Пијеро Музувијер3/23
Шена двадест и трећа
Катарина и Митар
КАТАРИНА: Гдје си Митре? да знаш који ти глас носим!
МИТАР: Ево га овди in bonus locus: ма ходи га извади из ове тамнице. Камо они фрфанти који ме су забили?
КАТАРИНА: Свјетна вику! што је мој Митар под овијем кошом од кокоши? — Ма ајмех, ово је они астролог!
МИТАР: Који астролог?! Ја сам, Митар твој in personibus; и ево ме — разгледај ме добро. Ма бих реко да се још њешто цуљам; на, на! sta saldo, non ce niente [држи се чврсто, није ништа].
КАТАРИНА: Јес на вјеру — он је! Да што си по[д] тијем кошем? што ли си у тијем хаљинам?
МИТАР: Рије[т] ти ћу све пака, моја медеиа душо; ма што хоћеш од мене?
КАТАРИНА: Носим ти добру нову да ми је госпођа дала лнченцу [допуст] да се вјерим, а ја нећу другога за вјереника него тебе; и донићу ти, освем плате моје, доста дуката у прћију што сам од овога и од онога прокачајући се [намичући] скунаторила.
МИТАР: Да када ћеш ти мене за мужа, и ја ћу тебе за жену; што има бит, да буде ончас, делонго, делонго.
КАТАРИНА: Ево ти, мој драги Митре, и руке и мога срца!

Референце  

Пијеро Музувијер