Juhlaruno (Kaatra)
Terve tänne astumaan
 omain ortten alle,
 tällä kertaa juhlimaan
 tuvall’ armahall!

 Tupa uusi, uhkea,
 talo, taikalinna
 maksanut uskon ja
 yhteishengen hinnan.

 Muurahaisen lailla vaan
 sitä rakennettiin,
 hirsi toisen kerrallaan
 ylös kohotettiin.

 Nousi seinät, yleni
 meidän ilo, valo,
 päälle katto kohosi,
 valmis jo on talo.

 Siispä terve talohon
 juhlamiellä kukin:
 Talo meidän talo on,
 yhteistyölle tuli.

 Onni alla orsien
 olkohon ja usko,
 että usvat yöhyen
 poistaa aamurusko.

 Tuokoon tupa toivoja,
 luokoon luottamusta,
 että päiv’ on koittava,
 missä yö on musta.

 Kohta täällä taotaan
 suurta Sampoamme,
 taotaan ja liehdotaan
 suurta toivoamme:

 Taikaa, joka poljetun
 täällä maasta nostaa;
 joka ylenannetun
 vapahaksi ostaa.

 Joka ryysyjoukkion,
 kärsivän ja kurjan,
 alta turhan taistelon,
 alta elon nurjan

 Rauhan maille saattavi
 sekä päivän valoon,
 kunkin täältä kutsuvi
 veljesjuhlaan jaloon.

 Että kukin osansa
 saisi elämästä,
 jott’ei vahva heikolta
 osa veisi tästä.

 Ettei veli veljeyen
 orja enää oisi,
 eikä alla ikehen
 kukaan kuolla voisi.

 Terve siskot, veikkoset,
 terve köyhä joukko!
 Pirtti täysi, pieliset
 sekä joka loukko!

 Tila täällä kyllä on
 joka meikäläisen,
 pimeästä valohon
 ylös pyrkiväisen.

 Siksi kaikki suokohon
 tälle toivomusta:
 Uusi tupa tuokohon
 maahan siunausta!

Lähde: Työmies 4.12.1903.

Kössi Kaatra
Runot
Työmies
1903