Хладна земља
Мамо, знаш ли, кад сам била мала,
Па у врту кроз цвеће трчала,
Па кад несам мировати хтела,
Па ме чела за руку ујела?

Мучна боља од жаоке била
Горких суза сила сам пролила,
А ти на прст хладне земље стави
Те ме прође, па све заборавих!

И кад онда ја отрчах мала
За лептиром од жбуна до жбуна,
Сећаш ли се од милина пуна
Како си се онда радовала?

Друго доба настало је, мамо,
На срцу ми нови бол завлада,
Да ти кажем, тога страх ме само,
Жалим љубав, за њом венем млада.

Видај, мамо, видај чедо своје,
Није касно, још је мајко доба!
Хладном земљом студенога гроба
Навек покриј болно срце моје!

Извор 
1865. Вила. Година прва, број 31, стр. 381.

Николај Фјодорович Шчербина
Стојан Новаковић
Преводи