En ilohon luota, en murheeseen
Ei liian verkkaan.

 1. En ilohon luota, en murheeseen,
 ne monesti petti mun aivan;
 ain’ alta ma kirkkahan riemun veen
 olen löytänyt tuskan ja vaivan.

 2. Ja kuohuissa murheen mustimman
 ja sivulla surujen summan
 ma helmen välkkyvänkuulakkaan
 näin pohjalla lähtehen tumman.

 3. En ilohon luota, en murheeseen,
 ne on oikkuja elämän säiden,
 ja määrätön maailma mittoineen
 yläpuolla on pilvien näiden.

Alpo Noponen.

Alpo Noponen