Lumoissa
Lumoissa poven liekin loistavan,
 soaistu, valon varjoon sekoitan.

 En näe taivasta ja maata, en,
 ma, hämmentämä hunnun tulisen,

 en, koska sammuu aurinko ja kuu,
 pois polku viettää, seutu tummentuu,

 ja alas valtamerten pohjiin vie
 yön hirviöiden ohi ahdas tie.

 Mut syvyyksissä huku yksikään
 ei, rakkauden liekki kädessään.