Sun kädessäs, oi herra...
Sun kädessäs, oi herra lehtimies,
 on kynä, jolla voit mun musertaa,
 vaan ethän tahdo pientä pusertaa,
 voit tarpeen tullen käyttää, kukaties...

 Mä kalvan kunniaa sun suurempies
 ja kärsimäni kohlut muille kostan,
 mä sinut valheensaastastasi nostan.
 Tuo taakakseni omain tekois ies!

 Mä ylistän ja kunnioitan sua;
 jos joskus lehdessäsi kiität mua,
 niin palkkasi on hyvä humala.

 Niin, hyvä veli, pistä pukinsorkkaa!
 jos joku lurjus liittoamme morkkaa,
 niin kosta, nykyajan jumala!

Kasperi Tanttu