Lemmenkuiskeita kaukaisesta idästä
”Oi kaunein ruusu Annamin – ja nuorin!
 oon sulovartalonne varjo
 ja orja silmienne, paratiisin
 mulle kylmin katseistanne tarjoo!

 Vaan sitäkään en teiltä pyytää tohdi,
 en sitä ansaitse mä kurja.
 Ain’ olkaa, kirkkain hohtokivi mailman
 ja tytär jumalien, mulle nurja!” – 

 ”En, taivaan poika, lempeänne pyydä,
 ois rikos, jos ma sitä halajaisin.
 Vain suokaa että kotiorjananne
 mä, halvin neitosista, olla saisin!”