Tyttö ja leivo
”Pikku leivo”, lausui tyttö,
 ”Joka väikyt ilman alla,
 Saata sana sulholleni,
 Että häntä odottelen,
 Odottelen aamust’ asti,
 Että kukkia kosolta
 Olen poiminut hänelle,
 Joista seppelen sitoisin
 Koristeeksi kutriensa –
 Että istun rantuella
 Unelmoissa unteloissa,
 Levotonna lemmen tähden.
 Riennä, leivo pieni, riennä!
 Kovin pitkä on odotus”.
 ”Neito kaunis”, leivo lausui,
 ”Ei oo aikaa minulla
 Viestin viejäksi sinulta.
 Ei saa siipeni levätä,
 En voi tiellä viivytellä,
 Kun on kauas kulkeminen,
 Lentäminen loitommaksi
 Aina pohjolan perille
 Metsän mahtavan salihin,
 Salon siimesten sylihin”.
 Kun mä sinne sitte saavun
 Sanantuojana kevähän,
 Mua kaikki tervehtävät
 Ilon, riemun ilmiöillä,
 Ja mun jälkeeni tulevat,
 Mua sinne seurustavat
 Sulotuuloset etelän,
 Leyhkäykset lauhkeimmat:
 Nietos sukkelaan sulavi,
 Hanki maalta hälvenevi,
 Puron aallot armahaiset
 Luovat kaikki kahlehensa
 Heittävät hopeaketjut,
 Hyppivät hyvillä mielin
 Pitkin laaksoa iloiten
 Kastamahan ruohon juurta,
 Pensaita viheräpäitä,
 Kultamättähän kupeita.
 Puiden nuput puhkeavat,
 Kukat kuollehet heräävät,
 Linnut kaikki laulelevat,
 Visertävät virkeästi.
 Samoin sydän ihmistenki
 Tuntohista tulvehtivi
 Juuri aivan autuaista.
 Katsos, impi, senpätähden,
 Että olen ammatilta
 Pikasaattaja sanoman,
 On mulla mokoma kiire,
 Ett’en viipyä virassa
 Saata matkalla venyä.
 Vaan kun pääsen matkan päähän,
 Kun mä koivun lehtyissä,
 Lakan alla armahaisen
 Istun piilossa iloiten,
 Matkan vaivoista leväten
 Koivun oksalla korean,
 Vieretellen virsiäni,
 Ilolauluja ladellen
 Ja kun lehdossa lähellä
 Näen neitosen ihanan,
 Valkotukkaisen tulevan,
 Uneksivan kuin sinunkin
 Sinun vertaises sulossa,
 Ja kun kuulen sydämensä
 Sykkivän, kuten sinunkin,
 Levotonna lemmen tähden,
 Surussa sanomattomassa –
 Silloin, sä etelän impi,
 Simasuu, mieli suloisa,
 Hälle laulan tervehdyksen
 Viestin vienoisen kuletan,
 Sisarsuihkehen sinulta.

S[imeon]. H[irvonen].

Lähde: Sanomia Turusta 19.10.1885.

Ernst Wallmark
Runot
Simeon Hirvonen
Sanomia Turusta
1885

sv:Flickan och lärkan