Нимфа (Војислав Илић)
Војислав Илић 

Тамо где густи бршљан шумори с лиснатих грана,
И бистро језеро шуми и ветрић уљуљкан спава;
Где дивља ружица цвета, и расте зелена трава,
     И благи покој влада
У древно, исконско доба, у доба пролетњих дана,
     Живљаше нимфа млада.
Она је певала песме у ведре, звездане ноћи,
Болно-слађане песме. С румених усана њени'
Трепташе чаробни припев: „Ја љубим у самоћи,
     Пастиру, ходи к мени.“
И пастир иђаше њојзи, занесен мислима сретним,
     Да вечно остане тамо.
А месец двороги светли... На обалама цветним
     Тишина влада само.

11. август 1888.

Извори 

 ''Војислав Илић: Лирско песништво, страна 97, 2. књига, Вук Караџић, Београд.

Војислав Илић