Siks malja pois
Monipa tie
 on miehen mielestä oikea,
 se vaikka hukkaan vie,
 niin että kuoleman kulkua
 on loppu sen.

 Ja raueten
 käy tyhjiks nuoruuden unelmat,
 ja teot miehuuden
 nuo luovat, suuret ja ihanat
 ei synnykkään.

 Maaelon tään
 mahdollisuudetpa rikkahat
 ne hukkuu, pysymään
 ei mitään jää, kuni rakkulat
 ne raukeaa.

 Ja kuitenkaan
 ei tietä kuoleman ihminen
 oo luotu kulkemaan.
 Hän lapsi ajan on ikuisen
 ei yksin tän.

 Ei, elämän
 on tielle kutsuttu ihminen.
 Se hänet määrähän
 vie kautta kaikkien vaiheiden,
 jos eksy ei.

 ***

 Siks malja pois!
 Siin’ yks on kuoleman tie,
 mi hukkaan on vienyt ja – vie!
 Siks malja pois!
 On tunnoton
 ken rypäleverta juo,
 kun tietää tuhansille,
 se että turman tuo.