Rannan kivellä
Mä seison, katson myllerrystä,
 Valtameren mahtavan;
 Hyökylaineet syöksyin ryskää
 Rannikoita vastahan.

 – Samoin valtakunnat syöksyy,
 Vastaan toinen toisiaan.
 Veri virtansa juoksee,
 Viha riehuu rinnoissaan.

 – Oi jon loppuis maamme päältä,
 Pauke pyssyin – tykkien!
 Väistyis rauhan-äänen tieltä,
 Kauvas kalske kalpojen!

 Rakkaus vois aikaan saada,
 Mit’ ei sota konsanaan!
 Rakkaushan voisi luoda;
 Taivahan jo päällä maan!

Lähde: Työmies 28.9.1900.

Anonyymi
Runot
Työmies
1900