Марко и Гина девойка
Марко, след като се направя на „божя прослакиня”, дочаква Гино, когото посича, като го излъгва да слезе от коня си, за да го уж натъкмял.

 
   
В тоя вар. на предната песен „Гино арнаутче" се е превърнал на „Гина девойка" въз основа на родителната форма за общ косвен падеж — "Гина", както напр. в следващия вар. „цръна арапина“ е станал на повечето места „арапка" и както същата родителна форма е схваната за им. п. ж. р. още в други случаи в песните от Софийско и изобщо от Югозап. България. Напр. „пущй коня, сама да си шета" (в следващия № 37).

Референце

Извор
Сборник за народни умотворения и народопис : Книга 44 (1949) Народни песни и приказки от Софийско и Ботевградско / Георги Поп Иванов; Под редакцията на проф. Ст. Романски, стр. 4-5

Народне песме из бугарских извора
Циклус песама о Марку Краљевићу