Епитафи у драгачевским селима: Негришори
Епитафи у драгачевским селима: Негришори су сведочанства преписана са старих надгробних споменика у селу Негришори (Општина Лучани).

Споменик Маркићу (†1820) (Негришори – сеоско гробље)
 МАРКИЋ из негришо:
 поживи 50 г.
 умре 5 ное 1820 г

Споменик Пауну Маркићевићу (†1823) (Негришори – сеоско гробље)
 ПАУН МАРКИЋЕВИЋ
 поживи 40. г.
 умре 1823 . л

Споменик Дмитру Мијаиловићу (†1830) (Негришори – сеоско гробље)
 зде почивает
 раби божи
 ДМИТАР МИЈАИЛОВИЋ
 1830 г.

Споменик синовима проте Јанка – Теодору (†1831) и Мијаилу (†1831) (Негришори – сеоско гробље)
 1831
 овде почивају
 единородна братја
 ТЕОДОР и МИХАИЛ
 проте јанка Молера синови
 преставишесе.
 во един дан
 1. Марта

Споменик Константину, сину проте Јанка (†1835) (Негришори – сеоско гробље)
 1835
 КОНСТАНТИН
 прота јанка син

Споменик Добросаву Милићевићу (†1840) (Негришори – сеоско гробље)
 1840 г
 Зде почивает раб божи
 ДОБРОСАВ МИЛИЋЕВИЋ
 поживи 60 ле
 и престави се 1 дек[ембра]
 писо бивши иоксим

Споменик Гаврилу Ружићу (†1840) (Негришори – сеоско гробље)
 Овде почивает тело
 раба божиега
 ГАВРИЛА РУЖИЋА
 отац николе ружића
 и поживиое 72 лета
 гаврило у негришорима
 умре у 1840

Споменик Јули, кћери проте Јанка (†1843) (Негришори – сеоско гробље)
 1843
 ЈУЛА
 кће: про: Јанка

Споменик Јевросими, кћери проте Јанка (†1843) (Негришори – сеоско гробље)
 1843
 ЕВРОСИМА
 кће. пр = јанка

Споменик Мијаилу Ружићу (†1843) (Негришори – сеоско гробље)
 Зде почивает раба Божиег
 МИЈАИЛА РУЖИЋА:
 отац Марка Ружића
 и поживиое мијаило 70 лета
 у негришорима
 и умре у години 1843

Споменик Сретену, сину проте Јанка (†1848) (Негришори – сеоско гробље)
 Приђи Ближе брате и реци
 Бог да га прости
 ја сам Рођен у овом селу Негришори
 лета 1814. од Протојереа
 Јанка Мих= и матере Елике
 биосам писар у овом срезу 10. година.
 притом мее Бог позвао к себе
 г= 1848. Дек = 30
 СРЕТЕН; ПРОТИЋ
 почива под овом плочом:

Споменик Василу Дмитровићу (†1849) (Негришори – сеоско гробље)
 Овде почива
 ВАСИЛ ДМИТРОВИЋ
 бивши пандур коњани
 служио 26 Год:
 код Капетана Милована Недељковића
 из Вирова
 правитеслтвену службу
 непорочно исп:
 и умре. 15. Фер: 1849. Г.

Споменик Цмиљки (†1849) (Негришори – сеоско гробље)
 1849
 Август 23.
 од 11 година
 девица
 ЦМИЉКА

Споменик Јефимији (†1850) (Негришори – сеоско гробље)
 1850
 Овде почивају кости
 ЕФИМИЈЕ
 Матере радованове и Миланове
 а Супруге Симеуна Раздољца
 поживи. 75. Г.
 а прес. 23 Апри

Споменик Сими Звркетићу (†1850) (Негришори – сеоско гробље)
 Овде почивају кости
 Маистор
 СИМА ЗВРКЕТИЋА
 житеља негришо
 поживи 62 год
 умре  1850

Споменик Теодору Топаловићу (†1851) (Негришори – сеоско гробље)
 Овде Почива
 ТЕОДОР ТОПАЛОВИЋ
 Житељ неглишорски
 Биое храбри Воиник.
 поживио 84. Го.
 умре 29-га Декем. 1851.
 оваи белег подиже му
 Никола Зет Его
 и Радисав Едини Син
 Теодо. почи. од гес: г:

Споменик проти Јанку Михаиловићу Молеру (†1852) (Негришори – сеоско гробље)
 Человек јако трава
 дние его јако цвет Селнии
 Јако дух поиде в нем и будет:
 Истиња Господња пребивает вовјек
 Пред овим ладним каменом
 почивају Тихо кости
 блаженоупокоеног протоереја
 Драгачевскога молера
 ЈАНКА МИХАИЛОВИЋА
 и Бившег Житеља негришорскога
 кои е 36 година
 без порочно слово Божие и храм
 Светога Великомученика Прокопија
 в Тијању отправлао
 и свега лет поживио 60
 и кои се нажалост свога рода
 16 Маија 1852. у вечност преставио
 помјани господи во царству твоем

Споменик Јелисавки Топаловић (†1853) (Негришори – сеоско гробље)
 14 јунија 1853 године
 Овде почива
 блаженоупокоена раба божија
 ЕЛИСАВКА
 супруга Вучића Топаловића
 из Негришора
 поживе 30 г.
 а погибе од мале пушке
 из руку Пауна Јабланца
 момка капетана Милована*
 (*окривљена да је комшијама запалила сено) 

Споменик Мату Илићу (†1856) (Негришори – сеоско гробље)
 Овде почива
 МАТО
 син Вуколе Илића
 житеља негришорског
 бивши воиник
 Гарнизон служио
 при Србс: Књазу
 Александру Карађор:
 и поживи 30. г.
 а умре
 20. августа 1856. г.

Споменик Антонију (†1862) (Негришори – сеоско гробље)
 Ја
 АНТОНИЈЕ Ј ПРОТИЋ
 Жител Негришорски,
 овде код овог Мрамора
 Почивају кости мое.
 Народе и фамилио Тужна,
 ја се од детињства Мог
 одам науци
 и учим у Крагуевцу науке
 па и у Београду Војне школе
 после би преведено
 у духовне власти
 да се запопим на парохију
 мога брата Јосифа
 па би Боже прече
 нажалост мое фамилие
 и Парохие цркве Тијањске
 позва ме Бог к себе у 26 год[ини]
 10-ог нов[ембра] 1862. г.

Споменик Јосифу Протићу (†1862) (Негришори – сеоско гробље)
 Ко ест человек иже поживет!
 и неузврат смерти:
 Човече! Брои твое кратке дане
 и моли се неумитну творцу
 ер ћеш скоро к мене доћи,
 сад реците Бог да прости
 душу Јереја
 ИОСИФА ЈА[НКА] ПРОТИЋА
 Пароха цркве тијањске
 коие рођен от оца
 Прота Јанка Драгачевског,
 и Матере Елике,
 и поживио е 35. Лета
 а преставиосе 18. дец[ембра]: 1862.год[ине]
 зато тужни и скуплени роде,
 сећаите се мое Вама даване науке Христове
 која Показуе Да нико вечан осем еден, Бог
 у негришорима

Споменик Марији Топаловић (†1864) (Негришори – сеоско гробље)
 Овде почива
 МАРИЈА
 супруга почившег
 Теодора Топаловића,
 поживи 90. г:
 умре 16. фер. 1864. г:
 Оваи билег
 подигоше иои унуци

Споменик Ластимиру Петровићу (†1897) (Негришори – сеоско гробље)
 О мили учесници земног,
 света прочитајте спомен,
 мог кратког века,
 као, цвеће,
 кад повене слана
 мене тужног,
 умало земља покри,
 црна земља и зелена трава
 ЛАСТОМИРА
 сина добривоја и ружице петровића
 из неглишора
 кои се као ђак основне школе
 у 10. год. свог живота
 пресели са временог
 у вечни живот 1 јула 1897 г.
 Бог да му душу прости

Извор 
 Никола Ника Стојић, Драгачевски епитафи: записи са надгробника и  крајпуташа, 2. допуњено издање, Међуопштински историјски архив, Чачак 2011.

Драгачевски епитафи