Garibaldin marssi
Sodan ääni kaikkuu: tulta ja miekkaa
 Rummut ne soi.
 Hoi, uroot veriset, koittakaat kilpaa
 Mies mitä voi.
 Ja savupilvihin täyttyköön maa,
 Ei vapisten käy urhojen astua.
 Veriset, vanheentuneet, rohkaiskaa,
 Uroin verestä saa tanner kastua.
 Kuulkaapa miekat:
 Vertä nyt juokaat,
 Janovuosia sammuttakaa,
 Verivirtoja valmistakaa;
 Tehtävänne
 Täyttämään,
 Tekoanne
 Näyttämään:
 Vapaus on valloillaan,
 Garibald on matkoillaan
 Ja itse luonnon voimatki vapisee,
 Kun tää sangair vapauden astuilee.

 Ruhtinaat roikkaa ja valtiaat voittaa,
 Vaikk’ mahtavat.
 Sill’ orjuus, häpeä väistyypi hiljaa
 Ja kaatavat
 Lähteissänsä tyrannein istuimet
 Ja vapaus se loistolla vallan saa,
 Kun verellään uroot vanhentuneet
 Sen vankeudestaan esiin tuottava’.
 Uroot kunniaa
 Maalta ottakaa
 Ja Garibaldi nimeäsi
 Ei tuhatvuosikaan taitaisi
 Sitä saada
 Hautahan,
 Eikä voida
 Katoomaan.
 Hautahan kaks’ maailmaa:
 Muinais Ruomi, Greikan maa
 On jo vaipunut, on, vaan ei milloinkaan
 Nimi ”Garibaldi” sinne vaivukkaan.

Reitto S[ten]f[or]s.

Lähde: Sanomia Turusta 10.2.1871.

Laulut
Reitto Stenfors
Runot
Sanomia Turusta
1871