Шуњо Пешикан и Мујо Бајировић
0001    Подиже се Мушов капетане 
0002    Од Нихшића града бијелога, 
0003    Око њега седам-осам друга, 
0004    И отиде у рамне Бањане, 
0005    Да купи хараче и поклоне. 
0006    Но га добри јунак уодио 
0007    Од простране од Горице Црне 
0008    По имену Шуњо Пешикане. 
0009    А отиде на своје дворове, 
0010    Па је двије књиге направио. 
0011    Једну посла побратиму своме 
0012    А на Кчево војеводи Мићу: 
0013    "Скупи, побре, неке Црногорце, 
0014    "Е их води мене на дворове." 
0015    Другу посла Петру Јововићу: 
0016    "Скупи, побре, неке Оздриниће, 
0017    "Те их води мене на дворове." 
0018    Када су их књиге допануле, 
0019    По двадесет другах окупили, 
0020    И одоше Шуњу на дворове. 
0021    Он дочека димно Црногорце, 
0022    Поведе их зеленом планином, 
0023    Докле близу дођоше Бањанах, 
0024    И ту Шуњо остави дружину, 
0025    Он отиде часком у Бањане 
0026    На дворове побратима свога, 
0027    По имену Турчинов-Ивана. 
0028    А Иван га дивно дочекује, 
0029    Па га пита Шуњо Пешикане: 
0030    "Је ли овђе Мушо капетане?" 
0031    Но му Јован ријеч проговара: 
0032    "Отиша је у Нихшића граду. 
0033    "Ма се не бој, драги побратиме, 
0034    "Ако си се, побро, опознио, 
0035    "Ма нијеси срећу изгубио, 
0036    "Ево Туре Бајировић Мујо, 
0037    "Око њега дванаест Турака, 
0038    "И он купи турске кесимаче. 
0039    "Но потрчи брзо до дружине, 
0040    "Запаните на Гребице мале, 
0041    "Јер ће сјутра Мујо дома кретат’, 
0042    "А ја ћу га пратити планином." 
0043    Шуњо хојде, и дружини каза, 
0044    Западоше њима на Гребице. 
0045    Када сјутра дан и зора дође, 
0046    Стаде тутањ зеленом планином, 
0047    Али иде са Турцима Мујо, 
0048    Поје Турчин из грла бијела; 
0049    "Јес’ л’ у гору, Шуњо Пешикане, 
0050    "Како си се био зафалио 
0051    "Да ме пуштит’ у Бањане нећеш, 
0052    "Срамота је рећи па разрећи." 
0053    Но га Шуњо димно напуштио, 
0054    Од образа пали џевердара, 
0055    Те је Муја земљи положио; 
0056    Црногорске млоге попуцале, 
0057    Те убише дванаест Тураках, 
0058    А тринаест ножа извадише, 
0059    И тринаест глава посјекоше, 
0060    Узеше им коње и оружје 
0061    И ођело велико с Тураках, 
0062    И ојдоше зеленом планином. 
0063    Кад дођоше Долу Кобиљему, 
0064    Ту велики шићар дијелише 
0065    На свакога друга подједнако. 
0066    Но да видиш Петра Јововића, 
0067    А Мујова узе џевердара, 
0068    А дружини својој бесједио: 
0069    "Молим ви се, браћо, опростите, 
0070    "Да ми дамо сјајна џевердара, 
0071    "Да га дамо Шуњу Пешикану, 
0072    "Рашта ни је чету покупио." 
0073    Свој дружини бјеше мило било, 
0074    И џевердар Шуњу поклонише. 
0075    Но је Шуњо пушку узимао, 
0076    И даје је Мићу Драговићу. 
0077    То је било, истина је било. 

Српске епске народне песме