Vielä ne huojuu honkapuut
Vielä ne huojuu honkapuut
 Savon suurilla salomailla,
 Eikä Karjalan vienosuut
 Ole rohkeita poikia vailla.

 Päivät pitkät hakkuu käy
 Salon suurilla kankailla siellä,
 Ristissä tien ei loppuvan näy
 Kisa ruskeasilmäin vielä.

 Pehmyt miel’ tytön laadukkaan,
 Ja sitkeä hongan pinta:
 Poika on kuin luonnossaan,
 Ja lauluja tajuu rinta.

 Vielä ne hongat huohoaa
 Salon rohkeita poikia varten,
 Syömet sykkii riksuttaa
 Yläkarjalan kaunotarten.

Runot
Valter Juva