О слободи (Џон Стјуарт Мил) 0.1
ПОСВЕТА СПИСАТЕЉА

Њезином милом и тужном спомену, посвећујем ову књигу, њојзи, што ми је улила, а по већој части и урадила оно, што је најбоље у мојим делима – пријатељици и љуби, чије је узвишено чувство, за све што је право и истинито, било мени највећа побуда, а њезино одобрење најмилија награда. Као што је све оно, што сам за толико година писао, тако је и ово дело, толико њезино, колико и моје; али овај спис, као што је сада, није могао бити тако сретан, да га је она сама прегледала; неки и то најглавнији делови остављени су, да се брижљивије израде, па се сада то већ никад више, неће учинити. Да ми је иоле могуће, исказати свету, оне огромне мисли и племените осећаје, што шњоме у гроб одоше, више би добра тиме учинио, нег свим оним, што ћу још моћи написати, не имајући више побуде и потпоре, несравњене њезине мудрости.

О слободи (Џон Стјуарт Мил)