Смрт Уроша Петога/34
ПОЈАВА VII
Пољана. Чета грађана оружаних.

 
ПРВИ ГРАЂАН:
Да сте справни; примичу се граду. 
Гдје ј' оружје вама? ил' мислите 
Да су дворски копљаници класје? 
ДРУГИ ГРАЂАН:
Ми до коса друго не имамо; 
Ну да видиш како жњу и људе. 
ТРЕЋИ ГРАЂАН:
И сјекира свој посао врши;
Ја се заклех да ћу данас овом
Провалити једва дворска врата. 
ПРВИ ГРАЂАН:
Видјећемо. 
ЧЕТВРТИ ГРАЂАН:
Узми мој буздован
У замјену за сјекиру твоју. 
ТРЕЋИ ГРАЂАН:
Добро стоји и у мојој руци. 
ПЕТИ ГРАЂАН:
Не чусте ли? Влатко је поткупљен, 
(улаз. хитно) И ено га с четом заграђана 
И краљевих коњика пред двором, 
Гдје .се спрема да јуриши на нас. 
ПРВИ ГРАЂАН:
У заграђу наш'о је присташа? 
Чудно ми је. 
ЧЕТВРТИ ГРАЂАН:
Смрт тим издајицам'. 
ТРЕЋИ ГРАЂАН:
С мјеста, браћо, да их потучемо.
ПРВИ ГРАЂАН:
Не, чекајмо да Никша и Бојо 
С војском у град стигну. 
ТРЕЋИ ГРАЂАН:
А ми Влатку 
И својти му запалимо куће. 
ЧЕТВРТИ ГРАЂАН:
Хајд'мо. 
ПРВИ ГРАЂАН:
Ни то, ни то; поред њиних 
И наше би изгорјеле; стојте.
ДРУГИ ГРАЂАН:
Право вели. 
ТРЕЋИ ГРАЂАН:
Шта булазниш, болан?
Право вели! Ја, свеца ми, мислим 
Да потајно и он с њима држи. 
ПРВИ ГРАЂАН:
Језик ти се осушио, с њима
Вар ја држим? 
ТРЕЋИ ГРАЂАН: 
Онда шта их браниш?
ПРВИ ГРАЂАН:
У врапца је нешто више мозга
Нег' у твојој глави; ко не види 
Да вас само у намјери доброј 
Од прерана нападања држим? 
ЧЕТВРТИ ГРАЂАН:
Наш је човјек; добро нам је познат.
ДРУГИ ГРАЂАН:
Кад рекоше да управља нама,
Слушајмо га. -- А гле краљевића! 
ТРЕЋИ ГРАЂАН:
Шта! тај смије међу нас да ступи
Са два друга само? 

Смрт Уроша Петога