Лисистрата/6
ČETVRTA POJAVA
Horovi, Savetnik, Lisistrata, žene
 
LISISTRATA 
Ništa istavljati nemojte! 
Ta sama izlazim! I šta će poluge? 
Njih ne treba, no razuma i pameti. 
SAVETNIK 
Zar tako, gade? Stražo, brzo ovamo! 
Hvataj i naopako ruke veži joj! 
LISISTRATA (stražaru) 
Artemide mi, ako mene dodirneš 
i vrhom prsta, i ko stražar plakaćeš! 
(Stražar se povuče) 
SAVETNIK 
(Najpre jednom, pa onda drugom stražaru) 
Ti uplaši se! Oko pasa zgrabi je 
s njim zajedno i brzo mi je vežite! 
PRVA ŽENA 
Dodirni samo ovu, Pandrose mi, znaj, 
pod mojom nogom lijavicu dobićeš! 
(I drugi stražar se povuče) 
SAVETNIK 
Gle, ‐ lijavicu! Drugi stražar ovamo! 
Tu veži prvu, jer i lajat navali! 
DRUGA ŽENA (Drugom stražaru koji ugrožava prvu ženu) 
Lučonoše mi, ako staviš samo prst 
na ovu, odmah kupice ćeš tražiti! 
SAVETNIK 
Šta znači ovo? Gde je stražar? Drži je! 
Zatvoriću vam ja već ovaj izlazak. 
TREĆA ŽENA (Stražaru) 
Tauropole mi, ako joj se približiš, 
iščupaću ti retku kosu žalosnu! 
(Stražar pobegne) 
SAVETNIK (očajno) 
Ah, jadna mene! Pobeže mi stražar taj! 
Al’ nećemo uzmaći rni pred ženama! 
Uvrstajmo se, Skiti, složno silom svom 
naval'mo na njih! 
LISISTRATA 
Boginja mi, znaćete 
da žena ubojnica čete četiri 
unutra ovde i nas brane oružjem! 
(Savetnik i stražari polaze napred) 
SAVETNIK 
Na leđa, Skiti, ruke im okrenite! 
LISISTRATA 
Ovamo, bojne druge, hitro skočite, 
što prodajete zelje, grah i sočivo, 
pa vino, češnjak, maslac, hleb i pršutu, 
pomozite nam, hvatajte ih, tucite 
i proklinjite, udrite ih slobodno! 
(Dok hor žena vrši napad, iz tvrđave dohitaju oružane žene; one zajednički nadbiju i potisnu napadače. Lisistrata produžuje:) 
Sad prestanite! Natrag! Ne skidajte plen! 
SAVETNIK 
Ah, moja strana zlu je sreću imala! 
LISISTRATA 
A šta ti bi? Zar pomisli da ovde ti 
na neke robinje da ideš? Ili mniš 
u žena žuči nema? 
SAVETNIK 
Apolona mi, 
čak mnogo, kad se krčjna blizu nahodi! 
HOROVOĐA MUŠKOG HORA 
Već mnoge reči straći, savetniče zemlje ove! 
Šta ulaziš u razgovor sa zverovima ovim? 
Zar ne znaš kako su nas malo pređe okupale 
u ovim ogrtačićima, i to bez sapuna? 
HOROVOĐA ŽENSKOG HORA 
Ne valja, ludo, na bližnjega slepo dizat ruku, 
kad tako radiš, moraće ti oči nabreknuti! 
Ko čedna devojka u domu sedela bih rado 
ne vređajući nikog, nit' se slamke dotičući, 
kad ne bi napadali me i dražili, ko zolju. 
HOR STARACA 
Šta da, Dive, učinimo 
s nakazama ovim sada. 
To se ne da trpet više! 
Sa mnom bedu ovu moraš 
ispitati, rašta one 
grad kranajski zauzeše 
nepristupnu akropoljsku 
stenu, onaj sveti prostor. 
HOROVOĐA MUŠKOG HORA 
No pitaj ih! Ne veruj njima, i sada 
istražuj ih istragom svakom! 
Sramota bila bi za nas da takvo 
bez istrage pustimo delo. 
SAVETNIK 
Pre ičega drugog, Diva mi, želim 
od žena ovo da saznam: 
na umu šta ste imale kad ste 
zatvorile rezama grad nam? 
LISISTRATA 
Da novca se samo dokopamo jednom 
Da on vas ne zavodi u rat. 
SAVETNIK 
Zar novci nas, kažeš, zavode u rat? 
LISISTRATA 
I u sve meteže druge. 
Pisandar i oni što vrebaju službe 
neprestano mute čas ovde, 
čas onde i mešaju nešto da kradu. 
Sad neka grabe i kradu 
što god ih je volja, al' novaca više 
odavde grabiti neće. 
SAVETNIK 
Šta imaš na umu? 
LISISTRATA 
I to me još pitaš? 
Sad mi ćemo upravljat novcem. 
SAVETNIK 
Zar vi ćete same upravljat njime? 
LISISTRATA 
Šta ima tu čudno i strašno? 
Zar u kući celo vaše imanje 
ne prolazi kroz naše ruke? 
SAVETNIK 
Al' nije to isto. 
LISISTRATA 
Kako da nije? 
SAVETNIK 
Od onog se mora vojevat. 
LISISTRATA 
Pre svega, nikakva ne treba rata! 
SAVETNIK 
A otkud nam drugog spasenja? 
LISISTRATA 
Spasenje vam mi ćemo biti! 
SAVETNIK 
Vi zar? 
LISISTRATA 
Mi same! 
SAVETNIK 
Sačuvaj, bože! 
LISISTRATA 
Spasenje ti od nas, ako i nećeš! 
SAVETNIK 
Koješta blebećeš! 
LISISTRATA 
Gunđaš, al' opet se tako dogoditi mora! 
SAVETNIK 
Demetre mi, nije to pravo! 
LISISTRATA 
Al' čoveče, moraš se spasti! 
SAVETNIK 
Al' ako ne želim? 
LISISTRATA 
Baš zato još više! 
SAVETNIK 
A otkuda vi se dadoste sada 
u brigu o ratu i miru? 
LISISTRATA 
To mi ćemo reći! 
SAVETNIK 
Brzo govori da ne plačeš! 
(Preti rukama) 
LISISTRATA 
Slušaj me sada! 
Al' gledaj da ustegneš ruke! 
SAVETNIK 
Ne mogu jer teško je ruke 
ustegnut u plamenu gneva! 
JEDNA ŽENA 
Utoliko ti ćeš lelekati više i jače! 
SAVETNIK (Obraćajući se toj ženi) 
To, roguljo matora, sebi da grakćeš! 
(Lisistrati) A ti govori! 
LISISTRATA 
I hoću. 
U pređašnje vreme strpljivo rat smo 
podnositi umele svagda 
u svome poštenju i trpele sve smo 
što urade muževi naši. 
Ni pisnuti niste nam dali. I tada 
vi niste se sviđali nama. 
Al' mi smo vas prozrele dobro i jasno 
i često u kući čule 
O stvarima krupnim gde činite veće, 
odluke stvarate loše! 
I mi smo vas pitale s bolom u duši, 
al' s osmehom na našem licu: 
»U narodnom veću šta li ste, reci, 
o miru odlučili danas? 
Šta dolazi na stub?« »Ništa se tebe 
to ne tiče!« reći će muž mi, 
»Zar nećeš ćutati?« I ja ti ćutim. 
JEDNA ŽENA 
Ja nikada ćutala ne bih! 
SAVETNIK (Lisistrati) 
Da ćutala nisi, suze bi lila! 
LISISTRATA 
I ja sam ćutala zato. 
A kad bismo doznale za drugu kakvu 
još goru osnovu vašu, 
tad pitale bismo: »A zašto, moj mužu, 
onako delate ludo?« 
On odmah bi mrko pogledao na me 
i reko: »Pletivo pleti! 
Jer vrlo će tebe zaboleti glava! 
A rat je muškarcima briga!« 
SAVETNIK 
A baš ti je reko kako je pravo. 
LISISTRATA 
Po čemu, jadniče, pravo, 
jer vi ste, i kad ste većali ludo, 
odbijali savete naše? 
A kad smo mi vas čule gde veće 
po gradu zborite glasno: 
»Zar nema junaka u zemlji?« »Ne, nema 
ni jednoga« reko je drugi, 
mi žene smo onda odlučile odmah 
u boračke da se svrstamo čete 
da Heladu spasemo složno. A zašto 
da jošte čekamo duže? 
Pa ako ste, dakle, slušati voljni 
i pametne savete naše 
i ćutat ko mi što smo ćutale dosad, 
još možemo mi vam pomoći. 
SAVETNIK 
Vi nama? Baš strašne govoriš reči 
i nesnosne meni. 
LISISTRATA 
Ta ćuti! 
SAVETNIK 
Zar ja da, prokletnice, pred tobom ćutim, 
a koprenu nosiš na glavi? 
Ne živeo više! 
LISISTRATA (skinuvši koprenu) 
Al' ako je samo 
to jedina prepona za te 
a ti mi koprenu skini sa glave 
i uzmi i sebi je n'a glavu metni 
i onda mi ćuti! 
(Veže mu koprenu oko glave) 
a uzmi i ovu saćuricu jošte, 
(Baca mu svoj pojas) 
pa onda se potpaši, vunu grebenaj 
(Žene joj dodadu kotaricu, koju ona stavlja pored njega) 
i časti se bobom, 
a ostavi rat ko brigu za žene! 
HOROVOĐA ŽENSKOG HORA 
Na posao, žene, sada i svoje 
na zemlju spustite kove 
da drugama svojim, koliko je do nas, 
pomoći možemo brzo! 
HOR ŽENA 
Ja od igre neću sustat 
nit će klonut kolena mi. 
Sa ovim hoću da se 
svega latim rad junaštva. ‐ 
Jer ih kiti duh i ljupkost, 
kiti smelost, kiti mudrost, 
kiti srce domoljubno, 
i još zdrava razboritost. 
HOROVOĐA ŽENSKOG HORA 
Najhrabrija bako i od svih majki 
ti, najvatrenija majko, 
koračajte besno i nemojte klonut, 
sad vetar vam povoljan duva! 
LISISTRATA 
Al' ako slatkodušni Erot nam svane 
i ubava boginja s Kipra, 
te nedra i bedra nam slađanom žudnjom 
i ljubavnim zadahne žarom, 
pa muškarce ljubavnim zapali ognjem 
i strašću im zaždi živote, 
ja mislim da će nas jednom Heleni 
zacelo Mirdsavke zvati! 
SAVETNIK 
Rad kakvih zasluga? 
LISISTRATA 
Nećemo najpre 
dopustit da s oružjem vi nam 
na trgu besnite tamo i amo. 
JEDNA ŽENA 
Da, tako nam boginje s Pafa 
LISISTRATA 
Ta sada međ loncima i među zeljem 
na trgu skaču i trče, 
i oružjem svojim se okolo tiće 
ko da su koribanti pravi. 
SAVETNIK 
Da, Diva mi! To junacima liči! 
LISISTRATA 
Al' stvar ti postaje smešna 
kad štit sa gorgonskom glavom ko drži 
u ruci a kupuje ribu. Beo 
JEDNA ŽENA 
Da, Diva mi, videh gde kosati Filarh 
na'konju prolazi trgom 
i kako mu kašu starica neka 
u medenu kacigu sipa. 
A drugi, trački ugursuz, štitom 
i kopljem je vitlo, ko Terej, 
i piljaricu plašio, te joj je smokve 
najzrelije proždiro, guto. 
SAVETNIK 
A kako vi niste smiriti mogle 
i stišati zabune mnoge 
po našim zemljama svugde? 
LISISTRATA 
Veoma lako! 
SAVETNIK 
Kako? Pokaži! 
LISISTRATA 
Ko kada se pređa zamrsi nama 
te uzmemo tada vreteno 
u ruke, te niti provučemo, jedne 
ovamo, a onamo druge, 
baš tako, ako nam dopusti kogod 
poslanstva da šaljemo razna, 
ovamo jedna, a onamo druga, 
i kraj ćemo ratu učiniti! 
SAVETNIK 
O lude, zar mislite da ćete vunom, 
vretenom i nitima rešit' opasnosti teške? 
LISISTRATA 
I vi biste sami, 
da niste prave budale, 
razmrsili državne poslove sasvim 
ko mi svoje poslove s vunom. 
SAVETNIK 
A kako? Da vidim! 
LISISTRATA 
Morate najpre 
izaprati prljavost svaku, 
ko s vune u pranju, i guremačke 
iz grada palieom gonit' 
sve hulje i bitange, ološ i nanos 
i svaku istrebit draču, 
pa one ko pustinja što su se jedan 
uz drugoga zbili, a gramze 
za službama, i te razagnati treba 
i njine pročupati glave. 
Pa skupljajte narod u sepet za vunu, 
grebenajte ljubav i slogu 
i dodajte doseljenike i stranca 
što voli državu vašu, 
pa državnoj duguje l' riznici kogod, 
i njega uvrstite amo! 
A gradovi, Diva mi, što se iz ove 
ko naselja razviše zemlje, 
ko kakvi čuperci, gledajte, leže 
bez veze jedan sa drugim! 
I stoga bi trebalo i te čuperke 
sa sviju da skupite strana 
i snesete amo i brižljivo sve ih 
na gomilu složite jednu 
i krupno namotate klupko, pa onda 
izatkate narodu ruho. 
SAVETNIK 
A nije li strašno kad palicom biju 
i u klupko motaju one 
što s ratom nemaju veze? 
LISISTRATA 
Zacelo 
zbog njega, prokletijo gadna, 
mi stradamo dvaput i triput. Prvo 
i prvo mi rađamo decu 
i u borbu ih šaljemo ko oklopnike. 
SAVETNIK 
Ta ćuti! Ne zbori o jadu! 
LISISTRATA 
U dane kad treba radosti imat 
i mladost uživati svoju, 
zbog ratova ležimo same na odru. 
Al' ostav'te nevolje naše, 
no ljuto me boli što devojke naše 
U ložnici tihano stare. 
SAVETNIK 
Zar ne stare i muškarci? 
LISISTRATA 
Dabome, 
al' nije baš isto što reče! 
Jer vrati l' se i sedoglav, on brzo 
još mladom se devojkom ženi; 
a kratak je rok i vreme za ženu, 
i ako ih promaši ona, 
već niko se neće oženiti njome, 
a ona ti sedi i vrača! 
SAVETNIK 
A ko je još moćan i snažan te može ‐ 
LISISTRATA 
Šta na um ti pade? Zar ne misliš na smrt? 
Ta vreme je, ‐ mrtvački nabavi kovčeg. 
A ja ću i mednih ispeći kolača! 
(Iznenada ga polvje vodom) 
I ovo mi uzmi i sebe ovenčaj! 
JEDNA ŽENA (polije ga) 
I ovaj evo ti poklon od mene! 
LISISTRATA 
Šta trebaš? Šta želiš? Ulazi u brod! 
Čuj, Haron te zove, 
a ti ga ometaš da se zaveze! 
SAVETNIK 
Zar nije strašno što ja ovde podnosim? 
Al', Diva mi, sad idem savetnicima 
ovako bedan da se njima pokažem! 
LISISTRATA 
Da tužiš nas što još te ne izložismo? 
Al' za tri dana rano ćemo u zoru 
za spomen tebi karminu pripremiti! 
(Svi odu. Horovi ostaju)      
 

Лисистрата