Siunattu jouluriemu (1930)
On joulu, juhla virret taaskin soi,
 ja valo tuikkaa kodin joulupuusta.
 Ja lapset juurella sen karkeloi,
 sen riemun, vertaa toist’ ei olla voi,
 soi virsi vieno pienoistenkin suusta.

 Ja ilotulet tuikkaa hämäriin
 nyt ikkunasta köyhimmänkin majan.
 Me käymme valaistuhun temppeliin,
 ja kiitos nousee taivaan korkeuksiin
 nyt syntymästä maailman Vapahtajan.

 Vuos’tuhannet kun kulkeneet on pois,
 on sama vielä joulu pyhä Herran,
 kuin enkelkuoron taaskin kuulla vois,
 ja sanomaa se siunattua tois
 kuin Betlehemin paimenille kerran.

 Oi, tullos joulurauha sydämiin
 ja rintaan ihmislasten tahto hyvä.
 Puhalla vihanliekit sammuksiin,
 vie meidät sopusoinnun temppeliin,
 suo ristiriitain hetkeks hiljentyä.

 Ja sytyttäos toiveet sammuneet,
 nyt meillekin taas valonviesti kanna.
 Ja kirkastaos synkät taipaleet,
 pois pyyhi orpojenkin kyyneleet,
 siunattu jouluriemu meille anna.

1929.