Карневал
Што је дош’о тај заванда,
Јер се кући већ не вуче?
Чујете ли како банда
По сокаку лепо туче,
Да навести карневал
И весели ноћас бал?

Дајте брже корпу цвећа
И четири огледала,
И воштаних девет свећа,
Нови мидер од перкала,
И париски рококо,
И пантлика барем сто.

Прем ме неки ђаво боде
Да већ једва дисат могу,
Дајте кацу хладне воде,
Да од главе све до ногу
Употребим бадекур, —
То је а ла трубадур!

Донесите три железа
И кутију туђих власи,
Газа, тока, вуне, беза
И остало с чим се краси, —
Да се дичи сав мој род
Како блистам а ла мод.

Тако сада збогом, папа,
Збогом, мама и памети,
Нек преда мном слуга клапа,
Да ми тавну ноћ просвети,
А ви ћете, хер фон Круг,
Бит ми ноћас верни друг.

1844.

Извор 
 Лесковац Младен, Антологија старије српске поезије, Матица српска, СКЗ, Нови Сад, 1964, стр 217-218

Никола Боројевић