Kirjeitä Afrikasta/10/3
(: Nimi. — Kansallisuussuhteita. —
Väkiluku. — Suku ja heimo. — Historiallisia
piirteitä. — Hallinto-järjestys. — Elinkeinot.
— Teollisuus ja kauppa. — Kieli).

Suomenkieli epäilemättä on verbeistä
ja verbimuodoista rikkaimpia kieliä, mutta
tässä suhteessa voittaa os̆indonga suomenkielenkin.
Esim. käsite: ”kantaa”
ilmaistaan os̆indongassa eri verbillä aina
sen mukaan miten ja minkä ruumiinosan
avulla kantaminen tapahtuu:

(”Oku”verbin edellä on infinitiivin 
prefiksi).

Paitsi yksinkertaisia verbimuotoja on
os̆ndongassa ääretön joukko substantiiveista,
adjektiiveista, verbeista ja adverbeista
yhdistettyjä ja johdettuja verbejä,
(merkitykseltään: inkoatiivisia, passiivisia,
refleksiivisiä, instruktiivisia, kausatiivisia,
faktitiivisia, relatiivisia, inversiivisia,
lokatiivisia, transfiguratiivisia
y. m. m.) — Adverbejä ja prepositsioneja
on myös runsaasti, mutta konjunktioneja
vähän.

Deklinationi ja konjugationi on perin
erilainen kuin europalaisissa y. m. kielissä.
Nominit taivutellaan ja verbit
käytellään, näet, prefiksien eikä suffiksien
avulla. Sanaa taivutettaessa tahi käytettäissä
tulee lisäke vartalosanan edelle
eikä loppuun. Nominaliprefiksejä on 15,
nim. 8 singulari- ja 7 pluraliprefiksiä;
verbaliprefiksejä on taas useampiakin,
eri ajoilla ja muodoilla kun on useammalla
omat prefiksinsä. — Sijoja puheena
olevassa kielessä ei ole ollenkaan,
mutta sen sijaan jaetaan kaikki nominit
prefiksiensä mukaan luokkiin. Suku
ei tule kysymykseen. Omistavaisuus ilmaistaan
kunkin luokan n. k. genetiivipresiksillä,
jonka asema on aina omistettavaa
ja omistajaa ilmoittamien sanojen
välillä; esim. Omüntu jua Nehale
= ihminen Nehalen l. N:len ihminen;
aantu ja Nehale = ihmiset Nehalen l.
N:len ihmiset; epja lja Sineza = pelto
Sinezan; omapja ga Sineza = Sinezan
pellot; j. n. e. (gua, ja, lja, ga, ovat
gen. pref.) Partialisuutta ei ole ollenkaan
koko kielessä.

Muutoin on os̆indonga sujuvaa, pehmeää
ja säännöllistä kieltä, mutta vaatii
erittäin tarkkaa korvaa ja hyvää
muistia siltä, joka sitä tahtoo oppia.
Kielessä — paitsi muita omituisuuksia
ja vaikeuksia — on, näet, useita sanoja,
joiden eri merkitys riippuu yhdestä
ainoasta kirjaimesta taikkapa vaan ää

nen korosta. Esim. omágulu = reidet, omagúlu

taivaat, omajulu  sieramet;
omagala = hatut, omakala = hiilet,
omakola = varikset; Helposti voi
tällaisten sanojen lausumisessa erehdys
tapahtua ja silloin tulee asia varsin hullunkuriseksi.
—

Ambokieli-murteista on osindonga ainoa,
joka on päässyt kirjakieleksi. 1876
julaistiin painosta (Helsingissä Suom.
Lähet. seuran kustannuksella) ensimmäinen
kirja os̆indongaksi, ja viime vuoteen
asti oli 5 eri teosta painosta ilmestynyt; 
4:stä teoksesta useita korjaeltuja
ja lisättyjä painoksia.

Lukijan hyväntahtoisella suostumuksella
panen tähän ainoastaan yhden lauseen
näytteeksi tästä kielestä.

1890
Suomalainen
August Pettinen