Kissa kokkina
Riens’ aamulla Liisa torillen,
 Mutt kotona kissa poloinen
 Nyt herää aamu-unestansa
 Ja luulee seurassa olevansa:
 «Miu, miau, hyvää huomenta!
 Muistatkos, Liisa, suurusta?
 Ma nälkään näännyn, usko se vain,
 Kun eilen ruuatta olla sain».

 Vaan Liisa ei kuule, hän poissa on,
 Ja kovin on Missinen onneton.
 Mut silmät kun oikein auki saa,
 Hän padan liedellä oivaltaa,
 Ja aate jättiläis-suuruinen
 Nyt valtaa mielen Missisen:
 «Ma pukeun Liisaksi paikalla
 Ja häärin emännän toimissa».

 Ja neitsyn huiviin ja hameesen
 Nyt pukeutuu herra Missinen,
 Ja padan etehen asettuu
 Niin arvokkaana kuin joku muu:
 «Mut täytyyhän kokin maistella
 Eik’ ateriaansa pilata».
 Vaan kova onni! – jo kolkuttaa,
 Siis täytyy meidänkin lopettaa.

Minna Krohn
Runot