Немања/13
ЧЕТВРТИ ПРИЗОР
Соба у двору кнеза Владимира.

ЧУЧ (улази и гледи по соби):
Ту га нема, а и ту га нема,
Пак и опет тука бити мора,
Јер ме рече овде дочекати,
А што рекне, оно бити мора.
(Опет гледи по соби.)
Жив ту није, да није где мртав? 
(Гледи горе по соби и спази лик кнежев на зиду.)
А, ево га! У прилики само,
Али сушти. Да нешто повиче 
Тако с зида, ал’ бих стек’о крила! 
Дивна лика! Благо потомцима,
Који с’ буду њиме поносили!
Да знам писат', па да смем писати, 
Красан бих му подпис нашарао.

Немања