Vanha kirkkovirsi N:o 110, uudistettu
O Jesu ihmis-luonnon sait
 Neitseessä nöyryydessä;
 Sun Pyhä Henki! siihen vei
 Ja kyllä köyhyydessä;
 Myös synnyit meille mailmassa,
 Ettäs niin tahdoit armossa
 Syntimme anteeks’ antaa.

2.

 Niin tyhjäks’ tulit tekemään
 Sen häijyn hengen töitä,
 Ne perkeleestä päästämään,
 Kun yli päiväin, öitä,
 Myös pimeydes’ pelvossa
 Ja kyllä kuollon varjossa
 Asuivat orjuudessa.

3.

 Myös Jesu murheellisille
 Lupaisit lohdutuksen,
 Ja ratki raskautetuille
 Vaivassa virvotuksen:
 Jos he vaan sanas uskovat,
 Kun lupauksiis luottavat,
 Niin sen taas täytät heille.

4.

 Sinä myös olet veljemme,
 Et meitä anna ylön,
 Ja totuudessa turvamme,
 Kans’ kuulet köyhäin pyynnön,
 Niin avun annat armolla:
 Kun Jesu, Poika Jumala!
 Ihmisten olet veli.

5.

 Nyt armos tähden autuaan
 Sun Kriste olkoon kiitos!
 Kun meitä lapsiks’ Jumalan
 Kans’ saatit kasteen liitos’:
 Siis Jumalaa jo mahdamme
 Nyt kiittää niin kun taidamme,
 Hän Isä rakas ompi!

Tobias Hellstén.

Lähde: Sanomia Turusta 11.8.1871.

Tobias Hellstén
Virret
Sanomia Turusta
1871