Ид’те, ид’те, два улака


Певач, место записа и напомена 

Ово је песма из женске сценско-мимичке ускршње игре у паровима. Учествује шест девојака подељених у три пара. Први и други пар стоји на извесном одстојању окренут лицем у лице, а трећи шета између њих и посредује док се не углави погодба. Песму су у сличним варијантама записивали: Владимир Р. Ђорђевић („Српске народне мелодије“ предратна Србија, Београд, 1931, бр. 385), Дена Дебељковић („Обичаји српскога народа на Косову пољу“ (Српски етнографски зборник, књ. VII, Београд, 1907, стр. 262), Љубица С. Јанковић и Даница С. Јанковић („Народне игре“, књ. II, Београд, 1937, бр. 44, стр. 157—158. — из горњег Неродимља) и др. Лепу варијанту објавио је и др Момчило Златановић („Прилози из народног стваралаштва“, Зборник I, Врање, 1975, стр. 118—121). Надежда Мирковић из Сумраковца (од које је песма записана) стих „и војводски асанџија“ певала ми је искварено у „и војвода рабаџија“(!), а песму је завршавала стихом „енџер-менџер, медовина“.

Референце

Извор
 Здравац миришљавац - народне песме и бајалице из Тимочке крајине, сакупио Љубиша Рајковић Кожељац, "Зајечар", Зајечар, 1978., стр. 63.

Здравац миришљавац
Песме уз игру
Лирске народне песме