Me, lemmitty, venhossa kahden
Me, lemmitty, venhossa kahden
 Vait istuimme haaveillen.
 Oli yö, ja laskimme hahden
 Yli aavain usvaisten.

 Oli henkiensaari tiellä,
 Min kuutamo loistoon loi;
 Soi sävel vienoinen siellä,
 Sumusarjat ne karkeloi.

 Yhä vienommin sointui tenho
 Ja värjyi hämäriin;
 Mut sivutse vain ui venho
 Meren aavoja toivottomiin.

de:Mein Liebchen, wir saßen beisammen
ru:Мой друг, мы с тобою сидели (Гейне/Фет)
ru:В лёгком челне мы с тобою (Гейне/Майков)
ru:Обнявшися дружно, сидели (Гейне/А. К. Толстой)