Источне песме/7
Пијте вино, ја вам рекох,
Што сам рек’о и сад стоји,
Нека пехар сваки стече,
Силну мудрост пехар броји.

Кад Бог свету име даде,
Рече: Човек нека влада,
Нек досетке многе знаде,
Нек од слабог пића страда.

Са тога је Адам био —
Из раја је изгнан сместа,
Јербо вино није пио —
Због тога га одмах неста.

Са света је Боже смак’о
Све до једног осим Ноја:
Јербо вино пијеш лако,
Ти ћеш бити слуга моја!

Који пију хладну воду,
— Ти си спасен о човече! —
Све нек у њу одмах оду!
Силан Боже тако рече.

Мирза Шафи! Мирза Шафи!
Ти нам волиш љуто пити,
Та и боље — бар се нећеш
Као оци утопити!

Извор 
1865. Вила. Година прва, број 27, стр. 332-333.

Мирза Шафи Вазех
Симо Поповић
Преводи