Анђео љубави
Алекса Шантић 

Шта звони тако мило тихом поноћи тајном,
     Као да рајско чедо с усана пјесму креће?
     Или славујак мали сањиво њиха цв'јеће
          С пјесмом уздисајном?

С таласа бисерне р'јеке, на лахоровом крилу,
     Шаљу л' сирене бајне поздраве чарној ноћи?
     Ил' звуком фруле сјетне пастирче у самоћи
          Драгану зове милу?

Буде ли звјездице сјајне у плаветном свемиру
     Вјечности неумрлој заносне химне своје?
     Славећи чедност твоју, то анђ'о љубави поје,
          И свету грли лиру.

Шантићеве песме 1892.