Љубав (Војислав Илић)
Војислав Илић 

Љубав

О што ме, срце, гониш ти,

И мориш духа моћ?

Сунце је зашло - мирно спи,

Тавна се спушта ноћ...

Да, тија поноћ шири лет,

Све жив о снева сан;

У светле снове пада свет,

И светли чека дан;

Ал' ноћ кад падне, бајна ноћ!

Почињем песму ја

И те је песме силна моћ,

Младост јој име зна!

И стократно је срећан свак

Те песме ко је плен;

Живота у њој трепти зрак,

И бол је сладак њен!

О, пусти да њом певам ја

И срећу, бол и јад:

Јер тешко теби ако та

Изумре песма кад!

новембар, 1881

Извори 

 Војислав Илић: Целокупна дела, Књига I, страна 24-25, Издање Свесловенске књижаре, М. Ј. Стефановића и Друга, Београд, 1922.

Војислав Илић