Läheisyys
Etäällä jossain, yössä sateisessa
 pois luotani sa kuljet, läheinen.
 Mut huulillani tulta huulien
 mun on niin lämmin kadun solistessa,
 kuin vasten sydäntäni sykkivää
 yhäti lepäis rakastettu pää.

 Oi älä lähde! Huoneessani tässä
 on vielä kevät. Sade hyrskyää
 ja ruusut puhkeavat pimeässä,
 ja satakieli laulaa. Minuun jää!
 Jää povelleni, jossa aaltoo meri,
 ja raskas pääsi siihen vaipuen
 tuo rauhan, josta uneksinut en.
 Vereeni sykkii valtimoistas veri,
 poveeni sisimpäsi kumpuaa.
 Elämän alkulähteet liikkuu siellä,
 merellä keinut, tiettömällä tiellä
 ikuiset hyrskyt sua kuljettaa.
 Niin hukuttakoon pyörre Kohtalon,
 niin syvin hyöky syösköön päämme yli!
 Sun sylissäs on loputtoman syli.
 Olevan sydän sydämesi on.