Неименована песма Алексе Шантића 30
Алекса Шантић 

Не миришу данци планинскијем цвијетом.
Гле малена тица како слабим летом
          Прелијеће луг,
А сјетна јој пјесма са трепетом тоне
          У сумрачни круг,
Па сморена тугом на гранчицу клоне
И са болом гледа на увелке оне...

Ој тичице моја што те гони тама,
У болима твојим ти нијеси сама,
          И ја сам ти друг:
Са пјесмицом твојом, што је туга креће
          Кроз облачни круг,
Моја душа блуди и са сузом слијеће
На могилу дана што се вратит неће.

Шантићеве песме 1896.