Laulajan koti
Eipä maata manterella,
 Eikä kultaista kotia
 Ole Luoja laulajalle,
 Virsien virittäjälle
 Tänne suonut, tänne luonut,
 Armiaasti antaellut!

 Hän on outo omillensa,
 Turkka tuttavillensakin,
 Ventolainen veljillensä,
 Maailmassa matkalainen.

 Ymmärrä ei ystävätkään,
 Eikä viisahat välitä,
 Hänen kieltään, hänen mieltään,
 Hänen tuntons’ tunteina,
 Polttoja hänen povensa.

 Ei oo maata maailmassa,
 Ei oo kultaista kotia
 Virsien virittäjällä,
 Laulujen latelialla!
 Turve on tupa hänellä,
 Hauta laulajan hovina,
 Tuoni toivonsa totinen!

Antti Räty
Runot