Helmin nukkuessa
Helmiseni herttaiseni,
 Pikku sydänkäpyseni
 Tuohon uupui tuutumahan,
 Leikistä lepäjämähän,
 Unen valtahan vajosi
 Sylihini, syömelleni.

 Nuku, helmeni heleä,
 Uinu unta autuasten!
 Kyllä nään, mitä uneksit,
 Tiedän varsin tismallehen!

 Mistä nään, mitä uneksit,
 Mistä tiedän tismallehen?

 Oivallan jo otsaltasi
 Suortuvaisi siimeksestä,
 Kulmiesi kaihoksesta
 Silmäluontesi seliltä:
 Rauha otsallas asuvi,
 Kulmiasi kultoavi,
 Luomilla lepäelekse
 Yllä silmies sinisten –
 Totta rauha runsahampi
 Sua suojaapi unessa!
 Entäs poskesi punakat,
 Kaunokaiset kasvopääsi,
 Jotk’ on kuni aamurusko
 Uuden koittavan kevähän:
 Niissä rakkaus palavi,
 Lempi vilpitön, viaton –
 Rakkauspa runsahampi
 Sulle uhkuuvi unessa!
 Sillä hymy huulillasi,
 Noilla mesimättähillä
 Mitä näyttävi minulle?
 On jos oisi enkelparvi
 Tuolta taivahan tuvilta
 Niille kulkenut kisahan,
 Leikkimähän liihoitellut!
 Totta enkelit unessa
 Tuolla taivon tanhuilla
 Kanssasi kisaelevat
 Kerallasi kieppuroivat!

 Kun ma sua tuossa katson,
 Tuossa katson ja tähystän
 Unelmihin uupunutta,
 Lepohon las’ehtunutta,
 On kuin peilistä näkisin,
 Katsoisin kuvastimesta
 Enkelten iki-iloa
 Luona taaton taivahisen.

 Ompa kuin itsekin olisin
 Korkeammalle kohonnut
 Tästä maailman melusta,
 Onnen maille muuttununna,
 Kun sua painan poveheni,
 Vasten syöntäni sykerrän.

Juhani H. [P. J. Hannikainen]

P. J. Hannikainen
Runot