Ero kotitalosta
Kotikynnyksen kun poikki
 astuin aavaan maailmaan,
 äitikulta silloin saattoi
 pihamaalle kuopustaan.

 Koivun alla kättä antoi
 viime kertaa vielä hän,
 kauan siitä sitten katsoi
 jälkeen lapsen lähtevän.

 Sinne jäivät päivät parhaat,
 vasta selvennyt se on;
 kotikonnun kun ma heitin,
 orpo oon ja juureton.

Lukemisto Suomen lapsille III, 1931.

Martin Lipp
Martti Korpilahti