II песма
II песма 
1. 
Тандр! тандр! ука, лупа, 
Сад ће дивно чудо стићи, 
И гле напред једног ћупа, 
А за њиме све лончићи. 
Ука, лупа! враг би цркâ, 
Сваки од њи затандрка. 

2. 
„Какви Срби, гле и сада! 
Какви“ — не знам што зборише — 
„Илири смо од некада, 
Красни синци, те сувише;  
Наша мајка јесте и л а, 
А то мислим већ је сила.“ 

3. 
Свет се стрча, слушат стаде, 
Сви се диве, сви се чуде, 
Јер не знаше то до саде, 
Али ето једне луде, 
Међу лонце штапом наже, 
Да и здруцка, да и смаже. 

4. 
Једна бака виде муку, 
Мудра беше, мудро поче,  
Истрже му штап из руку, 
Још повика: „Не дам, чоче, 
Не дам тужна лонац' груват, 
Та у што ћу пасуљ куват?“

Извори 
 Антологија српске књижевности 

Бранко Радичевић