Љубимче пролећа
Ружо, љубимче мало, не вени,
Никад не вени!
Диван је образ лишће ти свило,
Страсно га љуби пролеће мило,
К’о рујне зоре чар;
А мирис твој му на срце пада,
К’о мени песма из срца сада:
Нека ти буде дар!...
Ружо, љубимче мало, не вени,
Никад не вени!...

Извор 
Јован Грчић Миленко: Целокупна дела, Библиотека српских писаца, Народна просвета, стр 178

Јован Грчић Миленко
Поезија