Kosto (Leino)
Ryntäsi köyhien joukko,
 väki ryysyisten raatajain,
 joiden elämän taival, loukko
 oli tuskassa orjuuttain.

 Käsi turvasi miekkaan, kalpaan,
 vihan vimmassa iskien
 sen rintahan sortajan halpaan
 puolesta kärsivien.

 Tulta tuiskivat kiväärein putket
 vihan äänin ulvahtavin,
 vainovaltoja, sortoa vastaan,
 koston liekkeinä hulmahtavin.

 Päin »helvetin» portteja noita
 väki painui vimmoissaan.
 Ei riistäjät meit’ enää voita!
 Pakoon luikkivat kauhuissaan...

 Ei kestänyt sorron voima,
 sen muurit murtuivat.
 Väki köyhien voittipa oiva
 sekä riistäjät kaatuivat.

1931

Einari Leino