Бено Поплесија (Робиња)1/20
Шена двадеста
ЗАПЛЕТАЛО и МИХОЧ
МИХОЧ: Што се чини, Заплетало? Јеси ли био у Пераштанина? Што не одговараш? Што је иово?
ЗАПЛЕТАЛО: Уби' ме, госнару Михо!
МИХОЧ: Али си пјан али махнит?
ЗАПЛЕТАЛО: Уби' ме, молим те, ер сам те ровино!
МИХОЧ: Ајмех, што може бит? Реци ми!
ЗАПЛЕТАЛО: Твој отац...
МИХОЧ: Говори!
ЗАПЛЕТАЛО: ...ухитио ме...
МИХОЧ: С кијем?
ЗАПЛЕТАЛО: С Пераштанином.
МИХОЧ: Је ли веће што?
ЗАПЛЕТАЛО: Уграбио ми је и мједи и робињу!
МИХОЧ: Гдје је ти који ти је уграбио робињу? Ходи са мном ер га хоћу убнт!
ЗАПЛЕТАЛО: Кога хоћеш убит? твога оца?! Он ми је и њу и мједи уграбио, и наредио је Лимици да је узме и одведе дома.	И ово га јоште Пераштанина у кући.
МИХОЧ: Сад ћу ја разбит врата и отићу уграбит и одвестит је дома al dispetto del mondo [упркос свијету].
ЗАПЛЕТАЛО: Ја сам бољу намислио! Отидимо у капетана и молимо га, да кад је Лимица узводи, да му је уграбимо; ја ћу се ш њиме машкарат — неће нас ни шознат.
МИХОЧ: Та је добра! Ход’мо га наћ прије нег је одведе.
ЗАПЛЕТАЛО: Ход’мо; а жинти ћу је сконтат [платити] Лимици — даћу му добријех бата.

Референце 

Бено Поплесија (Робиња)