Tant en Amor ma pens·à consentit
Tan en amor ma pensa ha consentit, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
  Tant'en amor / ma pensa ha consentit, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
Tant en Amor      ma pens·à consentit
que sens aquell      en àls no puch entendre,
a mi que plau,      que d'àls no puch apendre:
tot altr·affer      me corr·en gran despit.
Los grans tresors      ne tot l'onor del món
no·m plau haver      ab menys d'ésser amat,
car sens açò      nom de benahuyrat
no és en mi,      car desig me confon.

Pobre só, donchs,      molt pus que Job no fon,
puys és dit rich      cell qui no ha desig;
en passions      yo·m trob dins en lo mig,
si desijar      ab desesper l'om fon.
Jamés Amor      hac axí avinent
en bé mostrar      sa famosa virtut
com alt muntar      mi, qui·m trob abatut,
benahuyrat      sus tots complidament.

Per dos extrems      Amor és malmirent:
per molt e poch,      e lo mig se jaqueix;
bé·s mostra pech      puys contra si falleix,
car tot ço cau      qu·estrem és son tinent.
Bé·m maravell      si Amor no decau,
puys qu·en estrems      vol qu·estiga son pes:
lo meu voler      és més que tota res,
e·l vostr·és menys      que·l terç d'un punt de dau.

Durar no pot      si no m'és fet gran frau,
trencant Amor      de natura costums;
poch menys contrast      qu·en tenebres e lums
en mon voler      y el de ma dona jau.
O Déu! ¿Per qué      Amor és desegual,
que no consent      que vostre voler cresqua
perque lo meu      per negun temps peresqua,
si bé no·m sent      quant me venrà·quest mal?

Déu per bondat      vol sser tan cominal,
que no conssent      un cor dur e salvatge
ésser amat      a gran desavantatge
d'aquell qui és      en amor son cabal.
Per ço no pens      que amor en mi dur,
car en amar-      vos he pres tot extrem,
e vostre cor      és d'amor axí ssem
qu·en mi penssar      no crech jamés atur.

Tornada

Plena de seny,      per l'amor que us port, jur
que si·m ve tart      la vostra benvolença,
present de tots,      faré de mi sentença
que sonarà      mentre·l món dels vius dur.

Font: Bloc personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia