Hän
Kuin hoikka Pohjan neiti
 Hän ompi varreltaan,
 Pelloilla kasvatettu
 Viljaisen Pohjanmaan.
 Ja kasvot Hämeen immen
 On hällä kainommat
 Kuin laaksot, metsälammet
 Hämeessä hohtavat.
 Silmäinsä sulo, säihky
 Kuin Savon tyttären,
 Saimaalla päivän nousu
 Ei niin lie herttainen.
 Ja mainitsenko tukkaa
 Niin tumman ruskeaa,
 Kuin salohon syys-ilta
 Sulattais purppuraa.
 Vaan armain aartehista
 On sydän kultani,
 Kuin Suomen naisen sydän:
 Sulouden temppeli.

J. H. Erkko
Runot