Женик слободе/ПОЈАВА III/II
ПОЈАВА III
(С друге стране долази Шар-планинка, тако исто сетна и рушна.)

ШАР-ПЛАНИНКА:
Сестро! (Обе падају једна другој у загрљиј и горко јецају.) 
РАВИЈОЈЛА:
Ох, погледај српску славу 
У пепелу како гније,
Саломљену и крваву,
Над њоме се поноћ вије 
Косово, Косово,
Ненасити гробе!
Хеј, Србине тужни,
Оковани робе!
На Ситници царство паде,
Српске славе мркну дан,
Хеј Косово, горки јаде,
Ту је Милош закопан!
ШАР-ПЛАНИНКА:
Јаох, нама и довека,
Равијојло премила!
Нашем јаду нема лека,
То је судба спремила!
РАВИЈОЈЛА:
Ком ћу од сад песме вити 
Кроз голему ову ноћ.
ШАР-ПЛАНИНКА:
Српски орли, узорити,
Сломила се ваша моћ.