Ratsu- ja työ-hepo
Tieltäni pois, sinä kurja,
         Tahi murskaksi potkasen sun!

 Anteheksi suokaa, herra hurja!
 Luut työjuhdan eipä rauskat, riivatun.

         Aasinpa kömpelyys sulla
         Sekä tuhmuuskin kukkurapää!
         Liikkehet sukkelat mulla,
         Äly temppuja on käsittää.

 Aasi lienen: Kuormat raskaimmat
 Kiskon kaikki. Tuhmuus Luojan lahja on:
 Suorat tavat mulle, sopivimmat,
 Temppu-sarjas elämällein eduton.
 Kuorma raskas suoraan vedettävä lie.
 Pitempi ja tukalamp’ on konkku-tie.

         Ymmärrys leikkihin suuriin
         Sekä uljuuskin mulla vain on.
         Pääsi sä törmäisit muuriin,
         Ylihyppyyn oppimaton.

 Leikkiäpä elo totisinta,
 Kestävyys tuo leikin tärkein ehto lie,
 Ylipääsy kun on tukalinta,
 Alitsepa tunkeun hiljaksehen mie.
 Nopsat, notkeammat sääret sulla,
 Kömpelömmät, kestävämmät mulla.
 Alku-juuri kummallakin sama on.
 Perillen kun kumpainenkin kuorman vie,
 Sopu, ystävyys saa paljon kuntohon!

Vieno [C. Edv. Törmänen].

Lähde: Päijänne 10.4.1879.

C. Edv. Törmänen
Runot
Päijänne
1879