Soi vienosti murheeni soitto
Kun ärjyivät  rannan  hyrskyt,
niin kantelo  vienosti soi,
kun ulvoivat syksyn myrskyt,
se kevättä   rintahan toi:

Vei maailma  riemuni soiton
ja rintani rauhan  se vei.
Ja   jos vieläkin kantelo kaikaa,
niin iloa   kaiu se ei.

Soi  vienosti  murheeni soitto,
soi hellästi  kaihoni, soi!
Mut hellimmin helise hälle,
joka murheen mun rintaani toi.	

Lähde: 

Oskar Merikanto
Heikki Ansa
Nuotit
Laulut
1899