У пролазу
У пролазу

Ћуд Случаја нам укрстила путе 
За тренут. Само неколико речи 
Измењасмо ми — речи прве, круте, 
С чекањем да се коб међ нас испречи.

Али у нашим срцима, где још не 
Цветаше љубав, сијаше се једно 
Предосећање; док падаху трошне 
Ограде срца, топло, тихо, чедно.

... Данас, међ нама бедем предрасуда. 
Поштујмо их!  (Јер има, тако, ствари 
Које наш понос одбија без суда). 
И збогом нек нас тугом не зажари.

Па ипак... ја бих тако силно хтео 
Да, милујући твоје меке косе, 
Са нежним усхићењем причам цео 
Сан о животу, сав од сјајне росе.

И, кроз пољупце честе као киша, 
Да слушам како веје, као мана, 
Сребрна песма, све блеђа и тиша, 
Твог гласа, као оног снежног дана...

Напомене 

У пролазу — Звезда, 1912, I, 195 — 196 (+) Покрет, 1921, 28, 2.

Извори 

 ЗЛАТНИ ДАСИ. — Светлост, Крагујевац, 1975, стр. 34

Душан Срезојевић