Väliseestlased otsivad Eestile asumaid


Välis-Eesti almanakis nõutakse Eesti tervisparanduse kolooniale paika Vahemeres. 

Eestile asumaade hankimise küsimust arutab järjekordselt “Välis-Eesti almanak”. Johhanes Maide rõhutab pikemas artiklis, et Eestile oleks vaja mõnda vähemat saart või maa-ala, kus võiks luua koloonia mõnesuguste tõbede, eriti aga kopsuhaiguste ravimiseks. “Soodsa asupaiga” Eesti asumaadele on J. Maide leidnud Vahemeres, Hispaaniale kuuluvas Baleaari saarestikus. Siin olevat hea kliima, alati rohelised puud, kalarikas meri ja elavat väga hea iseloomuga rahvas ― mallorguinad. Viigid, apelsinid, viinamarjad ja mandlid kasvavad metsikult.

Maide on toonud ära isegi saarestikkude skeemid. Tema arvates võiksid tulla kõnealla 17-ruutkilomeetriline Cabrera saar Mallorca juures, või veidi väiksema Conejera ja Dragonera saarekesed sealsamas.

Ibiza ja Formentera saarte vahel olevat sobivad asumaadeks kahe ruutkilomeetrilise pindalaga Espardell ja samasuur Dagomago. Ned saarekesed asuvad õieti Pityuuside saartegrupis. Hispaania territooriumil võivat tulla arvesse veel Gibraltarist 200 kilomeetrit idapool asuv saareke Albogan, mille pind üks ruutkilomeeter. Et see saar aga strateegiliselt väga tähtis, võivat selle hankimisega olla raskusi.

Edaspidi lubab Maide käsitada asumade hankimist ka Kreeka ja Türgi saarestikest. Seejuures ta märgib, et praegu nõuavad Saksa ja mõned teisedki riigid omale asumaid. Kuna Eestil oleks vaja asumaade hiigelsuurusega arvestades ainult õige tilluke lapike maad ja meile kuuluv maaala ei saaks endast kujutada mingit sõjalist või strateegilist toetuspunkti, vaid koloonia oleks mõeldud ainult humaanseks otstarbeks ― rahva tervishoidliste vajaduste rahuldamiseks, ei saaks suurriikidel Eestile maalapi andmise vastu midagi olla.

Artikli lõpus esitab Maide ettepaneku, et meil tuleks tõsiselt pihta hakata asumaade otsimisega Vahemeres.  

Uus Eesti
1936