Hän tuhma jumalaksi on
Hän tuhma jumalaksi on,
 Tuo Amor; lävistäissään
 Meilt’ ihka sydänkammion
 Vain juroili kuin äissään.

 Ei enempää hän yltynyt
 Kuin ampunut ois kuttuun;
 Hän nähtävästi kyltynyt
 On vanhaan jousijuttuun.

 Työlääksi hänen kuulla saa
 Asettaan sadattavan;
 Tohtisko tuolle lahjoittaa
 Jo takaaladattavan?