Työmiehen Illanvietto
Tämä aika on taiston ja kärsinnän,
 mut taistoa toivehet johtaa.
 Ne viittovat luolista tehdasten
 ylös kauvaksi koittohon päivän sen,
 jona raatajajoukkokin elämän
 ilon, onnen ja rauhan kohtaa.

 Työ ei ole silloin niinkuin nyt –
 se ei ole orjantyötä.
 Se uusien sankari-ihmisten
 on kunniatehtävä riemuinen,
 jota toimivi ihminen veljeynyt
 vain hetkisen, ei läpi yötä.

 Hän toimivi hetkisen muutaman
 kuin vilkasta leikkiä riemun.
 Mut päivä kun päättyvi kättentyön,
 niin raataja löystävi raadevyön
 ja alkavi hengentoiminnan
 ja laulun ja taitehen leimun.

 Yksi soutavi aavalla aatteittein,
 yks laskevi lahdelle lemmen;
 yksi yhteispuuhista onnen saa,
 yks vaimoa, lapsia armastaa;
 joku miettivi maailman ongelmoa
 joku karkelot kiitävi ennen.

 Vähän siitä, mi meilläkin puuha lie,
 kun kaikilla vain on aikaa;
 kun kaikki ne vapaat illat saa
 sydäntyötänsä hetkisen harrastaa,
 niin polkumme päivään silloin vie
 ja rintamme riemua raikaa!

Lauri Soini.

Lähde: Työmiehen Illanvietto 1902, n:o 2.

Lauri Soini
Runot
Työmiehen Illanvietto
1902