O fort Dolor!, yo·t prech que mi perdons
O fort dolor jo 't prech que mi perdons,, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
 O fort dolor / yot'prech que mi perdons, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
O fort Dolor!,      yo·t prech que mi perdons
si no·nseguesch      la tua voluntat:
la que yo am      contra tu ha manat;
donchs, si no muyr,      no·m despuls dels teus dons,
puys a mi vull      en dues parts partir
e don a tu      l'enteniment per part,
e lo meu cors      de la mort lo apart;
a fort Amor      yo no puch contradir.

La que yo am      mi no consent morir;
dóna'm a tu,      lançat a ton voler,
e sab que tu      no·m seràs mercener;
no·m desempars      fins a vida finir!
En aquell punt      hages compassió
d'aquella que      jamés de mi l'aurà;
com l'esperit      del cors exir volrrà,
oblida mi,      menbre't de la qui só.

En aquest món      la mi·ànima·t do
y ells penssaments      que·t sabràs occupar;
de res del cors      no·t vulles empaxar,
car viure vol      e que digues que no.
Del cors mesquí      no sies descontenta,
car tot és teu,      sinó lo moviment,
e sos gemechs      no vaguen, yo durment;
ta voluntat      mon sopni la contenta.

Puys que mos crits      mercé de mi s'absenta
e Déu per vós      vol pubir mos demèrits,
e los meus fats      contrasten a mos mèrits,
licenciats      dolor qui·m desasenta;
car una és      ma vida y ma sperança
e dóna'ls mort      qui·ls tol la companyia,
e vós dieu      que us plau la vida mia;
ells departits,      la mort del món me lança.

Creheu de ferm      que só·n ferm·acordança
que perda·ls ulls      si pert a vós de veure,
e per null cas      lauger no vullau creure
que·m luny de vós;      vida us don per fermança.
Quant pens que mort      me pot fer ser absent
de vós, qui·m sou      pus cara que la vida,
d'aquella fuig      a la qual ma veu crida;
guanyat me té      lo primer moviment.

Tornada

Lir entre carts,      tant vos am purament,
que m'és dolor      com no·m poreu amar
sinó d'amor      que solen praticar
los amadors      amant comunament.

Font: Bloc personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia