Molts hòmens hoig clamar-se de Fortuna
Molts homens oig clamarse de fortuna, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
 Molts homens hoig / clamarse de fortuna, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
Molts hòmens hoig      clamar-se de Fortuna
e malahir      aquells per sos actes,
volents ab ley      fer amigables pactes
donant-los bé,      e que tostems fos una;
no recordant      sa pròpria natura
qu·és l'alt baxar      e lo baix muntar alt;
e qui d'açò      se dóna gran desalt,
lexe los béns      portants ab si fretura.

A Déu no plach      haver del món tal cura
que no y jaquís      de terribles afanys:
pèrdues són      en nombre més que·ls guanys,
n·esguart del ver      lo senys és oradura;
e l'om girat      al mundanal saber
ýdoles creu,      donant-hy plena fe:
en béns mundans      creu ésser complit bé,
volent morir      solament per haver.

S·algú pogués      de Fortuna tener
ab hun fort clau      sa roda quant és sus,
ffóra-li bo      anar amunt e jus
soferint mals,      per trobar tal mester;
mas los metalls      no han tanta vigor
que tan gran pes      ab lur força retinguen,
ne ginys no fan      que d'alt en baix no vinguen
los qui seuran      en la falssa honor.

Per negun temps      perdrà Fortuna·ardor
de fer lochs plans      de les timpes e munt,
e quant del tot      son desijat és junt
e no pot fer      pus ab sa gran furor,
torna reffer      desabitada casa
qu·en poch espay      havia feta buyda,
e l'om desert,      qu·enrequir jamés cuyda,
umple graners,      olis e vins embasa.

En son costat      no deu portar espasa:
com a foll hom      deu franch arbitre perdre
qui no creu cert      que Fortuna pot perdre
los béns movents      e los sients arrasa;
mas l'om del món      per Fortuna mirat
ab lo esguart      de riallosa cara,
la part del plor      no ha vista encara;
creu que sos ginys      l'an de béns prosperat.

Tornada

Lir entre carts,      propi só comparat
a Tantalús      per contínuu desig;
no sé per qué      tots dies hi affig
puys que m'és prop      compte deseperat.

Font: Bloc personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia