Onnen puoti
Päättyy päivät, kuluu kuut,
 ohi hetkinä huiskaa.
 »Tänään hinnalla, huomenna ilman,»
 kohdalla korvaas kuiskaa.

 Ees taas ihmiset itarat käy
 ovella onnen puodin,
 ostaa päivänsä pääsimiksi
 näppöisen naulan ja luodin.

 Riemun, murheen rihkamataan
 tiimat he tinkii ja jakaa.
 Onni, ovela kauppi, katsoo
 kauppatiskinsä takaa.

 Niin elo mennä nilkuttaa
 samaan vanhaan ralliin.
 Ketään ei, joka vaakaan heittäis
 hinnan helkkyvän kalliin.

 Kalliin kalliilla ostajaa
 ei tule, tuhlaajapoikaa,
 ei sano saiturit: Päivä, paista!
 Käy, kisa! Soitot, soikaa!

 Ei sano: Malja nyt tänään täys,
 huollessa huomisen-houkkain!
 Tänään otsalle onnen seppel,
 huomen on huostassa toukkain!