На једном примерку
„CYRANO DE BERGERAC“

Да, сви Гаскоњци нису из Гаскоње: 
Има их,  Госпо,  широм целог света 
Што љубе, пишу песме, јашу коње, — 
Пуна је земља гаскоњских кадета.

Но ја сам ипак реткост међу њима: 
Не истичем се радо. И сад, ево, 
Да ритам буде звучнији, и рима, 
Уступам место оном што је пев'о

Роксани некад, нека место мене
Отпева опет песму своју стару,
И нека каже чар љубљене жене
У свом старинском љубавничком жару.

A нико неће видети да сада 
Промениле се улоге: Сирано 
Говори, пева, плаче, клечи, пада, 
— Но ја му речи шапућем лагано ...

Милан Ракић