Опредељење човека у чувственом свету
Јован Илић 

Опредељење човека у чувственом свету

Зашто, Музо, вјечна воља

Овдје даде биће нам,

Гдје с' налази свака боља,

О крш бије жића прам?

Гдје кад бурно вр'јеме прође,

Па настане љупки мај,

Не задуго зима дође,

И красоте лиши гај?

Гдје кад често радост слети,

Жалости се јавља знак,

И црн облак грозно прети,

Кад радосни сине зрак.

Зашт' незгоде тол'ке створи

И промјени даде ма'?

Зато л', да нас само мори,

Док не прождре смртна тма.

Ах, не тако ! није зато!

Праведан је Господ Бог!

Он не иде Благи на то,

Да љубимца презре свог!

Већ у овом св'јету ромом

С тог нам даде бића знак,

Зло и добро да разумом

У промјени позна свак;

Да мудрошћу одарени

Изберемо добра крој,

А вољношћу снабдјевени

Да спјешимо ц'јељи тој!

Јер што сада изберемо,

То да буде нама дар,

У вјечиште кад приспјемо,

Свете правде иште цар!

Напомене 

 Ова песма је објављена у часопису Подунавка 1843, бр. 29

 Песма ПОЗДРАВ БРАЋИ СЛАВЈАНСКОЈ носила је у »Подунавци« наслов : »Поздрав Славству«.

1 и 2 стих I строфе гласио је :

Ура ! ура !
 
Браћо мила,

3 стих II строфе гласио је:

Славе наше крити строј.

Извори 

 Јован Илић: Целокупна дела, страна 3-5, Библиотека српских писаца, Народна просвета.

Јован Илић