На дан преноса костију Гаврила Принципа и његових другова
Алекса Шантић

Босно, немој данас облачити на се
Жалосно одело, но, крепка и ведра,
Прими кости своје лепе деце царске
И сахрани топло у мајчина недра.

Њима хумка то је твоја дијадема
Величанства, славе, поноса и части!
Из те драге хумке свакога ће дана
Једно ново стабло наше снаге расти.

Ако би нам када веру очај скрхô
На овоме гробу вери биће лека,
И светла и чиста, с небом у дубини,
Потећи ће снőва кô планинска река.

И дође ли који странац да те пита
шта најлепше имаш, ти, горда и ведра,
Покажи му свету хумку мученика,
Кô бесцено благо материнског недра.

Босно, немој данас облачити на се
Жалосно одело. Твоја деца нису
Умрла, но небу одлетела летом,
И на зорином се населила вису...

Шантићеве песме 1920.