Musta jumala
Metsässä on punakivinen temppeli.
 Sen jumala, musta ja yksinäinen
 kutsui valittaen pimeinä öinä.
 Kuin unessa kuljin.
 Kuin unessa nousin mustia portaita.
 Kuin unessa vaelsin hämärään temppeliin
 ja astuin vavisten jumalan eteen.

 Ah, nyt en paeta voi!
 Joka yö laskeutuu jumala luokseni
 julmana ja ihanana.
 Päivisin pidättävät minua silmät
 kuin tuliset raudat,
 ja kipeässä ihanuudessa
 palan hänen edessänsä
 kuin kalpea uhrituli.