Vetoomus
Oh, olen kovin uupunut,
 Vaikka kyyneleet eivät enää virtaa;
 Silmäni ovat väsyneet itkemään,
 Sydämeni on sairas surusta;

 Elämäni on kovin yksinäistä,
 Päiväni kuluvat verkkaan,
 Olen väsynyt nurisemaan;
 Etkö tahtoisi saapua luokseni?

 Oh, jos tietäisit, kuinka kaipaan
 Sinua, päivästä päivään,
 Toivoni, niin usein pettänyt,
 Et silloin viivyttelisi!

Emily Brontë
Runot
Käännökset