Мојој нади
Мило Јововић 

Куд си, куд си, моја надо!
Залутала већ одавна?
Ја те чекам у походе,
А ти јоште н'јеси справна!

Видиш, да сам као лађа
На таласе сињег мора;
А ти опет све једнако
Прама мени биваш спора.

Видиш моје срце младо,
У немиру да пребива;
Видиш занос моје душе
Жеље пусте, које снива.

Ђе си дакле, моја надо!
Чујеш срца уздисаје,
Ја те тражим, али не знам,
У које си св'јета краје!

А вила ми подругљиво
Шапће тихо сред мог' јада:
„Умири се чедо моје,
У Бога је твоја нада!“

У Бару (Црна Гора), 1895., Мило Јововић, „Словански свет “, број 10., у Трсту, 9. марта 1895., стр. 88.
Јововићеве пјесме 1895.