Јутро на Хисару код Лесковца
Војислав Илић 

Са пустих, далеких поља јутарња магла се диже,
И хладни ћарлија ветар. У граду живот се буди:
Тамо убоги ужар износи мангале своје,
А тамо суморни Турчин озбиљно ножеве нуди,
     Или замишљен пуши;
На мушком његовом лицу мрачна се замрзла збиља
     А бол у крепкој души.

Чуј! У долини тамној затутњи недељно звона...
Јелен се у гори прену и журно подиже главу,
И пошто окрете поглед на зрачно пурпурни исток,
Он журно у скоку наже и оде у маглу плаву.

фебруар 1890.

Извори 

 ''Војислав Илић: Лирско песништво, страна 159, 2. књига, Вук Караџић, Београд.

Војислав Илић