Illan vihjeessä
Ei niin hiljaa aurinko laske,
 ettei liiku lehti.
 Illan vihjeessä pienonen poika
 heiliänsä ehti.

 Lehvitse kukkivan pihlajapensaan
 vaalea pääliina pilkkui.
 Poikanen hiipiä hippasi sinne,
 silmä se kiilsi ja vilkkui.

 ”Hits”, hän äänsi ja hyppäsi hiljaa
 lehdosta neitosen luoksi.
 Leikillänsä se veitikas tytti
 ahoa pakoon juoksi.

 ”Piti piti”, piiskutti pienonen poika,
 lakki oli kallellansa.
 Leikillänsä se neitonen pyrki
 pois hänen polveltansa.