Међу горама
Листају шуме, гајеви зелени,
Кукавица се чује већ у гори,
Славуј цвркуће у сумрачној сени,
У хладу бистар поточић жубори.

Све буја: лист и трава; цвеће цвета,
Маховином се кити суро стење,
Бршљаном давно умрла дрвета —
Како пролеће милује кићење!

Куд крочим само, цвеће ми се нуди,
Ниче крај мене, преда мном га има,
Њим и ја китим своје пусте груди:
Сад је пролеће и по гробовима.

Извор 
 Милета Јакшић: Песме, Матица Српска, Нови Сад, 1984, стр. 41

Милета Јакшић
Поезија