Hymy
Kun täyttyi tuskamme mitta,
 kun säikkyen kohtaloas
 sain kuulla lohdutuksitta
 sanat julmat huuliltas,

 kun viime kerran itkin,
 kädet kietoen kaulaasi,
 sinä kalpenit, vapisitkin
 ja virkoit: hyvästi,

 niin tuoksuva, tumma ruusu
 näki eromme hirmuisen.
 Hymyn hienon se hymysi, ruusu,
 jota ymmärtänyt en.