Viiskymmenvuotias Jalmari Finne
Viiskymmenvuotias Jalmari Finne!
 Eläköön, hei, hei, hei!
 Miltäs nyt näyttää harjalta rinne?
 Sinnepä rientävä retki jo, sinne
 viimein Finnenkin vei.

 Vuoskymmenviitiäs Filmari Janne!
 Hei, eläköön, hei, hei!
 Aatos on nopsa, ja norja on ranne,
 ei pian viimeistä pistettä panne
 Kiljusten virrelle, ei.

 Vuoskymmenviitiäs, viiskymmenvuotias,
 kaukaa kättä mä lyön.
 Teit oman ties, olit omaa sa muotias,
 hommasit, hoitelit runsasta puotias,
 tuttu sa toimen ja työn.

 Niin yhä puske, kuin lehtiä puu saa,
 viima jos entiset vei!
 Luonas on viihtynyt montakin Muusaa,
 niit’ yhä vastakin hoivaa ja huusaa,
 Jalmari-Filmari, hei!