Вече (Јован Јовановић Змај)
Сунце ј' прешло своје путе
преко неба, њиве плаве,
сад ће птице да ућуте,
а звездице да се јаве.

Још је светла она страна,
јоште запад румен краси,
као спомен великана
кој' се смрћу не угаси.

Пастир своју фрулу лаћа,
песма крила разавила,
раденик се с посла враћа,
њега грле деца мила.

Тишина се блага лије
по сеоцу нашем широм,
вече иде да покрије
све уморне благим миром.