Андрија Хумски/21
ПОЈАВА ТРЕћА

АНДРИЈА, РАДАН, ВЛАСТОЉУБ и СТАНИСЛАВ дођу у разговору. 

АНДРИЈА: 

До краља јоште нисам дошао,
Ја не знам, да л’ је чуо за мене?

РАДАН: 

Могу ти рећи, буди уверен,
Не само није чуо за тебе,
Већ и не сања, шта се приправља.
Буднија ј' од њег много краљица,
Па опет не зна ништа о томе,
Какав ће сутра дан јој сванути.

АНДРИЈА: 

А је ли даље све још готово,
У граду врата да се отворе,
Капије тврде, сметња велика.
За тренут све то када затреба?

РАДАН: 

Не брини ништа, све је готово.

АНДРИЈА:

Војска је моја са свим спремљена, 
Стрпљења нема скоро ни код ког.
Још ноћ’ца само да се преброди,
А када гране дан нам сјајани,
Донеће собом славу прооалу,
И одлетеле наде, санове.

ВЛАСТОЉУБ:

И друга војска стоји спремљена, 
Војводе прве, први витези,
На твоју само гледећ' заповест.

АНДРИЈА: 

На миг ће само од мен' чекати,
А дужност ће нам дати заповест,
Дужност спрам земље, према прошлости. 

РАДАН: 

Тренутак згодан да се започне,
И мило ми је, што је остало,
Да први почнем дивску освету.

АНДРИЈА:  

Сутра се, чујте, више не ћемо,
До тога часа нигде видети,
Да би се свака сумња избегла.
Уз краља ти ћеш бити, краљицу,
К’о што ти дужност беше до сада.

РАДАН: 

О свему тачно бриге водићу.
А сад се морам брзо журити,
Да не би каква сенка сумњања 
На сјајносг славе напред допала.

АНДРИЈА:  

А ја ћу ићи војсци у поље,
Да вође буду вазда готове.
Богдан је тамо, али не шкоди:
Опрезност већа, већа победа!

(Андрија и Радан оду.)

Андрија Хумски