Сонет - XXX
Милутин Бојић 

Сонет - XXX

Вечерас, мала, чуј крај једне приче: 

Био је један џин свемоћне власти, 

Оркан је роб му био с пуно части 

А он је море шибао што риче. 

И једног дана Нимфа топла, мека, 

Даде му пехар препун чедне сласти, 

И он се опи од детинске страсти, 

И у трк пусти у поља далека 

Зауздан оркан и сунчане зраке. 

И једног дана усред игре лаке 

Она му разби пехар, кад га таче 

Најслађу кап да посрче занесен, 

И сад, ено га. Усред Маја јесен! 

И он кô кепец блуди сам и плаче. 

Милутин Бојић
С