Растанак с драгом
<poem>
Бледо вече задрхтало
У зеници ока твога,
Тужну звезду изазвало,
Сузу ока стидљивога,
Да нацрта лет.
Сетна си ми, моја ’рано!
Срце ти је расплакано...
О, па с чега тако страда
Да ми бледиш данас млада
К’о без росе цвет?

Ја те питах тако вајно.
Ти не шану ништа, сетна.
Недарце ти уздисајно
И усташца непокретна
Затајаше глас.
Ал’ кад пођох, смиље моје.
Један стисак руке твоје
Каз’о ми је много, много.
О, па кад би и сад мог’о
Да усрећи нас!

У Бечу, из »Зоре«
</poem>

 Извор 
Јован Грчић Миленко: Целокупна дела'', Библиотека српских писаца, Народна просвета, стр 45-46

Јован Грчић Миленко
Поезија