Sienet
Pitkien sateitten jälkeen
 syksyn keltaisten lehtien lomista
 puhkeavat sienet
 omituisesti tuoksuvina
 kasvaen kylmiksi ja lihaviksi
 kuolleitten kasvien ja eläinten ruumiista.

 Haperoiden lakit ovat kuin himmeästikiiltävää;
 punaista tai kellertävää porsliinia.
 Haapasienet nousevat maasta
 hauraina ja naurettavan pieninä
 muistuttaen kuolleen lapsen harmahtavia korvalehtiä.

 Keltasienet hymyilevät kuivina ja iloisina,
 siroina ja keltaisina kuin voi.
 Yksinäisinä, suurina ja ilkeinä
 loistavat kauniitten kärpässienten
 punaiset, valkopilkkuiset lakit
 hohtavanvalkoisten jalkainsa kannattamina.
 Tatit komeilevat suuruudellaan,
 ruskeankeltaisina, kömpelöinä ja tyhminä.
 Imevät itseensä paljon kosteutta ja matoja
 ja putoavat lopulta ilettäviksi, limaisiksi kasoiksi.
 Mutta tummanruskean, kiinteän herkkutatin
 tahtoisi syödä juuri maasta poimittuna,
 vielä mullalle tuoksuavana.