Sobresdolor m'à tolt l'imaginar
Sobres dolor m' ha tolt l' imaginar, a Obras del poeta valenciá Ausias March publicadas tenint al devant las edicions de 1539, 1545, 1555 y 1560 per Francesch Fayos y Antony, sócio corresponsal de Lo Rat-Penat, Societat d'amadors de les glories de Valencia y son antich realme, acompanyadas d'un prólech. Joan Roca y Bros, Barcelona, 1884.
  Sobres dolor / m'a tolt l'imaginar, a Les obres del valeros y extrenu caualler uigil y elegantissim poeta Ausiàs March. Manuscrit de la Real Biblioteca El Escorial, Sig. L.III.26. 1546-1547.

Altres versions
Sobresdolor      m'à tolt l'imaginar;
l'enteniment      no·s dol ni·s pot esbatre:
aytant és dolç      que l·ha calgut abatre,
e mon affany,      plorant, no·s pot mostrar.
No trob remey,      car ma dolor és tanta,
que mon voler      en parts ne tinch partit,
ne·n sol un loch      lo'm trobe ahunit
sinó·n morir      e viure que·s decanta.
	 

Sí com l'om flach      qui l·és forçat triar
ab qual de dos      hòmens forts s'à combatre,
no sab pensar      ab qual deja debatre,
e, spaordit,      sos comptes no pot far,
ne pren a me,      que lo viure m'espanta,
e lo morir      me serà gran despit:
com viure vull,      la mort prenc en delit;
com vull morir,      la vida tinch per santa.

Sí com aquell      qui és verí donant
al mestre seu,      e quant veu sa dolor
ha pietat      del mal de son senyor
e sobr·aquell      vol ésser ajudant,
vós penssament,      per qui mon seny s'absenta,
per los trebals      dant-li alterament,
a son afany      donau acorriment,
puys que sos mals      per migà vostre·ls senta.
	 
Yo contrafaç      nau en golf perillan,
l'arbre perdent      e son governador,
e per contrast      de dos vents no discor;
los mariners      enbadalits estan,
e cascú d'ells      la sua carta tenta,
e són discorts      en llur acordament:
hu volgra sser      prop terra passos cent,
l'altre tan luny      com vent pot dar empenta.

Ma voluntat,      ab que·n la mar fuy mes,
fallida és      e pogra'm fer ajuda;
ja ma rahó      de son loch és cayguda:
mos pensaments      contraris m'an atés;
ja mos desigs      no saben elegir
vida ne mort,      qual és la millor triha;
natura·n mi      usa de maestria
e pren la mort      per major dan fugir. 

Tornada

Plena de seny,      no·s pot ben soferir
vida y dolor      snes pendr·aalgun espay;
lo meu desig      se converteix en glay
quan me recort      que res vos haja dir.

Font: Bloc personal DMRQ, sine data

Ausiàs March
Poesia