Quan sóc a casa
QUAN SÓC A CASA

DE TOT PETIT QUE NO ME'N RECORDO GENS,

PRÓ DIU LA MARE QUE ELS FILLS SE M'ASSEMBLEN;

LA MÉS GRANDETA FA IMATGES DE RES,

LA MÉS MENUDA ES RABEJA PER TERRA _

DIU QUE JO HO FEIA IGUAL QUE UN PORQUET.

LA MÉS GRANDETA TÉ TRES ANYS I MIG

I VOL LA LLUNA DINTRE EL SEU SENATXO;

LA MÉS MENUDA DEU MESOS JA EM RIU,

DIU PAPA I MAMA I MENJA AMB NOSALTROS _

NO US PENSEU QUE LI DEM PA AMB VI.

AL BALLMANETES LES DUES HI SÓN,

LA MEVA FALDA NO ELS HI FACI GELOS;

SI L'EUCALIPTUS LLENÇA UN RAIG D'OLOR

DIU LA MÉS GRAN :_ MIRA, UN ARBRE DE PEIXOS _

LA MÉS PETITA PER RÊ ARRENCA UN PLOR.

J. Salvat-Papasseit

￼