Lilja ja ruusu
Kas, kaunonen, valkea lilja
 Sen kammion kaunistaa,
 Joss’ asuen pappilan Hilja
 Elontyötänsä toimittaa.
 Ja liljan rinnalla ruusu
 Punalehtinen aukenevi,
 Kuin auringon noustess’ aamu
 Kulta ruskosta valkenevi!

 Lumivalkea, puhdas lilja!
 Mikä kauneus uhkuilee
 Sinun puvussas – ihmissielu
 Sinun terähäs tähtäilee
 Sekä huokaa, rukous nousee:
»Oi, Herra mun sieluni saa
 Näin puhdasna luoksesi tulla,
 Kun veri sen puhdistaa.»

 Punalehtinen, hehkuva ruusu!
 Sinä lempeä liekkivä, luo
 Minun rintani täytehen tulta,
 Jott’ autuuden ahjosta juo
 Ikilempeä etsivä henki
 Ja Jumalan rakkauteen
 Niin juurtuvi, voimia saapi
 Myös itsens’ uhratakseen!