Hämyhyräilyä
Istupas, mun tyttöseni,
 Polvelleni tähän,
 Hämyn hienon hiipiessä
 Laulelemme vähän!

 Yksi meillä laulu ompi,
 Yksi, mutta tuttu,
 Sitä kun me laulelemme,
 Seuraa vanha juttu:

 Hyräelen lapselleni
 Sanaa yksi, kaksi, –
 Sitte laulu huomaamatta
 Kääntyy suudelmaksi.

 Suo jo suukko, tyttöseni,
 Suo jo ilman muita,
 Suukossa on siinä kyllä
 Meidän lauleluita!

 Välkähtääpi sinisilmät
 Kirkkaat, veitikkaiset.
 Hämärässä hiljaisessa
 Syntyy laulajaiset.