Систематски речник српскохрватског језика (1936)/1860-1930


ФИЗИКА
— физика, физички, ,
— природна појава, природни
закон, —
а) тело, — материја, — предмет,
ствар, сатвар, —
б) агрегатно стање, — чврсто
тело, — течно тело, течност, ,
(сок 2015а), — гасовито тело,
гас, плин, ваздушасто тело.
*
— механика, — кретање
(1872), — динамика, — кретати
(се), кренути (се) (634), 
(се), гибати (се), покрет, ,
покретност, мицати се, помаћи
се, померити се, померање, — вући
се, — струјати, — оживети, — 
кретања, смер, — путања, ,
пут, —
а) мир, — статика, — мировати,
мировање, стајати, стојати, застој,
становит, станован, непомичан, ,
непокретљив, — стати,
застати, застајати, зауставити се, 
се, устављати се, — запети,
запињати, — заглавити се, (
721), —
б) инерција (лењивост), закон .
*
— брзина, — брз, брзо, —
муњевит, — пролетети (1886а), ,
прошишати, прохујати, —
живо, живост, хитро, хитрост, — ,
наглост, нагао, наглити, ,
пренагљен, пренагљеност,
— на брзу руку, — хитати, хитња,
— убрзати, захуктати се, — ,
летимичан, — брзоног, — ,
— убрзати, ускорити, 
кретање (2275), —
а) спорост, спор, успорење, ,
— лагано, полагано, полако,
понајлак, најлак, (натенани 266а),
тихо, истиха (2275а).
*
— сила, импулс силе, сила
кратког трајања, ударна сила, —
отпорна сила, — отпор средине, —
отпор ваздуха, инерција ваздуха,
— трење, коефицијент трења, —
трење клизања, — трење котрљања,
јачина (интензитет) силе, правац,
смисао, статички моменат силе, 
силе, — дејство силе, статичко
дејство, динамичко дејство, ,
закон независности дејства,
акција, реакција, — мерење силе,
статичко мерење, динамичко ,
— јединица силе, дин.
*
— слагање сила, — ,
саставница, — резултанта,
— равнотежа, уравнотежити, — 
сила, полигон сила, —
разлагање сила, разложница, 
компонента, — напонско стање,
— паралелне силе, антипаралелне
силе, — спрег, моменат спрега, крак
спрега.
*
— тежа, тежиште, — 
(1864), одржати ,
— стабилна (постојана) ,
стабилност, — лабилна ()
равнотежа, — нагнути
се, — претурити се, преметнути се,
преметати се, изврнути се, извртати

се, — индиферентна (непрекидна)
равнотежа, — ослонац, површина
ослонца, — ослањати се, 
се.
*
— тежина, — тежак, ,
оптеретити (256), — лак, ,
— сасушак, размерак, ,
—
а) мерење тежине, мера, 
мере, — килограм, хектограм,
декаграм (дека), грам, дециграм,
, милиграм, — цента, —
тона, — ока, — фунта, — измерити
тежину, вагнути, тежити, мерити,
одмерити, подмерити, — нето, ,
— дара, тара, — ђутуре, — 
мера, жива вага, —
б) теразије, терезије, мерила, —
полуга, игла, тас, тег, нула ,
подупрти (аретирати) полугу,
отпустити полугу, — превагнути,
претегнути, — осетљивост теразија,
— аналитичне теразије, — кантар,
римска вага, тезуља, — децимална
вага, мост, — кантарина, —
в) маса, јединица масе, ,
— масиван.
*
— специфична тежина, ,
— специфична запремина, —
хидростатичке теразије, — ,
дензиметар.
*
— рад, рад силе, рад 
терета, принцип рада, — 
рада, — статичко мерење, 
(техничка) јединица, ,
— динамичко мерење ,
динамична јединица рада, ерг
(сантиметар-дин), џаул, —
а) ефекат, статичка (техничка)
јединица ефекта, метаркилограм у
секунди, — коњска снага, — 
јединица ефекта, ,
џаулсекунда, ват, киловат, —
б) енергија, принцип одржања
(конзервације) енергије, — 
(потенцијална) енергија, —
енергија кретања (кинетичка ).
*
— полуга, осовина полуге,
— разнокрака, равнокрака, 
полуга, — сила, рад силе, ,
рад терета, — клешта (1586),
— крцаљка, — нож за сечење .
*
— стрма равнина, основа
(база), успон, —
а) клин, —
б) завртањ, — висина завртњева
хода, — крила завртња, (1611), —
бескрајни завртањ, — 
завртањ, — бродски завртањ
(пропелер), — ваздушни завртањ
(елиса).
*
— котур, стални котур, 
котур, прост котур, сложени
котур, потенцијални сложени котур,
аритметички сложени котур, точак
на вратилу, чекрк (1639), — ,
лифт.
*
— кретање, (1861), — 
кретање, сложено кретање, —
котурати (се), котурање, котрљати
(се), скотрљати (се), откотрљати
(се), коврљати (се), сковрљати
(се), ваљати (се), свалити (се)
(641), — ваљушкати се, — слагање
кретања, закон независности ,
паралелограм кретања, — 
кретање, — распрштати

се, — криволиниско кретање, (
2248а), —
а) хитац, кос хитац, 
хитац, — полазна тачка, 
(елевациони) угао, домет
(1444г), — парабола, балистичка
крива, — вертикалан хитац, —
б) прогресивно кретање, — 
(ротационо) кретање, обртати
(се), обрт, обртај, окретати (се),
окрет, вртети (се), — осовина ,
трајање ротације, —
в) кружно кретање, кружити, ,
шестарити, — ковитлати
(се), ковитлац, — средотежна ()
сила, средобежна ()
сила, — центрифуга,
(замајац 1895 в), — једнако 
(централно) кретање, центар
кретања, централна сила, радијус
вектор, —
г) гравитација, гравитациона ,
гравитационо поље, потенцијал,
еквипотенцијалне површине.
*
— периодско кретање, 
кретање, осциловање, 
(вибрирати), треперети, ,
трепет, трепетати, трептети,
устрептати, — гипкати се, — ,
— средиште (центар) ,
равнотежни положај, 
осциловања, елонгација, цела
осцилација, време трајања 
(периода), —
а) клатити се, заклатити (се),
љуљати (се), љуљушкати (се), 
(се), — клатно, секундно
клатно, — метроном, — вити се,
вијати се, повијати се, повити се,
вијорити се, витлати, завитлати, 
се, лелујати се, — климати,
кламитати, ландарати, клецати, —
трести се, потрести се, потрес, 
се, уздрмати се, — трзати се,
трзај, — труцкати се, труцкавица,
— колебати се, усколебати се, 
се, ускомешати се.
*
— молекул, молекил, —
молекуларни међупростор, — атом,
атомска тежина, —
а) кохезија, кохезиони, ,
отпоран, — жилав, —
б) тврдина, тврдоћа, — Мосова
скала тврдине, — тврд, тврднути,
отврднути, отврднуће, стврднути се,
— уабоносити се, — кора, окорети
се, скорети се, скорушити се, ,
— скрамица, — спећи се, —
мек, мекан, мекоћа, мекота, ,
мекшати, омекнути, одмекнути,
омекшати, размекшати, умекшати,
умекнути, — растресит, —
в) чврстина, — чврст, очврснути,
јак, јачина, појачати, — дрвенаст,
— кожаст, — кончаст, — слаб, ,
слабити, раслабити, —
г) апсолутна чврстина, ,
— прснути, прскати, ,
распрснути се, попрскати, ,
пуцати, пући, распући се, ,
напући, напукнути, ,
препући, — разбити се, у ,
— провалити се, 
се, проламати се, растубити
се, раскокати се, — распасти се, 
се, разасути се, разасипати
се, — дробљење, — трошан, 
се, — крунити се, — осипати
се, осути се, — крзати се, искрзати
се, окрзати се, (крзав 685), косити
се, искосити се, — изглодати се, 
се, — непробојан, ,
— релативна чврстина, ,
— крут, крутост, укрутити,

— повратна чврстина, — торзиона
чврстина, раскидање увртањем, —
д) тегљивост, гипкост, — тегљив,
истегљив, растегљив, растегљивост,
гибак, гипкост, витак, вит, виткост,
виткоћа, прутак, жидак, савитљив,
савитљивост, — угибати се, ,
угнути се, угињати се, улећи се,
улегати се, — кртост, крт, крхак,
крхкост, ломљив, ломљивост, —
ђ) еластичност, граница ,
еластичан, еластично ,
модул еластичности, 
осцилација, — нееластичан.
*
— атхезија, атхезиони, —
прионути, пријањати, — лепити се,
лепљив, лепљивост, — припити се,
— нахватати се, —
а) прљав, (паучљив 2062), — ,
запрљати, упрљати, прљати,
прљавост, прљавштина, — неопран,
неопранштина, брљав, брљати, ,
забрљати, убрљати, гнусан,
гнусити, мрља, мрљати, умрљати,
измрљати, крмачити, искрмачити,
покрмачити, крмача, — каљав, ,
искаљати, окаљати, ,
укаљати, раскаљати се, (
1993), — скврнавити, ,
скврнити, оскврнити, ,
нечист, нечистоћа, нечист, —
зарасти, — умазати, измазати, ,
мрчити, измрчити, гад, ,
поган, поганити, опоганити,
испоганити, — упљувак (2058), —
мурдар, мурдаруша, (труњав 2217в,
огаравити 1900ђ, умастити 1966), —
б) чист, паћ, — чистоћа, чистота,
чистити (745), — чистунац.
*
— клизање, клизити, 
се, суљати се, склизити, ,
оклизнути се, оклизати се, —
клизав, склизак, — љигав.
*
— судар тела, сударити се,
ударити, ударати, удар, — ,
— централни судар, 
судар, еластичан судар, 
судар, — одбити се, 
се, — отскочити, отскочке.
*
— хидромеханика, — 
тело, течност, текућина, —
а) еластичност запремине, —
стишљивост, стишљив, —
б) еластичност облика, — ниво
(огледало) течности, — водоказ,
водомер, — спојени судови.
*
— хидростатички притисак,
тлак, — хидраулична преса, —
притисак на дно, бочни притисак,
— притисак навише, потисак.
*
— специфична тежина ,
густина, — конзистенција,
— густ, згуснут, збијен, — 
се, гуснути (се), згушњавати се,
— густиш, — грушати се, 
се, грушање (1693а), стинути
се, —
а) жидак, ражидити, жидина, ,
рашчинити, —
б) колоид.
*
— пливање, пливати, —
истиснута течност, — метацентар,
— тело лебди, — тело тоне, тонути,
потонути, утонути, — огрезнути,
(потопити 811).
*
— хидродинамика, 
притисак, тлак, — водени
мотор, водена турбина, —

а) истицање течности, — млаз,
музга, — контракција млаза, — ,
течење, истећи, потећи, отећи,
отицати, ићи, одићи, одилазити,
притећи, притицати, прилив, ,
протицати, дотицати, куљати,
покуљати, искуљати, сукљати, ,
суктати, сукнути, ,
шикнути, липтати, избијати, ,
прскати, прснути, врцати,
грунути, гронути, ударити, лити,
излити се, изливати се, разлити се,
— расплинути се, просути се, 
се, прелити се, преливати се,
пресипати се, — стакати се, — ,
процурити, исцурити, цедити,
се, — кап, капља, капљица, капати,
канути, капнути, тајати, искапати,
прокапати, покапати, — локва, —
класти, — подилазити, ,
—
б) пена, пенити се, пенушати се,
запенити, запенушити, пенушав, —
опенити, — клапити се, — мехур,
клобук, клобучати, клопац, бобук.
*
— кохезиони притисак, 
напон, —
а) атхезија између течности и
чврстог тела, — квашење, квасити,
исквасити, уквасити, наквасити, ,
поквасити, сквасити, ,
— натопити, натапати, —
влажити, овлажити, — вугнути, ,
— мокрити, мочити, ,
(замочити 811), — киселити,
покиселити, раскиселити, — мокар,
мокрина, влажан, влажност, влага,
мемла, мемљив, мукљив, — сув, сух,
сувота, сушити (се), осушити (се),
исушити, посушити, просушити, 
се, провенути, сасушак, —
непромочив, непромочивост, ,
—
б) капиларност, капиларна цев,
капиларна атракција, капиларна
депресија, капиларна константа, —
упити, упијати, упојна моћ, ,
усисивати, купити.
*
— растварање, раствор, ,
растварати, растворљив,
растворљивост, растварач, — 
раствора, засићен ,
пресићен раствор, — ,
мутити, узмутити, помутити, ,
мутљаг, — бистар, разбистрити
се, избистрити се, бистрити се, ,
бистрина, — талог, стеља,
таложити се, сталожити се, 
се, слећи се, — дрожда, ,
—
а) дифузија, мешање, — мешати
се, помешати се, — осмоза, 
притисак.
*
— аеромеханика, — 
тело, гас, — аеростатички
притисак, аеродинамички притисак,
гасни напон, експанзивна тежња.
*
— ваздушни (атмосферски)
притисак, атмосферски потисак, —
барометар (1810б), манометар, 
мерење висине, — 
ваздуха, шмрк за сабијање
ваздуха, — прскалица, пожарни
шмрк, пумпа (1854), — разређење
ваздуха, ваздушни шмрк, разређен
ваздух, граница разређења, — 
простор, — празан простор
(вакуум), висок вакуум, — 
(1883б), — натега, крива ,
—

а) летење, лет, летети, полетети,
прелетети, одлетети, долетети, ,
разлетети се, слетети, ,
узлетети (568в), излетети, ,
летнути, облетати, прхнути,
прнути, винути се, вити се, извити
се, —
б) истицање гаса, — 
парадокс.
*
— дифузија, дифундовати,
— осмоза, — упијање (апсорпција)
гаса у течности, упијати (),
упити, — атсорпција гаса у
чврстом телу, атсорбовати, ,
— хигроскопно тело, 
(1897).
*
— таласно кретање, — 
средина, — талас, таласни
извор, таласати се (1992а), 
се, таласна линија, таласни
брег, таласна доља, таласна ,
— осцилација, — амплитуда, —
брзина простирања таласа, 
осцилација, уздужна
(лонгитудинална) осцилација, —
зрак таласног кретања, паралелни
зраци, равни зраци, — одбијање
(рефлексија) таласа, — 
таласа, — преламање ()
таласа, преломљен ()
талас.
*
* *
— акустика, наука о звуку,
— звук, звучан, звучати, — звучни
извор, — звучни талас, таласна ,
број трептаја (осцилација),
чувење звука, горња граница, 
граница чувења, — безвучан, —
а) преношење звука, брзина 
звука, — одбијање звука,
— одјек (ехо), одјекнути, ,
вишеструки одјек, — јек, ,
јечати, зајечати, јекнути, ,
разлегати се, одлегати се, 
се, заорити се, зачути се, —
б) тон, висина тона, прост тон,
сложен тон, — боја тона, основни
тон, горњи тонови, — музичка 
тонова, акорд, консонанција,
консонантан, дисонанција, ,
— основни тон, цео тон, ,
октава, квинта, секунд, велики
терц, кварта, секста, септима, —
хроматична скала, дијатонска дур
скала, —
в) осцилација мембране, — ,
грамофон, —
г) резонанција, резонатор, —
д) интерференција звучних ,
—
ђ) чујан, (чувење 2120), јасан,
јасноћа, (зачути се 1889а), — ,
хука, хучан, бука, бучан, ,
тарлабукати, — ,
пробити уши (2120а), — ,
мукла тишина, тих, тихо, 
се, мукао, замукнути, ,
— пригушен, пригушити, ,
— лагано, —
е) шум, шуман, гломот, — ,
букати, бука, бучан, буктати,
хукати, хучан, — тутњити, тутњава,
тутањ, — рогоборити, — урнебес,
— топотати, топот, бат (557), бахат,
— лупати, лупнути, лупкати, ,
лупа, лупњава, — треска, ,
љоснути, пљеснути, ,
пљескати, пљесак, трештати,
— брујати, забрујати, — звонити,
зазвонити, — клепетати, клепет, —
клепало, — клопарати, клопотати,

— тандркати, тандркнути, тандрк,
— чагрљати, — чегртати, ,
— врчати, — шоботати, шобот,
— клокотати, клокот, — кркљати,
крктати, — пуктати, — жубор, ,
— зврчати, зврјати, — ,
звекнути, звекетати, звецкати,
звецнути, звекет, звека, звек, — ,
цакнути, — шкљоцати, ,
— шуштати, шушкати, ,
шушањ, — прштати, ,
пуцкарање, пуцкати, — ,
— крцкати, — рускати се, 
се, — цвркнути, чвркнути, —
шкрипати, шкрипити, шкрипнути,
зашкрипати, шкрипа, — шкргутати,
шкргут, — пиштати, писнути, ,
писак, писка, — пиштаљка,
— цврчати, цвркутати, цврка, —
цичати, цикати, цикнути, цика, цик,
— шиштати, шиктати, — звиждати,
звизнути, — фијукати, — фискати,
фиснути, — цијукати, — хујати, —
зујати, зујање, зука, —
ж) пуцањ, пукот, пук, пући, ,
пуцњава, прасак, праска, ,
праснути, грувати, грухнути,
бречати, брека.
*
* *
— топлота, топлина, —
врућ, врео, врелина, жежак, јара,
вар, — топал, топао, — млак, ,
узмлачити, млачити, да умре
студ. —
а) грејати (се), загрејати (се),
загревати (се), згрејати (се), ,
угревати, подгрејати, ,
— огрејати (се), огрев, 
површина, — прегрејати
(се), топлити, — парити, напарити,
распарити, — опарити се, — ,
ужарити, зажарити, усијати
(се), —
б) хладан, хладити, расхладити
(се), охладити (се), исхладити (се),
прохладити, — хладноћа, ,
леден, студен, студ, зима, .
*
— температура, апсолутна
температура, —
а) термометар (1810в), метални
термометар, гасни термометар, 
термометар, максимални ,
минимални термометар, —
термограф, — термоскоп, — скала,
— нулта тачка, тачка мржњења
(очвршћавања), ледена тачка, —
тачка кључања.
*
— ширење тела, — 
тела, — уздужно (линеарно)
ширење, коефицијент линеарног
ширења, — кубно ширење, кубни
коефицијент ширења, апсолутно
(право) ширење, релативно ()
ширење, — дилатометар.
*
— специфична топлота, ,
грам-калорија, ,
— калориметар, ледени
калориметар, — атомска топлота,
— механични еквиваленат топлоте,
— кинетичка теорија топлоте.
*
— топљење, тачка топљења,
топлота топљења, — топљив, 
се, растопити (се), стопити (се),
стапати (се), истопити (се), 
(се), откравити (се), кравити
(се) (2008г), раскравити (се), 
се, одледити се, — врућац,
— затопити, затапати, залити, —

а) очвршћавање, очврснути, —
мржњење, режелација, мрзнути се,
замрзнути се, смрзнути (се), 
(се), промрзнути, — лед, ,
— ледити (се), следити (се), 
(се), сципати се, 
се, скоцати се. —
б) топлота растварања, (
1884), — ослобођена ,
—
в) кристализовање (1986), 
кристализовања. —
*
— кључање, тачка ,
— кључати, кључ, пребацити
кључ, врети, проврети, узаврети,
врење, превирати, кипети, ,
искипети, прекипети, струјати,
— кувати, кухати, —
а) испаравање, испарљив, — 
испаравања, делимично ,
лагано испаравање, — ,
испарење, ветрити, ,
(х)лапети, излапети, ,
— пушити се, — усахнути,
пресахнути, осахнути, ископнети, ,
—
б) пара, засићена пара, 
пара, — напон, —
в) топлотни мотор, — парна ,
— парни котао, парни казан,
— парни цилиндар, — клип, — ,
— одводна цев, — 
цев, — ексцентрични точак,
— клизаљка, — замајац (1872в), —
мртва тачка, — центрифугални ,
— локомотива, — ,
— машина високог притиска,
— машина ниског притиска, — 
ефекат, — гасни ()
мотор, — бензински мотор,
— карбуратор, четири такта, — 
мотор, — парна турбина, —
г) експлозија, експлодирати, —
експлозив, — динамит, — лагум,
лагумати, мина, — фитиљ.
*
— кондензовање, 
гаса, кондензовање паре, —
замаглити се, маглити се, ознојити
се, — критична температура, 
притисак, — динамична ,
—
а) дестиловање, делимично ,
деона (фракциона) ,
дестиловати,
б) сублимација, сублимовање, .
*
— влажност ваздуха, —
ваздух засићен влагом, — тачка ,
— хигрометар.
*
— простирање топлоте, —
размена топлоте, провођење ,
проводна моћ, проводник, ,
полупроводник, лош ,
— струјање топлоте (),
— зрачење топлоте, ,
одавати топлоту, зрачна ,
дијатермано тело, атермано
тело, упијање (апсорпција) 
зракова, упијати, упити.
*
— топлотни извор, — 
константа, — егзотермски ,
ендотермски процес.
*
— сагоревање, температура
сагоревања, — сагоревати, ,
изгорети, горети, горење, ,
догорети, разгорети се, ,
погорети, згорети, — ,
спаљивати, попалити, — палеж,

— сажећи, сажизати, саждити, —
тињати, шкиљити, —
а) палити, упалити (се), упаљив,
запалити (се), запаљив, распалити,
припалити, потпалити, потпала, ,
ужећи, жећи, ужизати, ,
ражећи, уждити (се), ,
приждити, — кресати, ,
укресати, — кресиво, огњило, ,
чакмак, масат (1597), — труд,
б) гасити, угасити (се), 
(се), изгасити, погасити, ,
потулити, утулити, утрнути, 
се, —
в) ватра, ватрен, — ватриште, —
огањ, огњен, огњевит, огњиште, —
ложиште, (пећ 1736), — пожар, ,
гариште, згариште, ,
— погорелац, — буктиња, ,
паља, машала, — ломача, — 
(1538), — главња, угарак, ,
угљевље, — подложити, ,
наложити, налагати, потаћи,
потстаћи, потстицати, стаћи, ,
стицати, притаћи, тарнути, ,
подјарити, сјарити, чарнути,
чаркати, распирити, распиривати,
потпирити, потпиривати, ,
—
г) пламен, плам, пламен, ,
пламтети, запламтети се, 
се, планути, букнути, ,
разбуктети се, — лизати, —
варница, искра, — жеравица, жар,
жишка, — згорети се, —
д) дим, димити (се), задимити
(се), надимити (се), пушити се, —
колут, млаз, куљати, — кадити, ,
окадити, поткадити, кад, —
кадионица (1060), — бездимни, —
ђ) чађ, чађа, чађав, чадити, ,
почађавети, очађавити, гар,
гаревина, гарав, огарити, ,
гаравити, нагаравити, —
е) пепео, пепелити, упепељавити,
пепељав, луг, лужан, лужити, ,
супражица, пухор, — претати,
запретати, распретати, —
ж) опећи, ожећи, опалити, ,
спржити, пржити, опрљити,
спрљити, прљити, осмудити, ,
ожагрити, ожагрина, спурити,
спарити, спарушити, смагнути, ,
препланути.
*
* *
— оптика, наука о ,
оптички, — светлост, светло,
светлосни, — светлосни извор, 
светлост, — црвено усијање,
бело усијање, — хладна светлост
(флуоресценција 1911).
*
— светлети (се), ,
сијати (се), сјати (се), сјај, 
(се), засијати (се), засјати
(се), синути, просијавати се, 
се, цаклити се, блештати, ,
блистати (се), заблистати се,
блесак, — светао, сјајан, сјајност,
блистав, блиставост, блештав, јасан,
— нејасан, магловит, замаглити,
маглити, — таман, потамнети, —
а) светило, светиљка, — кула ,
светионик, — осветлити, ,
светлити, засветлити, ,
посветлити, обасјати, ,
озарити, — осветљење,
јачина осветљења, јачина ,
— метарсвећа (лукс), — ,
—
б) севнути, светлуцати (се), —
в) мрак, мркли, мрачан, ,
мркнути, намрачити се, 

се, замрачити се, помрачити се,
— полумрак, — тмина, тмуша, ,
тамнило, тама, таван, ,
— ноћ, (смрћи се 2313б), —
видело, виделина, вид, видан, дан,
за видела (2313).
*
— провидан, провидност,
провидети се, — прозрачан, ,
прозирати се, 
се, бистар (1884), — непровидан,
непрозрачан, — замаглити се, 
се, — упијање (апсорпција)
светлости.
*
— простирање светлости, —
светлосни талас, таласна дужина
светлости, — таласна ()
теорија светлости, —
а) светлосни зрак, зрака, луча,
зрачан, зрачити, сноп зракова, —
б) сенка, сен, — бацити сенку, —
осенчити, сенчити, — засенити, ,
— језгро сенке, полусенка,
— сеновит, хлад, хладовина, .
*
— одбијање светлости (),
одбити се, одбијати се,
— упадни зрак, упадни угао, 
нормала, одбијени зрак, одбојни
угао, — растурање светлости (
одбијање), — одблесак, ,
отсевати, отсјај, отсјајивати,
преливати се, пресјавати се, — 
(1989г).
*
— огледало, — равно ,
— лик, предмет, — сферно ,
теме огледала, средиште
кривине, отвор огледала, оптична
оса, жижа (фокус), — стваран лик,
уображен лик, усправан ()
лик, изврнут лик, — ,
— издубљено (конкавно) ,
испупчено (конквексно) ,
— параболично огледало.
*
— преламање светлости (),
ломљивост, — скретање
зрака, упадни зрак, упадна ,
преломни зрак, преломни угао,
— потпуно одбијање (тотална ),
— атмосферска ,
— фатаморгана.
*
— оптичко сочиво, — 
сочива, централни зрак, ,
сферна аберација, дијафрагма,
— испупчено (конвексно, сабирно)
сочиво, издубљено (конкавно, )
сочиво, биконвексно, ,
биконкавно, 
сочиво, комбиновано сочиво, 
сочиво, — ахроматично
сочиво, апохроматично сочиво.
*
— расипање светлости (),
— спектар, спектралне
боје, — хроматична аберација, 
призма, — спектрална
анализа, Фрауенхоферове ,
— апсорпциони спектар.
*
— боја, — просте боје, 
боје, допунске ()
боје, — бојити, обојити, ,
бојадисање, бојадисар, ,
маст, фарбати, префарбати,
фарба, фарбар, — жива боја, —
безбојан, безбојност, —
а) бео, беличаст, беласаст, белети
се, забелети се, беласати се, белети,
побелети, обелети, избелети, — ,
убелити, обелити, набелити,

забелити, — белина, белоћа, (
128а), — белиља, бељар, — блед,
бледуњав, бледети, избледети, ,
бледило, бледоћа, — светао,
отворен, јасан, — дречав, дречећи,
— загасит, угасит, таман, ,
—
б) црн, црнкаст, мрк, вран, ,
— црнило, црнети се, зацрнети
се, поцрнети, смагнути, осмагнути,
— оцрнити, зацрнити, црнити, ,
—
в) сив, сивкаст, сур, суркаст, ,
сињаст, сињгав, сињи, ,
пепељав, голубаст, граораст,
грахораст, —
г) плав, плаветан, плавичаст,
плавкаст, плаветникаст, ,
сињи, азурни, азур, плавило,
плаветнило, плавети се, плаветнети
се, поплавети, поплаветнети, — ,
оплавити, —
д) љубичаст, ултраљубичаст, ,
модрикаст, модрикав, модрина,
помодрети, модрети, — модрити, —
ђ) црвен, ултрацрвен, црвенкаст,
румен, руменкаст, ружичаст, руд,
скерлетан, пурпуран, броћаст, ,
— црвенило, црвен, руменило,
румен, багар, скерлет, пурпур, —
крмез, варзило, броћ, — црвенети
се, поцрвенети, зацрвенети се
(2114а), руменети се, поруменети,
заруменети се, зарудети, рудети, —
црвенити, оцрвенити, зацрвенити,
руменити, наруменити, броћити, —
е) наранџаст, — риђ, риђаст, —
ж) жут, жућкаст, жутило, ,
жутети се, пожутети, ужутети,
зажутети, жутети, — ожутити, ,
жутити, —
з) зелен, зеленкаст, зеленило, 
се, позеленети, озеленети, ,
— озеленити, позеленити,
зазеленити, зеленити, — мургаст,
и) мрк, кестенаст, смеђ, (),
ј) шарен, шаренило, шаренети се,
— шаренити, — шарати, нашарати,
ишарати, прошарати (се), (шарац
1697д), — разнобојан, — тробојан,
— пегав, пегаст, пега, — баљав
(1694д), баљаст, — пасаст, .
*
— луминисценција, — ,
флуоресцирати, ,
—
а) фосфоресценција, ,
фосфоресцентан.
*
— интерференција ,
— савијање (дифракција) ,
—
а) поларизација светлости, 
светлост, поларизациона
равнина, поларизатор, анализатор,
Николова призма, ротациона ,
— оптички активно тело,
— сахариметар, — укрштени .
*
— магнетизам, магнет, ,
намагнетисати, ,
магнетизовање, — ,
— граница засићења, — 
магнет, вештачки магнет, —
— трајни (перманентни) магнет,
пролазни (темпорерни) магнет, —
магнетни полови, северни ()
пол, јужни (негативни) пол, —
а) привлачење, привлачна сила,
привлачити, привлачан, ,
— одбијање, одбијати, одбити,
одбојан, — количина магнетизма,
— магнетно поље, хомогено 

поље, линије сила, густина
линија сила, — магнетни штит, —
б) земно магнетно поље, — 
деклинација, деклинациона
игла, — магнетна инклинација, 
игла, — компас (),
магнетни меридијан, изогоне,
— инклинаторијум, изоклине, —
в) парамагнетизам, 
тело, — дијамагнетизам, 
тело, пропустљивост
(пермеабилитет) за магнетне 
силе.
*
— електростатика, — ,
електрина, — позитивни,
негативни електрицитет, ,
— наелектрисати, — 
(се), испражњење, испражњивач,
конвективно пражњење, — 
клатно, електроскоп, 
машина, —
а) провоћење електрицитета, 
(кондуктор), непроводник
(изолатор), полупроводник, — ,
диелектрична константа,
— неутралисање, неутралисати се,
ништити се узајамно, —
б) електрон (електрични атом),
— торзиона вага, — електрично ,
електрични потенцијал (напон),
волт, — електрични капацитет,
фарад, микрофарад, — електрична
густина, — електрични утицај (),
електрични ветар, 
вртешка, —
в) електрична енергија, 
енергија (енергија ),
— електрични кондензатор, 
боца, батерија кондензатора,
— електричне осцилације, —
г) електрична варница, ,
дужина варнице, варнична ,
— електрични удар, —
д) ваздушни електрицитет, — ,
линиска муња, површинска ,
кугласта (глобуларна) муња,
— громобран, пријемник, одводник,
земљовод, — сушна муња (),
— поларна светлост.
*
— електрична струја, — 
енергија, додирна ,
електрохемиска теорија, — 
електричне струје, 
сила, јачина (интензитет)
струје, — ампер, — напајати.
*
— галванска струја, — 
коло струје, гране кола,
разгранати део кола, мост, — 
правило, галваноскоп, — 
елеменат, галванска ,
— полови батерије, — ,
анода, катода.
*
— електролиза, — ,
— јон, анјон, катјон, — 
дисоцијација, — 
волтаметар, — електрохемиски
еквиваленат, — поларизација ,
поларизациона струја, —
примарни галвански елеменат, —
секундарни елеменат (акумулатор),
пуњење акумулатора, пражњење.
*
— електрични отпор, 
отпор, специфична проводна
моћ, — унутрашњи отпор, — 
отпор, — отпорник (реостат),
реостат са запушачима, технички
реостат, — Омов закон, —

а) везивање елемената, везивање
по напону (у серији, у низу), — 
по површини (паралелно,
упоредо), — укључити, укопчати,
— искључити, — прекидач, — 
спој.
*
— рад струје, — волтампер,
ват, киловат, — ват-секунда, џаул,
а) галванокаустика, претварање
електричне енергије у топлоту, —
зрачни термометар (болометар), —
електрична пећ, — оловни .
*
— електрично осветљење, —
електрична сијалица, жаруља, —
глава, оквир, влакно, стаклена ,
— полуватна сијалица, — 
лампа, Волтин лук (Девијев
пламен), — угљен, — кратер, —
диференцијална пламена лампа, —
живина, лампа.
*
— термоелеменат, ,
термоелектрична батерија
(термомултипликатор), — 
термометар.
*
— магнетно поље 
струје, — Максвелово правило,
— соленоид, —
а) електромагнет, — језгро ,
— калем, завојна ,
завојница, — котва ,
— галванометар, — 
бусола, редукциони фактор,
— електродинамометар, — ,
— волтметар, — електрично
звонце, — потковичаст ,
— дугме (тастер), прекидник
(Нефов чекић), —
б) Морзеов телеграф, — ,
пријемник, тастер, кабл, —
Хјузов апарат, — електрични ,
—
в) телефон, — телефонски ,
— слушалица, левак за ,
микрофон, — отпремник, ,
— Пупинов калем.
*
— индукција, ,
— индукована струја, —
правило десне руке, — примарни
калем, секундарни калем, број ,
—
а) самоиндукција, ,
суперпонира се главној струји,
— волтаиндукција.
*
— једносмислена струја, —
наизменична (алтернативна) ,
— број периода, број ,
—
а) струја ниског напона, — 
високог напона, — ,
— вртложне (Фуколове) ,
— Теслине струје, — полифазна
струја.
*
— динамомашина, ,
генератор, — анкер, 
анкера, колектор, 
шипка, метлица, Грамов прстен,
— заостали (реманентни) ,
динамомашина (генератор) за
наинзменичну струју (алтернатор),
а) електромотор, —
б) електрична централа, муњара,
хидроелектрична централа, — ,
— електрични трамвај, 
кола, тролејска жица, трола.
*

— трансформатор 
енергије, —
а) исправљач.
*
— катодни зраци, 
цев, — анодни (каналски) ,
јонизовање, Рендгенови зраци
(-{X}--зраци), рендгенограм, фокусна
цев, антикатода, — Кулиџова цев.
*
— радиоактивне појаве, ,
еманација, 
атома.
*
— електрична осцилација,
осцилатор, резонатор, резонанција,
електрични талас, електрични
зрак, таласна дужина, стојећи 
талас, — трбух таласа,
чвор таласа, — кохерер.
*
— радиотелеграфија (
телеграфија), — 
(бежична телефонија), 
(1416), — отпремна ,
пријемна станица, — 
коло, индуктор, кондензатор,
— антена, — детектор, — ,
капацитет, — електронска
цев, неамортизован електрични .

1936.