Смрт кнеза Доброслава/2
ПОЈАВА II
БОГДАН и пређашњи, Улази отац ДОЈМО у сељачкој кабаници.

БОГДАН: 
Еј Обраде, јесте ли сви дошли? 
ОБРАД: 
Сви до једног који бјесмо звани, 
А дођоше многи и незвани. 
БОГДАН:
Не треба их. Уклон'те се тамо 
Док не стигну судац и кнезови. 
(За себе.) 
Онај старац што се прошећује 
И замишљен у земљицу гледа 
Доиста је чудновато налик 
На часмога оца Дојма, кога 
Мој кнез воли к'о рођена брата. 
А је л' налик, или је он главом? —
Стани мало, од куда си, старче?... 
Не привиђам, ти си, оче Дојмо. 
ДОЈМО; 
Лакше збори. Како м' одмах позна? 
БОГДАН: 
Нама си се на траг повратио? 
Ох с каквим те задовољством гледам! 
Какву с тобом Бог утјеху шиље 
Б'једном' кнезу! А када си дош'о? 
Зашто тако на теби од'јело? 
ДОЈМО: 
Чим у Риму в'јест ми худа стиже, 
На пут кренух. Приспјевши у Трогир, 
Чух смрти тужног Милијенка. 
Какве грозне повлаче се сумње, 
И одлуке још грозније чине, 
Па с' овако навлаш преобукох 
Да истини лакше у траг уђем, 
И могућа већа зла отклоним. 
БОГДАН: 
А зла већег даје ли се, оче? 
У земљи нам први момак пао; 
Ако падне за њим и сто других, 
Ту зла нема никаква, већ добра; 
Нек се свијет од наказа чисти. 
ДОЈМО: 
Људи, видим, рекоше ми право, 
Ви сви овдје освете сте жедни; 
А тој можда нема ни узрока. 
БОГДАН: 
Би л' мислио да случајем простим 
Погибе нам млади кнез? 
ДОЈМО: 
А зашто 
Да не мислим? На свадбама нашим 
Много тавих случаја ја видјех. 
БОГДАН: 
Али сада намјери су црној 
Ухваћени трагови, мој оче. 
Чим зет паде, све тастове момке 
Погледавши, нађосмо у једног 
Малу пушку празну, ну још врућу, 
А другу му зрном набијену. 
Тај доиста и биће убица; 
А да ли је сам од своје воље, 
Ил' наведен господаром својим, 
То испитом дознаће се данас. — 
Ето по ме већ долази момак. 
ДОЈМО: 
Још не јављај мој повратак ником, 
Гдје ћу моћи да те ноћас нађем? 
БОГДАН: 
Ја ћу скривен овдје преноћити. 
ДОЈМО: 
Овдје! свривен? Да ли на зло смјераш? 
БОГДАН: 
На то само смјерам да о нечем 
Увјерим се својим оч'ма. 
ДОЈМО: 
Тако?... 
Онда и ја остати ћу с тобом. 
БОГДАН: 
Кад с' ухвати свуда помрчина 
Наћи ћеш ме у шуми за црквом. 
(Одлазе.) 

Смрт кнеза Доброслава