Sä huono vaihda parhaimpaan!
On tyhmyyttä ja turhaa vaivaa
 Mieltänsä liittää maalliseen,
 Kun koi sen syö ja varkaat kaivaa,
 Ja huolet vain saa palkakseen.
 Se paaduttaa myös sydämen
 Ja tekee vieraaks Herrallen.

 Mut jos en Herraa tunne täällä,
 Mua hän ei tunne tullessaan.
 Jos kylvän lihassa maan päällä,
 Mä turmeluksen niittää saan.
 Mut hengessä jos kylvää ken,
 Saa sadon satakertaisen.

 Kuink’ köyhä siis on kuollessansa
 Maailman orja onneton,
 Kun ijäks kaikist’ toiveistansa
 Sen luovuttava silloin on!
 Ei mitään muuta hälle jää,
 Kuin pilkkaa, vaivaa, häpeää.

 Mut vaivaa varten et oo luotu:
 Taivaaseen tiesi tarkoittaa.
 Sull’ armonaikaa myös ei suotu
 Voidakses koota tavaraa.
 On kylvöaikaa aika tää.
 Mut muista: aika kiirehtää!

 Luo katsees aina ijäisyyteen
 Vaiheista ajallisuuden,
 Sammuttain joka halun, pyyteen,
 Jok’ kätkee sulta Jeesuksen!
 Sen mukaan kaikell’ arvo suo,
 Kuin lähemmaks vie Herran luo!

 Näin käytä näitä tavaroita
 Ijäisen hyvän hankintaan!
 Sä halvemmilla kallein voita
 Ja huono vaihda parhaimpaan!
 Niin anna kaiken johdattaa
 Sua lähemmäksi Jumalaa!