Tuulten tuudittama (1878)
Viljapellon pyörtäneellä
 Rehoitteli ruusunen,
 Kesäpäivän heltehellä
 Loistelihe kaunonen.

 Monta tuulta tuuditteli
 Ruusuiseni kukkia,
 Monet perhot muiskutteli
 Pienokaisen poskia.

 Syksy saapui; ruususelta
 Loiston, julma, ryösteli.
 Tuulet tuntui kolkommilta,
 Ohi perhot rienteli.

 Väisteletkö ruusu raiskaa,
 Hyljäätkö sa omasi?
 Ruusu lausuu. Perho kuiskaa:
 ”Pistävät on okasi”.

 ”Kiittämätöin,” ruusu huokaa,
 ”Kesäpäivän lempinyt
 Etpä huomannut sa okaa,
 Ei se silloin pistänyt.”

Runot