Jäiden lähtö
Kevätjäiden lähtöä katsomaan
 minä riensin immen kanssa,
 vaan virran jäät oli paikoillaan
 ja lainehet kahleissansa.

 Ei sulanut vielä virran jäät,
 vaan jäät ne sydänten suli,
 ei kuohunut laineet lakkapäät,
 vaan kuohui rinnassa tuli.

 Ja ma povelle painoin immen pään
 ja suutelin kertaa sata, –
 en tiennyt, ett’ oli lähtö jään
 niin suurta ja valtavata.