Пучина/51
XIII

ВЛАДИМИР, КАТИЦА
 
КАТИЦА (враћа се споља са ледом). 
ВЛАДИМИР (боно): Катице, идите, идите тамо у собу, немојте се мицати од постеље; чувајте Олгицу, чувајте је сви! 
КАТИЦА (засузи и сама и одлази). 
ВЛАДИМИР (осврће се): Јесам ли сам?... О, да се бар исплачем! (Плаче тешко, и узима са стола једну урамљену сличицу па
гледајући плаче све теже) Чедо моје, моје лепе очи, моја уста која су ми тако слатко тепала!... 

Пучина