Kiivas valta
Sivistystä kansassamme
 Koittakaamme kartuttaa,
 Tämm’ on meidän tehtävämme,
 Rientoisuutta rakastaa.
 Tiedon vipu,
 Taidon haku
 Kohtalomme kohottaa.

 Senpätähden joka miesi
 Käyköön pellon käännäntään,
 Jotta Suomi mahdin saisi
 Rikkaruohon kitkentään.
 Viholaiset,
 Pistiäiset
 Pistää vielä pivohin.

 Rikkaruohon rietas kyönnös
 Viljavuutta vähentää,
 Tukehduttaa koittaa kylvös,
 Ohdakkeilla siementää;
 Polkee mullan,
 Vilja kullan
 Ruostehella räiskyttää.

 Ruostehella raiskaellen
 Tähkät täydet tärvelee,
 Ukkoisena uhkaillen
 Syöstää tulta, pauhailee,
 Meiltä koettaa
 Sydämmet voittaa,
 Uskalluksen uuvuttaa.

 Mutta malta, kiivas valta,
 Kyllä sunki loppu saa,
 Kunhan tuuli taivahalta
 Hattaraiset hajottaa.
 Kylvö kaunis,
 Vilja valmis
 Peltojamme pu’ettaa! –

 Silloin vasta sorja Suomi
 Levon leivän syödä saa
 Konsa sivistyksen tuomi
 Kukkii, hedelmä helottaa,
 Konsa korskas,
 Syöksy kiivas
 Mahtavalta masetaan.

 Silloin vasta Väinön kansa
 Tyytyväisin mielin voi,
 Konsa kaunis saloillansa
 Äidin kieli kilvan soi;
 Konsa mahti
 Vieras vahti
 Muuttaa maasta manalaan.

 Vaan milloin saa Suomi raukka
 Rikkaruohon viljastaan?
 Milloin sivistyksen kautta
 Suomi kukkii, lehottaa?
 Konsa kallis,
 Vilja valmis
 Peltojansa pu’ettaa?

 Milloinkahan Suomi kurja
 Murhepu’un muuttaa saa?
 Milloin edistysten harja
 Toivon taivon tavottaa?
 Konsa kirkas
 Veri vilpas
 Yhtä syöntä sylkyttää?

[Antti] T[e]rv[o].

Lähde: Tampereen Sanomat 29.3.1870.

Antti Tervo
Runot
Tampereen Sanomat
1870