Toukokuu
Tunnetteko toukokuun?
 Tunnen minä toukokuun
 tähtisilmän, naurusuun,
 pienen pikku veijarin.

 Käypi kärvän askelin,
 panee sormet silmillensä,
 nauraa alta kulmiensa,
 nauraa meille, nauraa teille,
 nauraa kaikelle kylälle.

 Kuka pysyy totisena,
 koska nauraa toukokuu?
 Urpuun purskahtaapi puu,
 unelmoihin mieli nuori,
 laulaa kaikki linnut pienot –
 miks ei mielen toivot vienot?

 Laulakaatte linnut kaikki,
 linnut pienet toukokuun!
 Soikaa nuoren miehen mielet
 ratoks neien naurusuun,
 suurisilmän, pikkurinnan.

 Tunnetteko laulun hinnan?
 Yksi hymy, katse, ääni –
 silloin hulluks kääntyis pääni,
 vaan hän kylmä ompi vaan.
 Kuhun kurja joudunkaan?

 Elkää nuoret epäellä,
 kun on toivon toukokuu.
 Vaikka pilkkaa pieni suu,
 miel’ on hällä aina hellä.