Muntanyes del Canigó
Cançó popular Montanyes de Canigó, part de 40 cançons populars catalanes. Barcelona: Biblioteca popular de «L'Avenç», 1909. Inclou partitura. Comença així: "Montanyes de Canigó,—fresques sou i regalades...".

Cançó popular Montanyes regalades, part de 40 cançons populars catalanes. Barcelona: Biblioteca popular de «L'Avenç», 1909. Inclou partitura. Comença així: "Montanyes regalades—són les del Canigó...".

Lo Canigó, cançó popular segons Cansons de la terra vol. III de Francesch Pelay Briz (ed. 1871). Inclou partitura. Comença així: "Montanyas regaladas—son las del Canigó...".

Poema Canigó de Jacint Verdaguer (1886).

Cançó popular en versió modernitzada (Cançons populars i tradicionals a l'escola de la Generalitat de Catalunya), a continuació:

1. Muntanyes del Canigó
fresques sou i regalades,
sobretot ara a l’estiu
que les aigües són gemades. (bis)

2. Alguns mesos m’hi he estat:
no hi he vist persona nada
fora d’un rossinyolet
que en eixir del niu cantava. (bis)

3. Ai cançó del sol que surt
i cançó de la rosada!
Ai cançó del fontinyol
i de les flors que s’hi baden. (bis)

4. El rossinyolet s’ha mort,
fa tres dies que no canta.
Jo no puc estar-me allà
que l’enyorament m’hi mata. (bis)

Cançons populars
Poesia