Rahka-Suo
I’än kaiken olen tässä
 Itkenyt ja valitellut,
 Kuin sitä ei synny miestä,
 Joka minun perkajaisi
 Tervas kannot kallistaisi,
 Petäjä-puut juurinensa,
 Koivut paksut kuorinensa,
 Sekä kuusen harmaa-housun
 Ylös polttasi poroksi,
 Jotta kylkein lämpiäisi
 Sekä selkäni sulaisi,
 Jot’ on halla harmaa-parta
 Tän kaiken kylmentänyt,
 Sekä pakkanen palellut,
 Että sitte saisin kasvaa
 Ihmiskunnalle iloksi
 Sekä ruista että kauraa,
 Vihdoin heinää heleätä
 Kauneinta kukkasin,
 Joista olis suuri etu
 Isännille, emännille
 Että muille ihmisille,
 Jotta aikana kylmänä
 Saisit einettä eläimet,
 Isäntä sais ruunallensa
 Antaa heinää hevollensa,
 Sekä emäntä samaten
 Ravita sais raavahansa.

J[ohannes]. H[äyh]–ä.

Lähde: Sanan-Lennätin 30.4.1858.

Johannes Häyhä
Runot
Sanan-Lennätin
1858