Vappu (1902)
Mä illalla katselen kasvojas taas
 sun, Vappuni, armas tuttu,
 vaik’ lunta on vielä paljon maas,
 ja ylläs talvinen nuttu.

 Mä nimesi muistoa vietän vaan,
 se kun rakas mulle on, oi!
 Vaik’ talvi sun peittäisi lumellaan
 en silti sua hyljätä voi.

 Mä laulain taas kättäsi puristan
 ja suutelon sullen annan,
 niin nimesi muistoa julistan,
 ruusuja helmaasi kannan.

 Ikäsi vaikka jo vanha on sun,
 on kasvosi nuoret yhä,
 ja vaik’ oot tavannut monesti mun,
 muistosi päivä on pyhä.

Kotisaari.

Lähde: Työmies 9.5.1902.

Anonyymi
Runot
Työmies
1902