Двије коке и петао стамболија
Јован Илић 

Двије коке и петао стамболија

Дв'је се коке завадише 
У крај плота, на буњишту, 
Једна веди : »Коко, роко, 
Што кокоћеш, што звокоћеш 
Кад те нико и не гледа?« 
Друга вели : »Мућо, бућо, 
Залуду си бућоглава, 
Кад си, јадна, кусорепа!« 
Отуд иде млад делија, 
Млад делија Стамболија, 
Горе скочи, па поскочи: 
»Кукуреку, на диреку! 
Не лудујте коке моје, 
Скоро ће вам свати доћи, 
Сваког сата по два свата, 
А у петак по десетак; 
Свати су вам одабрани, 
Кано да су очупани: 
Стари сват, головрат, 
Стари кум, голокрак, 
А дјевери, кожодери 
Дјеверуше, торокуше, 
Пред њима је ђувегија, 
Пусту кресту накривио, 
Баш ко да ће на бој поћи!«

Напомене 

 Ова песма издата у: Песме 1858.

Извори 

 Јован Илић: Целокупна дела, страна 183 , Библиотека српских писаца, Народна просвета.

Јован Илић