Aunus (1936)
Kilo ruuduilla hiiluu ja kiiltää
 Alas painuvan auringon,
 Joen välkkyvä, mutkainen nauha
 Kuvapitsejä täynnään on.

 Tuoss’ yhtyvät Mägrä ja Aunus.
 Kaks saarta on viittana vuon.
 Nään venheen ja ongen ja miehen
 Taa saaren kun silmäni luon.

 Jo on aurinko aikoja tiessään,
 Värit varjojen vaihtuvat vaan.
 Näes, kohta kun sammuvi päivä,
 Kuu kylvävi hopeoitaan.

 Ens’ vuoroa vahdissa valvon
 Säde kuun käy pistimellein.
 Teräksellä se leikkii hetken...
 Alun siitä saa aatoksein:

 Kovat nähnyt on myös tämä Aunus,
 Tori, tornit tietävät tään.
 Enin sentään lahtarit tainneet
 Ovat tuntea seljässään.

1923