Др (комедија у четири чина)/47
XVI

ВЕЛИМИР, ПРЕЂАШЊИ 

ВЕЛИМИР (долази споља): Добар дан! 
БЛАГОЈЕ: Гле ти! Откуд ти? 
ВЕЛИМИР: Је ли истина да је стигла Клара? 
БЛАГОЈЕ: Истина је. 
ВЕЛИМИР: И дете? 
БЛАГОЈЕ: Да! 
ВЕЛИМИР (пође левој соби): Где је? Тамо, је л`те? 
БЛАГОЈЕ: Чекај, немој тамо! Она ме је молила да је зовем овде кад ти дођеш. (Пође, али збуњено застаје. Гђи Драги) А ви... овај... пријо... Не мислите да идете?  
ГЂА ДРАГА: Како бих, забога, ишла, а нисам се ни видела са господином Животом? 
БЛАГОЈЕ: Па јесте, треба и с њим да разговарате; премда можете бити уверени да ћу ја све од речи до речи казати; верујте, све од речи до речи. 
ГЂА ДРАГА: Па јесте, ал` ипак друго је то кад човек лично разговара. 
БЛАГОЈЕ : Па јесте, не кажем да није друго. 
ВЕЛИМИР (нестрпљив): Али забога, господин Благоје! 
БЛАГОЈЕ (сети се): А јест!... (Оде) 

Др (комедија у четири чина)