Kehräävä Gretchen
Meni onni pois,
 tuli tuska vaan,
 en rauhaani löydä
 ma milloinkaan.

 Missä hän ei lie,
 on tuonen tie,
 elo tyhjä on,
 sydän lohduton.

 Pää parkani
 on sairas nyt,
 mun mieleni
 on särkynyt.

 Käyn ikkunaan
 hänen vuokseen vain,
 hänt’ etsein käyn
 vain huoneestain.

 Mi ylväs mies,
 jalo varreltaan,
 hymyhuuli, hertas,
 silmä valtiaan!

 Mi hurmaus,
 kun haastaa tuo,
 kun kättä, ah,
 tai suuta suo!

 Povi paisuu tää
 päin ystävää,
 jos saan sun kiinni
 en päästäkään,

 sua syleilen,
 sua suutelen,
 sun suudelmiisi
 ma raukenen.

Eino Leino
Johann Wolfgang von Goethe
Runot