Pilvi ja kuilu
Pilviä kohti,
 minne mielesi halas,
 ihminen, nouset
 vain vajotaksesi alas.
 Huipun jos saavutit,
 kaatunet korkeammalta.
 Mieltäsi polttaa
 voiton ja tappion valta.

 Siks ole nöyrä
 niinkuin kiihkeä joki.
 Vuorien kiireellä
 päivän ja pilvet se koki.
 Vaan alas kuiluun
 syöksyy se kammoa vailla,
 pois meren pohjaan
 aaltona aaltojen lailla.

 Harteita painaa
 hyökyjen vuoret siellä.
 Pyörteet tempovat
 nostain ja kaataen tiellä.
 Vaan meren hyrskystä
 nousevan näät sumuhäivän:
 pilvenä kerran
 koskee se kasvoja päivän.