Шајка на Дунаву
<poem>
Шајка плови тихо низ Дунаво..
Шајка плови, а Дунав јој збори:
»Кажи, шајко, ко ти крму држи?
Весла су му брзо малаксала,
Па мирују сред несташних вала«...
Ал’ беседи шајка од дасака:
»Оj, Дунаве, радознали друже,
Слаби старац моју крму држит:
Више спава нег’ што завеслава!«...

Кад приспеше граду Варадину,
А на граду топи запуцали!
Не пуцају да потуку људе,
Већ заспалог чичу да пробуде,
Да им шајком ћуприју не квари!!
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
»Смилов’о« се наш крманош стари...

У Каменици, 1867.
</poem>

 Извор 
Јован Грчић Миленко: Целокупна дела'', Библиотека српских писаца, Народна просвета, стр 97-98

Јован Грчић Миленко
Поезија