Saloniuxen Wirsi
Kuopiossa oli Gustavi
 Ja hän kylle tunsi pustavin
 Van väri käuti oppinsa
 Ja ylen katsoi pappinsa

 Ahneus mailman rikkauten
 Se oli alku viekauten
 Hän etsi kalu katovaist
 Eike huolinut herran laist.

 Van lahjan puole vänteli
 asiat väri käntäli
 josta kosto huto allhaisten
 Se kulu yli taivaisten

 Katso kuinga värytt kylvepi
 onnettomuta nitepi
 sen luonto totex totista
 ja esi merki vahvista

 Omaisille olkon opixi
 Poiil paremax muistoxi
 kuin kaatu herra kammaren
 Ja vaipu rannal Kalla vei

 Muistoxi muile herroillen
 Varoixi virka miehillen
 olkon ja opetuxexi
 Väryten kartamisexi

 Olkon opix nuorillen
 Poltoxi synnin jurillen
 ättäj lisä Saulin satuja
 Hukkuisi omans miekansa

 Sauli oli lukua lujempi
 kuolema sile kovempi
 kui vileys yli kätän sai
 muiten jo täuty nähde tai

 ättä ero hänel elämäst
 omaisten kansa olemast
 on juri julma jutella
 ja aivan musta muistella

 Pois hän pudotti krununsa
 Ja vaihto vahvat vaununsa
 kuin oli Virka ja rikkaus
 Elo ja kiilteva kirkaus

 Se kirkas kynteli sammonut
 Kirja on kini painanut
 Nyt vättä vinan siassa
 Vullmaht on muiten kirjassa

 Jos van sis tämä langemus
 Olis unesta nousimus
 Ne kahlet ja vangeuxet
 Taivasin kihla sormuxet

Pentti Lyytinen