Suomalaisessa teaterissa (1.11.1878)
Suomalaisessa teaterissa näytettiin keskiviikkona ensi kerta täällä J. J. Wecksell’in 5:näytöksi-nen murhenäytelmä: ”Daniel Hjort”, P. C:n suomentama. Tätä omamaisen hengen synnyttämää näytelmää on ynnä Z. Topelius’en ”Regina von Emmeritz”-näytelmää pidetty etevimpänä niistä Suomen miesten sepittämistä dramoista, joita maassamme on näytetty ja jotka näytäntöön, sen tähän asti olleella ky’yn-kannalla, soveltuvat. Niitä kumpaakin näytelmää on Ruotsikin näyttämällä kunnioittanut. Emme suinkaan tässä unhota Runebergin suurta klassillista näytelmää: ”Salamiin Kuninkaat”, joka erään maamme syvämiettisimmän arvostelun mukaan (josta ehkä saamme tilaisuutta vasta puhua) ”esittää tragedian sen korkeimmassa (kristillisessä) merkityksessä,” mutta sitä ei näytäntö Suomessa, ainakaan ei sen kokonaisuudessa, ole tähän asti onnistuneena voinut kuvata. Kuinka sen näytäntö Ruotsissa, jossa se kuuluu tapahtuneen, on onnistunut, emme tiedä. – Aine ”Daniel Hjortissa” on mitä tragillisempaa voi olla ja mitä Suomen historia voi antaa. Siinä nuo oikeutetut ja mahtavat siveelliset voimat, lutherisen uskonnon ja isänmaan vapauden harrastus toisella ja pyhän kuninkaallisuuden ja valtiolaillisuuden kunnioitus toisella puolella taistelevat keskenänsä, johon taisteluun Daniel Hjort’in, näennäisesti kansalliseksi korotettu, sukukosto taiteellisesti yhtyy.

Kun iloksemme saamme kumminkin kerta vielä, tänään, nähdä näytelmää näytettävän, jätämme tarkemman kertomuksen näytännöstä toistaiseksi. Mainitsemme tällä kertaa vaan, että se tapa, millä näyttelijäkunta näytäntönsä toissa iltana suoritti, oli mieltä ylentävä.

Lähde: Päijänne 1.11.1878.

Asiatekstit
Minna Canth
Päijänne
1878