Листак
Листак жути доље пада.
А вихор га даље гони,
К’о што гони безброј јада —
Млађани ми живот бони.

Тужан, снужден, без живота,
Од мраза је пао клета.
У животу — без живота —
И ја идем с овог св’јета.

Као сјенка, ишчезла је
Срећа... нада ц’јелог св’јета.
Ах!.. та срећа не знам шта је! —
Мојим путем трње цвјета.

Па и он се толко пута
На лахору љуљушкао.
Да сам болом задахнута —
Нико... нико није знао.

Ах, погледај!.. Виђи само.
К’о што листак овај лети;
Та и ја ћу скоро тамо
У ту вјечност одлећети.

Крагујевац, октобра 1895 год.

Извор 
1896. Луча. Година -{II}-, свеска -{II}-, стр. 51.

Љубица Поповић