ЂУЛИЋИ LV
Село је сунце јарко, 
А ноћ се спушта тијо, 
Ох, благо оном, ко се 
Уз драго своје свио. 

Гаси се жагор, тишма, 
Ни птица не полета; — 
Још мало пак ће за нас 
Нестати цела света. 

Ни речи наше неће 
Светињу рушит’ тију; 
Чујемо само једно, — 
Како нам срца бију.

Извори 

 Јован Јовановић Змај: Одабрана дела, књига 1, страна 250 , Матица српска, Нови Сад.