Кад цикне шара... (Осман Ђикић)
Кад цикне шара и убојни мачи
Обоје крвљу кршно ст’јење твоје,
О, тада, тада и ја ћу се таћи
Балчака св’јетле димискије своје.

Ал’ прости мајко, домовино мила,
Прва је жртва, што од мене мрије:
— Син срца твога, ког си одгојила
На срам и жалост кршева твојије’!

Београд, у октобру 1898.

Извор 
 1898. Звезда, породични лист. Година друга, број 5, стр. 33.

Осман Ђикић
1898.