Песнику (Мој парнаски драги брате!)
Војислав Илић 

Мој парнаски драги брате!
Ако ти је ведра душа,
Као што је ведро лице,
Нека грме твоје жице
Као громка, света звона,
У весељу и радости,
И у тузи и жалости
Понижених милиона.

Твоје речи увек смеле,
Нек пламене буду стреле,
Које порок бију широм,
Па ма био заогрнут
И ритама и порфиром!

А кал спазиш у колеби
На умору мајку стару —
Да је очај сатро не би —
Ти је теши слатком надом;
Али њеном сину младом
Пламенога подај мача,
И покажи руком својом
На гомиле угњетача.

1886.

Извори 

 ''Војислав Илић: Изабрана дела, страна 89-90, Матица Српска — Српска књижевна задруга, Нови Сад — Београд, 1963.

Војислав Илић