Tähti (Wecksell)
Idän äärill’ ihanasti
 Loistaa tähti tulinen,
 Taivaan länsirannall’ asti
 Armain ystävä on sen.

 Vaikk’ on matka sinne tuolta
 Virstaa tuhat miljoonaa,
 Ei voi kultakatseen nuolta
 Avaruudet uuvuttaa.

 Olevansa yötä, multaa
 Niist’ ei tiedä kumpikaan, –
 Ruusut, tuoksun, loiston, kultaa
 Näkevät ne toisissaan.

Josef Julius Wecksell
Runot
Uuno Kailas