Esiripun edessä
Hitaasti umpeen vanha vuosi vieri.
 Monella tuskan kyynel silmään kieri.
 Mut tietkää, halki tuskien
 siintävi tuike toivehen!
 – – – –

 Hitaasti vanha vuosi vaipui umpeen.
 Niin monet täällä sulki korvat lumpeen
 valitushuudoilta. Ja nyt
 on tuska heidät yltänyt.

 He kultaan käärittyinä tyhjin povin
 vapisee esiripun eessä kovin,
 kun nousee se, niin jokohan
 tuo heille viestit kuoleman?

 Maailman mahtavat, ne tilin tekoon
 vuos uusi kutsuu. Eipä onnen kekoon
 he ole tuoneet korttakaan,
 siks’ nyt he kauhuissaan.

 Hitaasti vastaisuuden aukee ovi.
 Vapisee ruhtinasten, piispain povi,
 heit’ yhä tunti tuomion
 lähenee armoton.

Hilja Liinamaa.

Lähde: Työläisnainen: Sosialidemokratisen naisliiton äänenkannattaja. Tammik. 6 p. 1910. N:o 1.

Hilja Pärssinen
Runot
Työläisnainen
1910