Nuorra Nainta
Naiman naapurin pitäsi,
 ottaa akka aikanansa:
 nuorra nainta hyövyttäsi,
 onnen lisä omillensa.

 Koska kasvot kalvettuvat,
 ei karvetu kartanosi;
 jollon rystyt rypistyvät,
 alkaa alastomuus.

 Mutta vaimo meikäläisen
 hallitseepi hankitessa,
 akka tarkka alkavaisen
 takavarana talossa.

 Onneasi otottaissa
 eipä päiväsi parannu;
 alati ajatellessa, (arvellettaissa)
 jos ei vaan vielä pahennu?

 Nuorra miessä naimatoina,
 olet hempiä halulle;
 mutta miessä nainehena,
 tyly arvellus teoille.

 Sillä nuorra naimatoina
 kuluu aika kultasena;
 mutta tosin turvatoina,
 tuhlavana, tyhjäsenä.

 Rahvas nuori rattosampi,
 kansa vanha köhmelömpi;
 raittiana riemusampi,
 ilon aika ihanampi.

 Minun tätä muistuttaissa
 pahaksun paha-tekoni,
 kosk’ en nainnut nuorra miessä;
 suru suurempi iloni.

H[erman]: E[manuel]: H[ornborg].

Lähde: Turun Viikko-Sanomat 15.1.1831.

Herman Emanuel Hornborg
Runot
Turun Viikko-Sanomat
1831