Драги на путу
Драги на путу 

6/1. ујутру. Место целог пута узет је један углед, који љубав и верност драгога довољно показује. 
Доста веће месец реди 
Пунио је бледи круг. 
Брда путник доле гледи, 
Стране земље, реке, луг. 
„О дужино путовања, 
Кад ће доћи теби крај! 
Звездо мога миловања, 
Кад ће синут твој ми сјај.“ 

Тако тужи, даље ступа 
Његов корак све напред — 
Исток се у злату купа, 
Дворе њему види глед.  

Поред ови путник лази — 
Одозгоре паде цвет, 
Горе гледну он да спази, 
Откале тај цветни сплет. 

И девојку дивна краса 
Смотри његов онде зор, 
Речи чу он слатка гласа: 
„Оди, мили, оди гор.“ 

„Грло ти је, дево, медно, 
Око сјајно — за ме не;  
За те ми је срце ледно, 
Јер за другу, другу вре.“

Извори 
 Антологија српске књижевности 

Бранко Радичевић