Serenaadi (Avellan)
On tytön lamppu laannut loistamasta,
 Ja ruutu heijastaa vaan kuutamasta,
 Ja uudin estää siintämästäni
 Nyt kaunokaistani.

 Hän vuoteen helmahan käy vaipumahan;
 Nyt, Cynthia, sun pyydän vainumahan,
 Ja minkä nähdä saanet ilmoittaan,
 Pait yölle, mulle vaan.

 Jos, taivas silmässä, hän katsahtavi,
 Jos kyynelkirpilöitä vuodattavi
 Ja, kädet ristikkäisin, huokailee,
 Hän silloin rukoilee.

 Vaan rinta jospa nousee säikähdellen,
 Jos ruusuhuuli liikkuu hymyellen,
 Ja poski hiljaksensa hehkuilee,
 Hän mua aattelee.