Kukkiva maa (Maa kuohuu)
Maa kuohuu syreenien sinipunaisia terttuja,
 pihlajain valkeata kukkahärmää,
 tervakkojen punaisia tähtisikermiä.
 Sinisiä, keltaisia, valkeita kukkia
 lainehtivat niityt mielettöminä merinä.
 Ja tuoksua!
 Ihanampaa kuin pyhä suitsutus!
 Kuumaa ja värisevää ja hulluksijuovuttavaa,
 pakanallista maan ihon tuoksua!

 Elää, elää, elää!
 Elää raivokkaasti elämän korkea hetki,
 terälehdet äärimmilleen auenneina,
 elää ihanasti kukkien,
 tuoksustansa, auringosta hourien –
 huumaavasti, täyteläästi elää!

 Mitä siitä, että kuolema tulee!
 Mitä siitä, että monivärinen ihanuus
 varisee kuihtuneena maahan.
 Onhan kukittu kerta!
 On paistanut aurinko,
 taivaan suuri ja polttava rakkaus,
 suoraan kukkasydämiin,
 olemusten värisevään pohjaan asti!