Kuinka iso-isäni pääsi herraksi
”Lars Andreas är mit namn
mig till ära och ingen skam
dett är mig, år 1770 d. 3/2 mån
i dopet gifvit och i lifsens
–k inskrifvit. NB: i Carls–ona.”
Vanhan virsikirjan kannesta.

 Poijat vanhan Juhanin
 Joutui eri toimihin:
 Yhdestä sukesi paakar’,
 Lassista satulamaakar’.

 Kisälliksi päästyään
 Matka-into syttyi tään:
 Reppu selkään, taskuun passi!
 Patikoimaan läksi Lassi.

 Taittuessa vuosisa’an
 Lassi läksi Eurooppaan:
 Kulki Venäät, Puolat, Tanskat,
 Preussit, Itävallat, Ranskat.

 Paljon lienee saanutki
 Satuloita kaupaksi:
 Sota syöpi satuloita,
 Niinkuin niissä istujoita.

 Väsynyt kun Tuoni on,
 Voitettu Napoleon,
 Lassi Pohjaan palauupi,
 Vanhaan Suomeen asettuupi.

 Lassi oli kunnon mies,
 Luvun, kirjoituksen ties,
 Valtakielet hältä luisti,
 Ruotsin lait hän vielä muisti,

 Kansankielen taitoa
 Kysyttihin harvalta:
 Eihän silloin ollut meitä
 Suomenkielen lehtoreita.

 Siispä tehtiin ukkoni
 Herra vallesmanniksi,
 Vanhan Suomen vartioiksi,
 Uutehen sulattajoiksi.

1889.