Tampereen koski
Imatra on ihme ollut,
 Vuoksen virta vahtineen,
 Tarvittis jo tarkastusta:
 Tammerkoski mahtineen.

 Eihän kuohu kukkuloita,
 Eikä läiky laineita;
 Mutta muuton muistuttaapi,
 Mailmaillen maineita.

 Ei sen muistot muinaisista
 Ihmetöitä ilmi tuo.
 Katsojallen kaikin puolin
 Viehättävän na’ön suo.

 Egyptiä ehkä muistat,
 Ensi silmäyksilläs;
 Ajatukses sieltä suistat,
 Kun sä kuljet lähemmäks.

 Näjet muurit muhkiammat,
 Tunkee uusi ajatus;
 Kuin on kosken päällen koottu,
 Lännen laaja viisaus!

 Koskellemme arvon annat,
 Lausut vielä lisäksi:
 Sekä kosken että rannat,
 Pohjan vetten isäksi.

J. G. D[ahlman]–n.

Lähde: Sanomia Turusta 9.6.1865.

J. G. Dahlman
Runot
Sanomia Turusta
1865