Ajan aallot (Rutanen)
Kuohuu ajan aallot,
 voimakkaina,
 kohu nousee toistaan mahtavampi.
 Padot paasisetkaan
 eivät paina,
 riento entistään on joutuisampi.

 Kuohuu ajan aallot,
 myllää virta,
 maailman jo täyttää suuret toimet.
 Toivonlinnaa helskyy
 elonpirta,
 orjain kevätyöstä kuteet, loimet.

 Kuohuu ajan aallot,
 kov on kohu,
 enteet kulkee kumouksen voiton.
 Kaikkialla riehunta
 ja tohu,
 taiston sävelet on myrskyn soiton.

 Kuohuu ajan aallot,
 suur on paine,
 tieltään hävittää se kehnon ruhan.
 Kasvaa maailmaan
 uus alkuaine,
 höysteessä se versoi vanhan tuhan.

 Kuohuu ajan aallot...
 Tuskissansa
 potee vanha synnyttäen uutta.
 Innoin rakentaen
 köyhä kansa
 astuu kohti uutta vastaisuutta.

1931

Mikael Rutanen