У поноћи (Јулијус Роденберг)
Мио санак већ све снива:
Човек, ветар, шума плава;
Са стене се поток слива,
Да жубором цвет успава.

Месец сјајни у свом лету,
Златна крила раширио;
Само мене још у свету
Није санак оборио.

Ја сам радост, јаде своје
Успавао све у себи,
Ал' стишано срце моје
Оно мисли још о теби.

У њега се, с пуно жара,
Слика твоја вавек скрива:
У песму се дању ствара,
Ноћу сладак санак бива.

Извор 
1896. Зора, лист за забаву, поуку и књижевност. Година прва. стр. 135.

Преводи
Јулијус Роденберг
1896.