Tulevaisuuden varjo
Aavistan kuoleman varjon.
 Tiedän, että kohtalomme ovat kerätyt nornain pöydälle.
 Tiedän, ettei maahan syövy edes sadepisaraa,
 joka ei olisi kirjoitettu ikuisten aikojen kirjaan.
 Tiedän: niin totta kuin aurinko nousee,
 koskaan en ole näkevä huikaisevaa hetkeä, jona se on taivaanlaella.
 Tulevaisuus luo minuun autuaan varjonsa,
 se ei ole muuta kuin tulvivaa aurinkoa:
 olen kuoleva valon lävistämänä;
 kun olen polkenut kaiken sattuman anturani alle,
 käännän hymyten elämälle selkäni.

Edith Södergran
Runot
Uuno Kailas