Notturno
Ja jos joku aatos mun luonani lie,
 kun lankee lauluni ilta,
 niin kenties mun viimeinen virteni vie
 pois sinne, miss’ on mun sieluni tie,
 polon toivoni porrassilta.

 Sävelsiivillä kauaksi kulkeissain
 meni ammoiset haavani arpeen;
 kun virteeni viimeiseen sanat sain,
 ne tummaisen tuonelan kentiltä hain,
 kun täytti ne tahtoni tarpeen.

K. A. Tavaststjerna