Kevätlaulu (Tanttu)
Kevät taas tuli rannoille Puulan veen,
 on kohta jo toukojen aika,
 on kohta jo kirkkahan kuulahat yöt
 ja siksi, oi siksi sä syömmeni lyöt,
 sinut hurmaapi kevähän taika.

 Kevät taas tuli, lahteni läikyn sai,
 sen kalvossa kalaset laukoo,
 saa hiirenkorvalle rannan raita
 ja vihreän verkansa sarkani kaita
 ja kukkaset umppuja aukoo.

 Kevättuntua sieluni tulvillaan
 kotilahteni kalvoa soudan,
 kun päivyt heittävi hohdettaan
 ja ilta kun viihtävi varjollaan,
 minä kultani mukahan noudan.

 Kevätyönä kun ihminen unhottuu
 povi polttava povea vasten,
 kun huulet suostuvat suudelmaan,
 niin silloin suuria haaveillaan
 iki-onnesta ihmislasten.

1912.