Систематски речник српскохрватског језика (1936)/2316-2357


ФИЛОЗОФИЈА
— филозофија, филозоф,
филозофски, — метафизика, ,
метафизички.
*
— биће, — егзистенција, —
онтологија, — бити, бивати, ,
постојање, имати, — 
се, живети, — владати, ,
зацарити се, укоренити се, 
корена, узети маха, — ствар,
— чињеница, чињенички, факат,
фактички, — позитиван, — ,
стваран, реалност, реалан,
— јава, —
а) нестваран, уображен (948).
*
— постати, постајати, 
се, настати, наступити, наступ,
испасти, изићи, изаћи, доћи, ,
постанак, постајање, — 
се, појава (2121), угледати ,
искрснути, избити, подићи се, —
показати се, указати се, — ,
— остварити се, испунити
се, — добити, стећи (2357а), —
а) изјаловити се, —
б) запети, запињати, (застој 16).
*
— створити, сатворити, ,
стварање, творити, творба,
саздати, саздање, (направити 309),
— остварити, испунити, ,
— створитељ, творац,
саздатељ, аутор, — плодан, — ,
јалов, — створење, створ,
творевина, саздање, — основати, ,
оснивање, оснутак, ,
засновати, образовати, ,
установа, — утемељити, ,
— успоставити, ,

поставити, саставити, ,
увести, уводити, завести, ,
(нов 2294б, уништити 2321в),
а) самоникао, самониклост.
*
— немати, не бити, не ,
— отсуство, оскудица, ,
помањкање, — ништа, ,
нирвана, — отпасти, ,
— нестваран, нереалан, —
негативан, одричан, негација, — не,
није, аја, — ни, нити, — нико, ,
никакав, — николико, ,
— нимало, ни трага, ни ,
ни помена, — нипошто, —
никада, нигде, — немој, немојте
(402).
*
— нестати, нестајати, ,
нестанак, (престати 2286),
изгубити се, губити се, проћи, ,
ишчезнути, ишчезавати, 
се, помањкати, преманкати,
премаћи се, премакнути се, чилети,
ишчилети, фалити, — мањак
(2327а), —
а) пропасти, пропадати, пропаст
(22), разорити се, — срушити се,
суновратити се, отићи у суноврат,
б) одржати се, очувати се, —
в) уништити (310), укинути, ,
угушивати, сузбити, ,
уклонити, удаљити, .
*
— извесност, известан, ,
сигурност, сигуран, сигурно,
јамачно, —
а) неизвесност, неизвестан, ,
несигуран, — довести у 
(25), (произвољан 988б).
*
— могућност, могућан, ,
можда, моћи, — омогућити —
изглед, лако, — умало, замало, ,
мал’, —
а) немогућност, немогућан, ,
— онемогућити, — тешко, ,
(вероватно 942).
*
— материја, материјалан,
тело, телесан, стваран, стварност,
(ствар 1860а), релан, реалност,
вештаствен, опипљив, (јава 2125а),
— утеловити, утеловљавати, ,
оваплотити, оваплоћен, ,
оличити, оличавати, ,
оличење (2171), — природа,
природан, нарав, нараван, —
а) натприродан, натчулан.
*
— нетелесан, бестелесан,
мислен.
*
— целина, целост, цео, ,
целцат, сав, савколик,вас,
васколик, — комплекс, (систем
956а), —
а) сложен, сложеност, — ,
— прост, једноставан, ,
упрошћавати, —
б) саставити, саставак (729), —
в) обухватити, обухватати, — .
*
— потпун, потпуно, ,
употпунити, попунити, ,
неокрњен, неначет, ,
недирнут, неповређен, цео, ,
здрав, — свестран, — ,
дословце, — савршен, —
а) непотпун, непотпуност, мањак
(2321), крњ, крњав, окрњити, кус,
поткусити, — ограничити се, —

б) одвојити (се), подвојен, ,
одвалити (се), отпасти, ,
— комад, парче, (начети 301а),
в) остати, остајати, остатак, ,
преостатак, претећи, —
г) опширан, опширно, ,
подробан, подробност, ,
потанкост, танчина, утанчати,
исцрпан, —
д) укратко, скратити, — извод,
(скраћеница 2366а).
*
— део, делић, удео, делом,
делимице, делимично, тал, исе, ,
— донекле, — појединост, —
припадати, —
а) одељак, одељење, раздео, ,
отсек, партија, глава, ,
тачка, —
б) делити, дељење (2183а), ,
поделити, подела, разделити,
расподелити, расподела, изделити,
размерити (2169), разгодити, ,
рашчланити, разложити,
разлагати, —
в) грана, огранак, гранати се,
(2016), крак.
*
— састав, саставни, склоп,
— крој.
*
— садржати, садржавати,
садржина, садржај, — састојати се,
састојак, саставни део, — ,
— имати, бити снабдевен, ,
—
а) суштина, квинтесенција, ,
битност, битан, — тежиште, ,
основни, темељ, подлога, ,
— главан, главни (378), ,
поглавит, поглавито, — у 
потезима, — површан, ,
(споредан 379, извод
2327д).
*
— облик, обличје, подоба,
форма, формалан, (геом. 2206), —
а) изглед, изгледати, чинити се,
учинити се, — једнолик, ,
једнообразан, једнообразност,
— разнолик, разноликост, —
б) безобличан, безобличност.
*
— особина, својство, ,
карактер, каквоћа, (врста
971), одлика, страна (добра итд.),
— особитост, особеност, нарочит, ,
осебујност, — обележје, —
овакав, такав, онакав, некакав, ,
свакојак, којекакав, ,
какав, — одликовати се, ,
урођен, — атрибут, —
а) стање, — усталити (се), —
пореметити (се), поремећај.
*
— јединка, индивидуа, ,
поједини, појединце, ,
— примерак, глава, ,
грло (1690), —
а) посебан, засебан, усамљен, ,
сам, насамо, нарочит,
особен, особит, — једини, ,
— издвојити, издвајати, ,
одвајати (303), оделити, ,
изоловати, — осим, без, ,
(пречистити 745), — ,
побашка, башка, одељено, ,
напосе, понаособ, посебно,
— осамљен, —
б) разјединити, растројити, ,
расуло.
*
— скуп, збир, заједница,
група, — заједно, уједно, пратити,

— са, — закључно, укључно, ,
— сви, сваки, ко год, — све,
свашта, што год, — листом, сами,
све сами, — заједнички, збирни,
скупни, — општи, опћи, свеопшти,
уопштити, уопштавати, уопште, —
обухватити, обухватати, — међу, ,
од, —
а) сјединити (се), ујединити
(се), јединити (се), саставити, ,
слагати, удружити, сажети,
сажимати, — гарнитура.
*
— правило (967), ,
правилност, норма, нормалан,
— начело, принцип, начелни, ,
редован, (систем 956а),
а) пример, — применити (296),
б) гесло, девиза, мото.
*
— неправилан, ,
ненормалан, ненормалност,
абнормалан, нередован (967а), —
а) изузетак (968), изузетан, ,
изузевши, изузев, осим, ,
мањ.
*
— обичан, обично, ,
— природан, —
а) необичан, ванредан, ,
редак, реткост, — беспримеран,
незапамћен.
*
— однос, одношај, 
се, односни, односно, — ,
одговарајући, — према,
спрам, —
а) сразмера (2186), сразмеран,
несразмера, несразмеран.
*
— међусобно, међусобни,
међусобност, — узајамно, узајамни,
узајмице, узајамност, реципрочан,
реципрочност, реципроцитет, — ,
једностран.
*
— веза, имати везе, довести
у везу, — тицати се, дирати, ,
— дотични (953а), —
а) непосредан, израван, ,
непосредно, изравно, директно,
— лично, сам, главом, —
б) посредан, посредно, .
*
— зависност, зависити, ,
— независан, независност,
а) услов, увет, погодба, — ,
уветан, уветован, уветованост,
— условити, условљен, — ,
безуветно, апсолутно, — пошто
пото, —
б) потребан (31).
*
— збивање, збивати се, 
се, бивати, шта је било од…, 
се, догађати се, догађај, 
се, дешавати се, случити се,
случавати се, стећи се, падати, ,
припетити се, одиграти се,
извршити се, испунити се, 
се, — букнути, — прилика, ,
згода, — пригодан, (улучити
прилику 236а), — случај, — појав,
чин, призор, сцена, — позорје, ,
поприште, — афера, —
а) приредити, приређивати, 
(175), приређивач, — ,
— програм, — замесити,
закувати (502), (остварити 236), —
б) затиш је, мртвило.
*
— известан, извесност, ,
сигурност, неминован, ,

неизбежан, неизбежност,
фаталан, фаталност, не гине му…,
а) неизвестан, неизвесност, ,
несигурност, проблематичан,
б) случајан, случајно, ,
пуки случај.
*
— начин, — овако, тако, ,
некако, икако, свакојако, ,
— мојски, његовски.
*
— околност, — прилике, —
стицај околности, — заплет.
*
— ток, тећи, развијати се,
развој, развитак, процес, (куд 
да пукло 2356), —
а) ступањ.
*
— промена, променити се,
променљив, променљивост, ,
изменити се, измена, мењати
(313, 975, 993), мењати се, мењање,
преиначити, преиначење, преинака,
предругојачити, — несталан, ,
непостојан, непостојаност,
— прелазан, прелазност, —
а) сталан, сталност, постојан, ,
непроменљив, ,
—
б) преокрет, обрт, — прекрет, —
прелаз, — наступ.
*
— постепен, постепено, ,
поступан, поступно, .
*
— криза, критичан, .
*
— преображај, преобразити
се, преображавати се, метаморфоза,
претворити (се), претварати (се),
прометнути се, протурити се, 
се, проврћи се, — ,
преобраћати, преобраћај, ,
препородити (се), ,
препород.
*
— узрок, узрочни, ,
— проузроковач (2354), —
безузрочан, — услед, због, зато, ,
—
а) побуда, побуђен (883), из, —
б) приписати, приписивати.
*
— разлог, образложити, —
како, пошто, — оправдан, ,
основан, основа, основ, ,
оснивати (се), почивати, —
повод, — позивати се, позвати се,
а) безразложан, неоправдан, ,
неоснован, ,
—
б) противразлог.
*
— обзир, с обзиром, — без
обзира (965) .
*
— дејство, дејствовати, ,
утицај, упливисати, уплив
(376), проузроковати, узроковати,
произвести, — изазвати, изазивати,
задати, задавати, улити, улевати,
уливати, — будити, побудити, —
подгревати, потпирити, ,
распирити, распалити, — ,
потстицати, — чинити, ,
— нанети, наносити, — 
до, припетити, дати повод, —
плод, учин, резултат, (нечије) ,
— благодарећи, — чинилац,
чинитељ, — успешан, успешно, 

(425), ефикасан, — ,
отсудан, одлучујући, (важан
378), —
а) сметати, сметња (485), — не
мари, —
б) јак, јачина, јакост, — јачати,
ојачати (307), —
в) слаб, слабост (308), —
г) упркос, поред, покрај, код, —
ипак.
*
— средство, оруђе, (прибор
1580а), — помоћу, помоћни, ,
— служити, послужити
(425), (циљ 881).
*
— последица, последак,
следити, следовати, произићи, ,
произилазити, ,
проистицати, потицати, ,
— повлачити, — скопчан са
чим, — следствен, следствено, ,
према, по, — исход, — куд 
да пукло, —
а) траг, оставити траг, остати
(траг).
*
— вршилац, извршилац, ,
субјект, — активан, —
а) трпети, претрпети, сносити,
подносити, — искусити, — ,
— задобити, (добити 2318), ,
навлачити, — пасиван, —
б) предмет (953), објект, — 
(368), — пренети (неко 
итд. на кога 822).

1936.