Град градила б’јела вила као Цариград
Град градила б’јела вила као Цариград: 
Љепше га је саградила него Цариград, 
По њем пирге испиргала као Пирин град, 
Начичкала камичцима боје хиљадам’: 
Па бедеме граду гради, чудом чувене, 
Све од силне коњске кости и од јуначке, 
На ћошкове људске главе златом жикане. 
Па дозивље свога слугу, вјерна Николу: 
“О Никола, вјерна слуго, је л’ ми какав град, 
Је л’ ми бољи, је л’ ми љепши него Цариград? 
Је ли љепше испиргани него Пирин град?“ 
“Вило моја, љепши ти је него Цариград, 
А љепше је испиргани него Пирни град.“ 
То се чудо далек’ чуло, до у Цариград, 
Цар опреми триста војске и три војводе, 
Да вилина града ори и ње бедеме. 
Не да вила орит’ града нити бедема, 
Хитала се б’јелом руком у дил бедеме, 
Па извади триста пиљак’ и три камена, 
Те побила триста војске и три војводе.

Митолошке песме