Kaukaisimmalle
Vapaammin kussa tuulet tuulee
 ja avarammin aallot lyö,
 varemmin kevät kutsun kuulee,
 sen ikuisemp’ on ihmetyö,

 kuss’ eivät vaani valjut hallat,
 kun kuu on unten, kukkien,
 kuss’ yhtyy kaikki kevään vallat,
 Te sieluks sinne liiton sen.
  
 Te keijuks sinne kevään säähän,
 mi niin ei kaunis olla voi
 kuin houre rannan, jäävän jäähän,
 keväästä, jonk’ ei koita koi.