Tanssit Kopsjoen sillalla
Suntion Paavali, Toppilan Anssi,
 Mikon-Matin-Tuomo, jo joukkohon, hei,
 Kopsjoen sillalla taas käy tanssi,
 Janne jo Liisansa piiriin vei,
 Könnin on naurussa punanen parta,
 polkkaa poika se nytkyttää,
 hei, tuli Emma ja Ella ja Hanna,
 älä sinä, Siiri, nyt syrjään jää!

 Toistalon Taunolla valkea lakki,
 tähti sen päivässä päilyilee,
 vie sinun... liepeestä halki on takki –
 räätäli Isto sitä silmäilee,
 saa siitä uuden herrojen mallin...
 kas sitä Taunoa, poika on tää,
 Tanttilan Kaisun jo kuljetti lehtoon,
 hyppeli jalka ja keikkui pää...

 Vilkui syrjässä Koivulan Antti:
 «minne se nulikka Kaisan vei...
 on sillä ollut jo Kopperin Manta,
 Kaisua sitä ei anneta, ei!» –
 Häilähti viita, kun kirmassa Antti
 karkasi lehtoon, Kaisunsa toi:
 «Siinä on mies. kas noin sinun piti!» –
 vallaton tirskunta sillalla soi.

 Ryypyssä teiskaa suutarin Jussi,
 hattu on noin ihan korvallaan,
 neitoset välttäen pyrkivät piiloon,
 yksinpä Jussi se retkuttaa...
 valkeat huivit ja ruudukka-hameet
 piirissä hurjasti hulmuilee,
 nousevi jalka ja notkuvi lanteet,
 kengistä kannat jo sinkoilee.

 Heiskuta reisuli heiskuta reilun,
 anna nyt vetopelin laulaa vaan!
 Katsopa lentoa Mäkiperän Ellun,
 kaikki se voittavi polkallaan,
 on sillä parina Tolkkilan Miina,
 irti on maasta ne, ilmassa, hei,
 tuollaista paria ei ole toista,
 tällaista iltaa ei ole, ei...!