Војиславу (Војислав В. Рашић)
Мој драги Војо, ја жалим тебе,
И лијем сузе у туђем крају:
Зар тек од смрти могоше наши
Да те познају?!

Данас те хвале, данас те славе,
А за живота им’о си јаде!...
Ако се никад смејао ниси,
Насмеј се саде!

Париз, 27. Јан. 1894.

Извор 
1894. Босанска вила, лист за забаву, поуку и књижевност. Година девета, број 5, стр. 70.

Војислав В. Рашић