Не знам зна ли
Једно момче црна ока
наусница мали,
допало се срцу моме,
ал’ он – не знам, зна ли!

Дође к’ мени, погледа ме,
погледи му вали,
раздроби се срце моје
ал’ он – не знам, зна ли!

Радо би’ му рекла: душо!
Анђели те дали,
да те љубим као живот!
Ал’ он – не знам, зна ли!

Ја уздишем дању, ноћу,
туга да ме свали;
ја га љубим из све душе –
ал’ он – не знам, зна ли!

Извор 
 Ненад Грујичић приредио: Антологија српске поезије (1847-2000), Бранково Коло, Ср. Карловци, 2012, стр. 135

Драга Димитријевић Дејановић