Molt he tardat en descobrir ma falta
Mòlt he tardat en descobrir ma falta, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
 Molt he tardat / en descubrir ma falta, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
Molt he tardat      en descobrir ma falta,
per joventut      que·m negà speriment.
En hun cas nou      l'om és mal conexent,
e ja pus fort      havent rahó malalta
per gran esforç      de folla voluntat;
car tant com és      la voluntat moguda,
hom deu haver      del seny major ajuda
si virtuós      deu ésser nomenat.

Qui son camí      verdader ha erat
per anar lla      hon vol sojorn haver,
és-li forçat      que prengua mal sender
e may venir      a son loch desijat.
Tal cas m'à pres,      volent-me contentar
mon ferm voler      per altre tal amant:
no ha trobat      lo seu propii senblant,
car son esguart      és verament amar.

L'enteniment      en qui·l juhý no·s clar,
fforçadament      ha pendr·opinions;
voluntat mou      sufístiques rahons,
ffent-les valer      e per bastants passar.
Sí com florí      qui bona color ha
e no val res,      coneguda sa ley,
n'à pres a mi      qu·en pensa muntí rey,
ffahent rahons      quals veritat desfà.

E si pas mal,      bon dret ho consentrà,
puys és dit foll      cell qui serveix senyor
qui no pot fer      content bon servidor
e per null temps      negun dret juhý fa;
e més, que mal      administrador és:
al cavador      dóna loguer de metge;
e los lochs plans      fa durar l'estret setge,
e fort castell      en tera tost l'à mes.

Pren-me'n axí      com al grosser pagés
que bon sement      en mala terra met;
ultracuydat,      pens·aver bon splet
d'aquell terreny      qui buyda los graners.
Assats ha seny      qui no ha sentiment
per encerquar      e trobar la rahó,
e pren esment      de mal del conpanyó;
per cas passat      jutja lo seu present.

Seguint l'estil      que natura consent
e ço que·l seny      en veure clar abasta,
negre forment      no dóna blancha pasta,
ne l'ase ranch      és animal corrent;
tampoch serà      que nulla dona senta
ne veja prim      lo fin secret d'Amor,
si per amar      no sofir gran dolor
y en sentiment      triada·n millers trenta.

Tornada

Plena de seny,      si algú mi esmenta,
tots los hoents      dien que só mellor,
pus flach e fort      e callant amador,
ma voluntat      faent d'amor serventa.

Font: Blog personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia