Syystuulelle
Syystuuli kanna minut täältä pois
 kuin kiidättelet höyhenuntuvaa
 tai leijaa langatonta.
 Näät, sänkipelto tyhjä, alaston,
 vain harvat korret huojuu,
 ja pientareilta ruso-ohdakkeet
 ne lakastui.

 Syystuuli nosta minut täältä pois
 kuin temmot savun harmaan,
 mi kohoo kattoin mustain yllä.
 Jo punapihlajaiset riisuutuvat,
 ja koivun, keltavaahteran
 myös lehvät putoo.

 Syystuuli vieös minut täältä pois
 kuin ajat pilvenhattaroita
 laella taivaan.
 On lintusetkin lähteneet,
 vain varis yksin lentää raskain siivin.
 Jäi pesät tyhjät räystäisiin
 ja synkkään torniin.

 Syystuuli, syleilyysi heittäyn
 ja kauvas ennän.
 Jää valkomuurit, linna lauluton,
 ja tornista vain käärmepäinen viiri
 avatuin kidoin, kielin terävin
 perääni huutaa.

 Syystuuli kanna, kanna minut pois.