Hyvät ja jalot
En tahdo olla hyvä, en olla jalokaan!
 Kas jalot, hyvät itse he laittaa patsaitaan,
 Ne nostaa pylvähille ja valoon kauniimpaan
 Ja omat mainetyönsä myös niihin uurretaan.

 He siinä sitten seisoo ja nauttii kuvastaan:
 Voi kuin on jalo katse ja hellä luonniltaan –
 Ne miettii sydämmessään: kas kuin on oivaa tää!
 Mut taampana on Hiisi ja heille irvistää.

sv:De gode och de ädle