Lentotähti (1877)
Tuo tähti taivahalla
 Oi, kuinka kirkas on
 Ja kuinka korkialla
 Sai Luojalt’ asunnon!

 Maan tomusta ei tummu
 Sen kiilto konsanaan.
 Kun luonto lausuu: sammu:
 Näät jäljen loistokkaan.

 Se tieltä eksyneille
 Osoittaa kotoa,
 Ja tuskist’ uupuneille
 Se lausuu toivoa.

 Oi, nyt se vajois – katois
 Parhaassa loistossaan!
 Ken tähden laill’ ei tahtois
 Sammua kuollessaan?

–r–r [F. F. Brummer]

Lähde: Keski-Suomi 29.9.1877.

F. F. Brummer
Runot
Keski-Suomi (lehti)
1877