Паша од Никшића и Станко Косорић
0001    Рано рани Косорић Илија 
0002    У Петницу божу злосретницу 
0003    Прије зоре у свету неђељу, 
0004    Преврнуо ћурак наопако, 
0005    Сјетно шета испод двора свога. 
0006    Питала га остарала мајка: 
0007    "Што је тебе, мој Илија синко, 
0008    "Те ти носиш ћурак наопако, 
0009    "Те се шеташ, ни с ким не говориш?" 
0010    Илија је с мајком говорио: 
0011    "Како што је, моја стара мајко! 
0012    "Ја сам ноћас чудан сан видио: 
0013    "Бјеше ми се обалила кула, 
0014    "А два мрка завијаху вука 
0015    "На десну листру од истока, 
0016    "А на средње кука кукавица, 
0017    "Која рока ни лијека нема." 
0018    Таде му је мајка говорила: 
0019    "Чу ли, синко, мајка да ти каже, 
0020    "Ласно ти се сану овизати: 
0021    "Што је твоја обаљена кула, 
0022    "То је твоја посјечена глава; 
0023    "Што два мрки завијаху вука, 
0024    "То су твоји два сирака сина, 
0025    "Што на кулу кука кукавица, 
0026    "То је твоја саморана мајка." 
0027    У ријечи што су говорили, 
0028    Но га ситна књига допанула 
0029    Од силнога паше од Нихшића, 
0030    Да му иде јунак под шатору. 
0031    Ођеде се, узјаха ђогата, 
0032    И отиде паши на дворове. 
0033    Када дође у Нихшићу граду, 
0034    Добро паша дочека Илију, 
0035    Па Илији ријеч проговара: 
0036    "Виђ’, Илија, моју грађевину." 
0037    Илија је паши бесједио: 
0038    "Толико ти, пашо, спора глава" 
0039    "Међу ове двије змије љуте, 
0040    "Црном Гором и Херцеговином." 
0041    То је паши жао на свијету, 
0042    И погледа оком на џелата. 
0043    Брже џелат, пос’јече му главу. 
0044    Па ондоле ситну књигу пише, 
0045    Те је посла Косорићу Станку: 
0046    "Брже, Станко, мене на дворове." 
0047    Кад дијете књига допанула, 
0048    Оно бјеше од годинах лудо, 
0049    Теке добро од памети мудро, 
0050    Кроз Дробњаке покупи јунаке, 
0051    Окупио шездесет јунаках 
0052    На шездесет коња големие, 
0053    И ојдоше у Нихшићу граду, 
0054    Дођоше паши на чардаку. 
0055    Но им паша ријеч проговара: 
0056    "Добра дошла, моја рајо права! 
0057    "Фермаш ли ми, Станко, грађевину?" 
0058    Но дијете паши бесједило: 
0059    "Толико ти, пашо, спора глава, 
0060    "Ка ће грађа од љескова прућа, 
0061    "Међу ове двије змије љуте, 
0062    "Црном Гором и Херцеговином." 
0063    Но му паша опет проговара: 
0064    "Не будали, Косорићу Станко, 
0065    "Тако ти је бабо будалио, 
0066    "И с тога је главу изгубио." 
0067    Па погледа оком на џелата, 
0068    Да изгуби Косорића Станка. 
0069    Но дијете чекат’ не хоћаше, 
0070    Но упали двије пушке мале, 
0071    Те је паши срце опалио. 
0072    Кад виђоше шездесет Дробњаках, 
0073    Упалише шездесет пушаках, 
0074    И побише паши тевабију, 
0075    И пашин сарај похараше, 
0076    Своје вране коње дофатише, 
0077    Утекоше пољем зеленијем, 
0078    Здраво дошли у племе Дробњаке, 
0079    Здраво дошли, весела им мајка! 
0080    ?? 
0082    ?? 
0084    ?? 
0086    ?? 

Српске епске народне песме