Пијеро Музувијер1/5
Шена пета
Симо Штипавац, старац, у столу, Тријескало, његов дјетић, и послије доходи Паско барбијер
СИМО: Ајмех! не увриједите ме! ставите ме ту, а! а! Тријескало, ну виђи је ли Паско на барберији тер ми га зивни.
ТРИЈЕСКАЛО: Фате, госпару! поћу га звати, ма се афронтава од мене. (Виче Тријескало:) О Паско, Паско! ну ходи, госпар те зове.
СИМО: Ах, јаох фервенте [љуте] болести! сјеца ми на прешу за душу пустит! Per vita mia [тако ми живота] не могу је трпјет! нијесам оваке болести имo у мој живот.
ПАСКО: Госпару, добар си дошо! Што заповиједаш? што си се тако абандоно [заиустио]?
СИМО: Ах, Паско, Паско, браче, не говори ми ништа, агонидзам! згодило ми се што ми се нигда није до данас догодило.
ТРИЈЕСКАЛО: (Згодило му се да му је рикнула кила, — то му је! Неће нам мајнкат дома уља.)
ПАСКО: Која ти је то ствар? једа је сфланка алити флати ипукундријачи [fati ipocondriaci]?
СИМО: Чеса сфланка! чеса fati ipocondriaci [ипохондријски вјетрови]! Ајмех, забоље ме! јаох, њешто ми се ружно калало доли.
ТРИЈЕСКАЛО: (Калало му се — сасро се вас! то му и пенда, то му се калало!)
ПАСКО: Да се нијеси утиснуо тер да ти није специја од киле? Али да нијеси гдје, старче, атако [напао] тер да ти није тримула изишла?
СИМО: Чеса сам се утиснуо! а атако нијесам, него ако би ми се скопришкало dopo tre mesi [послије 3 мјесеца]; а пака ово није на мјесту гдје тримула излази. Него синоћка наждро сам се прашчића непечена a crepapanza [до миле воље]; то ми је ноћаска с вентозитатим дошла ушита [пролив] да тако, сједећ на кашети и натезајући се, од велике форце [силе] њешто ми се напело ai fondamenti [у темељима], да не могу сиђет е [и] џенера [проузрокује] ми велику болес.
ПАСКО: Госпару, non c' è niente [није ништа]! нетом је на тему мјесту, то су синигле; данас ћу те оздравнт. Нека Тријескало отиде до спичарије н донесе што му наредим; а Ваше Госпоство пођи дома репозај.
СИМО: Нареди, Паско, што је теби драго. — Тријескало, све што ти Паско нареди, све донеси. — Носите ме, људи, дома.

Референце 

Пијеро Музувијер