Maani
1.

 Oi maamme armahin,
 Sä Suomi suloisin!
 Sinä olet mielestäni
 Kaikkein kallihin,
 Mitä oisi maailmassa
 Sinun vertaista,
 Jota voisi lempiä,
 Kuin sua herttaista.
 Niin on
 Verratoin.
 Vaikk’ köyhä, maineetoin,
 Tää Suomi synnyinmaa!

2.

 Ei loisto, rikkaus
 Oo meillä osana,
 Vaan ompa onni ollaksemme
 Suomen kansana
 Isänmaa ja äidinkieli,
 Siin on rikkaus,
 Joihin ompi syntynynnä
 Meissä rakkaus.
 Niin on
 Verratoin, j. n. e.

3.

 Jos tahdot kuunnella
 Sä Väinön kannelta,
 Niin missä soitto somempi,
 Kuin Suomen saloilla.
 Täällä kuuset kuiskailevat
 Suomen suloa,
 Hongat laulaa huminallaan
 Herran kunniaa.
 Niin on
 Verratoin j. n. e.

4.

 Siis kansa Suomenmaan
 Myös yhdy laulamaan,
 Luojan suurta laupeutta
 Kiitä ainiaan.
 Hänpä sua valollansa
 Aina valaisee,
 Tiedon tielle nuorisosi
 Vielä ohjailee.
 Niin me
 Kiitämme
 Sinua Isämme,
 Oi Herra Sebaoth!

–a–n [Frans Ferdinand Ahlman].

Lähde: Savonlinna 8.5.1890.

Frans Ferdinand Ahlman
Runot
Savonlinna (1883–1901)
1890