Kellonsoittajan mietteitä
Kun soitan kuolinkelloa
 Ma vainajille milloin,
 Niin ihmislapset tarkkaavat
 Sun sointuasi silloin.

 Sun äänes muka toisinaan
 Soi hellän heleästi,
 Vaan toisinansa kumisee
 Niin synkän synkeästi.

 Sun arvellahan tietävän
 Ken kuoli autuasna,
 Ja myöskin, kuka onneton
 Täält’ eros’ synnin lasna.

 Kun täältä kerran erkanen
 Mä Tuonen maille milloin,
 Ah, jospa voisi hellästi
 Sun äänes soida silloin!

Juhani H. [P. J. Hannikainen]

P. J. Hannikainen
Runot