Mesi-Lintu
Minne riennät mehiläinen?
 Kunne kulkusi varainen? –
 Tuskin vielä tuntureilla
 Aamu-rusko alkehissa.
 Vielä kukat, kultaisimmat,
 Makailevat makiasti,
 Uneksivat utu-silmät,
 Utuisissa uutimissa.
 Öinen kastet kaikin paikon
 Välkyy vielä vilkutellen. –
 Varo’ silkki-siipiäsi,
 Tulemasta turmiolle. –
 Vaan et säästä siipiäsi;
 Yhä lennät löyhytellen.

 Minne kiiret, Kimalainen,
 Kun niin aikasin alotit? –
 Jos on mesi mielässäsi,
 Lentimiäs’ leväyttele;
 Sulle sanon ainoisen
 Mesi-paikan, parahimman.
 Etk’ oo’ tullut tuntemahan,
 Näkemähän Neitoani? –
 Sill’ on huulilla hunaja,
 Puhas mesi puuttumatta. –
 Lennä’ luokse Liisaiseni. –
 Sill’ on suuki sulaa mettä. –
 Ime’ sieltä, imemällä,
 Mesi-lintu, minkä jaksat!

Lähde: Oulun Wiikko-Sanomia 23.2.1833.

Katso myös 

 Sisilialainen kansa-laulu

Anonyymi
Elias Lönnrot
Runot
Oulun Wiikko-Sanomia
1833