ЂУЛИЋИ УВЕОЦИ XXXIX
Вратисмо се спред олтара 
Са бурмама измењеним; 
Рузмарин је мирисао 
На грудима њеним. 

Киша пљушти, небо плаче, 
Па весеље мути. — 
Онда нисам ни помишљô, 
На што ли то слути.  

 Јован Јовановић Змај: Одабрана дела, књига 1, страна 311 , Матица српска, Нови Сад.