Unelmissa
Ma kuljetan tumminta vankiain,
 se perhojen kruunattu kuningas on.
 Sen siivet on särjössä, sairaat niin,
 sen tie on tuskissa lennoton.

 Sen peittelen silmät mä päivältä,
 se tuntee päivästä pistoksen.
 Ma kuljetan kultaista vankiain.
 pois varjoihin vuorien.

Runot