Марков сан
Бере цв’јеће Равиола
По планини, по Урвини...
Кому ли ће цв’јеће дати?...
Кому другом... него Марку?...
Марко спава; — Марко сн’јева;
Да му Шарац ногом копка:
Да се диже из могиле,
Да појаше Шарца свога,
Да припаше гритку ђорду
И топузом завргне се;
Па да иде на Косово:
Да освети цар-Лазара,
И његово земно царство.

Извор 
 1896. Бранково коло за забаву, поуку и књижевност. Година -{II}-, број 13, стр. 386.

Јован Сундечић