Глед’о сам те
Глед’о сам те, бели свете,
Као трунак лаки, мали —
Крвнички сам бојак био
С најмутнији твоји вали.

И глед’о си на бојишту
Како јунак усправ стојим,
И ловоре мучне борбе
Хладним оком гледам, бројим.

А сад ми се слабом смејеш:
Што се није теби дало,
То осмејком тихим, лаким
Учинило дете мало.

Извор 
1868. Вила. Година четврта, стр. 219.

Милорад Поповић Шапчанин
1868.