Vappuna vankilassa
Kevät on, ja läpi ristikkoin
 henkäys käy eteläisen tuulen.
 Siintää taivas sinihattaroin,
 Kottaraisen vihellyksen kuulen.

 Kevät on. Mä kiipeen ikkunaan.
 Katson, kuinka niityn ojat kiiltää.
 Metsään kaukaisehen varjojaan
 valo heittää, sydäntäni viiltää.

 Kevät on, ja väki juhliva
 valtatietä kulkevi nyt kiirein.
 Sävel kaikaa tuttu, tenhoisa,
 joukot kokoontuu luo punaviirein.

 Kevät on. Ma painun koppiin taas,
 elävältä haudatun se kätkö.
 Kottarainen soita laulelmaas,
 punavangin mielen ymmärrätkö?

 Kevät on. Mä teitä tervehdän
 kulkijoita luona punavaatteen.
 Yksinäisyys sellin hämärän
 hetkeks unohtuu, kun muistan aatteen.