Љубомора/14
XIV ПОЈАВА

Арса (сам, долази с лијева): Е, вјера и бог, овој мојој госпођи нешто фали, баш као да је... (Показује руком, као полудила.) Жао ми је само господина Бранка, а он је добар, к'о добар дан... Али онако човјек кад мудро размисли и право је... Хоће он њу да зове »чедо моје« и »злато«, а жени кад се пушта, помами се. Тоајагу ти њој уз душу, па ће бити и од јагњета мирнија... (Пјева):
На истокоу свиће зора плава, 
А драга ми у криоцу спава, 
Славуј пјесме са гранчица гуди, 
Да ми »злато« из сна не пробуди, ој...

Љубомора