*** (Тамо гора, грм до грма...)
Тамо гора, грм до грма,
А овамо пут се краде;
А крај пута гроб се диже, —
Крај таштине и крај наде.

„Хеј, пастиру, знаш ли рећи,
Ког ту стиже судба прека?”
„„На том месту мир је наш’о
Путник један из далека””.

„А да л’ когод на гро дође, ——
Љуба верна ил’ друг мио?”
„„Јуче дође путник неки
Па је дуго сузе лио””.

Пауне, 11./-{XII}-. 1893.

Извор 
1894. Босанска вила, лист за забаву, поуку и књижевност. Година девета, број 6, стр. 83.

Милорад Митровић