Kylpy
«Hyväpä on, että lauantai tuli,
 Että myös lumi katolta suli,
 Ja Maija kylpyä toimitti,
 Sillä sen äiti jo lupasi.

 Minnekä mennyt lieneekin Maija? –
 Vai enkö mä itse kylpeä tai’a?
 Voisin kuin veljeni kylpeä,
 Josta hän aina on ylpeä.»

 Sieneen ja saipuaan Lilli nyt tarttuu,
 Hieroopa niin, että vaahtoa karttuu,
 Lumelta kasvot jo näyttävi,
 Saipua silmäiset täyttävi.

 «Hoi, oi, mitäpä lapsi tääll’ aikoo?
 Sienet ja saipuat käsihin saiko?
 Tuskin käänsin mä selkäni,
 Kun se jo toimehen kerkesi!»

 Maija hän toruu nyt ankarasti,
 Ja Lilli itkevi katkerasti,
 Mut taistelun jälkeen vuoteellaan
 Lilli jo vaipuvi nukkumaan.

Minna Krohn
Runot