Luisteluopissa
Niin soman somat luistimet
 sai jouluks pikku Ulla.
 Kuin seisomaan nyt oppinet
 sä tyttö tunttarulla?

 Ne veikko laittoi jalkahan
 ja veti remmit piukkaan.
 Nyt sois jo tanssin alkavan
 sen pinnan päällä liukkaan.

 Ja Ulla koittaa parhaintaan –
 sai heti kuperkeikan.
 Vaan vähät tuosta, nauraa vaan
 ja turvaa apuun veikan.

 Ja somaan tumppu tupukkaan
 nyt veikko hellä tarttuu,
 Ja Ullan suu käy supukkaan,
 ja jalka hento varttuu.

 Kuin timantti niin hohtava
 ja sileä on silta,
 ja Ulla osaa luistella
 jo ennenkun on ilta.

 Ja veikko, vanha taituri,
 hän vie kuin isä lastaan.
 Kas tuolla kotilaituri
 jo ottaa heidät vastaan.