Taas kukkii mailla ja teillä
Taas kukkii mailla ja teillä,
 On leivonen ilmoillaan,
 On jälleen kevät meillä
 Väriloistossa, tuoksussaan.

 Jo leivojen lauluun viihtyy
 Vilu talvisten tunnelmain,
 Taas rinnan kaiho kiihtyy,
 Ja laulelen murheissain.

 Soi leivon sirkutus hieno:
 ”Miks niin olet alla päin?”
 Vain laulua laulelen, pieno,
 Jota laulan jo vuosia näin!

 Sitä laulan, kun kukkii tieno,
 Kun sydän on toivoton;
 Jo mummosi mummo, sa pieno,
 Tän laulun kuullut on!