Народне песме и игре у околини Бујановца
Народне песме и игре у околини Бујановца, Етнографски институт САНУ, Београд, 1980.

COBISS.SR-ID - 39383303 (https://plus.sr.cobiss.net/opac7/bib/39383303)

А) МУЗИЧКА ТРАДИЦИЈА СРПСКОГ СТАНОВНИШТВА

I.	Обредне и обичајне песме и игре

1. Календарсхе песме и игре

а) Песме и игре зимског циклуса 

Песме и игре зимског циклуса заступљене су само једним примером. То је песма која се пева на Бадње вече, за коју, и поред тврђења казивача да је везана искључиво за ту прилику, мислимо (судећи по тексту) да је општије примене. Осим ње пронашли смо и изесне остатке обреда "сировара", (детаљан опис обреда налазк се у одељку Остаци игара везаних за обреде, док је музика која је за њега била везана, потпуно заборављена.

 1.  Проклет да је мори нане

б) Песме и игре пролећног циклуса 

У песме и игре овог циклуса убрајају се следеће: копачке (за које је проф. Васиљевић рекао да започињу пролећну сезону), против града и лазаричке.

 2.  Девојка је расла
 3.  Сирова субото, градева сестро
 4.  Дете гризе јабуче 
 4а. Овде лани дођомо
 5.  Седи ђаче на ливадче, доз, доз 
 5а. Два се млади огледују, доз, доз 
 5б. Чубричица, девојчица, доз, доз 
 5ц. Девојчица цркву мете, доз
 6.  Соко лети високо, Лазаре 
 6а. Седи момче крстато, Лазаре 
 6б. Гризе дете јабуче, Лазаре
 6ц. Староградче, невенче, Лазаре
 7. Ластавиченце, летно пиленце, доз 
 7а. Игличе венче, доз, над воду цвати 
 7б. Игличе венче, доз, над воду цв’ти 
 7ц. Ластавиченце, доз, по небо лети 
 7д. Ова је кућа, доз, много богата 
 7е. Ој кућо богата, доз
 7ф. Извише село, свил'но језеро, доз
 8. Јетрвице, сестрице
 9. Извир вода извирала 
 9а. Димитрија вино пије
 9б. Бре Илијо, млад гидијо 
 9ц. Седи Доста на високо
 10. Лудо, младо коња игра
 11. Море момче, младо момче
 12. Мори Бојо, бела Бојо 
 12а. Помоз' богу, рамни двори
 13. Трепетлико девојко
 14. Овија двори доз, рамни, широки 
 14а. Стар Коста седи доз, меке постеље
 15. Ластавичичка по небо лети
 16. Море Марко, пијан Марко, доз, доз 
 16а. Цркву мете танка Анка

в) Песме летњег циклуса 

У ову групу се убрајају: пчелске, додолске и жетварске песме.
Пчелске песме су заступљене само једним примером. „Ројење пчела је, по народном веровању, најбољи знак да је почело лето. Приликом хватања пчелињег роја на дрвету око куће, у воћњаку или забрану, певају се песме мађијског карактера, тзв. пчелиње песме. Под граном на којој се ухвати рој подноси се празна трмка (кошница) замирисана матичњаком или босиоком да у њу сиђе матица и поведе свој рој за собом.“	

 17. Мат, мат, твоја кућа мато

За разлику од лазаричког обреда, који је сачувао и кореографске и музичке елементе, код додолског обреда сачуване су само додолске песме, док је од кореографских елемената остао само скок и окрет (детаљан опис обреда налази се у одељку Остаци игара везаних за обреде).

 18. Ситна роса да зароси
 18а. Дај ми боже ситну росу
 19. Ситна киша да зароси 
 19а. Да зароси ситна роса

Жетварсхе песме завршавају циклус летњих песама. Некада су биле обредне, али се данас њихов обредни карактер изгубио. Певале су се почев од поласка на њиву, током рада, све до поласка кући. Многе од њих су испуњене љубавним осећањима па се певају и као љубавне и свадбене. Под утицајем све веће примене механизације у обављању сеоских послова (употреба жетелице) опе престају да буду везане за процес рада и углавном се изводе на „крчми" — гозби којом се завршава жетва.

 20. Постој слунце, рано не заоди
 21. Сви аргати постат терав 
 21а. Ој Невене шестореде 
 21б. Широко је бањско поље
 22. Ружица се развила
 23. Хајде удавај се, мори Ђермано
 24. Недељко, Недељко море брњаре
 25. Широко је врањско поље
 26. Седи мома у ливаде
 27. Зајди, зајди јасно слунце
 28. Изгоре гора зелена
 29. Јагње блеје Стојане, мори тамо доле
 30. Вазда жњејеш Јано
 31. Што ми је мерак пољак да биднем
 32. Пије ми се шљивовица
 33. Синоћ ми је, лале мој, долазио Гојко
 34. Излегла Јана јо поље
 35. Море зајде слунце међу две планине
 36. Море зађе сунце међу две планине

д) Песме јесењег циклуса 

У песме јесењег циклуса убрајају се песме које се певају на „предилкама". „Предилке" („седењке") јесу радни, претежно женски скупови, који почињу од 19. агвуста (у народу познатог празника Преображење) и трају до зиме.

 37. Стано мори, сву ноћ си ми на руку спавала
 38. Што Марава мутна тече
 39. Сву ноћ је Јана седела

2. Некалендарске песме

а) „Стрижбајске" песме 

„Стрижбајске" песме се изводе уз обичај познат у народу под називом „стрижба", а то је породично весеље поводом првог шишања новорођеног детета. Обавља га кум који је крстио дете. „Овај обичај обележавао је завршетак циклуса обреда увођења детета у породичну и сеоску заједницу.”

 40. Стрижи куме, младо кумашинче
 41. Море прна сокол

б) „Свадбарске" песме 

Свадба је једиа од најлепших, најстаријих и највише извођених обреда. Изводи се током целе године, али је сеоско становништво одгајкпда обавља у јесен, када је после убране летине економски најјаче. „Свадбени церемонијал је читава сељачка опера која започиње у зору, а негде и раније, па траје по неколико дана. Поваздан звони кућа од песама, шале и смеха, а највише код сватова у гостинској соби."

По месту где се певају, а и по садржају, „свадбарске" песме се могу поделити на песме које се изводе у току припремања свадбе (у момачком и девојачком дому) и на оне које се изводе на самој свадби. Велика је садржинска разлика између песама које се певају у момачком и девојачком дому. Док су прве испуњене радошћу (песме бр. 49а, 61), друге обилују извесним носталгичним елементима (песме бр. 49б, 59, 62). На свадби се изводе песме различитог садржаја и одражавају разна расположења. Док иду по „снашку", сватови певају: Сву ноћ одим ништа не наодим, а на зору невеста си нађох (песма бр. 66) и многе друге песме у којима се огледа њихово весело расположоње. И довођење „снашке" у нови дом пропраћено је песмом (песма бр. 58). Многе песме садрже и хумористичке елементе. Један од њих се односи и на некадашњи обичај да се девојке удају за много млађе момке (песма бр. 68).

 42. Не ли те жалба мори девојко
 43. Ој Стојне, Стојне, руса невесто
 44. Трешња се од корен корњаше
 45. Девојче, девојче, не стој спрема мене
 46. Оро се вије крај манастира
 47. Роса роси нане, чума бије
 48. У село море, кавга голема
 49. Ој девојко, убава девојко
 49а. Бричи ми се млади младожења
 49б. Викни девојко, заплачи
 49ц. Анђелино моме, што си наљутена
 50. Роса роси нане, више село
 51. Кад пијемо, а што не певамо?
 52. Дођоше Спанци за дање
 53. Ој приђи, дођи Јелено
 54. Облагала се Петкана
 55. Заплакала моја драга
 56. Бог да го убије мамо, што ме удадоше
 57. Море сал пијемо, а што не певамо
 58. Огрејала сјајна месечина
 59. Трешња се од корен корнеше
 60. Јубава, добрај девојко
 61. Море збирајте се младожењски момци
 62. Море нана има сал једно девојче
 63. Море зададе се тамна јоблачина
 64. Имала мама ћери убаво
 65. Трешња се корња, корњаше
 66. Сву ноћ одим, ништа не наодим
 67. Гугутка гука у гору
 68. Море Нешо, Нешо, мамина калешо 
 69. Море враћај коња, Абдуд Ћерим аго

в) Успаванке 

Као што и сам назив каже, управанке се певају кад се успављују — „унишавају“ деца. Још Вук је записао да су оне код српског народа веома ретке. Да ли из стида или веровања да то „не слути на добро" и људи у околини Бујановца ретко су нам их певали.

 70. Спи ми, спи ми пиле
 71. Заспало ми џелепче
 72. Ај нуне, нуне
 73. Лула, лула, лушка, на Мараву крушка

д) „Службарске" песме 

„Службарске (славске) песме су пригодне, тј. везане су за славу — пагански обичај који је под своје окриље узела црква. За њих би, због тога што се слава слави сваке године у исто време, скоро могли рећи да припадају календарским песмама.

 74. Јеребице, препелице
 75. Димитрије вино пије
 76. Запој ми слуго, море Манојло
 77. Зеленова кућа, нон мори, бумбе растураше
 78. Славу слави Краљевићу Марко
 79. Јаребичице, препеличице
 80. Марко слави светога Николу
 81. Ленче, невесто убава
 82. Марко слави стар светог Николу
 83. Облагале се море, девет овчара
 84. Запевала сојка птица, мисли зора је

II Права (чиста) лирика

а) Љубавне песме 

Љубавне песме су најизразитији пример праве лирике. "Наша народна поезија има много песама о љубави. Оне су најлепше од свих, најтоплије, најнежније и најдирљивије. У њима се износи љубав онаква каква се јавља у животу, у доба хад су песме настале. То је поетски реализам, сјајно стиховање, понегде мало идеалисано, с танким слојем романтичког варака. Љубав се у народној поезији показује у разним врстама и неједнаким ступњевима. Она је, како каже једна арапска изрека, час у осмеху, потом у речи, па у обећању, најпосле у љубавном састанку." (Ј. Продановић).

 85. Учи ме, мајко, карај ме
 86. Умреја братко Ђорђија
 87. Кичице, бујна лободо
 88. Анђелина воду лила
 89. Облагале се момче и девојче
 90. Жали Заре да жалимо
 91. Павлино моме, море Павлино
 92. Појдем по пута, пут каменита
 93. Спава ми се мајко мори, на тој црно око
 94. Омиле ми јагодо, у село девојче
 95. Излези Видо мори, чудо да видиш
 96. Гајтане моме, мори Гајтане
 97. Отварај ми бело Ленче, вратанца, портанца

б) Момачке песме 

 98. Покрај, покрај Рушке немој се удавиш
 99. А бре Јане, загорјане
 100. Пилето ми пева, рано, на сабајле
 101. Ој девојче, ој ђаволе, сањаш ли ме мене?

в) Девојачке песме 

 102. Стој бре момче, не бегај
 103. Свака птица на гранчица, пева песму веселу

г) Чобанске песме 

 104. Заспало момиче брегом на камења
 105. Шумај се горо, листај се
 106. Ој Стојане, море млад чобане
 107. Терало Стојне говеда

д) Печалбарске песме 

 108. Дилмилтана џанум болна лега
 109. Каранфил се на пут спрема и пева

ђ) Песме у ору 

У песмама у ору или, како их у лругим храјевима иазивају, игре с певањем, синтезом музике, поезије и покрета, најјасније се изражава синкретичност и веза са обредном лириком.

 110. Девојче бело, црвено
 111. Вијена, лоза зелена
 112. Скоро сам коња коваја
 112а. Тодоро, лепа девојко
 113.	Једна је ћера у мајци
 114.	Дено, Магдалено
 115.	Мил-Милада седела под 'лада 
 115а. Ја се дадо петнајест године
 116.	Што се сија, нане, доле у ливаде
 117.	Бре девојче, кумановче
 118.	Николо, гајле големо 
 118а. Николо, гајле големо
 119.	Китице, дадице, не ми л'жи брата 
 119а. Милево, девојко, куде данас беше?
 120.	Оздол иде Доне, бело Раде
 121.	Алтано, кадано
 121а. Ој, Лено, Лено, гајлено
 122.	Ој, Стојно, Стојно, руса невесто
 123.	Ој Стојане, Устријане
 124.	Здравче, венче, цвеће миришљаво
 125.	Изникна ми, нане, мори, т'нка коноплика

III Песме eпског сaдржаја 

 126.	Планино моја, трудбино
 127.	Ај, има нана једно мушко дете
 128.	Море, запали се црни Травник
 129.	Вино пије Видово јуначе
 130.	Груја си тражи, море то Јане
 131.	Дај ме, мамо мори, за 'ајдук Николцу
 132.	Облага се туре Осман ага
 133.	Море седи Видим, пије рујно вино
 134.	Што кучиња лајат, мори Јелено моме
 135.	Море, зададе се црни облак
 136.	Qu more Rexho dil te sana
 137.	Ani shkoj maqina ori nane
 138.	Quni shkon sokakut-o
 139.	Oj Lulija jon me limona-o
 140.	Nau nis dasma per mcu nise
 141.	Ani moj hatigje
 142.	Kjo fuska Banatit nane
 143.	Italija o qna asht trenue
 144.	Ushtari ne luft ka nise
 145.	Хајде, хајде Фато, гостинка те лавтут
 146.	Ћерде, со ћерде
 147.	Мули девла ми ћорури дај
 148.	Хеј, андре шума даје, о Тига ваћери
 149.	Ајде, ајде мори Нвџибе, јано баре реза
 150.	Ту ја хатар, ме јо хотар
 151.	Јовај кућа комината, доз, доз
 152.	Писан Перо писмо пише, доз, доз
 165.	Со пиреја ћаје, пале паде
 166.	Лададја Весељи трин ворда канави

Референце 

Збирке народних песама
Народне песме и игре у околини Бујановца