Juhlaruno (1904)
Kulunut on yhteistyössä
 Meiltä vuotta kymmenen,
 Silloin alkoi toimintamme
 Kulkuansa hiljalleen.

 Silloin alkoi yhteistyömme
 Johon myöskin mahtajat,
 Antoi meille apuansa
 Liittyin yhteen meidän kanssa.

 Käytiin silloin kaikin voimin
 Uutismaata raivaamaan,
 Saatiin alku yhteistyölle
 Käsin käyden aurahan.

 Paljon työtä, paljon vaivaa!
 Korpeen täytyi ojat kaivaa –
 Kului vuosi, kului toinen
 Työ on aina samanmoinen.

 Kuitenkin on yhteistyöllä
 Saatu kylvö kasvamaan,
 Josta vielä sadon runsaan
 Toivoo joukko raatajain.

 Siispä eespäin! samaa tietä,
 Jota ollaan kuljettu
 Vastukset meit’ ei voi estää
 Rivit kuin on suljettu.

 Pois poistui joukostamme
 Mahtajamme mahtinsa,
 Työ on tiukka, tulos niukka
 Aate halpa arvolleen.

 Silloin tuskin tunnettihin
 Aate jalo totuuden,
 Joka nyt jo tuttavalta
 Kaikuu kaikkein korvihin.

 Aate vaatii veljeyttä
 Veljet, yhteen liittykää!
 Puoltain köyhäin oikeutta
 Vaatien heille vapautta.

 Usein suuret mahdillansa
 Sortaa tahtoo heikompaa,
 Toivoin pienten nääntymistä
 Käyttäin raha-valtikkaa.

 Siks’ on tarpeen veljet, miehet,
 Viell’ ett’ eelleen toimitaan,
 Työssä voimat vahvistuvat
 Sorto kauas poistetaan.

 Kun on oikeus ohjanamme
 Ken sais meitä sortumaan?
 Saisko riistat, rikkaudet
 Veljeys-aatteen kuolemaan.

 Kulunut on vuosikymmenen
 Veljestyössä verkalleen,
 Innostusta, ihanteita
 Vaaditaan vaan edelleen.

 Mitt’ ei viell’ oo aikaan saatu
 Koittakaamme uudestaan,
 Aika vaatii, veljet, siskot
 Yhteistyöhön puolestaan.

 Viell’ on työtä, tulkaa myötä
 Veljet yhteen liittykää,
 Pois poistain rikkaruohot
 Eestä aatteen puhtahan.

 Että saatais salpa vankka
 Eteen tulvan tuhotyön.
 Jokk’ on esteeks’ yhteistyölle
 Suojaa valtaa sorran yön.

 Silloin poistuu öiset usvat
 Valo koittaa kaikillen,
 Luoden yhdenvertaisuutta
 Kansan kaiken keskellen.

 Tervetulleet! aateveljet,
 Vieraaksemme juhlitaan.
 Yksi aate, yksi mieli,
 Lämmittäköön kaikki vaan.

 Toivon että yhteistyöhön
 Liittyis veljet, sisaret,
 Kaikill’ meill’ on sama määrä
 Yhteiset myös toivehet.

 Silloin poistui sorto halpa
 Itsekkäät myös pyytehet,
 Veljeys kaikuis kaikkialla
 Kuivuis heikkoin kyyneleet.

 Tuokoon toinen vuosikymmen
 Sadon runsaan, rikkahan.
 Tuokoon voimaa kestävyyttä,
 Pyrkiessä onnelaan.

Lähde: Työmies 6.4.1904.

Anonyymi
Runot
Työmies
1904