Jeä-hyvesteleminen, Kesä-päivänä, Suuruistellessa, ruohistossa
Istuppas heinikossa!
 Ja otak kontistamme, jossa
 Lie viinaa purakossa –
              Ja jotaik eineeks’, uskon mie.
 Kappas kuin pullot paistaa! –
 Ja viinaa heiss’ on monellaista;
 Otappas nyt ja maista –
              Mikäpä heistä paras lie!
                            Ottakaa Työ,
                      Nytki myös ruohistossa –
                            Juokaa ja syö!
              Istuitek heinikossa –
 Tähänpä ruetaan nyt myö!
 Corno – – – Jo ruetaan nyt myö.

 Katospa kuin on koria
 Tämä paikka – aivan soria,
 Lehtokin nuori, noria,
              Se viherteäpi ihana.
 Lehet, ne lipattaapi,
 Kuin heihin tuuli puhaltaapi;
 Varjonsak alla soapi
              Myö istuitella suojassa.
                            Otappas ja
                      Sinun pulloisi korjaa!
                            Juuaanpahan....
              Katospa kuin on koria,
 Ja tämä paikka ihana –
 Corno – – – On aivan ihana.

 Käkikin istuu puussa,
 Ja kukkuu, tuolla, salmen suussa;
 Kiurukin lenteä tuossa –
              Ylähällä taivaassa.
 Talossa renkit puivat,
 Ja kalat rannoillen jo uivat,
 Jo suot ja moat on kuivat –
              Ja nurmet nuoret iloisat.
                            Kohtapa soat,
                      Ehkä tässäkin kuussa,
                            Moa-omenat. –
              Käki jo istuu puussa,
 Ja tuopi suven sanomat –
 Corno – – – Toi suven sanomat.

 Jo ruohot kaikki voivat,
 Ja tuomikot – ne kukkiloivat,
 Paimenten sarvet soivat,
              Ja iloitteloo koko moa.
 Oriit ja tammat hirnuu –
 Ja torpan tyttö voita kirnuu –
 Viilpytty sill’ on hirmu,
              Ja muniakin jonkuu sa’an.
                            Pihassapa....
                      Jopa siihen ne toivat
                            Leheksia –
              Nyt ruohot kaikki voivat,
 Ja hajahtaavat lemunsa –
 Corno – – – Hajahtaa lemunsa.

 Neitonen, toimessansa,
 Levittelööpi ruokiansa –
 Marjoja, majion kanssa,
              Ja muna-voita tarjoo hään.
 Kass’ kuin hään tuolla miehuu,
 Ja, lusikoillaan, liukkaast’ liehuu;
 Kahvitki jopa kiehuu....
              Ja piirakkoitansakin neän.
                            Syyväänpähän,
                      Nytki tuomisiansa!
                            Mielellähän....
              Neitoneri toimessansa –
 Hään eipä jouvak kiireistään
 Corno – – – ei jouvak kiireistään.

 Soittakaa veli-kullat,
 Kosk’ on tuttuin tänne tullut;
 Laulatkee niinkuin hullut –
              Ja reuhatkaa ja riemuitkaa!
 Jo suuruspulloin halaan,
 Ryypyn – peälle ruoka-palan,
 Toisen – syötyä kalan.
              Viinan tilkkaa maistellaan!
                            Oletahan
                      Hänen muistikseen pullot –
                            Juokaa nyt voan!
              Soittakaa veli kullat....
 Ja ollaanpa nyt riemuillaan!
 Corno – – – Ja ollaan riemuillaan.

 Viimeiks ma kiitän teitä,
 Ja soan jeä-hyväkseni heitteä;
 Elkeä unohtak meitä,
              Kuulespa, armas, kultani!
 Kohta meill’ ero tulee,
 Ja mullaks’ muuttuvani luulen;
 Jopa tuonetar kuulen....
              Kysyvän perästäni.
                            Tok’, kuitenki –
                      Ennen kuinpa tuo peilleä
                            Mun silmäni....
              Viimeiks mä kiitän teitä,
 Hyvästi nyt mun armani!
 Corno – – – Hyvästipä kultani.

*) Lauletaan kuin ”Hvila vid denna källa” &c

Lähde: Suomi 12.6.1847.

Carl Michael Bellman
Laulut
Suomi (lehti)
1847

sv:Fredmans epistel n:o 82