Si bé mostrau que mi no avorriu
Si bé mostráu que mi no avorriu, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
 Si be mostrau / que mi no hauorriu, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
Si bé mostrau      que mi no avorriu,
ans vos altau      de ma simpla paraula,
e mos escrits      no creheu ésser faula,
e us plau de mi      si algun hom bé·n diu,
quant ymagín      que per vós yo amar
avorresch mi,      que res no y fall d'entregue,
en aquell punt      tot mon voler negue
puys que vostr·alt      no passa·n bé amar.

Conort bastant      en mi no pusch penssar,
e si per temps      alguna part n'atench,
serà per ço      com part d'Amor tal prench
que·l sabrà mal      si l'he desemparar;
hauré Amor      de mi despossehit,
que per null temps      tal servent cobrarà;
aquest penssar      conort me portarà:
durarà tant      com ser enfellonit.

Ço que deman      mereix preu infinit;
no·l vull haver      ab res no merexent:
l'ànima us do      qu·és a Déu bell present,
ella no·l plau      haver lo cors jaquit.
No us prech d'amor,      mas que la'm demostreu;
del qu·és en vós      hauré singular grat;
si bon voler      me teniu amagat,
tant am lo mal      ab què·l me amagueu.

Yo son ben cert      que vós mi conexeu
e los tres temps      de mi no ignorau,
mos penssaments      yo creu que sapiau;
no us preheu,      donchs, si no·m regonexeu.
Lo meu voler      ab infinit s'acosta;
serà content      del vostre, poch o molt:
donchs, envers mi      no us cal anar d'escolt;
lo camí·s pla      sens barranch ne gran costa.

Vostra valor      tot quant pusch dar me costa,
no·m resta pus      que·l viure dolorós;
dos grans contrasts      de volers veig en vós:
mon viure us plau,      de mort és la resposta.
Los hulls tinch cluchs,      no conech nit ne jorn,
ne tinch hom prop      qui del temps me avise,
ne sent res ferm      ab què lo temps divise;
ab tot açò      ma pensa no pren born.

Tornada

Lir entre carts,      dins mi porte hun forn
cohent un pa      d'una dolça sabor,
y aquell mateix      sent de gran amargor;
tot açò·m pren      deu hores en lo jorn.

Font: Bloc personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia