Поточићу
Поточићу мали,
Куд се журиш јако
Са сребрени вали?
Немој хитро, тако!
Зар теби не прија
У овој тишини —
У рајској милини,
Гдје се пјесма вија?...

Теби славуј пјева,
Пјева ти и дјева;
Грање ти се клања,
Момче о теб’ сања...
Стан’ почекај мало,
Сад је сунце пало,
Сад ће дика дику
Грлити, љубити...

Поточићу мали,
Куд се журиш јако
Са сребрени вали?
Немој хитро, тако!
Зар теби не прија
У овој тишини —
У рајској милини,
Гдје се пјесма вија?...

Ноћ је блага пала,
Мјесец јасни сија
По сред твојих вала̂...
Пјесма пјесму вија...
Далеко се чује,
Даље одјекује...
А ти журиш мали
Са сребрни вали...

Сарајево, 1892.

Извор 
1892. Босанска вила, лист за забаву, поуку и књижевност. Година седма, број 27-28, стр. 423.

Михајло Милановић