Јаквинта/56
ПОЈАВА II
Са противне стране уз трубе долазе: краљ ЂОРЂЕ, ЈАКВИНТА палошен наоружана, СТРИБОР, РАТКО, властела и војска.

ЂОРЂЕ: 
У подножију стрмих планина 
Грубеша војску већ разређује,
Оне им стене леђа чувају.
СТРИБОР: 
За то ће бити краљу најбоље 
На овом месту да их чекамо.
Измамимо их, нек нас нападну 
Тиме ће махнут оне планине.
ЈАКВИНТА: 
Ту чарку може Ратко почети.
ЂОРЂЕ: 
Сувише вешто, али заметно!
Нападнимо их очи у очи
Ко што сам некад Грке напад'о.
Под бвдемима тврдих Шкутара 
Победе нашо песма ликује.
ЈАКВИНТА: 
Стриборе!
СТРИБОР: 
Чујем краљице!
ЈАКВИНТА (с њиме на страни):
У боју данас буди узаме.
Јеси ли кад год привиђао што?
СТРИБОР: 
Никад краљице,
Плашљивих људ то је обичај! 
ЈАКВИНТА: 
Ти имаш право! Узбуњена крв 
Подземмог духа привидела је,
Испред светлости сенке бегају.
Није ли тако?
СТРИБОР: 
Краљице?!
ЈАКВИНТА:
Не, ништа, ништа, само размишљам 
О гатки, коју буде страшљивци.
ЂОРЂЕ (прилазећи им):
Мени се чини да је време већ 
Хоћемо л' поћи?
ЈАКВИНТА: 
Нек се полазк!
Зловољи нема места овамо 
Да сумњом мрчи сјајну победу.
ЂОРЂЕ: 
Јунаци напред! Хајдмо бојишту!
Копљима нашим самрт управља,
А пред њом лебди наша победа!
(Сви оду. Иза бине звуци труба и добоша оглашују започети бој.)

Јаквинта