Toivojen puu
Istutti hän tarhaan
 toivojensa puun,
 puhkes ensi kukat
 silloin toukokuun.

 Uskoi saapuessa,
 että suvisään
 tarhalle se tarjoo,
 suojan lehvillään.

 Mutta vielä viita
 nuori kukoistaa,
 kun jo ensi lehti
 puusta putoaa.

 Ainoakaan tuota
 vielä huomaa ei,
 eikä että uuden
 aina tuuli vei.

 Vaan jo vähitellen
 lehvät harvenee,
 kaikki tuulen teille
 kauas lentelee,

 kunnes kuiva varsi
 vain jäi jälkehen,
 lentänyt kun oli
 lehti viimeinen.