Друг
Друг
Поноћ црна сузе рони,
Далеко је дан.
У овако глуво доба
Шта ми руши сан?

Необично поток хуји,
Необичан час
Покајницâ, сиротицâ
Носи тужан глас.

За ким туже јадне кћери?
Коме овај плач?...
Хеј, у гори лежи синак,
С њиме крвав мач!

Заједно су друговали,
К'о са братом брат,
Раздвојит' их није мог'о
Ни крвави рат.

За њим цвиле меке жене...
А шта чини друг?
Питај поноћ и звездице
И зелени луг!

У руци му сабља сева,
А у оку гром;
Освета се крвна спрема
Другу миленом!...

Извори 

Поезија Ђуре Јакшића, 1858.