Junt és lo temps que mon goig és complit
Lluny es lo temps que mon goig es complit, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
 Iunt es lo temps / que mon goig es complit, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
Junt és lo temps      que mon goig és complit
en lo esguart      del qu·é yo desijat,
car vist he ço      d'on era desperat,
e molt pus bell      que dins mi no fon dit.
Mas de present      caych en dolor no llenta:
ffort és e tant      que·l cap me fa mudar;
torbat del tot,      mos passos he cuytar
e trob remey,      mas de mi no s'absenta.

Sí com l'exorch      qui a Déu no esmenta
que li don fills      asenats e adrets,
e quant los veu      ésser folls e contrets
nova dolor      davant ell se pressenta,
n'à pres a me,      qui tostemps desigé
dona servir      on cabés tot mon alt,
e quant la veg,      mon cor s'ajau malalt,
crehent de cert      que no·s dolrrà de me.

De gran tristor      sobresdolor me ve:
que·m cal fugir      de cascun loch escur,
e de gran por      ma pens·à fet tal mur
que·ls pensaments      dapnosos li deté;
e són aytals      que, si d'ells no·s deffén,
ben enfortint      la força mal deffesa,
tots entraran,      sients a taula mesa:
tremolar sent      ja mon enteniment!

D'ésser vençut      o sobrat no·s deffén;
és lo tardar,      que·ls pensaments són glots:
sens fer-se loch      entrar volrrien tots
e no·s pot fer      d'ells ensemps passamén.
E si·l pus flach      pensament és primer,
l'enteniment      forçarà de fugir:
en lur debat      és mon ben avenir;
llur pau és port      d'aquell jorn meu derrer.

Pejor que mort      és vida sens plaer,
mas no m'acús      que fenesqua ma vida,
car mentre visch      no pot ésser perida
un dolor      junt·ab algun esper;
ne sé d'on ve,      mas de por de natura
que no consent      contra mort gran esforç,
e per açò      contra mon cas m'esforç
per no complir      la mia desventura.

Tornada

Plena de seny,      en home foll atura
la molt·amor      ab vana esperança,
car pren tal born      que cerca tota França;
d'aquest gran vol      la rahó ne murmura.

Font: Bloc personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia