Ljubovnici/57
Prizor najzadnji
SVI
(Intrigalo hita Dotura)
DOTUR: Solvam, platit ću! Što ćeš od mene? Pusti me, molim te! 
PROŽDOR: Pusti ga, ja sam kvijet, ako on ne plati, neću ni ja! 
INTRIGALO: Fora bezzi! Ja hoću iskupit one zaklade. 
FABRICIJO: Ola, što je to? Intrigalo, koje su to insolencije? 
INTRIGALO: Nijesu insolencije, ne, nego mi je odnio jedne haljine ženske, koje sam ja u Getu uzeo, a sad govori da su mu ukradene. Hoću da ih plati! 
FABRICIJO: O, via, questa è aggiustata, haljine su u mene doma. Ja ću ti ih dat. 
INTRIGALO: In conscienza vostra, ve'! 
PROŽDOR (dâ mu zamlatnicu): A što ne vjeruješ, glavoču jedan! 
INTRIGALO: Manje riječi, pravlju ti! Ja vjerujem i stravjerujem! 
DOTUR: Continuo gelidus stupor occupat artus. Što je ovo? Što se čini? 
FABRICIJO: Ovo je srjeća moja sjedinila mene s gospođom Lukrecijom. Zato, gospodine Doturu, kako moj meštar imaš i ti veselit se, a što je bilo da je prošlo i da se veće o tomu ne govori. 
DOTUR: Digna est ingenti constans patientia laude. Da ti je sve veselo, sve čestito, et dii te faciant fecunda prole beatum! 
VESELA: Evo ti fagot, gosparu. 
STARAC: O, a sada svikolici allegramente proslavimo ovu festu! Uzmi svak instrumenat i poprati nevjestu do doma! 
ANKA: A ti, što činiš, Intrigalo? Znaš da si mi drag! 
INTRIGALO: Dakle, tokaj mi ju. Evo ma vjerenica! 
PROŽDOR: Neću ni ja prdimela stât ovako! Vesela, a mi, što činimo? 
VESELA: Daj mi ruku, ja sam tvoja! 
STARAC: Ti, Doturu, vodi tanac, i svak svoju uhiti, a ja ću vam zapjevat, paka ću zasvirit. 
 
          Imeneo dođi sveti, 
          Zavjete naše upravi; 
          Čin' da ti su na pameti 
          Ljubovnici ovi pravi. 
          I sadruži ove pjesni, 
          Ke začina svak veseo, 
          I utvrdi uzô udesni, 
          Bože od pira, Imeneo.

Референце 

Ljubovnici