Песма о житу
Песма о житу

Данас сам видео слепу браћу своју
утешену, ситу:
они су носили литије
(а слепи попа - солиста - киту
босиљка)
и побожно су, у хору,
певали песму Житу:

            Соло
(mezzoforte и из нота)

Које је прво за Вама,
оцем и мајком свих живота,
и свих шала и свих драма
и валова и свих струја,
ох, Богови, Богови, Богови,
испуните жеље житу.

            Сви   
(велико, громовито)

Алилуја, алилуја, алилуја...

            Соло

Да су сјајне дуге ноћи,
и ко лађа тихо море,
да плуг земљу лако оре,
и ветрови да су кроћи
када једне ведре зоре
сви обуку рубље беље
да га мећу у постеље.

            Сви   
(мало, piano)

Подајте, Богови!
И кад Зима, без куцања,
преко пустог голог грања
праг земаљски прекорачи:
Снеже падни,
Снеже падни
да му тело не охлади.

            Сви 

Богови ће дати!

            Соло

Кад победу Сунце слави
и први пут топло сија,
нек запева ветар плави,
јер ће тада да проклија
и ваља га светом песмом дочекати.

            Сви 
(mezzoforte)

Богови ће дати!

            Соло

И кад Сунце жеже врело
нек се склони негде облак
(куртизанка страсна, црна)
да у страху благородно класје зрело
не погуби своја зрна.

Јер Богови, ох Богови,
оно је прво за Вама,
отац и мајка свих живота,
и свих шала, и свих драма,
и валова, и свих струја...

            Сви 
(fortissimo)

Алилуја, алилуја, алилуја...

Душан Васиљев

Српска уметничка поезија