Mignon
Tunnetko maan, miss’ säihkyy sitroonit,
 läpi lehväin loistaa kulta-oranssit,
 miss’ siintää taivas, leyhkii illansuu,
 ei myrtti liiku, huohuu laakerpuu?
 Sen tunnet kai?
               Pois sinne, pois
 mun mieli kanssas, lemmittyni, ois.

 Tunnetko linnan? Pylväät hohtavat,
 luo salit säihkyyn kirkkaat ikkunat,
 ja marmorkuvat katsoo minuhun:
 kuin onkaan, lapsi rukka, käynyt sun?
 Sen tunnet kai?
               Pois sinne, pois
 mun mieli kanssas, turvaajani ois.

 Tunnetko vuoren? Polku pilviin vie,
 ja usvain hämyyn kulkee muulin tie;
 käy rotkoist’ esiin louhikäärmeet öin,
 veet alas suinpäin syöksyy kuohuvöin.
 Sen tunnet kai?
               Pois sinne, pois
 nyt tiemme käy! jo, isä, lähtö ois!

Johann Wolfgang von Goethe
Runot
Valter Juva

de:Mignon