-Clamar no·s deu qui mal cerqua e troba
Clamar no déu qui mal cerca si l' troba, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
 Clamar nos deu / quimal çerca el troba, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
-Clamar no·s deu      quui mal cerqua e troba;
dons vós, mon cor,      no us senta ous clamar!
Vostres gemechs      no·s poden conportar,
e vostres colps      se mostren sus ma roba.
Hajau esforça,      car lo pijor és mort;
puys a Déu plau,      preniu-hi paciença;
Ell és aquell      qui fa de vós sentença:
creure deveu      que no fa negun tort.

Ans que lo món,      fon vostra mala sort,
puix fon en Déu      lo vostre cas present,
e lo saber      de Aquell no consent
que sia menys      vostre cas ne pus fort,
sinó aytal      com per Ell és sabut.
La tarda és      la vostra enemiga;
la que amau      vejau si us és amiga:
lança li veig      portar e no escut.

-En aquell jorn      seré·n pijor caygut,
car, yo morint,      tot mon delit morrà;
algun plaer      l'ull no m'aportarà,
que de aquest      moltes veus me n'ajut.
¿Com se farà      qu·en un tan gran risch meta
tot lo meu bé,      ab tal dupte de perdre?
Lo meu esforç      cascun jorn sent esperdre;
null penssament      no veig que bé·m prometa.

Quant me ferí      Amor ab la sageta,
no viu lo lanç      ans de sentir dolor;
untada fon      de una gran dolçor,
material      dolç portava la treta.
No·m conselleu      si no·m consellau viure;
saber no·m plau      lo jorn de m·aspra fi;
aquella que      veurà tal cas en mi,
sí que lo plor      aurà pus prop de riure.

-En un mal loch,      amich, vos veig assiure,
sí que tot hom      vos ne té per grosser,
com vós creheu      que darà mal saber,
quant de la mort      no us veurà bé delliure.
En ell·està      la vostra mort e vida;
sapiau, donchs,      si us vol haver mercé;
no us consell pus      sinó saber lo bé
que us vol la que      vós tant haveu servida.

-Si bé del tot      porà ésser perrida,
per mon saber,      ma vida y ma sperança,
e veig la mort      ab la vida·n balança,
llou lo consell      car és bo en partida.
Negú no·s deu      lunyar de sa natura;
a l'hom és dat      per son dret naturall
desijar bé,      volent saber lo mal;
d'aquest saber      vull donchs haver gran cura.-

Tornada

Als amadors      Amor los assegura
que no auran      en ell seguretat;
en llurs volers no cabrà fermetat;
donchs, com serà      entr·ells cosa segura?

Font: Bloc personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia