Наход Симеон/20
4. 

СИНАН, ПРЕЂАШЊИ

СИНАН: Емаре, у добри час ти овде! Како је с нашим послом?
 
НИКОЛА (на страни): Прошло је све, несрећни Находе! 

СИНАН: Шта си тако забринут, Емаре? Шта те тако мучи? Видиш онамо ... (Показује врата царичина, но у том смотри Хасана). Ха, шта је оно?! Тело мога стрица! Несрећниче, овамо! (Довуче га до Хасана). Шта? Мртав?! Издајниче, ти си мога стрица убио! (Тргне мач). 

СИМЕОН: Не, честити пашо. Он је невин. Ја сам убица везиров. 

СИНАН: Ха, ти си, несрећниче! Ти си из туђе земље дошао, да великаше убијаш? Прими и ти награду за ту добродетељ.
 
НИКОЛА: Стани, пашо Синане! Он је невин. Везир га је на мејдан позвао. 

СИНАН:На мејдан?! И на мејдану си га погубио? Дакле на мејдану плати твоју врлину! Вуци мач, паклени породе, да покајем чест Хасанову. 

НИКОЛА: Ах, смилуј се, честити пашо! Није он убица Хасанов. 

СИНАН: Претворницо, ниси ти, није он убица, а мој стриц мртав лежи! Вади, несрећни, да крв проливену осветим. 

СИМЕОН (дигне мач): Честити пашо. 

СИНАН (замахне): У пакао се торњај! 

Наход Симеон