Jumalani
Mun Jumalain on luonto,
 tuo ijäinen.

 Sen hellä syli temppeli on mulle,
 sen raikas tuoksu uhrisauhuain,
 siel’ tuuli urkuinani mulle soittaa
 ja lintuin lauleluissa ikiäänet puhuu.

 Nuo kukkaparvet, enkelit on mulle,
 ne puhtauden ylistystä kertoo,
 nuo kummut, kunnaat alttarini armaat,
 nuo sinilaineet, kaiku kaukaisilta mailta.

 Sen syliin luottavana lankeen,
 se murheen suistaa, iloni se iloks’ saa,
 se puhtauden käskyt mulle näyttää,
 ja valon maille katseheni nostaa.

 Mun Jumalain on luonto
 tuo ijäinen,
 lankea sen syliin
 ihminen –.