Домовини (Јововић)
Мило Јововић 

Мила си ми домовино
Па те за то љубит морам,
Мила си ми па се дичим
Са јуначким твојим горам'.

Мило ми је твоје ст'јење
И долови и врлети;
Што су крвљу покапани
За слободу и крст свети.

Мили су ми соколови
И змајеви огњевити,
Што на твоје голо ст'јење
Остли су гњезда вити.

Миле су ми твоје виле
Планинкиње, које знаду
Да у борби и невољи
Рањенику помоћ даду.

Ах сврх свега мила си ми,
Кад си тако благодатна;
Па те љубим домовино
Слободице моја златна.

У Бару (Црна Гора) 1892., Мило Јововић, „Голуб“, број 3., у Сомбору, 1. фебруара 1893., стр. 36.
Јововићеве пјесме 1892.