РОСА
Не знате ли како рана роса
од сунца изсише?
Тако и ваша младост брзо гине.
Смрт не очекује пролажење година.
Да кад ти спаваш,
еда чујеш ко је на те дошао
да те покраде или убије?
Тако и тога часа не мош знати
у које ће доби
доћи ангел.

Извор 

 Лесковац, М. 1972. Антологија старије српске поезије. Нови Сад: Матица српска. стр. 44.

Гаврил Стефановић Венцловић