Ненад и Коруна војвода
0001    Роди мајка девет пособаца, 
0002    Родила ји и одранила ји, 
0003    Сас преслице и сас десне руке; 
0004    Све ји девет иженила редом, 
0005    Кад је стала деветог женити, 
0006    Десетог је родила Ненада 
0007    И тада им преминуо баба. 
0008    Сву господу зваше у сватове, 
0009    Ал’ не зваше Коруну војводу; 
0010    Коруна је и незван дошао, 
0011    И велики зулум починио – 
0012    Погубио сви девет синова, 
0013    Одвео је сви девет снајица, 
0014    Однео је три товара блага, 
0015    Лепа блага, дара девојачка, 
0016    И одведе девет коња врани. 
0017    Мало потом време простојало, 
0018    Простојало до петнајст година, 
0019    Док је Ненад до коња дораст’о, 
0020    Та до коња и те сабље бритке. 
0021    Па се шеће јунак међ’ дружину – 
0022    Скупила се велика дружбина 
0023    И у њојзи нејаки Ненаде. 
0024    Свак у друштву с рођеним се фали, 
0025    Који с братом, који са сестрицом, 
0026    Млад Ненаде коњем и оружјем, 
0027    Јер у њега нема рођенога. 
0028    Брижан шеће двору бијеломе, 
0029    Па беседи својој старој мајци: 
0030    ”Ој старице, моја мила мајко, 
0031    Зашт’ ми брата породила ниси, 
0032    Јали брата јали и сестрицу? 
0033    Кад би јунак у дружбини младој, 
0034    Свак се ондје са рођеним фали, 
0035    Ја се фалим коњем и оружјем!” 
0036    Ненаду је говорила мајка: 
0037    ”Да мој сине, нејаки Ненаде, 
0038    Родила сам девет пособаца, 
0039    Родила сам и одранила сам 
0040    Сас преслице и сас десне руке, 
0041    Сви сам девет поженила редом, 
0042    А када сам женила деветог, 
0043    Ја сам тебе родила десетог 
0044    И тада ти преминуо баба. 
0045    Сву господу звасмо у сватове, 
0046    Ал’ не звасмо Коруну војводу; 
0047    Коруна је и незван дошао 
0048    И велики зулум починио – 
0049    Погубио сви девет синова, 
0050    Однео је три товара блага, 
0051    Лепа блага, дара дјевојачка, 
0052    И одведе девет коња врани!” 
0053    Кад је јунак мајку саслушао, 
0054    Коња језди Коруновом двору; 
0055    Пред двором му најмлађа снајица. 
0056    Божију јој помоћ називао, 
0057    Јошт му лепше снајица привати. 
0058    Њу ми пита дијете Ненаде: 
0059    ”Је л’ у двору Коруна војвода?” – 
0060    ”Јест у двору Коруна војвода!” 
0061    Па ушета у бијеле дворе 
0062    Да изове Коруну војводу. 
0063    Коруни је тијо беседила: 
0064    ”Господару, Коруна војвода, 
0065    Дође јунак пред бијеле дворе, 
0066    Па он пита са коња вранога: 
0067    ,Је л’ у двору Коруна војвода?’ ” 
0068    Младу пита Коруна војвода: 
0069    ”Какви ј’ јунак, каква ли изгледа, 
0070    Каквог лица, какова ли стаса?” 
0071    Њему вели најмлађа снајица: 
0072    ”Бело лице к’о бела артија, 
0073    Обрвице кано трњинице, 
0074    Узраста је Краљевића Марка, 
0075    А стаса је Милош’ Обилића.” 
0076    Тада рече Коруна војвода: 
0077    ”То је Ненад, жалосна му мајка!” 
0078    Брзо скаче на ноге лагане, 
0079    Од брзине у танкој кошуљи, 
0080    Од хитрости на гола коњица, 
0081    Манитости без капе везене, 
0082    С голом сабљом у десници руци. 
0083    Па излети двору на капију, 
0084    Пред капијом угледа Ненада, 
0085    Те је њему плахо говорио: 
0086    ”Ој Ненаде, зло ти додијало, 
0087    Које тебе силе дотераше 
0088    Да Коруну по дворови тражиш?” 
0089    Одговара нејаки Ненаде: 
0090    ”Курвин сине, Коруна војводо, 
0091    Кад те нису у сватове звали, 
0092    Зашто дође незван у сватове, 
0093    Зашт’ погуби сви девет синова, 
0094    Зашт’ одведе сви девет снајица, 
0095    Зашт’ однесе три товара блага, 
0096    Лепа блага, девојачка дара, 
0097    И одведе девет коња врани?” 
0098    Ману сабљом нејаки Ненаде, 
0099    Ману сабљом, а одману главом 
0100    И откиде са Коруне главу. 
0101    Па он купи Коруново благо, 
0102    Собом води сви девет снајица 
0103    И одведе сви девет коњица. 
0104    Све је снаје редом разудао, 
0105    А најмлађу за се уставио. 
0106    Тако зајам Коруни поврати 
0107    И учини жао за срамоту. 

Српске епске народне песме