Talonpojan tuuma herroissa
Kun kävin mä kaupungissa,.
 Kylän kaunihin kaduilla,
 Siell’ oli solina suuri.
 Luiske valtava väellä:
 Herrat hoilotit hopusti,
 Kaikki porvarit pohotit
 Pitkin kaupungin katuja;
 Ajot kilpaa, kaduilla
 Hyvillä hevoisillansa
 Kaunihissa kappireissä.
 Olipa orithevonen,
 Varsa mulla varsin varma;.
 Joko varsan valjahisin,
 Sirosäären suitsisuuhun
 Ohjihin hyvän orihin?
 Miks’en herrana minäki
 Anna oikasta orihin,
 Kaapasta kapin ajohon?
 Mutt’ jos oisikin oriiini,
 Kuni herrain hevonen,
 Kyllä liukas liikunnosta,
 Jalalta kovin kopia.
 Ei tule luokasta lukua,
 Venlpeleestä vietävätä
 Tuonne rinnalle rikasten
 Luokse herrojen hyvien;
 Eipä tulle työre’estä
 Kappireelle kumppania.
 Nuttu nurjalta näkyisi,
 Vaate välttämättömältä,
 Reuhka päässä retkaleelta,
 Otsani opittomalta;
 Siis en kilvalle kyenne
 Kanssa herrain hyväin,
 Rinnalle rikasten miesten.
 Koti tuost’ ei kiitteleisi
 Kilvan ajoa kovoa;
 Hepo ei jou’a juoksemahan,
 Eikä kerkiä kapille
 Talon töiden tarpehilta:
 Tulisi niukka niittytieltä,
 Kova karjalle tapuli;
 Saisi pellolle petoksen,
 Saisi ummen aittotielle,
 Nälän pöydälle panisi.
 Veisi ehkä tulen tuvasta;
 Kovan koltosen tekisi:
 Saisi mierolle minunkin
 Kierteliäksi kylälle,
 Kerjäläiskepin nojahan.

[Johan Bäc]–kw–[all]

Lähde: Maamiehen Ystävä 4.4.1846.

Johan Bäckwall
Runot
Maamiehen Ystävä
1846