Syysvirsi v. 1925
Mitä ne puuntavat illan pilvet?
 Taikovat tarua uutta,
 kuinka voi ihminen elää, kuolla
 ilman ikuisuutta.

 Mitä ne siintävät Suomen järvet?
 Virkkavat vanhaa virttä,
 kuinka voi elää, kuolla kansa
 ilman kurkihirttä.

 Mitä ne vankuvat vaarat jylhät?
 Jyskyvät talven taikaa,
 kuinka voi kukaan toimeentulla
 ilman paikkaa, aikaa.

 Mitä ne haastavat kummun kuuset?
 Tuumivat kansan turvaa,
 joka ei koskaan luotaan lykkää
 eikä mieroon survaa.

 Mitä ne hiiluvat lieden hiilet?
 Maamiehen rikkautta,
 rauhaa työn ja tyynen lemmen,
 raatajan rakkautta.