Lapsen maailma


I. KÄDET 

 Kädet ovat oivat toverit
 ja kaikki sormet.
 Ne kumartaa ja vilkuttaa
 jos tahtoo niin.
 Käsillä voi tarttua kiinni,
 voi heittää,
 voi kaikkea koskettaa:
 isän silmää ja äidin nenää.
 Onnellinen olla voi,
 kun on kädet.
 Ja milloin on surullinen –
 sellaista sattuu:
 on nälkä, on yksin
 tai märkä –
 niin sormet lohduttaa.
 Ne voi työntää suuhun
 ja kaiken unohtaa.

II. LEIKKI 

 Tämä miekkonen ei siedä
 mitään hiljaa seisovaa.
 Kaikki pyörimään, heilumaan!
 Huii! Noin sinkoo kalikat.
 Jalat aplodeeraa,
 sillä käsillä on työtä kyllin:
 laiska maailma täytyy panna liikkeeseen.
 Rakentaako joku?
 Se hajoitetaan.
 Ei palikkaa palikan päälle.
 Kuin nuijat heiluu palleroiset kädet.
 Romahdusten räiskinässä
 kiekaisee huima kumousmies
 kuin nuori, iloinen kukko.

III. KESÄÄ 

 Onko ihmeellistä?
 Heleä pieni oksa
 aivan on edessäs.
 Oi oi oi somia lehtiä sen!

 Pyrähtää kasvojen luona
 jokin hohtavan valkoinen.
 Perhonen, perhonen!
 Silmiäs kukiksi luulee,
 sini – sinikukkasiks.

 Kissa kellarin katolla
 on viisasta olevinaan.
 Linnut nauravat puussa,
 sinua naurattaa
 hassu hassu kissa.
 Lailaa lauletaan
 koko maailman laulu,
 keinutaan, keinutaan
 ruohonkorren tahtiin.