Jos olisin Wäinämöinen
Jos Wäinämöinen olisin,
 Ja lauluvoiman saisin,
 Näin mahtavaks jos tulisin,
 Ma kaiken parantaisin.

 Kas silloin kurjan maammekin
 Ma Edeniksi loisin,
 Ja mieltä myöten kullekin
 Vaan tapahtuvan soisin.

 Ma Suomen loisin lämpöiseks,
 Sen hallat karkottaisin,
 Ja kultakedon kalttaiseks
 Sen korvet kai’uttaisin.

 Myös Ruotslaiset laulaisin
 Pois täältä pauhaamasta,
 Ja Turkkilaiset ajaisin
 Ma koko Europasta.

 Nyt johtaa Pohjoisnapahan
 Ma Nordensköldin voisin,
 Ja astronomein kourahan
 Jo kuun ja tähdet toisin.

 Ma loisin köyhät rikkaiksi
 Ja rikkaat rikkaimmiksi
 Ja naimattomat naineiksi
 Ja naineet – vapahiksi.

 Myös talonpojat herroiksi
 Ja herrat – tiesi miksi;
 Niin .... varmaan vapaherroiksi,
 Kai pyrkivät he niiksi.

 Ja itseni? Voi veikkoinen,
 Ma tyytyväinen oisin,
 Jos Wäinämöisen vertainen
 Vaan aina olla voisin.

Runot