ЂУЛИЋИ УВЕОЦИ LVII
Kад нам мили на пут пођу, 
Пуни смо жаљења, 
Рукујућ’ се говоримо: 
„Збогом, — до виђења!“ 

Лепе речи, топла нада 
Из груди их креће; 
То велимо, то желимо 
А — биће, ил’ неће. 

Ал’ кад мили у гроб падну! — 
Ни то ништ’ не мења, — 
Зар не смемо и тад рећи: 
„Збогом, — до виђења!“        

 Јован Јовановић Змај: Одабрана дела, књига 1, страна 332 , Матица српска, Нови Сад.