Vieras lippu
Sadathan kentät näki, kuin tää kansa
 Yks’ kymmentäkin vastaan kestää voi,
 Ne sadat kentät, jotka hiekkahansa
 Ahneesti Suomen miesten veret joi:
 Kun suuren Kustaa Aadolfinsa kanssa
 He Saksaan uskonvapauden toi,
 Tai jalo Eevert Horn kun heitä johti
 Tuhannenkirkko Moskovata kohti.

 Tai kun he seuras Pultavaankin asti
 Kahdettatoista hurjaa Kaarleaan,
 Tai kun he äsken piti urhoisasti
 Yksinkin jätettynä puoliaan.
 Ja viimein vielä verillänsä kasti
 Levolla makailevan Ruotsinmaan.
 Vaan ken ne tietää, kuka muistaa meitä?
 Työt sankartemme vieras lippu peittää.

 Nyt rauha ruostua kun miekan antaa,
 Ja kansat huolett’ askaroida saa,
 Laivamme kyntää joka merta, rantaa
 Jokaista lähenevät, maailmaa
 Ylt’ ympär’ avaraa, ja kantaa
 Kalleinta maasta maahan tavaraa. –
 Vaan kuka tietää sen, ken muistaa meitä?
 Toimemme kaikki vieras lippu peittää!

 Ja Suomen miesten kautta tieteen valo
 On monta pimeätä poistanut,
 Ja moni sävel ikisoiva, jalo
 Rinnast’ on Suomen miesten kaikunut,
 Lauluiksi liittäin, min soi Suomen salo
 Ja mink’ on Suomen kansa tuntenut. –
 Vaan Suomalaisiksi ken tietää heitä? –
 Kaikk’ kielen vieraan vieras lippu peittää!

 Oi Suomen lapsi! Herra kansallemme
 Matalan, halvan sijan tänne loi;
 Et kaikkea voi muuttaa, osaksemme
 Min Kaikkivallan viisas neuvo soi.
 Suureksi hengen töissä tok’, jos emme
 Me petä, Suomi vielä päästä voi.
 Sä vieraan kielen vieras lippu poista,
 Ja kirkkaana sen nimi kerran loistaa!

Julius Krohn
Runot