Немања/22
ШЕСТИ ПРИЗОР
Соба у граду Клобуку.

ВЛАДИСЛАВА (уђе из друге собе):
Шест већ дана овде се находим,
И јошт' ништа од отца не чујем, 
Нит’ знам, зашт’ ме амо доведоше, 
Нит’ знам, чега имам се бојати. 
Првославе, да ти чујеш, где сам, 
Ти би мене скоро избавио,
Ал’ ми трага пред вама нестаде, 
Као да сам у земљу пропала... 
Зашто, Боже, тако не уреди,
Да птичице могу глас носити,
Или зрака од јарког сунашца 
Да поруке може преносити,
Па ма само за јадна сужника,
Који другог нема гласоноше?

Немања