Пијем...
Пијем...
Пијем, пијем... ал' у пићу
Још се никад не осме'ну' —
Као да је рујним вином
Бог полио хладну стену!

Посрне л' ми каткад нога,
Дружина се луда смије —
Ал' се брзо смеха трза,
К'о од једа љуте змије...

А ја пијем, јоште пијем —
У том ми се срце пара —
Ћутећи се само играм
Љутим врхом од ханџара...

Извори 

Поезија Ђуре Јакшића, 1859-1861.