Вучистрах1/14
Говор четрнаести
Мирослав сам
„Ходи — остани! Дођи — не, ходи!“ — вајмех, којој од овијех заповиједи имам ја погодити, коју послушати одлуку? Нове смеће, теже труде, врлије несреће имам страх од овијех да не задажде супротива врх моје главе! О небеса, кад ће моје худе чести сврху имати? кад пристат имају моје незгоде? кад ме ће оставити моји труди? Удесу немили, утажи се — вријеме је веће! Праведне су жеље моје, без гријеха су мисли моје чисте су моје одлуке! Да што ме прогониш, о врли удесу? Утажи се, молим те, један само дан, нека у миру за мао час ова прогоњена душа одахне!

Референце 

Вучистрах