Kun näin sun kasvos kukkivat
Kun näin sun kasvos kukkivat,
 Nuo ruusut ja nuo liljat
 Rintaani tunteet tukkivat
 Kesäiset, hellät, viljat.

 Oi ettei, niinkuin nurmella,
 Sun silmäis taivasalla
 Mun kukkiani turmella
 Vois säälimätön halla;

 Vaan että ruusut rehottais
 Kauan noin kauniimmillaan
 Ja tarhurisi kastaa sais
 Niit’ usein suukkosillaan.