Лавица и лисица
Лисица је похуђавала лавицу зато што ова ретко и по један пород рађа. „Ретко, и по један,” — одговори лавица — „али кад родим, а ја лава родим”. 

Наравоученије

„0υκ εν τω πολλώ το καλόν: Није у многому добро”. Колико ова басна, толико и пословица приличествују онима који што чине — добро и совршено чине. Напротив, неки се све врте и окрећу, а кад им на посао погледаш, а оно мућак! Млого којешта почињу, а ништа не свршују; ако ли што кад и сврше, а оно не ваља, па залуду им мука. Зачињу и рађају неке главе премноге ствари сваки дан, но чемује све то подобно? Лукавим лисичићем, или оним маленим летњим мушицама које у исти дан кад постану — у тај их и нестане.

Извори 
 Антологија српске књижевности 

Басне
Доситеј Обрадовић