Sun vartes on kuin viinipuu –
Sun vartes on kuin viinipuu,
 mi liekkiin mielen liehtoo,
 ja rypäleenä pieni suu
 mua kiihdyttää ja kiehtoo.

 Mut kun ma huulin hehkuvin
 sen juoda tahdon hurmaa,
 sa katsot silmin kirkkahin
 kuin laps ja lausut: surmaa!

 Ma kauhistun sun katsettas
 niin suitsevaa ja suoraa.
 Sa noudat vainen vaistojas
 ja onnes ohjenuoraa.

 Ma kuljen, eksyn, epäilen
 ja joudun usein harhaan.
 Tie veiskö kautta korpien
 yön kuuman yrttitarhaan?

 Sun kuvas kasvaa ylitsein
 kuin tuomi virran yli,
 ja kunne luonkin katsehein,
 nään suudelman ja sylin.