Пролећни ритми
Пролећни ритми

У вази ружа љупко се отвара 
И дише дахом мирисним и влажним, 
Док мајска киша белим пљуском шара 
Пролећни пејзаж, млазевима снажним.

Кроз жиле струји крв к'о мелем блага 
И опија се дух к'о цвет у води: — 
Ти опет блудиш, чежњо моја драга, 
Кроз зелени пејзаж који тако годи.

Осећа слатке жудње без имена. 
— О, забораве болова и јада! 
Мени се чини да сам ван времена, 
И да је Једно све: патња и нада,

И тиха чежња, и шуштање липа, 
И кадивено таласаље траве: 
Рек'о бих један мрк пепео сипа 
На дух мој, као ноћ на сфере плаве!

Прозирем тајне; у ритмичном ходу 
Векови хује; вечност и бескрајност 
Блуде к'о сенке у космичном своду; 
Планете трну, изгубивши сјајност;

Блескање ... Тихо, клизи, о животе! 
Не жали патње, и муке, и беде: 
К'о ехо једне носталгичне ноте, 
Све жеље моје умиру и бледе!

Извори 

 ЗЛАТНИ ДАСИ. — Светлост, Крагујевац, 1975, стр. 23

Душан Срезојевић