Väsynyt
Kohti tuntemattomuutta
 astun sumukaaoksessa,
 tunnen rinnan raihnaisuutta,
 uupunut oon kulkiessa.

 Yönä tumman unhoituksen
 aukeaapi mulle hauta,
 toinen sulkee viime uksen –
 arkun, joss’ on muudan lauta.