La mia por d'alguna causa mou
La mia pòr de alguna causa móu, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
 La mia por / d'alguna causa mou, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
La mia por      d'alguna causa mou.
Per bé que·l juy      se meta·n bon esper,
mon sentiment,      profeta verdader,
de bon penssar      mon penssament remou.
¿Qué és açó      que·m veda tot repòs,
e lo dormir      la congoxa no·m tol,
e ma rahó      cuyda morir per dol,
com en remey      jamés donar ha clos?

Dolor me puny      que·m dón·al cor gran mos,
ne causa veig      de l'avenidor dan;
mon esperit      és mal prenostican
-generalment,      qu·especial no·l pos-.
Quant me despert,      me sembla que·m desperta
una dolor,      ab agut punyiment;
ffamiliar      é tant est penssament
que·l dan vinent      ja tinch per cosa certa.

Yo só ben cert      que vós no sou ben certa
de mon voler,      del qual me só callat;
ma colpa és,      com no·m só clar mostrat,
e tal amor      no mereix ser cuberta.
Ja só pus luny      de mon voler mostrar;
a poch a poch      mon esforç sent descréxer;
lo que de mi      sabeu no pot meréxer
qu·en mi penseu      amar ne desamar.

Sobresamor      de vós m'à fet lunyar
e dintre si      vol ésser departit;
per molt amar      mon voler no he dit,
e sentiment      d'ell a vós no vol dar.
Vós no sabeu      lo meu voler secret;
vós no sentiu,      e sobresdolor sent;
Amor ho fa      sens ús d'enteniment,
fartant a vós,      dant a mi fam e set.

Los mals tan grans      que Amor me promet,
esforç no ssé      qui·ls gosàs emparar;
yo am lo dan      vengut per vós amar,
penssar deveu      quant més lo beniffet.
A vós ador,      si no me'n repreneu;
dexau a mi      càrrech de consciença:
en tan estrem      és ma gran benvolença,
que vos confés      per un terrenal déu.

Jamés diré      que siau lo mal meu,
car tot lo mal      yo prench en molt gran bé;
si mon amich      del meu mal semblant té,
yo per son bé      volgr·abans fos en creu.
Amor me fa      lo càrrech sostenir,
yo·l malahesch      si per null temps me fall,
e si mon cors      pert virtut per treball,
no li don mort      per son mal no finir.

Tornada

Lir entre carts,      tot quant de vós yo mir
e quant me pens      me fa créxer d'amor;
delit me sent,      a las veus sens dolor,
e puys me dolch      tant com pusch soferir.

Font: Bloc personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia