Paimenen elämä
Aamusilla aikaiseen
 Paimen parka herää,
 Eväs-kontti selässään
 Astuu karjan perään.

 Laidunmaille päästyä
 Karjan syömään ajaa,
 Itse aivan ahkerasti
 Alkaa tehdä majaa.

 Siinä syksyn tultua
 Potattia paistaa,
 Joita varsin mielissään
 Voinsa kanssa maistaa.

 Juoku-lepän kuoresta
 Valmistaapi torven,
 Jolla puhallettuaan
 Kaikuttaapi korven.

 Vaan jos susi pillamus
 Karjahansa syöksee,
 Silloin paimen huudolla
 Sutta kohden juoksee.

 Yksinänsä ollessaan
 Jumalaansa muistaa,
 Joka kaiken ikävän
 Hältä pojes suistaa.

 Kirkkahasta lähteestä
 Janossansa juopi,
 Kontillisen marjoja
 Kotihinsa tuopi.

 ”Tule lapsi kultasein!”
 Äiti hälle huutaa,
 ”Täällä puuro odottaa,
 Sekä monta muuta.”

A. L.

Lähde: Ilmarinen 29.3.1879.

Anonyymi
Runot
Ilmarinen
1879