Маркова слава
0001    Славу слави Краљевићу Марко 
0002    од године честит данак Ђурђев, 
0003    на славу му гости долажаху: 
0004    тридесет попах, чет’рес калуђерах, 
0005    а толико ђаках њеховијех, 
0006    и остало големо народа. 
0007    Све се купи у Краљића Марка, 
0008    све по гласу ђе је доста вина. 
0009    Таман Марко совру поставио 
0010    док ево ти делибаше Муја, 
0011    од Стамбола града бијелога, 
0012    а од стола цара честитога, 
0013    и уза њ’га тридесет делијах, 
0014    и он бану на Маркову славу, 
0015    неће л’ Марку зулум учинити, 
0016    да му не да славе помињати, 
0017    ни у славу божју напијати, 
0018    напијати вино и ракију. 
0019    Кад се Марко вина натрошио, 
0020    о’ма Марко черу промјени (лице) 
0021    а гледа га делибаша Мујо, 
0022    а гледа га пак се препануо, 
0023    једва јутра зоре ишчекао, 
0024    пак је зором турски бесједио, 
0025    бесједио Мујо делијама: 
0026    "Ћела кардаш, дома да идемо!" 
0027    А Марко им турски одговара: 
0028    "Отур џанум, куд си усхитало, 
0029    нијеси ми слугу даровало!" 
0030    Тад’ се Мујо на јаду видио, 
0031    сваки даде по двадесет цекинах, 
0032    делибаша двадесет и четири, 
0033    пак је опет турски бесједио: 
0034    "Ајте, Турци, дома да идемо!" 
0035    А Марко им турски одговара: 
0036    "Отур џанум, куђ сте усхитали, 
0037    нијесте ми љубу даровали!" 
0038    Кад се Мујо на јаду видио, 
0039    сваки даде по тридесет цекинах, 
0040    делибаша тридесет и четири, 
0041    пак је опет турски бесједио: 
0042    "Хајмо, Турци, дома да идемо!" 
0043    А Краљић му Марко одговара: 
0044    "Докле моју мајку дарујете!" 
0045    Кад се Мујо на чуду видио, 
0046    стадоше му дариват мајку 
0047    и делије коње пропадоше 
0048    док му стару дариваше мајку. 
0049    Ал’ је опет Мујо бесједио: 
0050    "Хајте, Турци, дома да идемо!" 
0051    Но Марко им опет одговара: 
0052    "Док ми оштру сабљу целивате, 
0053    баш у балчак ђе је рука држи, 
0054    држи рука Краљевића Марка, 
0055    и док сабљу благом дарујете!" 
0056    Кад се Турци вид’ли на белају, 
0057    они своје рухо продадоше 
0058    те узеше дост’ лијепа блага, 
0059    све дадоше, сабљу дариваше, 
0060    сваки оста у танкој кошуљи, 
0061    кад у танкој осташе кошуљи 
0062    таде Марко сабљу поднесао 
0063    те му сваки сабљу целивао, 
0064    целивао и два и три пута, 
0065    зној самртни сваког пропануо; 
0066    страховит је Марко и виђети 
0067    камоли му сабљи подступити, 
0068    пак им таде Марко бесједио: 
0069    "Ајте, Турци, куд је вама драго, 
0070    кад ми опет крсно име дође, 
0071    ви дођите на славу Маркову." 
0072    Таде Мујо Марку бесједио: 
0073    "Далеко ме срећа однијела 
0074    од твојега двора бијелога, 
0075    однијела, нигда нанијела, 
0076    и фала ти те не живе пушта!" 

Српске епске народне песме
Циклус песама о Марку Краљевићу