Oulun Työväen kauppayhdistyksen johdosta
Eespäin vaan! Tämä aate Pohjolassa
 On yhtä tunnettu kuin muuallakin.
 Ei jäätynyt oo kansa pakkasessa,
 Lämminnä sykkii rinta vieläkin;
 Ja vapautta kansa haluaapi,
 Ja vapauden myös se kerran saapi.

 Tään aatteen, vapauden, alkamata
 On kauppayhdistyskin Oulussa.
 Ja että loistavata valkamata
 Tää kulkis, olkaamme me toivossa,
 Ja omin käsin tätä auttakaamme
 Ja vahvat vastuksetkin poistakaamme!

 Täll’ lienee vastustusta? Niinhän aina
 Kun edistystä vainen hankitaan.
 Vaan vastuksenkin voittaa kansan voima,
 Jos kansa pyrkii yksin mielin vaan,
 Jos tämän tekee yhteishyödyn tähden,
 Jos ei vaan oman voiton pyyntiin nähden.

 Ken väittää, ett’ei tämä hyödyttäisi?
 Miks kansaa ei, kuin yksityistäkin?
 Kai kansaan vähäinenkin voitto jäisi,
 Mi uppoo yksityisten taskuihin;
 Ja päinsä käy se hyvän johdon alla
 Niinkuin käy kauppiaalla mahtavalla.

 Ja lisäks vielä omatakeisuutta
 Tää toimi paljon kansaan kartuttaa.
 Ja innostusta, pyrkimistä uutta
 Ja omiin voimiin luottamusta saa.
 Tää voittoahan, joka kaikki voittaa.
 Näin pyrkein kansaan vapauskin koittaa.

 Näin voipi kansa vapauteen päästä,
 Näin voimiansa myöskin kartuttaa,
 Ja jos ei voimiansa kukaan säästä,
 Vai sortajatkin maasta karkottaa,
 Ja toimeentulon voi se tukevaksi
 Näin tehdä sekä maansa onnelaksi.

Koski [Kalle Haapakoski].

Lähde: Kaiku 26.01.1888.

Kalle Haapakoski
Runot
Kaiku
1888