Ihanteeni edessä
Tuo kasvoin juonne,
 Tuo silmäin luonne
 Mun nostaa taivaasen,
 Kun tuota katselen.
 Mi ylevyys, mi ihanuus
 Sun loistaa kasvoistais!
 Sun luonasi, oi enkeli,
 Lähemmä luojaa pääsisi;
 Ei hetkellinen heikkous
 Mua koskaan valloittaisi
 Sun tyyni, puhdas katsantois
 Mun kiihkoilleni esteen’ ois,
 Tuo mielen lempeys vakainen
 Tuo katse autuaallinen,
 Mi sielun rauhaa näyttää,
 Mun sielun’ levottoman vois
 Toivolla taivaan täyttää!
 – Ei, sinutta ei autuutta,
 Ei toivoa, ei lepoa –
 Siis tule kumppaliksen’ mun
 Suo kätehesi tartun sun!
 – Uh, kamalaa! Jääkylmä se! –
 Tuon kalliost’ on rinta.
 Voi ivaa katkerinta!
 Se rikkahan on koriste:
 Se onkin marmorpatsas vaan,
 Sydäntä mill’ ei olekaan.

JO. [Reijo Tirronen]

Reijo Tirronen
Runot