Кобна тајна/19
ШЕСТА ПОЈАВА

(Ноћ је. Муцијо на балкону изнад баште.)

МУЦИЈО:
Дух се губи у нагађањима,
А ни једно да ме задовољи.
Ипак морам мислити да с’ овдје
Дојста крије недокучуа тајна.
Није можно да ме старац вара.
Он, кому се сви клањају овдје
Ко светињи некој, зборио је
Гласом тако чврстим, поузданим,
А истином успланулим лицем
Да ми ј’ одмах поразио душу.
А и на њој зар то не примјетих? —
Ево с’ опет заплећем у мрежу
Двоумљења! опет у чапети
Пређашњега мог злодуха падам! —
Демон с њима! каква је то тајна
Што с’ ње тиче а мени се таји?
Овдје треба успокојит ц’јелу
Породицу једну,
Двије душе спаст’ од очајања;
То и она и он могу с мало
Само р’јечи, а неће јих ипак
Да изусте!... Каква клетва, каква
Духовничка дужност? саме бајке;
Па се њима ја варати дајем? —
Ох! црња је моја душа, црња
Него што је ова ноћ. — Одотуд
Кан’ да лаке корачаје чујем?

Кобна тајна