Määräsi
– Ken oot? – Olen tuike tähtien vyöstä,
 sävel kaukainen ikiaikojen yöstä.

 – Mi kutsusi on? – Vähät hehkua hetket,
 tuta kurimon kuilut ja tähtien retket.

 – Kun taas iki-yö sinut kohtakin salpaa,
 lie taistella turha ja käytellä kalpaa.

 – Lie turha, ja kulkenen kauaksi väärään,
 vaan silti mun pyrkiä täytyvi määrään,

 säveleeni miss’ yhtyvän soittohon suureen
 ikivaltojen laskisin jalkojen juureen.