ЂУЛИЋИ УВЕОЦИ LII
Tетка Мико, уђи и ти 
У мој оквир црни, 
Одатле ми најдавније 
Спомене разгрни! 

Сећам те се као виле 
Која стоји сама 
На извору најбистријем 
Српских нам песама. 

Ти си мене запојила, 
Овим светим пићем, — 
Ти си тајно управљала 
Мојим целим бићем. 

Твој је живот притиснуло 
Ратних дана крило, — 
Нестало те — нико не зна 
Шта је с тобом било. 

Неки веле: „Изгорела 
Сред оних вијора.“ 
— Чиј’ је живот у песмама, 
Тај изгорет’ мора.         

 Јован Јовановић Змај: Одабрана дела, књига 1, страна 326 , Матица српска, Нови Сад.