Kalastaja (Aho)
Hyvästi pirtti, sun louhikolle
 Jätän nyt suojahan honkien,
 Mä joudun, riennän jo rannikolle,
 Joss’ oottaa purteni pienonen.
 Jo tuuli kutsuu, jo aalto kiehuu,
 Raosta pilvyen hohtaa kuu,
 Ja rauhatoinna jo purje liehuu
 Ja liian venhokin kuivettuu!

 Nyt heitän purjeen mä tuulten tuulla
 Ja keulaa ohjailen merta päin,
 Jo taidan sieltä mä pauhun kuulla
 Kisasta aaltojen vyöryväin –
 Se kehto-laulun tai äänen armaan
 Tavalla tuttuna kajahtaa,
 Kun tuuli keskitse usvan harmaan
 Luodoille purttani tuudittaa.

 Kyll’ aalto louhulle lakkapäinen
 Tyrskynä heittävi kuohujaan,
 Ja poraa pohjasta tuuli jäinen
 Ja vaara vihmovi sadettaan –
 Vaan minä, vaaroja meren laajan
 Lapsesta tottunut lempimään,
 Lujasti luotohon isken vaajan
 Ja heitän verkkoni vieremään.

 Ja verkko vierii ja kaarnat vaipuu,
 Ja köysi tuohinen kiertelee.
 Niin pyydys aaltosen alle taipuu
 Ja kalahautoja viertelee.
 Vaan kun mä taaskin sen saatan pintaan,
 Se mulle aarteita Ahdin tuo,
 Ja niistä pirtissä lämpö-rintaan
 Mun kulta painaa ja suukon suo!

 Niin! – tuulten venhoa tuutiessa
 Ja aallon noustessa kuohupään
 Aatteeni piilevät majasessa,
 Joss’ oottavi kulta yksinään.
 Ja lempi puhdas kun kirkkahasti
 Liekkinä hohtavi rinnassain,
 Mä myrskyn pauhussa ainoasti
 Muistelen armasta Ainoain!

 Hän siellä suojassa kurki-hirren
 Nyt ehkä silmänsä auki luo,
 Ja kajahdellessa aamu virren
 Hän takan puihin jo tulen tuo.
 Ja sieltä sitte hän rannikolle
 Käy ehkä aaltoja kuulemaan,
 Huolissa huudellen Vellamolle
 Kotihin tuomaan jo turvoaan.

 Mä riennän Aino! jo jäädä joutaa
 Jälelle luodot ja myrskysää –
 ”Se tyynen löytää, ken tuulen soutaa” –
 Siis nouse, nouse sä lakkapää!
 Ja pohja hyinen ja öinen halla
 Vaarahan henkeni vaatikaa –
 – Muistonkin yhdellä suudelmalla
 Teist’ Aino kultani haihduttaa!

 Tuoll’ akkunasta jo pirtin hohtaa
 Häilyvä tähtönen merellen,
 Kotiin se kutsuu ja suunnan johtaa
 Ainoni oottavan ohellen.
 Oi! työnnä tuuli ja aalto lykkää,
 Oi saata rantahan sukkelaan –
 Hartaasti sillä jo sydän sykkää
 Ainoni onneni satamaan!

J. S–n [Juhani Aho].

Juhani Aho
Runot