Työaseen valitus
Sinä raastit pala palalta sydämeni, väkevä Jumala,
 ja teit minut aseeksesi.
 Sinun ovat minun ruumiini ja sieluni
 ja kaikki minun jäljellä oleva elämäni.
 Itken. Missä minä kuljen, siellä valuvat kyynelet,
 kivikovan kyynelet.
 Mistä minun suuni enää löytää valituksen sanoja
 tässä heltymättömässä runsaudessa?
 Päiväni ja yöni
 ovat kirjoitetut kirjaasi, oi jumala.
 Maassa en omista mitään,
 en edes kukan vertaa.
 Oi että olen rikkain!
 Että otsalleni on kirjoitettu:
 leiki kohtalon ihmeellinen leikki
 pakosta.

Edith Södergran
Runot
Uuno Kailas