Sydämeni
Mä sydämeni sulle tahtoisin paljastaa,
 Sä neito ihanainen, sen aarteet osoittaa.
 Ne aarteet hehkuvaiset on kultaa kalliimmat,
 Ne sydämeeni lämmön ja valon saattavat.

 Ne sydämessäin syntyi, sen omat ovat vaan,
 Ja synnyinpaikallensa nyt suovat valoaan;
 Mut sydämeni jos mä nyt voisin paljastaa,
 Ne ehkä kiillollansa lumoisi maailmaa.

 Mut syämmessäin on muuta, mi siell’ ei syntynyt:
 On elonvirta sinne ryönäänsä viskellyt.
 Sen tumma, häijy varjo nuo aarteet tummentaa; –
 On kuvas siellä myöskin ja muuta joutavaa.