Mua likell’ olit vainen
Mua likell’ olit vainen,
 Kuin onni pettyvää,
 Kuin tyhjyys, missä maine,
 Kuin sauva kerjääjää.

 Mua likell’ olit aivan,
 Kuin kukkaa rusko yön,
 Kuin kantajata vaivan
 On taakka olkavyön.

 Sa minuun liityit luokse,
 Kuin lempeen tunnustus –
 Sa, kevään riemu, tuokse,
 Sen mennyt toivomus.