Женидба Милоша Обилића/25
ПОЈАВА V
Кроз прозор ускаче Бродарица.

БРОДАРИЦА:

Јесмо ли сами?

ГРАБАНЦИЈАШ:

Баш никог нема у овај час;
Хоћу ли чекат?

БРОДАРИЦА:

Скривен у тами,
Чекај док њезин не чујеш глас.
А како она овамо крочи,
Махнућеш на њу штапићем тим.

ГРАБАНЦИЈАШ (прима од ње чаробни штапић.):

И она мора склопити очи,
Из двора ћу је извести с њим.

БРОДАРИЦА:

Ал мудро ради, кошто ти рекох! 

ГРАБАНЦИЈАШ:

Не брини, све ћу свршити ја.

БРОДАРИЦА:

Ћут’! Чини ми се долази неко. (Ослушкује.)

ГРАБАНЦИЈАШ:

То у двор иду властела сва.

БРОДАРИЦА (пријетећи):

Ха, витези дрски, платићете љуто! 
Узмутићу небо, пољуљаћу горе,
Из кор’јена дрвље изваљаћу круто,
Из темеља ове раскопаћу дворе!
(За позорницом се чује мјешовити хор.)

ХОР:

Поранио соко-птица,
Горе прел’јеће;
На јелу је долетио,
Јела трепеће.
Не трепери, вита јело,
Немој жалити;
Та соко ће у твом грању 
Гн’јездо савити.

БРОДАРИЦА и ГРАБАНЦИЈАШ:

Ал’ ће гране поломити 
Успламтјели гром,
Гн’јездо ће му разорити 
Бура вихаром!

ХОР:

Јело вита, јело вита,
Шири грана сплет,
Сиви соко журно хита 
Теби свија л’јет.

БРОДАРИЦА:

Склонимо се, иду! Али пази знака:
Кад зачујеш хуку и олују бурну,
Ти је дигни онда сред мрачних облака,
И сви ћемо тада у горицу црну.

(Бродарица побјегне кроз прозор, а Грабанцијаш се склони у просторије двора.)

Женидба Милоша Обилића