Женидба и удадба/6
УГЛЕД 6.

ДЕВОЈКА (доноси на служавнику слатко и ракију и послужује ПРОВОДАЏИЈУ). 

ПРОВОДАЏИЈА: Добро здравље и срећу. Да Бог дâ да се познамо и боље! 

ОТАЦ: Да Бог да! 

МАТИ: 

ДЕВОЈКА (младожењи): Изволте. 

МЛАДОЖЕЊА: Ја благодарим! Ракије никад не пијем. 

ДЕВОЈКА: Али мало слатког. (Младожења узима.)

ПРОВОДАЏИЈА (оцу и матери): Ја би молио, то јест, на две-три речи. 

ОТАЦ: Заповедајте. (Оду сви троје у другу собу. Девојка остави служавник на астал, пак седне спрам младожење.)

ДЕВОЈКА: Лепо време имамо. 

МЛАДОЖЕЊА: Врло лепо (Почивателна.) Како се унтерхалтујете овде? 

ДЕВОЈКА: Доста рђаво. 

МЛАДОЖЕЊА: Имате ли лепи балова? 

ДЕВОЈКА: Не баш; знате, музика нам не ваља, а друштво би прилично било. 

МЛАДОЖЕЊА: То је најгоре кад музика не ваља: 

ДЕВОЈКА: О, знате, тако ферхунцују да се човек смејати мора. Wir ha’m eіnen wahren Juckѕ mіt іhr. 

МЛАДОЖЕЊА: Ви добро немецки говорите. 

ДЕВОЈКА: О молим, ви ме бешемујете. Іch bіn eіne Deutѕchverderberіn: 

МЛАДОЖЕЊА: А, то се не може казати. 

ДЕВОЈКА: Какви су код вас балови? 

МЛАДОЖЕЊА: Врло лепи. 

ДЕВОЈКА: А ви имате и музику лепу? 

МЛАДОЖЕЊА: Врло лепу. Него нам је сала малена. 

ДЕВОЈКА: О, то ја мрзим! Не може, знате, човек ни да се окрене, особито кад је мало веће друштво. И код нас није тако велика, ал је опет прилична, и слабо се кад и напуни. 

Женидба и удадба