Riemun hetkinen
Pois suru haikea
 huomenen luo.
 Nauttios kaikkea,
 hetki mit’ tuo.
 Ruusuja ja
 myös rypäleitä
 pois älä heitä,
 ennenkuin kuihtuvat ne sekä sa.

 Las’ ota hohtava.
 Laula, ett’ on
 rakkaus johtava
 vain ilohon.
 Ällös sä vaan
 pois Sulotarta
 päästä, sit’ karta:
 kerran kun poistuvi, ei tulekkaan.

 Juo kuni nuorena
 riemuiten ain’,
 vahva kuin vuorena
 viaton vain.
 Riemuja saan
 avujen tiellä.
 Viisaus vielä
 leikkivi köynnöksen varjossa vaan.

 Veikkoja jättää sä
 hennotko? Juo!
 Likistä kättä sä:
 tyttös sen suo.
 Erota – oi! –
 voit heti niistä,
 kuolo kun riistää
 sulholta morsion, veikkosen voi.

 Hautahan mielläsi
 nukkunet myös,
 kun elontielläsi
 päättyvi työs.
 Illalla ken
 kohtuullisesti
 juo, suloisesti
 nukkuvi yön, hyvin taas heräten.