Kevät (1901)
Jo kevään valta
 nous hangen alta
 ja lämmin jo luonnossa lainehtii.
 Luonto jo herää,
 ei nuku enää
 ihanuutta uutta se ainehtii.

 Lehti jo laukee,
 umput jo aukee
 ja kohta jo kukkaset kukoistaa.
 Ei järven ranta
 kahletta kanna
 vaan ruususet siellä jo heloittaa.

 Urhojen laulu,
 koskien pauhu
 no kaikuvat korvihin parhaillaan.
 Urhot ne uittaa
 tukkia tuikkaa
 koskien partailla vartaillaan.

 Neitoset neuraa,
 sulhojaan kaulaa
 kulkien kumpuja pitkin vaan,
 ikuista valaa
 syömmissä salaa
 vannovat toisilleen kulkeissaan.

Kotisaari.

Lähde: Työmies 30.5.1901.

Anonyymi
Runot
Työmies
1901