Ruusu metsätiellä
Näki poika ruususen,
 ruusun metsätiellä.
 On niin raikas, kaunoinen,
 riensi kiirein luokse sen,
 katsoi riemumiellä.
 Ruusu, ruusu rusosuu,
 ruusu metsätiellä.

 Puhui poika: taitan sun,
 ruusu metsätiellä.
 Vastas ruusu: entäs kun
 pistän, jotta muistat mun,
 tule vain, en kiellä.
 Ruusu, ruusu rusosuu,
 ruusu metsätiellä.

 Poika huima taittoi vaan
 ruusun metsätiellä;
 ruusu pisti puolestaan,
 ah ja oi ei autakaan:
 ei hän käske, kiellä.
 Ruusu, ruusu rusosuu,
 ruusu metsätiellä.

Johann Wolfgang von Goethe
Runot
Valter Juva

de:Heidenröslein
en:The Works of J. W. von Goethe/Volume 9/The Wild Rose
hy:Դաշտի վարդը
hy:Վարդը