Молитва (Војислав Илић)
Војислав Илић 

Молитва

Кад јекну звона с црквице старе,

Тихо и бôнô, кроз ноћни мрак,

А суво грање зашушти благо,

Љубећи први зоричин зрак —

Светиње пуна, душа ми леће

Тамо, где вечни борави Бог,

Па му се моли молитвом благом:

О, чувај, Боже, анђела мог!

Анђела оног што блуди ноћу,

И с душе гони несносан сан,

И души мојој крепости даје,

У горки часак, у страшан дан.

Анђелским крилом нека ме штити,

Кроз живот овај мучан и клет —

А смрт кад дође, нек са мном онда,

Ка небу зрачни управи лет!

28. јула, 1880 год.

Извори 

 Војислав Илић: Сабрана дела, Лирско песништво 1872-1886, Вук Караџић, Београд, страна 93.

Војислав Илић