Псалми Давидови попут србскијех народнијех пјесамâ 4
КАТИЗМА 4

ПСАЛАМ 24
Молитва ради милостиве обране и настајавања.

Слједи пјесма Давидова света.

К Теб' Господе, ја подижем душу,
2. Вељи Боже уза Те пристајем.
Недај, недај, да Ти се постидим,
Злотвори ми да се не радују.
3. Који год се у Тебе уздају
Никада се постидети не ће;
Него они што тебе одмећу.
4. Путе Своје Господе, покаж' ми
Уч' ме ходит стазама Својијем.
5. Руковод' ме сам истином Својом,
Научи ме Боже мог спасења,
Све се Теби без престанка надам.
6. Опомен' се милосрђа Свога,
О Господе, и милости Своје,
Јер од вјека оне све постоје.
7. Не помињи прјеступа ни грјеха
Из младости моје плаховите,
Помени ме по милости Својој,
По доброти о Господе, Својој.
8. Добар ти је и праведан Господ,
С тог грешником показује путе,
9. Упућује ка истини кротке,
Учи кротке ходит Својим путем.
10. Сви путови Господњи су милост
Те истина оним који држе
Одкривења, завјете Његове.
11. Прости Боже, рад имена Свога,
Превелико бреме грјеха мога.
12. Који човјек Господа се боји,
Казат ће му који пут да бере.
13. Том' у добру почиват ће душа,
Те ће земљом владати му сјеме.
14. Господња је тајна у онијех,
Који Га се у истину боје,
Он им јавља завјета Свог тајне.
15. Очи моје ка Господу гледе,
Јер ми ноге из мреже извлачи.
16. Погледај ме и смилуј се на ме,
Невољник сам, к томе инокосан.
17. Нек стиснуто срце ми се шири,
Из тјескобе изведи ме моје.
18. Види јаде и сву муку моју,
Те опрости гријехове моје.
19. Та погледај непр'јатеље моје
Како их је много око мене,
Како ли ме хрђе ва вјек мрзе.
20. Сачувај ми душу те м' избави;
Не допуштај да Ти се постидим,
Е се у Те мој Господе, уздам.
21. Нек ме вјерност и праведност чува,
Е се у Те мој Господе, надам.
22. Дај избави Боже, Израјиља
Из невоља̂ свијех његовијех.

ПСАЛАМ 25
Жељковање безгрешно гањанога да захвали Богу у његову дому.

Слједи пјесма Давидова света.

Суди мени ој Господе, право,
У простоти све сам живовао
Те се уздах у Господа свога,
Никада се не поколебавах.
2. Изпитај ме Боже, изкушај ме,
Претопи ми срце и утробу.
3. Милост Твоја пред мојим очима,
И ја ходим у истини Твојој.
4. Ја не сјеђах нигда с ништавцима,
Не мјешам се с људма лукавијем.
5. Ва вјек мрзим дружбу зликоваца̂,
И не сједим нигда с незнабожци.
6. Безгрешносћу све умивам руке
Обилазим Божје жртвенике,
7. Да Ти хвалу Господе одпојам,
И чудеса да казујем Твоја.
8. Омиље ми стан дома Твојега,
И насеља мјесто славе Твоје.
9. Немој душе изчупати моје,
Ни живота мога с крвопилци
10. Којима је злочинство у руци,
И десница преопуна мита.
11. А ја ходим у простоти својој,
Избави ме и смилуј се на ме!
12. Нога ми је на мјесту пространу;
На зборовма славит ћу Господа.

ПСАЛАМ 26
Поуздавање у Бога који све накнађује.

Слједи пјесма Давидова света
Коју спјева прије помазања.

Господ ми је видјело, спасење,
Па да још се кога побојавам!
Крјепост мога живота је Господ,
Па још да се ја и кога страшим!
2. Да навале пакосници на ме
Да поједу јадно моје тјело
Нападачи и злотвори моји:
Они ће се спотаћи, те пасти.
3. Стане л' војска на мене у о̀ко̂
Срце моје уплашит се не ће,
Дигне ли се ратна страха на ме,
Ни онда се побојати не ћу.
4. Једну милост од Господа тражих,
Молим да Му у дому поживим,
Ту мог вјека да извијем дане.
Да ту гледам красоту Господњу,
И размишљам у цркви Му светој.
5. Еле Господ мене све заклања
Кобног дана у колиби својој,
Склања мене у шатору Своме,
Попиње ме на гору камену.
6. Тако ће се подигнут ми глава
Изнад мојих злобнијех злотвора̂.
Приложит ћу шатору Његову
Жртву хвале и попијевати.
7. Чуј Господе, глас мој Те призивље,
Смилуј ми се, дај те ме услиши!
8. Срце моје говори пред Тобом
Што си река̂: „Траж'те лице Моје“.
О Господе, тражим лице Твоје!
9. Не сакривај лица Свог од мене,
Не одбијај гњевно слуге Свога,
Помоћ си ми, па ме не одбаци.
Не остав' ме Боже мог спасења.
10. Јер ме отац и мати остави,
Али Господ нека мене прими.
11. На Свој пут ме Господе, упути,
Води мене све стазицом равном
Порад оног који мене вреба.
12. Злотворима на вољу ме не дај,
Уста̀ на ме лажно свједочанство,
Око мене злоба снује напаст.
13. Та вјерујем да ћу угледати
На земљици Господњу доброту.
14. У Господа поуздај се свога,
Утјеши се, а срце ти јако!
У Господа поуздај се свога.

ПСАЛАМ 27
Кликовање ради помоћи и хвала за времена мутње.

Слједи пјесма Давидова света.

К теби кличем Господе, услиши
Та не му̂чи, моје уточиште!
Да не будем попут самртника̂
Што одлазе у гробове хладне.
2. Дај послушај клик мољења мога,
Када Боже, ја подижем руке
Двору Твога прјестола светога.
3. Не захваћај мене с незнабожци,
Ни с лукавом четом зликоваца̂
Што с ближњијем својим зборе мирно,
А срце им да свисне од злоба̂.
4. По дјелима подај им Господе,
И по радњи пакости њихове.
Подај њима по дјелима руку̂,
Њих наплати за то што учине.
5. Јер не пазе на дјела Господња
Ни на радњу руку̂ Његовијех;
Срушит ће их, сазидати не ће.
6. Нек је Господ ва вјек благословен,
Ел услиши глас мољења мога.
7. Штит је мој и крјепост моја Господ,
У Њега се узда срце моје,
И Он ми је онај што помаже.
С тога моје срце се весели
Те Га славим свагда пјесмом својом.
8. Обрана је Свог народа Господ
И оружје Свог помазаника.
9. Спаси народ Свој, Господе вишњи,
Благослови Своје достојање;
Све их паси те дижи до вјека!

ПСАЛАМ 28
Пјесма о седам громова̂.

Слједи пјесма Давидова света
На свршетку празника сјеница̂.

Синци Божји, Господу подајте,
Славу и част Господу подајте,
2. Дајте славу имену Господњем;
Славите Га у красоти светој.
3. Глас Господњи над водама силним,
Чуј гдје грми Бог све славе силно!
Да, Господ је над водам' великим.
4. Глас Господњи долази у сили,
Глас Господњи иде у красоти.
5. Глас Господњи кедре горске ломи,
Господ ломи кедре по Ливану,
6. Као телад чини да поскачу,
Ка̂ једнорог Ливан и Ширион.
7. Глас Господњи огњен пламен сипа,
8. Глас Господњи пустињу потреса,
Господ Кадис пустињу потреса.
9. Глас Господњи кошуте опрашта
Свог бремена у гори зеленој,
С горе скида зелено одјело.
У цркви Му све говори: „Слава!“
10. Над потопом сједио је Господ
И све сједи као цар до вјека.
11. Дат ће Господ народу Свом снагу,
Благословит људство Своје миром.

ПСАЛАМ 29
Захвална молитва иза тешке болести.

Слједи пјесма Давидова света
Намјењена поновљењу дома.

Високо Те Боже, узвисујем,
Еле си ме подигао силно,
Н'јеси дао непријатељима
Да се они са мене радују.
3. К Теби Боже, ја сам кликовао;
Ти услиша и мене изцјели.
4. Ти Господе, изведе ми душу
Из дубљина̂ пакла ужаснога,
Оживи̂ ме да у гроб не сиђем.
5. Побожници, Господу појајте,
Светој слави хвалите Његовој.
6. Гњев је Његов на тренуће ока,
До живота све Његова благост.
Вечером ти плач у дворе бане
А у јутру дан весеља сване.
7. Еле рекох у добру својему:
„До вијека посрнути не ћу.“
8. Ти Господе у благости хт'јаше
Те ми тврдо моја гора сташе.
Ти одврати̂ сјајно Своје лице,
А ја тужан махом ти се сметох.
9. Тада Тебе Господе, зазивах,
Те ја молих Господа својега:
10. „Каква корист од крви је моје,
Да сад сиђем у самртни гробак?
Хоће л' прах мој Тебе да прослави?
Ил истину да казива Твоју?
11. Чуј Господе, и смилуј се на ме;
Ти Господе, буди помоћ моја!“
12. Боже, плач мој весељем обрну,
Скиде с мене вреће рухо јадно,
Опаса ме радости појасом.
13. Да Ти моја дика попијева,
И никада умукнути не ће;
Хвалит ћу Те Господе, до вјека.

ПСАЛАМ 30
Предавање крвожедно гањана у Божије руке.

Слједи пјесма Давидова света
А на руке главару пјевача̂,
Намјењена временима сметње.

У Те Боже, ја се поуздавам,
Под срамотом не дај да останем,
Светом Својом избави ме правдом!
3. Пригни ухо к мени милостиво
Брзај к мени Господе, помагај!
Камен град ми и мој бедем буди.
4. Еле си ми гора од камена,
Тврда јеси Ти ограда моја.
Водит ћеш ме Твог имена ради
И управљат са мном по милости,
5. Избавит ме из мреже ужасне
Коју мени заметнуше тајно;
Еле си ми бедем од обране.
6. Дух свој Твојој светој руци дајем
Спасит ћеш ме, Боже истинити!
7. Ненавидим оне што клањају
Пропадљиве идоле ништаве,
Већ се уздам у Господа свога.
8. Милост Твоја бит ће мени радост;
Да погледа̂ на невољу моју
И познадѐ муку моје душе,
9. Злотворима не даш ме у руке,
Постави ме на мјесто пространо.
10. Смилуј ми се, јер ме мори туга,
Већ од јада око м' изнеможе,
Срце моје и душа уморна.
11. У жалости изчиље живљење
А године моје уздишући;
С безакоња ослаби ми крјепост
Кости моје сасахнуше ломне.
12. Са множине својијех злотвора̂
Већ постадох безобразном псовком,
Сусједом ме поднашат се не ће,
Страшило сам знанцима својијем.
Ко ме види на улици, бјежи.
13. Као мртав већ сам заборављен,
У срцу ме ничијему нема;
Већ сам као посуда разбјена.
14. Ел о мени много жуборења,
Страх ме хвата, уроте се на ме,
Мисле душу изчупати моју.
15. Ма Господе, ја се уздам у Те,
И говорим: „Ти си мили Бог мој!“
16. Судбина ми све у Твојој руци;
Отми мене из руку̂ злотвора̂
И од оног што но мене гања.
17. Лицем Својим слугу Свог обасјај
Подјели ми милосћу спасење.
18. Под срамотом Боже, остат не ћу,
Јер Господе, ево Те призивљем!
Незнабожци остат ће под стидом,
Му̂ком му̂чећ у пакао пасти.
19. Нека уста лажљива он'јеме
О праведном која зборе злобно,
У објести злобно поругљиво.
20. Много ли је Господе у Тебе
Сваког добра, што за оне чуваш
Који Те се у истину боје,
Дајеш оним што с' уздају у Те
Наочице синовма човјечјим.
21. Сакриваш их од људскијех буна̂
Под кров Свога сунчанога лица,
Заклањаш их од злијех језика̂.
22. Нек је Господ свагда благословен,
Показа ми милост Своју дивну,
Јави кано у тврдоме граду,
23. Кад говорих све у својој сметњи:
„Одбијен сам од очију Твојих.“
Ма ти зачу молитвени глас мој
Кад Те призвах да ми пружиш руку.
24. Љуб'те Бога побожни Његови,
Господ држи вјеру Својим вјерним,
Вршком враћа охолици сваком.
25. Духом својим будите слободни,
Срце ваше нека буде јако,
Сваком што се у Господа узда!

ПСАЛАМ 31
Пут к опроштењу гријеха.

Ова пјесма Давидова је наук.

Благо оном ком се кривда прашта,
Кому гр'јеха злоћа се покрива!
2. Благо оном сретноме човјеку
Кому Господ не биљежи гр'јеха,
Те у духу не има лукавства!
3. Му̂чећ кости посахнуше моје,
Уздишући ва̀с дан и плачући,
4. Дан и ноћ ме тишти Твоја рука;
Те у мени сока понестаде,
Као љети кад припече сунце. —
5. Ја Ти одкрих силу својих гр'јеха̂
Ни кривице своје не затајих.
„Исповедам“ — рекох — „пријеступе.“
А Ти скиде милостивом руком
С мене грјеха дуговање тешко. —
6. С тог нек Ти се све побожник моли
Кад Те моћи у невољи наћи,
Те га не ће невидовно снаћи
Страшни потоп великијех вода̂.
7. Ти си јаки мој Господе заклон,
Чуват ћеш ме од тјескобе сваке,
Окружават с радостма спасења. —
8. „Учит ћу те, омудрати ћу те,
Показат ћу твојим ногама путе,
Сјетоват те; око ми те пази.“
9. Не будите попут животиње,
Попут коња, мазге, без разума,
Које жвал'ма обуздати ваља,
Иначе га домамити не ћеш.
10. Много муке незнабожца таре,
Али ко се у Господа узда
Око тог је милости обиље.
11. Радујте се о Господу своме,
Пјевајте му славу праведници,
Веселте се сви правога срца!

Свето писмо