Ljubovnici/21
DRUGI ČIN
Prvi prizor
STARAC s violinom i ombrelom, VESELA s feralom
VESELA: Što se ovo, gosparu, čini? Nije prije ovoga bilo. 
STARAC: Muči, burdelaco, ovo se ide u noći. Nego svijeti ovamo, da ne bih gdjegod urtao. 
VESELA: Što će ti ta ombrela po noći? Ali ti mjesec dava fastidijo? 
STARAC: Koji mjesec? Ovo nosim cjeća serena, da ne bih katarac uhitio. 
VESELA: Gdje ću hodit? 
STARAC: Onamo na kantunu od Krive ulice, i džusto kad dođeš ondje, fermaj. 
VESELA: Dobro, ma me je strah da ne nastupim na štogod. 
STARAC: Ne boj se od nastupa, ja imam kod sebe korijen od divlje rodakve, ne može 
nam ništa naudit. 
VESELA: Evo nas, gospodine, hoću li ovdje fermat? 
STARAC: Jesi li džusto, džusto na kantunu? Da stani tu, jer hoću ovdje učinit jednu serenatu. 
VESELA: Nemoj ovdje toga učinit, nego se vratimo doma i useri se, a opet ćemo doć ovdje, ili se ustrpi. 
STARAC: Serenata hoće rijet što se kanta i udara di sera, a matinata di mattina, balordo jedna!                                              
VESELA: A ti čini što hoćeš! 
STARAC: Stavi tu tî fero na tle, a ovu ombrelu drži mi više glave. 
VESELA: Fate, neka je meni! Hoću li ovako? 
STARAC: Dobro, tako. O, o..., sad neka mi je malo poudarat

Референце 

Ljubovnici