Lapsuuteni puut
Lapsuuteni puut ovat korkeina ruohikolla
 pudistaen päitään: mitä on sinusta tullut?
 Pylväsrivit seisovat niinkuin nuhteet: sinä kuljet allamme arvottomana!
 Sinä olet lapsi ja sinun pitää pystyä kaikkeen,
 miksi olet kahlittu taudin sitein?
 Sinusta on tullut ihminen, vieras ja vihattava.
 Kun olit lapsi, puhelit meille pitkiä puheita,
 katseesi oli viisas.
 Nyt me tahdomme sanoa sinulle elämäsi salaisuuden:
 kaikkien salaisuuksien avain on ruohossa vaapukkatöyräällä.
 Tahtoisimme töytäistä sinua otsaan, nukkuja,
 tahtoisimme herättää sinut unestasi, kuollut.

Edith Södergran
Runot
Uuno Kailas