Lapsen haudalla (Forsman)
Ken lie niin lyhyeks säädellyt,
 Oi lapsi, ties’, ku jättänyt
 Maan riemut oot ja huolet?
 Sait nähdä vasta kevättäs,
 Tok’ asui kyynel silmässäs,
 Sielussas tuskan nuolet.
 Taas rauhas sulle annettiin,
 Makeesti, syyväst’ uinut niin,
 Kuin kukka kankahalla,
 Mi nukkuu lunten alla.

 Oi onnee suurta voittoisaa,
 Kun täyden päiväpalkan saa
 Jo huomenkoittehella!
 Monella murheen-alhoss’ on
 Elonsa aamu riemut on
 Ja vaivaa iltasella,
 Ja eikä pääse vihdoinkaan
 Niin saastatonna sielultaan
 Helteestä luokse Luojan,
 Ikuisten palmuin suojaan.