Silmänkääntäjä/4
(Lisää 9:teen Numeroon.)

. Häntä näet sen on kohdannut sama
onnettomuus kun äsken mainittuani Pylköstä, nimittäin
se, että aikalaisiltansa olla unhotettuna,
mutta jälkeen tulevaisemme vielä satojen vuosienki
perästä heitä kunnioittamisella mainitsevat.

. Mutta, Jussi! Eläissäsi et ole yhtä
ihmisen kuvaa maalannut, ken sinulle maalaa nyt
sellaiset nimet.

. Liisa! Tiedot ja taidot ne ovat näet
sen tuhmille, viisaat toimittavat asiansa omin ymmärryksinensä.
Niin näet sen jo olen itsepäälläni
ylösajatellut ne tarpeelliset nimetki. Tästedes
Liisa, elä kutsu minua Oluviseksi ja Jussiksi mutta
Oluveliiniuslanderiksi.

. Mitä, sekö sinun nimesi, hui! se on
pitempi nälkä vuotta ja vaikeempi sanoa kun oma
virhi.

. Yhdellä henkäykselläpähän sen jo sanoin.

. Minä tarvitsesin syödä’ki välillä.

. Van kuule! Liisa! Joukko jo tulee.

. (tulee ulkoa ja Katri ja Mari
ja Hölmöläisiä) Suokaa anteeksi, armolliset, vapasukuiset
-- Tässä on nyt minun vaimoni Katri
ja minä ja minun palkkapiikani Smari, hm! ja
muut Hölmöläiset, jotka ovat rukoilleet minua,
heidän skylänvanhinta, rukoilemaan teitä armollisesti
näyttelemään niitä ihmeellisiä eläviä ja kummituksia.
Tässä ovat ne kerätyt rahat, 55 ruplaa
25 kopeekkaa ja tenka.

. Ei muuta! Se on varsin vähä
(Ottaa rahat ja sitte hiljaan Liisalle) Liisa! joko
näet? ymmärrätkö? (kovasti) Vaan koska tulin
luvanneeksi, niin tahdon ystävyyden vuoksi täyttää
lupani.

 (hiljaan) Jussi! Mitä nyt teemme niin
paljoilla rahoilla? Ah! muistat sinä, hameet ja
sormukset, minä kuolen ilosta.

. (Joukolle) Nyt saatte tässä nähdä
ihmeellisiä eläviä kotimaastani Hameriikistä.

. Mitä, Hameriikistä! kuulitko!

. Amerikasta, sieltä jossa
ihmiset kävelevät päälaillaan eli jalat ylöspäin.

. (aukaa vakan) Tässä on se ihmeellinen
eläin nimeltä Kukkeliin. Hänellä on monta
ihmisen tapaa.

. Osajako se haastaa’ki?

. Se! Se haastaa paremmin kuin moni
teistä, mutta joutavia se ei haasta’kaan, se ennen
on äänettä.

. Kas hiis, on kuin meiän
kukko.

. Tässä taas näette toisen, yhtä ihmeellisen
eläimen, nimeltä Kanander. Monella ihmisellä
ei ole hänen älyä päässä.

. Kanahan tuo on—ihan kana.

. Vain kana, vain kana (ottaa toisen
vakan.) Tässä nyt näette sen koko mailmassa ihmeellisimmän
elävän, nimeltä Kisimirenius. Viekkaudessa
ja laiskudessa hän on monen ihmisen vertainen.
Yksi paha tapa hänellä on, se on, että
hän varastaa; vaan senki hän tietää peittää, kuin
ilpo ihminen.

. Kas hiis! niin on kuin kissa.
Häntä ja pää ja viiksit ja nenä—niin totta
on kuin kissa.

. Tässä on nyt elävä, jota ei löydy
muualla koko mailmassa. Se on minun ainoa Koiraani
eli Mustiini. Monella ihmisellä on paljon
hänen tapoja. Muuten hän voi oppia paljon;
mutta oppimatonna hänellä on samatekuin usialla oppimattomalla
ihmisellä, oikiat koiran tavat.

. Koirahan tuo onki.

. Annapas olla poika, vain koira on
se, kuulkaa päältä.

. Enhän minä tuota koiraksi sanonutkaan,
mutta vaan koiran näköiseksi.

. Tässä on nyt vielä se kaikista kummallisin
eläin nimeltä Porseen. Puhtaudessa on
hän monen ihmisen vertainen; Ja meidän maassa
kasvatetaanki häntä tuvassa, jossa lapset ja usiasti
aikaihmisetki ottavat häntä esikuvaksensa jokapäiväsessä
elämässänsä.

. Sian porsas han tuo on --

. Kaikkia ihmeitä on Jumala
luonut!

. Jumalako ne loi? ne näetsen
ovat tavallisia eläviä, mutta se kääntää meiän silmät,
siksi ne näyttävät niin ihmeelliselle.

. Ei hän sitä oikealla voimalla
tee.

. Hän, näet, on luvannut sielunsa
hitolle, joka nyt auttaa häntä aikanansa, van
sitte muuttaa hänet samatekun hän nyt nuo elävät.
Ken tiesi nekin ovat ihmisiä.

. Ihmisiä! Voi onnettomia!

. Nyt saatte nähdä kummimpia asioita,
jotka todellaki panevat teitä ihmettelemään. Ensin
minä ajan ulkoa tuon seinän läpi hevoseneni ja
rekeneni ja vaimoneni tähän tuvan lattialle, jonka
sitte muutan järveksi lainehtimaan, ja viimen
juon veden ja teiät koko joukon—ja vaimoniki.

. Minutki, voi, minua peloittaa.

. Jäi tänne hiis sinun juodaksesi.

. Minun juokoon, mutta
näytän hänelle minäki.

. Van minä en usko ennen kun näen.

. Voi, me menemme kun kärpäset
vedessä hänen vatsaansa.

. (Ottaa hiilen ja piirtää kehän seinään)
Tuosta kehästä, ystäväni, minä ajan;
Mutta yhden ainoan välipuheen minä tarvitsen;
se on, teillä ei saa olla rahaa taskuissanne. Jos
kellä on, se antakoon ne nyt minulle siksi ajaksi,
kun pääsen takasin.

. Tässä on minun rahani.

. Ja minulla ei ole niin
kopekkaa.

. Tuos’ on minun vuodenpalkkani.

. (Joukon annettua rahansa) Noh
se on hyvä; Mutta pikkusen tempun vielä pitää
muistuttamani: teistä ei yksikään saa mennä ulos
ettenkä ketään laskea ulkoa ennen tuoloani. Nyt
viekää nuo elävät rekeen. Kestkiiveri, sinä seiso
ovella vartiana.

Kanava