Juokse, porosein! (Tamminen)
Juokse, porosein,
 poikki vuoret, maat!
 Seistä, syödä saat
 majall’ impysein.
 Siellä verraton
 sammal’-aarre on.

 Päiv’ on lyhyinen
 mutta pitkä tie.
 Laulaissain nyt vie
 matka joutuen!
 Tääll’ on sudet vaan
 usvamajoissaan.

 Jos mä lentäisin
 niinkuin kotka tuo
 kultapilven luo,
 ehkä näkisin
 silmät lemmityn,
 huulten hymyilyn.

 Kiinni kokonaan
 sait mun pyydyksiin
 – villiporo niin
 kesyyn kiedotaan! –
 Vedät totta kuin
 koski innostuin.

 Sinut nähtyäin
 suurest’ ikävöin;
 aina päivin, öin
 mietin mielessäin:
 on se onni vaan,
 jos sun omaks saan!

 Vaikka kätkeisit
 laakson kiven taa,
 taikka porolla
 metsään rientäisit:
 kivet, hongat vois
 tieltäin käydä pois.

 Juokse, porosein,
 poikki vuoret, maat!
 Seista, syödä saat
 majall’ impysein.
 Siellä verraton
 sammal’-aarre on.