Epäilys
Missä mieleni levoton,
 Ahdistettu aatokseni
 Satamansa saavuttaisi?
 Kussa kurja sieluseni
 Saisi turvan ja tyvenen,
 Kosk’ on kova ilma päällä,
 Vastoinkäymisen, vahingon
 Tuulet tuimasti tulevat?

 Niinkuin aaltoja ajavi
 Raju-ilma innoissansa,
 Meri kun meiskaapi jalosti,
 Pilvein tanssivi tasalla, –
 Niinpä mielessä minulla,
 Ajatukset ajelevat
 Toinen toisensa jälestä.

 Niinkuin pilven pimennossa
 Meren muoto musteneepi,
 Eikä taida taivaskana,
 Taivas kirkas tähtinensä,
 Kuvaella kuvaistansa
 Veden pintahan pimeän –
 Niin on, sieluni, sinussa
 Kuva julkinen Jumalan
 Murehista mustununna.

 Tähän asti aikojani
 Kuljeskelin kunnialla,
 Vaan nyt selvästi selitän,
 Katsellessa kahden puolen,
 Silmän edessä, sivulla,
 Vaaroja ja vastuksia.
 Jopa saattavi salassa
 Olla, joit’ en oivaltane,
 Kallioita ja karia,
 Joihin haaksi halkeaapi,
 Puhki purteni menevi.

Abraham Poppius
Runot