Вјеруј и моли
Алекса Шантић 

Вјеруј и моли!... И пати и ћути!...
Је ли ти живот кô мутна ријека,
Знај, пошље њега на те слава чека
И вјечно царство и свијетли пути.

Да, ја вас чујем, апостоли свети,
Ал' моја душа да истину сазна,
Да види гдје је: бог, љубав, и казна,
Лута и блуди и у небо лети -

Куца и чека... Вапије и зове...
Но над њом само хладне магле плове,
Пуст, празан одјек враћа се са трона...

И уморена душа пада доли,
И док у праху гомила се моли,
У себи бога свог налази она.

Шантићеве песме 1906.