Paimenen laulu
Kun rannalle karjani aamulla vein,
 minä laulun laatia tahdoin,
 ja laululla luontoa ylistää.
 Mut tuhmin sen tuumia mahdoin:

 Sanat, joita jo kauan tallensin,
 pian tuuli ne vei, meren henki,
 kisa aaltojen, auringon kultaamain,
 vei taitoni viimeisenki.

 Pian ilta se sai. Mihin lauluni jäi –?
 En muuta ma muistaa saata:
 minä aaltoja, tuulia paimensin,
 minä kuuntelin metsää ja maata.