Смрт Стефана Дечанског/32
5.

(Улица)
 
Два војника вуку ТЕОФИЛА, за њима СРЕТЕН 

ТЕОФИЛ: Пустите ме, браћо, ја сам стар и слаб, нисам војник. 
СРЕТЕН: Вуците га само. 
ТЕОФИЛ: Шта могу ја коме нашкодити? Ако светлог Душана народ хоће за краља, и ја пристајем. 
СРЕТЕН: О, стрвино; та Душан треба одмах круну да баци у воду, кад би га ти за краља пожелио. Нема ти милости. 
ЈЕДАН ВОЈНИК: Да га прободем, војводо? 
СРЕТЕН: Нипошто, не погани мача, него тамо да се обеси. 
ТЕОФИЛ: Млади војводо, зар би ти мог'о са мном, старим и немоћним човеком то учинити? Смилуј се, оцем те твојим преклињем. 
СРЕТЕН: Нема ти милости, па крај. Водите га, кад вам кажем.

Смрт Стефана Дечанског