Tikitin takitin kello käy...
Tikitin takitin kello käy,
 sekunnit pienet sen vikkelä pirta
 tunneiksi, päiviksi, viikoiksi lyö;
 niistä se syntyvi vuosien virta.

 Tikitin takitin, oikein jaa
 aikasi kallis ja oikein käytä,
 kaikki tehtäväs hetkelleen
 kellon tarkkuudella sa täytä!

 Tikitin takitin, aika ei
 verkkaista varro, poikani rakas;
 mennyttä hetkeä milloinkaan
 kenkään ei sulle lahjota takas’.

 Tikitin takitin kello käy...
 Sulla on elosi kultainen aamu,
 päivän vaivoja tunne sa et,
 outo on illan huolien haamu.

 Tikitin takitin kello käy...
 Päivä syntyy ja vaihtuu yöhön;
 aamun kummulta kuljet sa
 laakson taisteluihin ja työhön.

 Tikitin takitin kello käy,
 rattaat, pontimet kunnossa kun on;
 varten tointasi vastaista
 voimia vaalia täytymys sun on.

 Tikitin takitin kello käy,
 kun se on puhdas ja vireihin luotu;
 ehjänä, kirkasna sykkiä
 sunkin sielusi olkohon suotu!

Nuoruuden muistoksi, 1912.

Alpo Noponen