Viljandi rätsepa "salasaatejaam"


Levitas kööki peidetud valjuhääldaja kaudu atentaadijutte.

Politsei võttis ta vahi alla. 

Viljandis teati pühapäeval [5. jaanuaril 1936] ja kolmekuningapäeval rääkida, nagu oleks keegi raadiost kuulnud teadet, et Tallinnas on pandud toime pommiatentaat. Räägiti, et teade on pärit raadiost ja seega peaks olema õige. Püüti muretseda selgust, kuid seda ei saadud kuskilt. Kuuldus levines kogu linnas ja ulatus varsti kaugemalegi.

Poliitiline politsei asus tegevusse, et teha kindlaks, kust niisugune kuulujutt alguse on saanud. Nagu varsti selgus, oli valeteate levitanud rätsep Ferdinand Helm, 24 a. vana, eluk. Viljandis Tartu tän. 8. Tema oli kombineerinud oma raadioaparaadi juurde “salasaatejaama” F. Helm, kes tuntud vapsina, võeti vahi alla. Valeteadete levitamise eest ootab meest kuni 3-kuine vangistus.

Loo üksikasjad on järgmised:

F. Helm oli kunagi kuulnud riigi ringhäälingu juhataja F. Olbrei raadiovestlusest, et on võimalik oma häält tuua kuuldavale vastuvõtjast, kui rääkida lisavaljuhääldajasse, milline juhtmete kaudu ühendatud raadioaparaadi grammofonipuksidega. Mees muretsenudki omale lisavaljuhääldaja ja katsetanud ning asi tulnud välja hästi. Nüüd seadnud ta lisavaljuhääldaja üles kööki. Läinud laupäeva [4. jaanuari 1936] õhtul korraldatud Helmi juures, kelle isa ja vend ka rätsepad, perekondlik koosviibimine. Olnud koos umbes paarkümmend inimest ja kuulatud raadiot. Köögis asuv salasaatejaam asunud tegevusse parajasti siis, kui Tallinna saatejaam levitanud päevauudiseid. Alul antud köögist, et asja maskeerida, üks sõnum Abessiiania sõjast. Teatatud, et Makalle ümbruses on itaallased saanud kõva sauna, kaotanud 1500 meest surnutena. Järgneva “eritelegrammiga” teatatud, et ööl vastu laupäeva kell 2 on 10 meest, relvastatud käsigranaatidega, tunginud Toompeale. Kogu teenijaskond olevat saanud surma ja riigivanem haavata. Mehed ise olevat ööpimeduses pääsenud põgenema. Lõpuks lubatud järgmisel päeval anda täiendavaid teateid.

Mõned saanud pettusest aru, kuna üksikud olnud ka asjasse pühendatud. Need ei olevat teinud suurt välja, ainult muhelenud omaette. Kuid mõned kuulajad jäänud uskuma ja rääkinud “raadiost kuuldud” uudist edasi.

Et “raadio” lubas anda täiendavaid teateid järgmisel õhtul, mindi pühapäeval jällegi rätsepa juurde kuulama. Uudishimuliste seas oli ka keegi Helmut Anderson, kelle vend Max Anderson elab Tallinnas. Nüüd kuuldi “eritelegrammist” Tallinna sündmuste kohta, et atentaadil on saanud juhuslikult surma keegi noormees, kelle taskus leidunud Max Andersoni nimelised dokumendid. Nii kui Helmut Anderson kuulnud oma venna surmast, mõjunud see temale nii põrutavalt, et ta kohe jooksnud minema.

Pealiskaudsel vaatlusel näib siin tegemist olevat huligaansusega. Et aga asja kombineerijaks oli vaps, võib oletada, et ta tahtis valeteadete levitamisega kodanikkude hulgas meelega tekitada ärevust.
1936
Uus Eesti