Alguns passats donaren si a mort
Alguns passats donaren si á mort, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
  Alguns passats / donaren si amort, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
Alguns passats      donaren si a mort
per escapar      als mals que·l món aporta
e per haver      uberta·quella porta
on los desigs      tots vénen a bon port.
A mi no cal      de aquest món exir
per encerquar      aquell sobiran bé:
en vós és tot,      e no·m cal dar-hi fe,
car veu mon hull      e sent-vos mon sentir.

Grat faç a Déu      com sens mort soferir
tinch davant mi      lo goig de l'esperit:
ell és aquell      mon sobiran delit
e lo derrer      on me plau romanir;
ell és aquell      qui desigs me sostrau,
ell és aquell      on mals e béns fenexen;
mos penssaments      de altra part no·s vexen
ne han per bo      si res fora d'ell cau.

Tant ma dolor      és en sobiran grau,
com tinch present      mon bé carestiós,
que si de mort      vull ser volenterós,
no·l puch haver,      car Mercé no·n té clau.
Gran Crueldat      ab Grahir Poch n'an guarda,
per ço no toch      a la porta, que m'obren;
mos sentiments      clarament me descobren
que la favor      de l'alt secret no·m guarda.

Cascun semblant      ab son semblant se guarda;
donchs, aquest dret,      qui és aquell qui·l romp?
Yo, enclinat,      gran desig me corromp,
y en desijar,      la que yo am ve tarda.
E tardarà      si Amor no·l revela
los grans secrets      qui·ls amadors pratiquen,
tals que sinó      en cors gentils no·s fiquen,
obedients      a Na Venus estela.

Sí com lo foch,      quant és en la canela,
mostra desig      d'anar a ssa espera,
ma voluntat      hun moment no espera:
tant com mils pot,      als vents dóna la vela
per arribar      al port molt desijat;
en altre port      a mi no té lo ferre,
e si del tot      del port me desafferre,
en esta mar      me trobaré negat.

Tornada

Lir entre carts,      dich-vos la veritat:
que si podeu      saber ma gran amor,
creure no puch      no sentau gran dolor,
ne·m fallirà      de ben amar lo grat.

Font: Bloc personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia