После смрти
После смрти
Ножеви кад ми срце поделе,
Над гробом звекне крвави мач,
Слатке девојке, ружице беле,
Нећу да чујем ваш горки плач!

Немојте рећи: »Овде почива
Љубави наше увели струк!«
Не кун'те земљу, није вам крива —
Стишајте јада ласкави звук!

Немојте трошит' руже убаве,
Китећи њима мој вечит дом!
Реците само: »Доста је славе —
Веран је био народу свом.«

Извори 

Поезија Ђуре Јакшића, 1858.