"Ohverdamise" palavik Itaalias
Juba sanktsioonide kehtivuse esimestel päevadel andis end Itaalias tunda terav paberipuudus. Tuli tunduvalt vähendada lehtede ja ajakirjade mahtu. Uute raamatute, trükitoodete ja reklaambroshüüride väljaandmist raskendati mitmesuguste määrustega. Kauplustes puudub pakkimispaber. Õpilasi palutakse olla kokkuhoidlikud vihkudega. Kõigile riigi- ja omavalitsusasutistele on saadetd ringkiri, milles kästakse kõik paberid, mis ei kuulu arhiivi, saata varustusbüroosse. Siseministeerium on varustusbüroosse saatnud juba 20 tonni paberit.

Itaalia Punane rist on võtnud endale algatuse makulatuuir kogumiseks eraisikutelt. Paljud on oma autod ja vankrid andnud tasuta Punase risti käsutusse vanapaberi veoks. Ajalehed kutsuvad kodanikke ohverdama paberit, mida nad hädasti ei vaja. Tuhanded linnakodanikud telefoonivad Punase  risti büroosse, paludes saata kotte ja autosid paberi äraviimiseks. Ka Mussolini on palunud oma majast ― villa Torloniast ― kõik paberid kogumiskohta toimetada.

Kõik see kokkuhoid on tingitud sellest, et Itaalial puudub paberi valmistamiseks vajalik tooraine ― tselluloos.

Roomas pidasid põllupidajate juhid koosolekut, kus otsustati talupoegade seas teha intensiivset kihtustööd teravilja kasvatamise õhutamiseks. “Maa peab kogu rahvale kriitilistel päevadel andma maksimumi võimalikust.” Talupojad peavad Itaaliale aitama saavutada täielikku sõltumatust välismaist rahva toitlustuse alal.

Itaalia tööstuse juhid arutavad rahvusliku kütteaine tootmise küsimust. Tõsist tähelepanu pööratakse kastori seemnete külvamisele. Kastoriõli tahetakse peale arstiteadusliku otstarbe kasutada ka mootorite kütteks. Muret valmistab ka rasvade ja seebi puudus.

Valitsus loodab bensiini osaliselt asendada viinamarjapiiritusega, sest viinamarjasaak oli tänavu rikkalik, veinide väljavedu välismaile on aga tugevasti langenud, kuna erapooletud riigid, nagu Austria ja Ungari, on ise veini tootjad maad.

Koolides on sõjaväeõpetus tehtud sunduslikuks. Õpetus jaguneb kolmeks astmeks. Ülikoolides õpetatakse kõrgemaid sõjateadusi.

Milanos on “Segod.” teatel spekulatsiooni pärast suletud kümneid toiduainetekauplusi. Ka teistes linades on suletud hulk koloniaalkauplusi ja pagariärisid. Milanos ja Monzas on suletud karnid, kus “paastupäevadel” müüdi liha. Ajalehed kutsuvad kodanikke üles kõigist määruste tikkumisest viibimata ametivõimudele teatama.

“Corriera della Sera” teatab, et Mussolini tütar krahvinna Edda Ciano on kokkuhoiu kaalutlustel loobunud oma auto tarvitamisest ja kasutab nüüd sõitudeks trammi ja autobust.

1.detsembril algas Itaalias vanaraua kogumine. Rahvuslippudega kaunistatud veoautod sõidavad muusekantide ja noorte fashistide saatel mööda linna. Trummipõrin teatab elanikele autode lähenemisest ja fashistid paluvad kõiki otsida keldritest ja pööningutelt kolikambri heidetud metallid ja need ohverdada isamaale.

Lehed pöörduvad kõigi kodanike poole, et nad aitaksid suurendada riigi kullatagavara. Naesterlingi eest kullas maksab valitsus 113,5 liiri, kuna pabernael maksab ainult 60 liiri. Kümne kulddollari eest maksavad pangad 232,45 liiri, seega poole rohkem kui paberist dollari eest.

Touring-club ja Punane rist ohverdasid oma kuld- ja hõbemedalite ja karikate kogud. Ühel naisel, kes tahtis riigile annetada oma laulatussõrmust, tuli see katki saagida, kuna ta muidu ei tulnud sõrmest. Sügavas leinas naised toovad oma sõjas hukkunud meeste ja poegade kuldmedalid. Keegi Florentsi kodanik, kes ei soovinud oma nime avaldada, ohverdas miljon liiri. Mussolini avaldas talle kirjalikult oma tänu. Vaimulikud ja kirikujuhid kingivad riigile sõrmuseid, karikaid, rahasid, medaleid.

Sõdurid, ohvitserid, lapsed, ― kõik nad ohverdavad sõjafondi.

Uus Eesti
1935