Ноћ на мору
Сјевнуло је.
У зраку трепти ноћни страх —
И море шуми, јеца, стење, плаче,
Бијесни, урла, завија све јаче —
И ломи се о сиво камење.
У луци дријемљу лађе повезане
И црне им се јарболи високи.

У зраку трепти ноћни страх.
Зелен бљесак одсјевнуо је небом,
Праћен глазбом тутњаве и вјетра.
Нетко пјева, а пјесма се претвори
У оштар крик пун ноћног самовања.
Вихор хуји и гони мрке сјене,
Што стапају се с узбурканим морем.

У луци дријемљу лађе повезане
И црне им се јарболи високи.

Извор 
1928. Живот и Рад. Година 1, књ. 1, свеска 3, стр. 215.

Младен Хорват