Suutarin laulu
Suutari:

 Mitä olis sull’
 Sanomisia mull’,
 Sinä harmaa sarka-takki?
 Annappas minun tuota kuulla
 Mimmoinen asia olis sulla,
 Mitä varten sä,
 Sinä pöllö-pää,
 Nyt olet tänne tull’t?

 Kosija:

 Sitä sanon mä,
 Mitä anot sä:
 Anna Maijais emännäks’.
 Jos ei ole mull’ verasta frakki,
 Niin on tok sarasta takki;
 Se kuin verassa,
 Se velassa,
 Talonpojan säädyssä.

 Suutari:

 Ei se kelpaa mull’
 Että antaa sull’
 Mun ainoan tyttärein.
 Se olis suureks’ häpeäksi mull’
 Että olla Appi-fari sull’,
 – Sinä semmoinen,
 Minä tämmöinen,
 Etkös tiedä kehno vaan!

 Kosija:

 En tiedä mä,
 Mikä mies oot sä,
 Kuin arvoas aattelen.
 Suutariks’ olen sinut luullut.
 Sen olen viel muiltakin kuullut;
 Sen tiedän vaan,
 Olen kuulla saan,
 Että olet köyhä mies.

 Suutari:

 Voi tuhatta,
 Vain köyhyyttä
 Sinä ryökäle ilmoitat!
 Hohtimet ja vasara on uusi,
 Pikiä, ja naskalia kuusi;
 Siinä höskyä,
 Siinä lestiä,
 Siinä tällykät ja muut.

 Kosija:

 Vie tuhatta,
 Sitä rikkautta.
 Kuin suutarilla on!
 Tuota en olis todeksi luullut,
 Jos ei olis korvain kuullut;
 Vie tuhatta,
 Sitä rikkautta,
 Kuin maailmassa on.

Lähde: Sanan-Lennätin 29.1.1858.

Anonyymi
Runot
Sanan-Lennätin
1858