Lemminkäisen laulu
Ei lampea välkkynyt rauhaisaa
 Mun kotini ikkunan alla,
 Vaan koskipa vaahtosi vallaton,
 Siit’ aina on mieleni rauhaton,
 Kuin aallolla taistelevalla.

 Ei vakainen huounta hongikon,
 Vaan lietopa lehtojen helke
 Mun heijaili lapsuen kehtohon –
 Siit’ aina mun mieleni lieto on
 Kuin tuulessa lehtien välke.

 Ja en lepovuonna mä syntynyt,
 Vaan sota oli ankara silloin;
 Sen pauhussa viettelin vuosia –
 Siit’ ain’ ilotyöni on taistella,
 Kun on sota myrskyisä milloin.

 Näin kuohun mä aikani koskena
 Ja lemminpä lietona hetken,
 Mä taistelen – toivonpa voittoa,
 Kun armahan äitini helmassa
 Olen päättänyt melskeisen retken.

J. H. Erkko
Runot