Ноћна пјесма малијех Српкиња
Алекса Шантић 

Ој звјездице наше миле,
    Што ширите трептав сјај!
Поиграјте лаке, чиле,
    Држ'те братски загрљај.

И ми ћемо загрљени,
    Пјеват', ширит' кола сплет,
Нек се њиха премилени
    Од пјесмице горски цв'јет.

Пјесмом ћемо славит' Бога,
    Поздрављати српски род,
И рећи му: " Само т' слога,
    Обновиће славни ход.

Засјат' ће ти сунце среће,
    Расвијетлит' тавну ноћ,
А са сваке стране - тећ' ће
    Врела, што ће дават' моћ.

ПаŃће оков сред понора,
    Твојој муци доћ' ће крај;
Пјеваће ти вила с гора,
    Минуће је љути вај.

А соко ће летит' сиви,
    Удешават' бурни клик,
Кад ти слога, хој оживи,
    Кад цјеливаш њезин лик!"

Роду ћемо тако рећи,
    Нас малених чуће глас;
Зближиће се слози, срећи
    Куцнуће им жељни час.

Дед звјездице бајне, миле,
    Раширите кола сплет.
И ми ћемо с вама, чиле,
    Играт', пјеват', славит' св'јет!

Шантићеве песме 1888.