Vartiosoturin jouluyö
Katson väikettä tähtivyön –
 loistaa tähtöset jouluyön
 kirkkahammin kuin öinä muina
 kuuset huurteiset lumottuina
 seisoo ääneti paikallaan –
 rauha tullut on maailmaan.

 Tähdet välkkyvät jouluyön
 muistoks suurimman uhrityön,
 värjyy kaukaiset ilmanpielet,
 laulaa sointuvat enkelkielet,
 ilma täynnä on hellkyntää,
 jättiharput nyt heläjää!

 Yössä yksin mä vartioin,
 kunnes koittavi tähti koin,
 kuuset huurteiset joulupuina
 seisoo ääneti, lumottuina,
 lakin tempaan ja paljain päin
 rauhan lapselle lausun näin:

 Lapsi valkea jouluyön,
 vuokses iskuni annan, lyön,
 ihmisyyden ja rauhan tähden
 sodan toimihin ryhdyn, lähden,
 vielä kansat ei kaikki maan
 usko enkelin sanomaan.

 Yksin yössä mä vartioin,
 kunnes koittavi tähti koin,
 kuuset seisovat lumottuina,
 kirkkahammin kuin öinä muina
 tähdet taivahan hohdettaan
 luovat mustahan maailmaan.

1927.