Слово надгробноје
Надежда и шчастије, сад мње опрошчајте:
доста со мноју играли јесте,
од сад играјте с другими;
покој души всјех даров јест
најлучши.

Извор 

 Лесковац, М. 1972. Антологија старије српске поезије. Нови Сад: Матица српска. стр. 141.

Еустахија Арсић