Јерко Шкрипало1/6
Шена шеста
МИЛЕТА и МИЛИЦА
МИЛЕТА: Ходи ко ће на јемање! Ходи овамо, дијете! — Ај пусте братковине, врла ми ти је дошла' протезавица пратоска у скину. Ај, Милица, Милица, да те сад на ме срећа
намакне, брзо би ти истијештила из мене ово непрокисле мастовине! Ах да се хоћ опет припет на ову тијермулицу тер скакајући, како и онда, с гране на грану и хитајући смокве, а ја ти се привукох напрцан смочне јухе [?] недопечене [?] тер те почех одизада прежати и упазих оволике ноге дебеле, а спријед једну јасну мјесечину. Ој ноге, ноге дебеле, врло ти ме сте занијеле!— Ходи ко ће на јемање.
МИЛИЦА: Милета, што си ту? што нијеси иа јемању?
МИЛЕТА: А, Миле, моја Миле, мени без тебе није јемања! ај да те хоће госпар са мном ставит у бадањ али у конич, врло би ти смо мечили!
МИЛИЦА: Била би свиња, кад би ’ој могло бит! мени је још наштесрца, а ти си се наждро и напио, то ти су и удриле те ријечи.
МИЛЕТА: Овако ти се сит и хоћу; да што би од мене гладна? мој требидраже, мој лјеполисте, моја братковино, мој зелени винограде, кад ће доћ то бријеме да ти прободем? ну јеси ли се, моја жигерице, справила да веће пирујемо, докле је ово у мени братковине и докле сам пун сока? ер ако те не поведем на ово ново вино, иеће никада!
МИЛИЦА: О тему ја веће мислим него ти; да ми се прије скапулат из ове вражје куће гдје се не може ни госпару ни госпођи угодит, не пристајући госпар напастоват ме, како се научио и госпођу; а госпођа цијећ џилозије на сваки час скандале чини: све што је оринала било у кући разбила ми је око образа. Зато ме води ди знаш, ако сам ти мила и драга.
МИЛЕТА: Милија од ларда, дража од масла а слађа од меда, угоднија од груде. Ах, лијепе ти имаш дојке! таке су џусто у пусте Јелице. Ах, да ми те се прије...... иацеливат и намласкат! Врло ти ми је припрло! ај, да ме хоћ припуштат, а богме бих ти 
чинио попрдават.
МИЛИЦА: Сјетна! Бјежи одовле! ово госпође: немо’ да нас види.

Референце 

Јерко Шкрипало