Србија и Арбанија 1
I. ПРЕДГОВОР

Арбанским питањем позабавили смо се овде нешто потпуније више из практичних потреба него из теорискога интереса. Арбанска политика наше владе завршена је поразом који нас је стао великих жртава. Још веће жртве нас чекају у будућности. Завојевачком политиком српске владе према арбанаском народу створени су на западној граници Србије такви односи да се у скорој будућности мир и редовно стање тешко могу очекивати. У исто време Арбанија је том политиком гурнута у наручја две на западном Балкану најзаинтересованије велике силе, а свако учвршћивање утицаја ма које капиталистичке државе на Балканском Полуострву представља озбиљну опасност за Србију и нормалан развитак свих балканских народа.

Али да се том практичном циљу одговори, морали смо се забавити приликама у Арбанији. То је било у толико потребније учинити што је, прво, наша штампа, у погубној утакмици да помогне једну рђаво упућену и рђаво извођену политику, месецима и годинама распростирала о арбанаском народу тенденциозна мишљења, и што је, друго, таквим мишљењима и сама влада покушавала да оправда своју завојевачку политику у Арбанији.

Више обавештења о приликама и сукобима интереса на том крају Балкана треба да послужи правилнијем схватању прилика у Арбанији и стварању бољих односа између српскога и арбанаскога народа. Нарочито је више обавештења потребно пролетаријату на коме поглавито лежи велики задатак да најодлучније устане против завојевачке политике буржоазије и власничких кругова и да на једном актуелном практичном питању покаже колико је здрав и спасоносан рад балканске социјалне демократије на пријатељству, савезу и најпунијој заједници свих балканских народа.

Ако би ова књижица послужила као приложак томе историском задатку балканских социјалдемократских партија, наша скромна очекивања тиме би била оправдана.

1. јануара 1914.

Београд.

Д. Т.

Србија и Арбанија