Muistan vielä kuinka kerran
Koska Kreikan sota oli päättynyt, kirjoitti yksi Myhrberg’in ystävistä hänelle vähää ennen Joulua 1829 runon, josta, vaikka se runollisesti katsoen ei ole kaunis, seuraava ote tässä saakoon sijansa, koska se sisältää muutamia jaloja Myhrberg’in lausumia sanoja.

 Muistan vielä kuinka kerran
 Espoon kauniin kartanossa
 Ajateltiin asioita,
 Mietittiin mielitekoja.
 Muistan kuinka katkerasti
 Surit, että syyttömästi
 Monta miestä murhattihin,
 Lapsukaisia liuhottiin
 Kreikkalaisten kotimaalla,
 Koska monta kelpo miestä,
 Sotahalu sydämessä,
 Meillä makaa mitätönnä,
 Ilman työtä tekemättä,
 Aivan ilman ansiotta.
 Muistan sanas: ”Miehen mieli
 Tahtoo työtä tehollista,
 Kurkistaapi kelvollista
 Kukin kuntonsa perästä.
 Työtön mies ei mitään maksa,
 Mitättömän mieli karvas.”

 Näitä sinä silloin sanoit
 Silmillä surullisilla,
 Itkun tulla yrittäissä.
 Mut’ on Herra hoitanunna,
 Matkojasi myödistänyt.

Lähde: Suomen Kuvalehti 15.6.1875.

Anonyymi
Runot
Suomen Kuvalehti
1875