Kultaansa ihaileva
Tuoltapa tulee pellon poikki
 poikia aika roikka,
 vaan yli kaikkein katsoo Kalle,
 solakka ja hoikka.

 Kanssani kiitää karkelossa
 Kalleni nuori ja norja,
 niin hän päätään nuojuttaa kuin
 koivas solkeva, sorja.

 Sorja on hän kuin solkeva koivu,
 minä kuin virpi tuomen.
 Koivujen ympäri tuomen virvot
 kiertyvät rannoilla Suomen.

1899.