Вече на мору
Беснила је неман преко цела дана,
Ал' већ гнев умину; море се стишава,
У колевку свија, површину глади,
Спрема се да санак дубоки одспава.

А вечерњи лахор одозго трепери,
Дах се мио, свети изнад мора креће;
Божји дах је ово што са неба плава
На стишано море милостиво слеће.

И пољупцем главу успавана мора,
Кудраву и бујну, Господ је додирн'о,
И жуборним гласом благослов је дао:
Спавај, спавај, чедо, дубоко и мирно!

Извор 
1896. Зора, лист за забаву, поуку и књижевност. Година прва. стр. 202.

Преводи
Мориц Граф фон Штрахвиц
1843.