Андрија Хумски/19
ТРЕЋИ ЧИН

ПОЈАВА ПРВА

ДАНИЦА и ЦВЕТА

ЦВЕТА:

И ти га волиш?

ДАНИЦА:	

Волим одиста,
У њему ми је цело надање.

ЦВЕТА:

А да он тебе љуби ватрено,
Доказа имаш?

ДАНИЦА:	

Имам довољно.
Докле је ова зима трајала,
Док беше спрема, журба велика 
Скупљајућ' војску, не знам што ће им, 
Свакога другог дана божјега
Коњаник мени отуд доходи,
Од њега право носећ’ гласове.
А сад, када су мрази пустили,
Кад нема више журбе, спремања,
Када се ближи благо пролеће.
И мојој срсћи сунце заблиста.
(Гледа кроз прозор.)
Ено га, Цвето, где ми долази,
Ка двору нашем брзо хитајућ'.
{Ухвати је за руку.)
Погледај само... али опрости,
Ја морам ићи њему на сусрет. (Оде.)

Андрија Хумски