Sin’ olet veljes vartia
Kun oikeaksi asian sa tiedät,
 niin yksin käy, jos ystävät sen pettää.
 Vain heikkoja ne ihmisiä on,
 ja omat pyyteet eksyttää ne harhaan.
 Erehtymätön yksin ikuinen
 on oikeus, ja se on vanhempi
 kuin aamuruskon valo, ja se vielä
 sittenkin elää, tähti tää kun sammuu
 ja sielut kirkastetuin silmin katsoo.

 Kun oikeaksi asian sa tiedät,
 niin yksin käy, ja tekos määrääjänä
 vain olkoon omantunnon lahjomaton
 ja vaarumaton laki. Taapäin et,
 et sivulle saa katsoa sa silloin,
 vaan kulkea sun täytyy suoraan eespäin
 ikuisen aatteen viittomata tietä,
 kun ihmisrakkaus se sua kutsuu.
 Sin’ olet veljes vartia – se muista –
 ja poikas vartia ja tyttäres.

 Kun oikeaksi asian sa tiedät,
 niin yksin käy, jos ystävät sen pettää.
 Inehmot helposti ain’ erehtyy,
 kun omat pyyteet eksyttää ne harhaan.
 Erehtymätön yksin ikuinen
 on oikeus, – ja pyhin, sitovin
 on heikon, turvattoman oikeus
 tukea saada taistelussa elon.
 On kallis pienimmänkin kodin onni,
 on kallis kurjimmankin raukan sielu.
 Sin’ olet veljes vartia, – se muista.