Света је пјесма...
Алекса Шантић 

Света је пјесма што кроз поноћ звони
    Са златне лире анђелића бијели';
Свете су сузе што их вече рони
    И њежном цвијећу на листиће дијели.

Свети су боли што кроз душу стижу
    Сетрице младе када жали брата;
Свете су мисли што пјесника дижу
    У даљне сфере, у звјездана јата.

Свет је и шумор лахоровог крила,
    С пјевањем славља што долином блуди,
Ал' која виша светиња би била
    Од сузе што је чиста љубав буди?
Мостар, 20. октобра 1892.
Шантићеве песме 1892.