Молитва (Бранко Радичевић)
Молитва

Mесец јасни, звезда јато, 
И сунашце умиљато, 
Зору што нам небо шара, 
А и муњу што га пара, 
И ту силну грома буку, 
И олује страшну фуку 
Ти сатвори, вељи Боже, 
Ко овако јоште може! 

Цвеће љупко и долину, 
Стадо, врело и планину,  
Тију реку, силно море, 
И под небом орла горе, 
И над орлом шарну дугу, 
И славуја у том лугу, 
И још његов глас умилни 
Ти сатвори, Боже силни. 

Осим другог овде свега 
Мене створи из ничега, 
Дуом својим ти подуну, 
У менека душу суну;  

Па ми, Боже, јоште таде 
И у душу нешто даде, 
Та и моја песма ова, 
И њу мени ти дарова. 

Фала, Боже, на дар ови, 
О помози, благосови, 
Да ми како с права пута 
Душа млада не залута! 

(1844, на Ускрс)

Извори 

 Песме Бранка Радичевића I., У Бечу у јерменскоме намастиру, 1847.

Бранко Радичевић