Lempemme puu
Ja jos ei kuki lempemme korkea puu
 yli talven ja jos siitä kuivettuu
 yks oksakin vaan,
 niin katkaistaan
 koko puu heti paikalla poikki.

 Näet yksikin lehti jos kellastuu,
 pian toistakin vartoo jo surman suu
 ja ennemmin
 tahi myöhemmin
 kitukasvi on lempemme lehmus.

 Ja tuo ei se koskaan olla saa,
 ei saa, vaan tuoksuva tuoreuttaan
 ja vehreyttään
 yli syksyn sään
 tuo olkoon tai heti kuolkoon.

 Ja vaikka sen sortumus synnyttäis
 ikituskan, mi rintamme pohjaan jäis,
 niin: sortukohon!
 Suru suurempi on
 kuin kerjäävä riemu, mi huokaa!