule
 maan loan huuto tänä yönä, Herra,
 tuo itku suusta sammakoiden, parku
 perältä sarkain, savilammikoilta.
 Se itku uruu sydämestä maan,
 maan toukokuisen, mullan rakastuneen.
 Ja itsekin vain olen samaa multaa,
 kauneutta vailla, enkä väärin tehne,
 jos rukoilen Sua kera sammakoiden
 mudassa matalassa itkevien
 niin itkuin halvoin, mutta hersyväisin,
 yö että kastuu, turpoaa maan turve
 päin taivastasi äänetöntä, Puhdas,
 kuin kohoo täyskuun puoleen pinta meren.

Ada Negri
O. J. Tuulio
Runot