Драги и недраги
Коњ зеленко росну траву пасе,
за час пасе, за два прислушкује
где девојка своју мајку моли:
- Не дај мене, мајко, за недрага!
Волим с драгим по гори `одити,
глог зобати, с листа воду пити,
студен камен под главу метати,
нег` с недрагим по двору шетати,
шећер јести, у свили спавати.

, 
, 
,

Љубавне песме
Народне песме
Лирске песме
Српска народна поезија