Huonetoveri
”Ma olen huonetoveri
 niin pienen pienoinen,
 ja vaikk’ on nopsat sääreni,
 saa ystäviä en.

 Ma hyvin viihdyn povellas
 ja sydän tyynnä lyö,
 kun lämmin on sun vuoteessas
 ja hiljainen on yö.

 Miks’ mulle siitä suutut noin,
 kun nahkaas kosketan?
 Ma minkä raukka sille voin,
 ma sua rakastan.

 Vain hiljaa pintaas vaellan
 ja suudelmia suon.
 Teen sitten hypyn valtavan
 ja siirryn toisen luo.