Kangastus (Heine)
Kuin takaa taivaanrannan
 veenkaari, kangastus
 kaupungin tornit nousee,
 pääll’ illan kajastus.

 Yön viileen tuulen henki
 pääll’ aaltoin harmajain,
 ja murheen verkkaistahtiin
 mua saattaa soutajain.

 Ja vielä kerran hohtoon
 saa päivyt läikähtäin
 sen paikan yllä, niissä
 mä armaastani jäin.

Heinrich Heine
Iivo Härkönen
Runot

de:Am fernen Horizonte
ru:На дальнем небосклоне (Гейне/Михайлов)
ru:На дальнем горизонте (Гейне/Блок)
ru:На дальнем горизонте (Гейне/Бальмонт)