Ljubovnici/3
Treći prizor
STARAC i INTRIGALO
INTRIGALO: Sluga ti sam, gospodine Lovro! Kako mi si? 
STARAC: Dobro bih stao da mi je kako i tebi, Intrigalo. 
INTRIGALO: Koje dobro, per vita tua, gosparu? Ja ti sam siromah čovjek, i evo ti se uvijam kakono brstran kamena za preživjet, a ti u svakoj obilnosti i u svakoj feličitati. 
STARAC: Ah, Intrigalo, nije feličitati za mene, poginula je. Ja ti sam u većoj mizeriji nego bi se mogao imadžinat. Nevolje su me obastrle odsvuda, ne mogu šetat, ne mogu hodit, zašto neki crv, česa crv? Neka velenoza grizica okolo srca drži me inkvijeta perpetuamente. 
INTRIGALO: To će bit flat. Nego, uzmi sedam korijena od petrusina, ubranijeh lijevom rukom prije nego sunce isteče, i svari ih u mlijeku od teonice koja je izlegla feminu, i napij se, pak zaspi, ozdravio si delongo. 
STARAC: Nije to moja nemoć, ne, od toga sam sikur; teža je vele veće. 
INTRIGALO: Jeda ti je...? O, o... 
STARAC: Ojbo, zdrav sam u tomu kako ne nigda. 
INTRIGALO: Da koje ti je zlo? 
STARAC: E, e, da bih smio rijet i da bih se mogao ufat da ćeš me pomoć, odkrio bih ti moje skrovene rane. 
INTRIGALO: A zašto ne smiješ? A zašto se ne uzdaš? Zašto te neću pomoć? Ako bih ja 
za vaše gospodstvo podao ovi život? 
STARAC: A hoću li rijet? 
INTRIGALO: Dà fogo, neka ide, reci delongo. 
STARAC: Na... na... na..., per vita mia, skrokah arkibuz: namuran sam! 
INTRIGALO: Ter to? To je bagatela! Remedij je tomu lasno. Nego mi reci, na koga si namuran? 
STARAC: To je vrag veliki: na jednu, koja ili ne zna što je ljubav, ili neće da zna, jer je fantastika vele. 
INTRIGALO: Kako je njoj ime? 
STARAC: E, e, kako joj je ime? Ne znam ni ja. 
INTRIGALO: Da kako te ja mogu pomoć, ako ne znaš ni ti sam što bi ti se htjelo? 
STARAC: Para mi se da joj je ime Lukrecija. 
INTRIGALO: Gdje stoji? 
STARAC: Non so niente. Znam da stoji svakolika udjeljana u ovom srcu. Zato ti iznađi način da mi se je akvijetat. 
INTRIGALO: Jeda li je to po srjeći ona Lukrecija što sama stoji polak Krive ulice, ima Proždora službenika, a djevojku Anku? 
STARAC: In verità si perspikač veoma: domislio si se al primo colpo. Ona je, ona. Nego, brate, pomozi me, jer znam da možeš. 
INTRIGALO: Mogao bih zaisto, ma se hoće dobar način. 
STARAC: Tebi ne manjka sto načina, zato providi mojemu životu, jer ću se, vjeruj mi, redužit alla morte bez nje. Ona je quinta essenza, estratto di scorza di naranzi in acqua della 
regina za ovoga moga flata. 
INTRIGALO: Appunto meni manjka način, jer se tu hoće tratit objema rukama. Trijeba je zadavit Proždora, trijeba je ozlatit Anku, ako ćemo što učinit. A ja ti ne imam odkuda, a da i imam ne bih tratio ni beča, jer ja nijesam namuran. 
STARAC: O che infelicitŕ di questo secolo! To li se i ljubav na dinar dan današnji kupuje? Nije ovoga bilo u moje doba, nego se je ljubav dosizala gledajući, dvoreći i kantajući. 
INTRIGALO: Ovo je, gosparu, alla moderna: bez pinez ništa. 
STARAC: Da što možemo učinit? 
INTRIGALO: Odriješit tobolčinu, stavit ruku na beče, počet činit posao, za vidjet hoćemo li reuškat.                                                     
STARAC: Kako to? Prvo tratit, a paka vidjet hoćemo li reuškat? Teško je to govorenje. Nego, prvo vidimo da nam reuška, a pak tratimo alegramente. 
INTRIGALO: Gosparu Lovro, sluga ti sam, a rivederci. 
STARAC: Olà, amo stani, pravlju ti! Gdje ideš? 
INTRIGALO: Imam neki posao de importanza. 
STARAC: Počekaj malahno. Što konkludismo? 
INTRIGALO: Che non faremo niente. 
STARAC: Ma zašto? 
INTRIGALO: Zašto senza bezzi fa la-la. 
STARAC: Per vita mia, ne imam pri sebi toboca, prodro mi se jutros, ter sam ga dao okrpit. 
INTRIGALO: Ako je što zaklada, toliko bi valjalo, dokle zakrpiš tobolac. 
STARAC (ovdje se pipa po džepu): Ne imam zaisto ništa nego ovu baloticu od fontanele. 
INTRIGALO: Alla larga, alla larga, infetao me tî smrad! 
STARAC: Počekaj, pravlju ti. Da via, da kad tratim, što će bit? 
INTRIGALO: Ovo. Zamitit ćemo Anku, udavit ćemo Proždora, a Lukrecija u vreći kad ti drago. 
STARAC: A hoće li tako bit? 
INTRIGALO: A to dubitaš? 
STARAC: Ne dubitam, ma sam sikur. Ti si Intrigalo po imenu. Orsů, hodi sa mnom u mene doma. Dat ću ti što hoćeš, e cosi l' aggiustaremo. 
INTRIGALO: To je prava ljubav. Hodmo.

Референце 

Ljubovnici