Переат!
Душан Срезојевић 

Переат!

Потмуло, тихо  бруји  тучна вика. 

Мир, језе пун. И  хиљаду  громова 

Као да грмну.  Одјек.  Бес ноћника 

Лагано затим замре врх домова. 

Потмуло,  тихо  бруји тучна вика.

То гладни народ на власнике грми! 

Прште окови, које очај мрви, 

Да пугом к срећи брод свој сам закрми, 

Право на живот, освештано крви, 

Тражи тај народ што у ноћи грми.

Скривени  власник,  у немоћи,  бледи, 

Видећи пропаст своју пуну срама 

И народ,  решен себе да не штеди, 

Да, као оркан, обара и слама. 

Скривени  власник,  у немоћи,  бледи.

Време је дошло за рачуне старе! 

И плаћаће се изобилном мером. 

Громови роба подигнутог вером 

Посуктаће на модерне варваре. 

Време је дошло за рачуне старе!

Напомене 

Переат! — Борба,  1910, I, 11, 440.

Извори 

 ЗЛАТНИ ДАСИ. — Светлост, Крагујевац, 1975.

Душан Срезојевић