Sopusointu
Vedet väilyvät kultia taivahan
 niin kirkkaina kuvastavat,
 ja vaarat valtavat korkeuteen
 ylös ylväinä kohoavat.

 Ja lehdossa helkkyen heleät
 joka oksalla sävelet soivat,
 ja laine lummetta liekuttaa,
 ja ulpukat unelmoivat.

 Sopusointu suuri ja ihmeinen
 ja kaunis on kaikkialla,
 uniss’ ulpujen, taivahan sinessä
 ja aallossa, aallon alla.

 Ja taivaasta maahan kaareutuu
 värisoinnuin siintävä silta,
 ja kysyy soutaja päivältä
 ja vetten mainingilta:

»Nyt miksi kuulas ja kirkas niin
 on taivas ja aaltojen syli?»
 Ne vastaa: »Ilmoja raikastain
 kävi ukkonen ulapan yli.»