Лисистрата/3
DRUGI ČIN
Dolazi hor staraca. Nose iverje, cepanice, klade, lonce i kroz orhestru idu prema ulazu koji vodi na Akropolj.
PRVA POJAVA
HOR
 
HOROVOĐA PRVOG POLUHORA 
Hajd' napred, Drake, vodi, ako te i boli rame, 
kad nosiš breme, panj toliki masline zelene! 
PRVI POLUHOR 
Prva strofa 
Ah, ah, mnogo nenadanog 
dug donese život često, ‐ 
ko bi ikad nadao se, 
Strimodore, da će žene, 
što kod kuće hranimo ih, 
u kući nam zlo očito, 
kil’ svešteni zauzeti, 
Akropolj nam osvojiti, 
pa bravama, polugama 
propileje zatvoriti 
HOROVOĐA DRUGOG POLUHORA 
Što brže sada, Fi'lurgo, požurimo se gradu, 
kladetine da ove oko žena pomećemo, 
zločinstvo ovo štono smisliše i udesiše! 
Na jednu sve ih lomaču, zapalimo je sami 
jednodušno, a prva goreće Likonovica. 
DRUGI POLUHOR 
Prva antistrofa 
Demetre mi, neće one 
meni živu rugati se! 
Ni Kleomen ‐ štono nekad 
grad nam ovaj prvi uze ‐ 
ne otide, neočupan; 
ma i diso ko Lakonac, 
on oružje opet preda, 
s kratkom ode kabanicom, 
prljav, blatan i sav kudrav, 
šest godina već neopran! 
HOROVOĐA PRVOG POLUHORA 
Zestinom svom ja stadoh nekad onog podsedati ‐ 
pred vratih u sedamnaest redova ko straža 
spavah. 
A ove, mrske Euripidu i svim bogovima, 
da ja ne mogu sprečiti od drskosti tolike? 
Na Maratonu nestalo bi spomenika moga! 
PRVI POLUHOR 
Druga strofa 
Još mi ovo malo puta 
sad ostaje da prevalim 
do tvrđave uzbrdice, kuda hitam! 
I mi sami breme gore 
ponećemo bez magarca. 
Kako mi rame ta dva koca žulje! 
Al' moramo da idemo 
i u ćumur da duvamo 
na svršetku puta da se 
neprimetno ne ugasi 
(Duvaju u vatru) 
Pu, pu! 
Uh, uh dima! 
DRUGI POLUHOR 
Druga antistrofa 
Strašno li nam, o Herakle, 
dim iz lonca kulja, suklja, 
za oči me grize kao besna kučka! 
Ovaj oganj mora da je 
s Lemna, brda ognjevita. 
Inače me nikad ne bi tako grizo! 
Hitro napred u grad hitaj 
da boginji pomognemo! 
Da l’ joj pomoć ikad preča 
no sad beše, o Lahete? 
(I ovaj poluhor duva u vatru) 
Pu, pu! 
Uh, uh dima! 
(Kratka pausa. Starci su stigli pred tvrdavu i ređaju se pred njom s materijalom potrebnim za izazivanje požara) 
HOROVOĐA PRVOG POLUHORA 
Taj oganj eto, hvala bogovima, živ je, gori. 
Pre svega, nećemo li ovde panjeve odložit 
i luč od loze odmah metnuti u lonac s vatrom, 
zapalit luč i kao ovan srnuti na vrata? 
Na tražnju našu ne skinu li žene prevornice, 
zažeći treba vrata te ih dimom pritisnuti! 
Skidajmo svoje breme! (Bace breme) 
Uh, uh, strašna dima! Uhu! (Prema gledaocima) 
Zar ni jedan od samskih vođa neće mi pomoći? 
(Baca breme i teško diše) 
Težinom ovo breme ne žulja mi više kičmu. (Zapali lučeve) 
A tvoj je poso, lonče, da se ćumur sav razgori, 
što brže rasplamsanu buktinju da ja izvučem! 
Pomozi, gospo Niko, da u gradu besu žena 
odolimo i pobedu nad njima odnesemo! 
(Stanu ložiti vatru. Dolazi hor žena noseći sudove napunjene vodom)    
 

Лисистрата