Њој (Милорад М. Петровић)
Жалим душо, жалићу до века, —
Боловаћу до самртног дана;
И умрећу, нећу наћи лека,
Ни утехе са твојих усана....
Јер у песми, коју теби делих,
Теби певах, — а тебе уцвелих!...

И ти можда исто к’о ја често,
Гинеш, венеш, и уздишеш сама;
Уздах шаљеш пред небески престо,
Росећи га бисерним сузама,
А с усана тихи шапат лети:
„Болуј драги, ал’ немој умрети!”

Алексинац.

Извор 
1899. Нова Искра. Година 1, број 3, стране 42-44.

Милорад М. Петровић