New clues
Escolta, Oh Internet.

Ja han passat setze anys des del nostre comunicat previ.

En tot aquest temps, el Poble d'Internet —tu i jo i tots els nostres amics d'amics d'amics, fins al darrer Kevin Bacon— ha fet d'Internet un lloc fantàstic, ple de meravelles i prodigis.

Des de la seriositat fins a les coses de les quals val la pena riure's fins al wtf, hem destrossat titans, creat herois, i hem canviat les suposicions més bàsiques sobre Com Funcionen les Coses i Qui Som Nosaltres.

Però ara tota la bona feina que hem fet junts s'enfronta a perills mortals.

Quan vam avisar-te per primer cop era per advertir de l'amenaça plantejada pels que no entenien que ells no entenien Internet.

Aquells eren Els Ximples, les empreses que només han adoptat la parafernàlia d'Internet.

Ara dues hordes més amenacen tot el que hem construït un per l'altre.

Els Rampinyaires entenen Internet massa bé. Ells la veuen com si fos seva per saquejar-la, extreure'n de les dades i els diners, pensant que som nosaltres els ximples.

Però la més perillosa de totes és la tercera horda: Nosaltres.

Una horda és una massa indiferenciada de gent. Però la glòria d'Internet és que ens deixa connectar-nos-hi com a individus diferents i diversos.

A tots ens agrada l'entreteniment de masses. És clar, la TV ha esdevingut genial actualment i la Xarxa ens permet veure-la quan volem. Fantàstic.

Però necessitem recordar que lliurar-nos entreteniment de masses és el darrer dels poders de la Xarxa.

El superpoder de la Xarxa és connectar-s'hi sense permís. La seva omnipotència és que podem fer-ne el que vulguem.

Per tant, no és el moment d'escarxofar-nos i consumir el menjar escombraria tan gustós creat pels Ximples i els Rampinyaires com si la nostra feina ja estigués feta. És temps per respirar en el foc de la Xarxa i transformar totes les institucions que ens prenen per carallots.

L'arrabassament òrgan per òrgan del cos de Internet ja està en marxa. No ens enganyem: amb un cop de ploma, una encaixada de mans encoberta, o permetent que els memes ofeguin els plors dels afligits podem perdre l'Internet que estimem.

Venim a tu des dels inicis de la Web. Hem envellit junts a Internet. El temps és curt.

Nosaltres, la gent d'Internet, necessitem recordar la glòria de la seva revelació i així la reclamem ara en el nom del que realment és.

David Weinberger i Doc Searls.

8 de gener, 2015

 Una vegada érem joves al jardí...
 a. Internet som nosaltres, connectats
 1 Internet no està feta de fil de coure, ni fibra de vidre, ni ones de ràdio, ni tan sols tubs.
 2 Els aparells que fem servir per connectar-nos a Internet no són Internet.
 3 Verizon, Comcast, AT&T, Deutsche Telekom, i 中国电信 no posseeixen Internet. Facebook, Google, i Amazon no són els monarques de la Xarxa, ni ho són els seus mínions o algorismes. Ni els governs de la Terra ni les seves associacions de comerç tenen el consentiment dels enxarxats per regnar a la Xarxa com a sobirans.
 4 Mantenim Internet en comú i sense amo.
 5 Tot el valor d'Internet deriva de nosaltres i de tot el que hi hem construït.
 6 La Xarxa és de nosaltres, per nosaltres i per a nosaltres.
 7 Internet és nostra.

 b. Internet no és res i no té propòsit. 
 8 Internet no és pas una cosa més, com pugui ser-ho la gravetat. Estem subjectes al poder d'atracció de totes dues.
 9 Internet no és res en absolut. Fonamentalment, Internet és un conjunt d'acords, que els més tecnoferits d'entre nosaltres (gran honor sempre al seu nom!) anomenen protocols, que nosaltres podem considerar, pel que interessa ara, manaments.
 10 El primer manament és: La teva xarxa portarà tots els paquets a la seva destinació sense favors ni retards basats en l'origen, font, contingut o intenció.
 11 Així, aquest Primer Manament deixa Internet oberta a tota idea, aplicació, negoci, petició, vici o el que sigui.
 12 No hi ha hagut cap eina amb aquest propòsit general des de la creació del llenguatge.
 13 Això vol dir que Internet no és per a res en particular. No és per a les xarxes socials, ni per als documents, ni per a la publicitat, ni per als negocis, ni per a l'educació, ni per a la pornografia, ni per a res. Està dissenyada específicament per a tot.
 14 Optimitzar Internet per a un propòsit la desoptimitza per a tots els altres.
 15 Internet, com la gravetat, és indiscriminada en la seva força d'atracció. Ens atreu a tots, a virtuosos i malvats per igual.

 c. La Xarxa no és contingut. 
 16 A Internet hi ha grans continguts. Però per la sagrada mare dels formatges, Internet no està feta de contingut.
 17 El primer poema d'un adolescent, el joiós alliberament d'un secret llargament guardat, un preciós esbós fet per una mà paralitzada, una entrada en un blog en un règim que odia el so de la veu de la seva gent - cap d'aquestes persones es va asseure per escriure contingut.
 18 Hem utilitzat la paraula "contingut" sense cometes? Ens sentim molt bruts.

 d. La Xarxa no és un mitjà. 
 19 La Xarxa no és un mitjà, de la mateixa manera que una conversa no és un mitjà.
 20 A la Xarxa nosaltres som el mitjà. Som nosaltres els qui movem els missatges. Ho fem cada cop que hi publiquem o repiulem, cada cop que enviem un enllaç per correu, o cada cop que publiquem en una xarxa social.
 21 Contràriament a un mitjà, tu i jo deixem les nostres empremtes, i algunes vegades marques de mossegades, als missatges que passem. Nosaltres diem a la gent perquè ho estem enviant. Ho argumentem. Afegim una broma. Treiem la part que no ens agrada. Fem nostres aquests missatges.
 22 Cada cop que enviem un missatge per la Xarxa s'emporta una mica de nosaltres.
 23 Tan sols enviem un missatge en aquest mitjà si ens sembla important d'alguna de les infinites maneres en què els humans ens preocupem per alguna cosa.
 24 Que ens importi, que ens interessi, és la força motriu d'Internet.

 e La Xarxa és un gran món.
 25 El 1991 Tim Berners-Lee va utilitzar la Xarxa per crear un regal que ens va oferir gratuïtament a tots nosaltres: la World Wide Web. Gràcies.
 26 Tim va crear la Xarxa proveint-la de protocols (vet aquí aquesta paraula un altre cop!) que diuen com s'ha escriure una pàgina que es pugui enllaçar a un altra pàgina sense que calgui el permís de ningú.
 27 Bum. En deu anys tenim milers de milions de pàgines a la Xarxa - un esforç combinat comparable a una Guerra Mundial, però tan benigne que la queixa més gran fou per l'etiqueta <blink>.
 28 La Xarxa és un reialme semi-persistent increïblement gran d'ítems que podem anar descobrint entre les seves denses interconnexions.
 29 Això sona familiar. Oh i tant, això és el que és el món.
 30 Contràriament al món real, cada cosa i cada connexió a la Xarxa va ser creada per un de nosaltres expressant un interès i una suposició sobre com encaixen aquestes petites peces.
 31 Cada enllaç d'una persona amb alguna cosa a dir és un acte de generositat i altruisme, que ofereix als nostres lectors la possibilitat de deixar la nostra pàgina per veure com es veu el món amb els ulls d'una altra persona.
 32 La Xarxa fa una nova versió del món a la nostra imatge col·lectiva i emergent.

 Però oh, com ens hem desviat, germanes i germans... 
a. Com hem permès que la conversa s'armi, de tota manera?
 33 És important fer notar i apreciar la xerrada, l'amistat, els mil actes de compassió, bondat i alegria que ens trobem a Internet.
 34 I, no obstant això, escoltem les paraules maricons i negres molt més a la xarxa que fora.
 35 La demonització de l'altre -persones amb aparences, idiomes, opinions, membres i altres grups que no entenem, no ens agraden o tolerem-  és pitjor que mai a Internet.
 36 Que les dones d'Arabia Saudí no poden conduir? Mentrestant, la meitat de nosaltres no pot parlar a la Xarxa sense mirar de reüll.
 37 L'odi és present a la Xarxa, ja que és present a tot el món, però la Xarxa fa que sigui més fàcil expressar-se i escoltar.
 38 La solució: Si tinguéssim una solució, no ens molestaríem escrivint aquestes maleïdes instruccions.
 39 Podem dir això: L'odi no va cridar la Xarxa a l'existència, però refrena la xarxa - i a nosaltres.
 40 Reconeguem almenys que la Xarxa té valors implícits. Valors humans.
 41 Vista fredament, la Xarxa tan sols és tecnologia. Però està poblada per criatures que són càlides amb allò que els importa: les seves vides, els seus amics, el món que compartim.
 42 La xarxa ens ofereix un lloc comú en el qual podem ser el que som, amb altres persones que es deleixen en les nostres diferències.
 43 Ningú no és el propietari d'aquest lloc. Tothom el pot utilitzar. Qualsevol el pot millorar.
 44 Això és el que una internet oberta és. S'han fet guerres per menys.

b. "Estem d'acord en tot. El trobo fascinant!"
 45 El món es mostra davant nostre com un bufet, i tot i així ens quedem amb el nostre bistec i patates, xai i humus, peix i arròs, o el que sigui.
 46 Fem això en part per què la conversa requereix una base comuna: compartir un idioma, interessos, normes, enteniments. Sense això és difícil, o fins i tot impossible, mantenir una conversa.
 47 Les bases comunes donen lloc a tribus. El sol sòlid de la Terra manté les tribus allunyades, de manera que poden desenvolupar riques diferències. Alegra't! Les tribus ens porten a Nosaltres contra Ells i guerra. Alegra't? Ja no tant.
 48 A Internet, la distància entre tribus comença de zero.
 49 Aparentment conèixer com trobar-nos l'un a l'altre interessants no és tan fàcil com sembla.
 50 És un repte que podem satisfer sent oberts, compassius i pacients. Podem fer-ho, equip! Som els #1! Som #1!
 52 Ser acollidors: Hi ha un valor que la Xarxa necessita aprendre del millor de les nostres cultures del món real.

 c. El màrqueting encara fa més difícil parlar. 
 52 Teníem raó la primera vegada: els mercats són converses.
 53 Una conversa no és el seu negoci estirant de la nostra màniga per col·locar-nos un producte del qual no volem sentir parlar.
 54 Si volem saber la veritat sobre els vostres productes, ho esbrinarem l'un de l'altre.
 55 Entenem que aquestes converses són increïblement valuoses per vosaltres. Llàstima. Són nostres.
 56 Sou benvinguts a unir-vos a la nostra conversa, però només si ens dieu per a qui treballeu, i si podeu parlar per vosaltres mateixos i com a vosaltres.
 57 Cada cop que ens dieu consumidors ens sentim com vaques cercant el significat de la paraula carn.
 58 Pareu de burxar a les nostres vides per extreure'n dades que no són de la vostra incumbència i que les vostres màquines malinterpreten.
 59 No patiu: ja us avisarem quan siguem al mercat cercant alguna cosa. A la nostra manera. No a la vostra. Confieu en nosaltres: serà bo per vosaltres.
 60 Els anuncis que sonen humans però venen dels budells irritats dels vostres departaments de màrqueting taquen la teranyina de la xarxa.
 61 Quan personalitzar alguna cosa és esgarrifós, és un molt bon senyal que no enteneu què significa ser una persona.
 62 Personal és humà, personalitzat no.
 63 Com més humanes semblin les màquines, més aniran caient cap a la vall inquietant on tot és un xou dels horrors.
 64 També: Si us plau deixeu de disfressar de notícies els anuncis, amb l'esperança que no veiem l'avís d'exempció de responsabilitat que els penja de la roba interior.
 65 Quan col·loqueu un anunci nadiu esteu esquerdant no només la vostra pròpia fiabilitat, sinò també la confiança d'aquesta nova manera sencera de ser l'un amb l'altre.
 66 I per cert, per què no anomenar als anuncis nadius per algun dels seus altres noms reals: "emplaçament de producte", "publireportatge" o "punyeteres notícies falses"?
 67 Els anunciants han anat fent durant generacions sense esgarrifar-nos. També poden anar fent sense esgarrifar-nos a la Xarxa.

 d. El Guantànamo de la Xarxa. 
 68 A tots ens agraden les nostres aplis flamants, fins i tot quan estan tan fortament segellades com una base lunar. Però ajunteu totes aquestes aplis tancades del món i tindreu una pila d'aplis.
 69 Ajunteu totes les pàgines web i teniu un món nou.
 70 Les pàgines web són connectar. Les aplis són control.
 71 A mesura que avancem des de la web a un món basat en aplicacions perdem els béns comuns que estàvem construint junts.
 72 En el regne de les aplis som usuaris i no creadors.
 73 Cada nova pàgina fa la web més gran. Cada nou enllaç la fa més rica.
 74 Cada nova apli ens proporciona una altra cosa per fer a l'autobús.
 75 Au, un cop baix!
 76 Ep, "Cop baix" podria ser un nova apli genial! Porta escrit per tot arreu "compres dins l'aplicació".

 e La gravetat està molt bé fins que ens xucla a tots dins un forat negre. 
 77 Les aplicacions no neutrals construïdes sobre la xarxa neutral estan esdevenint indefugibles com l'atracció d'un forat negre.
 78 Si Facebook és la vostra experiència de la xarxa, aleshores esteu enganxats a unes ulleres d'una companyia amb responsabilitat fiduciària per evitar que mai us traieu aquestes ulleres.
 79 Google, Amazon, Facebook, Apple totes estan en el negoci de les ulleres. La veritat més gran que les seves ulleres ens amaguen: aquestes companyies ens volen retenir de la mateixa manera que els forats negres retenen la llum.
 80 Aquestes empreses singulars són perilloses no perquè siguin malvades. Moltes tenen un comportament cívic remarcable. Mereixen ser aplaudides per això.
 81 Però es beneficien de la gravetat de la socialització: l'"efecte xarxa" és allò que fa que molta gent utilitzi una cosa perquè molta gent l'utilitza.
 82 Quan no hi ha alternatives competitives, hem d'estar molt alerta per recordar a aquests Titans de la vall web els valors que els van inspirar al principi.
 83 I llavors hem d'honorar el so que fem quan qualsevol de nosaltres s'allunya d'ells valentament. És un so entre el soroll d'un coet enlairant-se de la plataforma de llançament i el so del Velcro quan el separes d'una peça molt adherida.

 f. Privacitat a l'era dels espies. 
 84 D'acord, Govern, has guanyat. Tens les nostres dades. I ara què podem fer per assegurar-nos que les utilitzes contra Ells i no conta Nosaltres? De fet, hi veus cap diferència?
 85 Si volem que el nostre Govern es faci enrere, l'acord ha de ser tal que si -quan- es produeixi el proper atac, no ens puguem queixar dient que ens haurien d'haver vigilat més.
 86 Un tracte no és un tracte just si no sabem a què estem renunciant. Has sentit això: bescanvi de Seguretat per Privacitat?
 87 Amb una probabilitat que s'apropa a la certesa absoluta, ens penedirem de no haver fet més coses per mantenir les nostres dades lluny de les mans dels nostres governs i senyors corporatius.

 g. Privacitat a l'era de les mosteles. 
 88 La privacitat personal està molt bé per a aquells que ho desitgin. I tots tracem la línia en algun lloc.
 89 P: Quan li va costar a la cultura pre-web determinar on traçar les línies? R: Quina edat té la cultura?
 90 La web està tot just arriba a l'adolescència. Estem al començament, i no al final, de la història de la privacitat.
 91 Tan sols podem imaginar el que significa ser privat quan sapiguem què significa ser social. I tot just hem començat a reinventar això.
 92 Els incentius econòmics i polítics per a abaixar-nos els pantalons i pujar-nos les faldilles són tan forts que faríem bé d'invertir en roba interior de paper d'alumini.
 93 Els hackers ens hi van posar i els hackers ens n'hauran de treure.

 Construir i plantar 
 a. El kumbaià sona sorprenentment bé en una caixa de ressonància. 
 94 Internet és sorprenent. La Web és impressionant. Ets bella. Ens connecta a tots i som més increïbles que Jennifer Lawrence. Aquests són simples fets. 
 95 Per la qual cosa, no minimitzem tot allò que la xarxa ha fet aquests passat vint anys:
 96 Hi ha molta més música al món. 
 97 Ara fem la major part de la nostra cultura per a nosaltres mateixos, amb incursions ocasionals a una sala de cinema per alguna cosa espectacular i una bossa de crispetes.
 98 Els polítics ara han d'explicar les seves postures més enllà dels comunicats d'una plana que solien mimeografiar.
 99 Per qualsevol cosa que no entenguis podem trobar-ne una explicació. I un debat sobre el tema. I una racionalització. No està clar com d'impressionant és això?
 100 Voleu saber què comprar? El negoci que fa l'objecte que desitgeu ara és la pitjor font per aconseguir-ne informació. La millor font som tots nosaltres.
 101 Voleu escoltar un curs a nivell universitari sobre alguna cosa en què esteu interessats? Googleja el teu tema. Seleccioneu-ne un. Gratuïtament.
 102 Sí, Internet no ha resolt tots els problemes del món. Per això el totpoderós ens ha donat culs: perquè ens aixequem.
 103 Els detractors d'Internet ens fan mantenir lleials. Ens agraden més quan no són desagraïts.

 b. Una butxaca plena d'homilies. 
 104 Us explicarem com arreglar Internet en quatre senzills passos, però només podem recordar l'últim: benefici. Per tant, en comptes d'això, aquí teniu algun reflexions a l'atzar...
 105 Hauríem de donar suport als artistes i creadors que ens porten joia o ens fan més fàcils les nostres penes.
 106 Hauríem de tenir el valor de demanar l'ajuda que necessitem.
 107 Tenim una cultura que, per defecte, porta a l'intercanvi i unes lleis que, per defecte, tendeixen als drets d'autor. Els drets d'autor tenen el seu lloc, però en cas de dubte, cal obrir-los.
 108 En el context equivocat, tothom és un estúpid. (Nosaltres, també, però això ja ho sabíeu.) Així que si convideu a gent a una remullada, publiqueu-ne les normes. Tots els trolls, fora de la piscina!
 109 Si les converses en el vostre lloc web van malament, és culpa vostra.
 110 Allà on es produeixi la conversa, ningú no et deu una resposta, no importa com de raonat sigui el teu argument o com de convincent sigui el teu somriure.
 111 Doneu suport als negocis que "entenen" realment la Web. Els reconeixereu no només per què sonen com nosaltres, si no perquè estan al nostre costat.
 112 És clar, les aplicacions ofereixen una experiència agradable. Però la web és sobre els vincles que s'estenen constantment, connectant-nos sense fi. Per a la vida i les idees, la culminació és la mort. Trieu la vida.
 113 La ira és una llicència per ser estúpid. Els carrers d'Internet ja estan plens de conductors amb llicència.
 114 Viviu segons els valors que voleu que Internet promogui.
 115 Si heu estat parlant durant una bona estona, calleu. (Nosaltres ho farem molt aviat)

 c. Estar junts: la causa i la solució a tots els problemes. 
 116 Si ens hem centrat en el paper de les persones de la xarxa -vosaltres i nosaltres- i en el fet que Internet ha perdut la gràcia és per què encara tenim fe en que ens en sortirem.
 117 Nosaltres, el poble de la xarxa, no podem comprendre tot el que podem fer junts perquè encara estem lluny d'haver acabat d'inventar la manera d'estar junts.
 118 Internet ha alliberat una antiga força: la gravetat que ens manté units.
 119 La gravetat de la connexió és l'amor.
 120 Llarga vida a la internet oberta.
 121 Que puguem tenir llargament la nostra internet per estimar.
	

Traduccions Wikisource
Texts originalment en anglès
Manifests
2015