Yksipuolisuus
Maan päälle oikeus kun astui taivainen,
 hän oli tyttö kaks- ja kirkassilmäinen.
 Vaan itserakkauden hän kohtas täällä maisen;
 he riitaan joutuivat: tuo tunnoton
 nyt toiseen silmään pisti peukalon
 ja puhkasi sen kaunokaisen.
 Terveellä silmällä hän kuitenkin
 syvälle, kauas näki vieläkin;
 vaan hyöty siitä oli pienokainen,
 kun nyt hän näki toisen puolen vainen
 kaikista kappaleista päällä maan.
 Siks kaikkialla hän tarkalla näöllänsä
 levottomuutta vain synnytti lähellänsä,
 sai, oikeutta huutain, kansat sotimaan.
 Näin oikeus, jonk’ yksimielisyyttä, rauhaa
 maan päälle piti laatiman
 ja kulta-ajan saattaman,
 vaikutti, että nyt kaikk’ alkoi sortaa, pauhaa.
 Hän maat ja taivaat mullisti.
 Siis Merkuriollen näin Jofur saneli:
 »Maan päälle astu, poikani:
 hirmuisen melun siell’ ykssilmä toimeen saapi,
 arvonsa aivan halventaapi
 silmissä ihmisten ja jumalten,
 kun antaa tuomion hän yksipuolisen.
 Käy sievään, poikani, tee loppu metelistä:
 toinenkin silmä maalle pistä!
 Parempi puute näköaistimen,
 kuin näkö yksipuolinen».