Ожалошћена породица/2
ПОЈАВА II

ДАНИЦА, ПРЕЂАШЊИ

ДАНИЦА (при њеној појави сви заћуте, размењују само погледе и дају једно другом знак да се пред њом не говори. Даница доноси на служавнику жито и служи их). 
СИМКА (још при појави Даничиној гурне лактом Виду, која седи крај ње, и шапће јој): Но, хвала богу, кад су се сетили и да нас послуже. 
АГАТОН (прекрсти се, служи се): Бог нека га прости! 
ТАНАСИЈЕ (прекрсти се, служи се): Лака му била црна земља! 
ВИДА (прекрсти се и служи се). 
ГИНА (кад је жито дошло пред њу, заплаче се). 
САРКА: Боже прија-Гино, ти као да те је ко најмио. 
ГИНА: Тешко ми је! (Прекрсти се, служи се.) Бог нека га прости! 
МИЋА (кад му приђе Даница, он устаје на ноге усхићено): Ко би то рекао, у кући пуној туге и жалости један тако ведар и очаравајући поглед! (Служи се.) 
АГАТОН (Даници која служи остале): А овај, да није ваша тетка болесна? 
ДАНИЦА: Не, али стара жена, па сам узела да је заменим. 
АГАТОН: Па да, ви сте млађи и, разуме се... 
СИМКА (вуче га љубоморно за пеш од капута те прекида разговор). 
ДАНИЦА (пошто их је све послужила, одлази). 
 

Ожалошћена породица