Kerran...
Kerran, orjat kahlehenne katkee,
 kerran koittaa suuri sunnuntai.
 Kerran vapauden padot ratkee, –
 kerran kellot soittaa huomentai!

 Kerran, viime kerran, kättes työstä
 lihoo herrat, irstaat mässääjät.
 Kerran vielä nousee orjat yöstä,
 silloin rinnat vapaat sykkivät!

 Kerran kahlitahan kansain kauhu,
 Belsebubi – orja-armeijain.
 Kerran loppuu uhritulten sauhu; –
 silloin riemuitsen mä haudassain.

Kasperi T[anttu].

Lähde: Vapauden viesti: sosialidemokratinen kevätjulkaisu 1. 1908. Vapaus-lehti, Mikkeli.

Kasperi Tanttu
Runot