Горачићки епитафи: трговци
Горачићки епитафи: трговци преписи су епитафа са надгробних споменика у драгачевском селу Горачићи. Записи представљају драгоцена микро-историјска сведочанства која сведоче о житељима овог села током 19. и прве половине 20. века, осветљавајући бројне друштвене и животне околности, истовремено и промене духа времена.

Епитафи: 

 ЂОРЂЕ Чубрић живео 35 год.
 као трговац и настрадао.
 Спомен му сподижу купци
 и уживаоци имовине.
 Дијелови, планина Јелица

 Овде су тико смирени остатци
 блаженоупокоеног раба божиег
 РИСИМА Ружичића
 великорадног житеља горачког
 марвенокупца
 кои од свог рођења часно поживи (...) г.
 а од Христа у 1884 г.
 Умро (...)
 Ружичића гробље

 Овај вечни споменик
 показује дична домаћина
 и вредна кућевника
 МИЛИНКА Царевића Терзића
 бившег житеља и трговц
 овог села Горачића
 кои поживи 45 г.
 а престави се у вечност
 4 јануара 1890 г.
 Бог да му душу прости.
 Овај споменик подигоше му
 синови Мића и Цветолик
 са трудом стараоца Милорада Царевића
 и Љуба Јоксимовића из Горачића.
 Сјеничића гробље

 О љубезни српски роде
 умољено стани овде
 да разумеш кога
 ова ладна земља скрива
 дична Срба МИЛОША М. Ружичића
 трговца из Обреновца
 а рођеног овде у селу Горачићу
 син Милана и Аноке Ружичића
 који је са својим знањем и поверењем
 зарадио колонијално бакалска
 и мануфактурна трговина
 Вукајловића и Ружичића Обреновац
 који је од свога рођења часно поживио
 30 год. лепе младости
 у најлепше доба престави се у вечност
 19 фебруара 1902 год.
 Бог да му душу прости.
 На жалост мајке и браће и остале родбине.
 Па тек ми радња у напредак пође
 а конац смрти и судбине дође
 те и моје тело сложи овде.
 Збогом роде
 ја одог одакле се повратити нећу
 а ви мени запалите свећу.
 Ружичића гробље

 МИЛОМИР
 син Радосава и Катарине Новичић
 из Горачића 
 подлеже тешкој болести
 у најлепшем цвету младости [у] 17 год.
 као трговачки помотњик [1936]:
 Споменуга отац Радосав мајка Катарина
 браћа Милисав Наум и Милинко.
 Јаковљевића гробље

 НИКА Ружичић из Горачића
 трговачки помоћник
 поживи 21 год. 
 умре 14 новембра 1942 год.
 Тек пођок по свету
 као пчела по цвету
 а од зоре сину зрак
 мене младог покри мрак.
 Покоси ме смртна коса
 не пожали што сам роса.
 Бог да му душу прости.
 Спомен му ударише
 отац Вујица мајка Зорка
 и браћа.
 Ружичића гробље

Напомене

Извор 
 Маринковић Радован М; Зоран Маринковић, Момчило Стевановић, „Камени памћеници Горачића”, Библиотека општине Лучани - Гуча, Гуча, 2017.
Драгачевски епитафи
Горачићки епитафи