Ага од Медуна и Јован Бабовић
0001    Књигу пише ага од Медуна, 
0002    Те ју посла у Васојевиће 
0003    А на име Бабовић-Јовану: 
0004    „Море чу ли, Бабовић-Јоване! 
0005    „Е сам чуо, ђе говоре људи, 
0006    „Да си добар јунак на свијету, 
0007    „Ма ни мене не куде дружина; 
0008    „За тобом је вјереница љуба, 
0009    „Да је такве за влашићем нема: 
0010    „Но ако ти мајка није курва, 
0011    „Ходи, дођи на Кучко збориште, 
0012    „И доведи вјереницу љубу; 
0013    „Ја ћ’ одовуд моју каду младу, 
0014    „Ко добије, нек води обије!” 
0015    Кад Јована књига допанула, 
0016    Књигу гледа, а мајци кажује, 
0017    А Јовану мајка говорила: 
0018    „Хајде, синко, Турчину на медан! 
0019    „Радија сам без тебе једнога, 
0020    „Но да тако под срамоту живиш.” 
0021    Ондолен се Јован подигнуо, 
0022    С собом води вјереницу љубу, 
0023    И отиде на Кучко збориште, 
0024    И ту хагу од Медуна нађе, 
0025    Он извео своју каду младу. 
0026    На брицке се сабље ударише: 
0027    Једном ману Бабовић-Јоване, 
0028    И дофати хагу од Медуна, 
0029    Окиде му иза шаке руку. 
0030    Но га куми хага од Медуна: 
0031    „Не за Бога, Бабовић-Јоване! 
0032    „Немој моју окинути главу, 
0033    „Но ми узми коња и оружје, 
0034    „И узми ми вјереницу љубу; 
0035    „Имам блага, да се раним шњиме.” 
0036    То је Јован за Бога примио, 
0037    Оправи га грдна на дворове, 
0038    А узе му коња и оружје, 
0039    И одведе љубу вјереницу. 
0040    Тако стаде за годину дана. 
0041    Опет хага ситну књигу пише, 
0042    И посла је Бабовић-Јовану: 
0043    „Копиљане, Бабовић-Јоване! 
0044    „Коме узе коња и оружје, 
0045    „И одведе вјереницу љубу, 
0046    „А окиде иза шаке руку? 
0047    „Десна ме је пребољела рука, 
0048    „Лијевом сам с’јећи научио; 
0049    „Ходи, курво, мене на медана!” 
0050    Кад Јована књига допанула, 
0051    И он виђе, што му књига пише, 
0052    Он отиде хаги на медана: 
0053    На брицке се ћорде ударише, 
0054    Једном ману хага од Медуна, 
0055    И дофати Бабовић-Јована, 
0056    Дофати га по свилену пасу, 
0057    Лијева је замашита рука: 
0058    Пос’јече му двије пушке мале; 
0059    А Јован се добро насрдио, 
0060    Једном ману, хагу дофатио, 
0061    Пос’јече му главу од рамена, 
0062    Па му узе коња и оружје 
0063    И његову булу каданџику; 
0064    Здраво Јован на дворове пође, 
0065    Здраво пође, весела му мајка!  

Српске епске народне песме