Karhun kirje Suomenniemeltä 28 p. syysk. 1889
Rakkaat kansaveljeni! odotatte luultavasti nyt minulta jotain erinäisempää kuulla, johon tosin olen vähän taas kiihoitettukin, vaan eipä lähdekään läkki pännästä syrjäisten sanoja latelemaan, panen vaan tähän nyt joitakuita pieniä pitäjän kuulumisia lyhykäisissä katkonnaisissa harkoissa.

Ensiksi oikaisen tuon kesällisen erehdykseni, kun sanoin että ”pitäjämme on lähes 40 virstaa pitkä,” – ja josta sain jo vallesmanniltakin muistutuksen, se piti minun sanomankin että pitäjämme on lähes viisikymmentä virstaa pitkä, ja sitten se on todella totta. – Toiseksi panen tähän tämän, että syyskuun 8 p. kuntakokouksessa valittiin kuntaan kuuluvat toimitusmiehet ensitulevaksi kolmeksi vuodeksi. – Joiksi yksimielisesti valittiin kuntakokouksen esimieheksi entinen esimies (eräs kuohari) ja varaesimieheksi maakauppias Aatami Solla. – Kunnallislautakunnan esimieheksi maanviljelijä Vilppu Lyytikäinen, ja varaesimieheksi hänen poikansa Elias Lyytikäinen.

Kolmanneksi koetan panna, että syyskuun 21 päivänä toimitettiin Vilppu Lyytikäisen johdolla kilpakyntö ja ojitus Juhana Lopperin niityllä ”Huois-lahdessa”, johon myöskin otti Savitaipaleen kyntäjät ja ojurit osaa oikein lukuisasti, sekä veivätkin palkinnoita, kynnöstä 1:sen ja 2:sen sekä ojituksesta 3:nen ja 4:nen, (sivumennen ivalla mainitsen että ojituksesta 2:sen palkinnon otti Suomenniemen kunnan esimies; – lieneekö tuota muissa pitäjissä esimiehet pitäneet tapanaan, sillä tämä on jo ennen ottanut 4:nen ja kolmannen palkinnon). Rahaa palkinnoiksi, 100 markkaa, oli läänin maanviljelysjohtokunnalta anonut V. Lyytikäinen, josta hänelle olkoon korkein kiitos.

Neljänneksi mainitsen vielä tuon ikävän seikan että kansakoulumme on päätetty panna tointansa alkamaan jo lokakuun 1 p. 1690. Vaan rakennustarpeet piilevät vaan yhä tuolla lain-lukkojen takana, jotta on tietämätöintä, josko tuosta tuleekaan mitään koko hommastamme. Emmepä tuota ihmettä uskoneet vielä viime vuonna että laki näin meidän aikeemme ehkäisee. (Senatin nimestä en nyt mainitse mitään, koska viime kirjoituksestani oli toimitus sanan ”senaattimme” pyyhkäissyt pois), vaan minkätähden ”jag förstol indt”. – Vasta selvikettä jos vaaditaan.

Muuta ei taas tällä kertaa kuin toivotan onnea ja suomalaisen lujuutta kansaveljilleni kaikissa vastoinkäymisissä, sekä muistutan aikaiset ilot mielistämme hillitsemään, sillä ne ovat useinkin pettävät – tämän tietää omasta kokemuksestansa se vanha

 Antti Karhu.

Lähde: Lappeenrannan Uutiset 8.10.1889.

Antti Karhu
Asiatekstit
Lappeenrannan Uutiset
1889