Axí com cell qui desitja vianda
Aixi com cell qui desija vianda, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
 Axi com cell / qui desija uianda, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
Axí com cell      qui desija vianda
per apagar      sa perillossa fam,
e veu dos poms      de fruyt en hun bell ram,
e son desig      egualment los demanda,
no·l complirà      fins part haja·legida,
sí que·l desig      vers l'un fruyt se decant,
axí m'à pres      dues dones amant,
mas elegesch      per haver d'Amor vida.

Sí com la mar      se plany greument e crida
com dos forts vents      la baten egualment,
hu de levant      e altre de ponent,
e dura tant      fins l'un vent ha jaquida
sa força gran      per lo més poderós,
dos grans desigs      han combatut ma pensa,
mas lo voler      vers hu seguir dispensa;
yo·l vos publich:      amar dretament vós.

E no cuydeu      que tan ignoscent fos
que no vehés      vostr·avantatge gran;
mon cors no cast      estava congoxan
de perdre loch      qui l'era delitós.
Una rahó      fon ab ell de sa part,
dient qu·en ell      se pren aquest·amor,
sentint lo mal      o lo delit major,
sí qu·ell content,      cascú pot ésser fart.

L'enteniment      a parlar no vench tart,
e planament      desféu esta rahó,
dient que·l cors,      ab sa coomplexió,
ha tal amor      com un lop o renart;
que lur poder      d'amar és limitat,
car no és pus      que apetit brutal,
e si l'amant      veheu dins la fornal,
no serà plant      e molt menys defensat.

Ell és qui venç      la sensualitat;
si bé no és      en ell prim moviment,
en ell stà      de tot lo jutgament:
cert guiador      és de la voluntat.
Qui és aquell      qui en contra d'ell reny?
Que voluntat,      per qui·l fet s'executa,
l'atorch senyor,      e si ab ell disputa,
a la perfí      se guia per son seny.

Diu més avant      al cors ab gran endeny:
"Vanament vols      e vans són tos desigs,
car dins hun punt      tos delits són fastigs,
romans-ne llas,      tots jorns ne prens enseny.
Ab tu mateix      delit no pots haver:
tant est grosser      qu·Amor no n'és servit;
volenterós      acte de bé és dit,
e d'aquest bé      tu no sabs lo carer.

Si bé complit      lo món pot retener,
per mi és l'om      en tan sobiran bé,
e qui sens mi      sperança·l reté
és foll o pech      e terrible grosser."
Aytant com és      l'enteniment pus clar,
és gran delit      lo que per ell se pren,
e son pillart      és suptil pensamén,
qui de fins pasts      no·l jaqueix endurar.

Tornada

Plena de seny,      no pot Déu a mi dar,
ffora de vós,      que descontent no camp;
tots mos desigs      sobre vós los escamp;
tot és dins vós      lo que·m fa desijar.
Font: Blog personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia