A mal estrany és la pena estranya
A mal estray es la pena estranya, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
 A mal estrany / es la pena estranya, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
A mal estrany      és la pena estranya
e lo remey      hauria sser estrany,
e qui de fret      mor, per entrar en bany
haurà calor,      si aygua freda·l banya;
e si·l començ      ve per mig, inpossible
lo mig segueix      e la fi lo començ;
ab forces tals      Amor mi, amant, venç,
que planament      lo dir no m'és possible.

En contra mi      Amor és molt orrible
e tant plaent      que m'à fet ser content,
car davant mi      tinch bé complit present
e d'altra part      me puny dolor terrible.
Aquesta és      una dolor novella
que dins mon cap      ha fet novella hobra,
desassentant      la mia pensa pobra
que a ssos mals      tenia sa jaella.

Amor en mi      no fa gran maravella,
ffermant ses leys      en temps passat posades;
mas per lonch temps      eren ja oblidades:
per mi Amor      son poder torna·n sella;
e sí com Déu      miracles volch mostrar
perque·ls juheus      fermament lo creguessen,
ffahent parlar      los muts e que·ls cechs vessen,
Amor li plau      que perda lo parlar.

Envers alguns      açò miracle par,
mas si·ns membram      de Arnau Daniell
e de aquells      que la terra·ls és vel,
sabrem Amor      vers nós qué pot mostrar.
Cella que am      en egual de la vida,
mostre·vorrir      en fets y en continent:
quant li só prop,      é d'ella sbaÿment,
ab continent      de aver-l·avorrida.

Dins en mi sent      una força·nfinida,
tant qu·és pus fort      que lo desig d'Amor;
cascun d'aquests      d'Amor pren sa favor,
mas egualment      entr·éls no és partida;
car mon desig      no basta fer menaces
a la gran por      qui·l bat fort e·l castigua;
d'aquesta és      Amor tan gran amiga
que toll poder      al desig de sos braces.

Tornada

Lir entre carts,      Amor no té pus laces
que·m tinguen pres,      si de aquests escape;
ungles no té      ab que ma carn arrape,
mas dorm segur      de present en sos braces.

Font: Bloc personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia