Kaikk’ katoovaist’ on
Kaikk’ katoovaist’ on tomun maailmassa,
 Sen täytyy päivä päivält’ tunnustaa,
 Kun luonto parhaillaan on verhossansa,
 Sen usein myrsky paikall’ lannistaa.

 Usein on poika päättänyt jo työnsä
 Ja maalin saavuttanut korkean,
 Niin kuolo katkaissut on hänen tiensä
 Ja parhaat toiveet nähty haihtuvan.

 Siis tähtelässä vasta oikein voinen
 Ruveta toiveitani täyttämään,
 Kun maallisen ma heitän pienen toimen
 Ja tomun majan jätän lepäämään,

L[udvig]. G[abriel]. [Kiljander]

Lähde: Ilmarinen 29.3.1879.

Ludvig Gabriel Kiljander
Runot
Ilmarinen
1879