Пијеро Музувијер3/11
Шена једанаеста
Кола и Митар с мачима иду асалтат Франа пећника
МИТАР: За афронт che fattoghase a V. S. [што је учинио Вашему Госпоству] Франо пећник, мерита [заслужује] да му скину прибијемо; però, patron, mi non voglio metterghase mano prima, se non cominci tu [али, господине, ја нећу прије уложити, што ти не почнеш]: ти почни, а ја ћу свршит.
КОЛА: Sienti, Mitre; gia voler sbratori seto paisi e mene veglio ire in Puglia [чуј, М., ја се хоћу да курталишем ове земље и да идем у Пуљу]. Ма хоћело се ја прије вендикат [осветити] од ноћасно аффронто [увреде] што ми је оно putanazzao Luzia per mezzo di chilo [курва Л. по ономе] рогато јарцо учинило; зато ходило ти са мном, нека га ја свидало.
МИТАР: Avvertitoghase [пази!], стави ти руку прво.
КОЛА: Non dubitari! — O becco cornuto, fornaro infame, ladro, assassino da niente, rofiano di [не бој се! — Рогати јарче, гадни пећару, лупежу, подли разбојниче, подводниче] твоја жено курво смрдећо! eculo iusta [ено га баш] на на фуњестри.
Франо говори с фуњестре.
ФРАНО: Elà [хеј!], фуришиту, пара си се опет повратио? пара мени њешто говориш? Борме те горе напртих бата него сам ноћаске.
КОЛА: Castron cornutjelo, veni abassio [рогати шкопче, дођи доље], ер ти ћу дигнут то рого с главе.
ФРАНО: Цијениш да ме страх од тебе? почека’ мало, свињо пуљишка!
МИТАР: Sfondragha la spala [повуци сабљу]! ево га супроћ нами!
КОЛА: Vieni qua, sonu adiratu come lo Turco, cani infame, traditor impiccato [дођи амо, љут сам као Турчин, гадни псе, објешени издајниче], стророго јарцо!
ФРАНО: Јарац си ти и од јарца родјен, манигодо пуљишки! (Овди се бију.)
КОЛА: A, nigro Cola, sono mortu! per l' arma de parte to non chiu [црни К., мртав сам! тако ти очеве душе немој више]! Опарило ме оно јарцо једно colpo nella pancia. O, Mitro, dove sei [ударац у трбух. O, М., гдје си]?
ФРАНО: Узми то, овне витороги; тако се твоји пари скјаришкавају.
МИТАР: Paron, cosa sentitoghase? non ce niente [господару, што ти је? није ништа]!
КОЛА: Руинало ме оно фарфанто; ма пара је утеко дома.
МИТАР: Утеко је за невољу7 ер смо га, држим, веома ранили; зато и ми бјеж’мо одовлех, да нас не би одвели у тамницу.
КОЛА: Imo in malora una volta [хајдемо једном у зао час], да ми је прије збратати [оставити] ово bendettu paisu [блажену земљу]; а пре[м] ме чека њеко tartano che va per Puglia [лађа што иде у Пуљу]; имало ја добро occasioni [прилику], ако и ти хтјело. Дођи са мном, имо би добро recapito [препоруку].
МИТАР: Gramazede a V. S.! io star qua bene [велика хвала Вашему Госпоству! мени је овдје добро]; ја сам од официја, perche son malfatore [јер сам мафатур]. Мени не манка бускат [уловити] што хоћу; све што је комардара, рибара, бутигарица и товијернарица — свака ми харач дава, e a tutti son padron [свима сам господар]. Ја га тамо иећу!
КОЛА: Да кад не хтјело, a Diu — suo danno [збогом — твоја штета]!
МИТАР: A buon viaggio, patron Cola [срећан пут, господине К.]; витар ти у крму!

Референце  

Пијеро Музувијер