Eräälle palvelijattarelle
Mä katselen reipasta ryhtiäs,
 kun liikut taitavin tavoin,
 työs kelpo kunnolla askaroit,
 ja kirkas on katsehes avoin.

 Olet oikeuksias’ vaatinut,
 et tyydy orjien tapaan.
 Työpäivän tahdot määrätyn,
 ajan itseäs varten vapaan.

 Ja luokka-aseman kuilusta
 pääs’ vapaiden rinnalle nostat.
 Ja tahtosi rautatarmolla
 oman onnesi täällä ostat.

 Et tyydy elämän tyhjyyteen
 vaan aattehen kultia voitat,
 ja missä siskon sortuvan näät
 sinä nostaa ja auttaa koltat.

 Käy tietäs, vaikkapa tyhmyrit
 sun herjaisi pyrinnöitäs –
 sadat siskot kohta sun jälkiäs
 ne seuraa ja jatkavat töitäs.

Hilja Liinamaa.

Lähde: Palvelijatarlehti. Toukok. N:o 1–2 1905.

Hilja Pärssinen
Runot
Palvelijatarlehti
1905