(Писмо у стиховима)
(Писмо у стиховима)

Eво тебе пребелога стада, 
Осамдесет има му комада, 
Узми, побро, на сајам га гони, 
Све распродај, ништа не поклони, 
За овчицу сваку без разлике 
Ишти до две пребеле цванцике, 
А кад десет за белце растуриш, 
Ваља једну у тор свој да сјуриш, 
А за малту што се дегод плати, 
Све ће тебе побратим да врати. — 
„Ој чудне књиге, шинула је гуја! 
Чудна стада, надр'ô га вуја! 
Сада блеји, сада опет лаје, 
Шта је ово, амана ти, шта је?“ 
Ништа, брате, све сама чудила, 
Ако оћеш, оно и лудила.  

У Бечу, 18 (6) дек. 1847.    

Бранко Радичевић