Prologi (Hupli)
Tie mutkikas on, vaarallinen,
 eteenpäin kulkee elon saatto.
 Vain tuskaa alla taivaan sinen
 ja riemukin on surun aatto.

 Oi, ihmiset! Kaikk’ onko turhaa?
 Unelmat, toivo, lemmenhurma?
 Ei veli kaihda veljen murhaa
 ja väkevä on heikon surma.

 Kun totuus löytää ihmisrinnan,
 me suuren kirkkauden saamme.
 Se vaatii meiltä kalliin hinnan. –
 Mut elo rientää. Alkakaamme.