На мору
Алекса Шантић 

Наперена једра б'јела
    Као лаке тице лет,
Плови шајка као стр'јела,
    Управила чили крет.

Благи жубор развио се,
    Вали славе сунчев сјај,
А ту славу вјетри носе
    У далеки неба крај.

Више мене у висини
    Узнио се ждрала рој,
Лете крају у даљини,
    Пуној цв'јећа земљи тој.

Плови, шајко, не престани -
    Нек' те вјетра носи моћ,
Мирисавој, цвјетној страни
    Моје срце жели доћ'.

Тамо, тамо, куда ждрали
    Управљају лаки лет,
Тамо гдје се вјечно хвали
    Миомиром свјежи цв'јет.

Тамо, гдје се без престанка,
    К'о у рају небесном -
Чује пјесма сваког данка
    У одјеку веселом.

Тамо, гдје 'но не престаје
    Освићати златни мај,
Тамо гдје се зора сјаје.
    К'о рубина драги сјај.

Плови, шајко, а с висине
    Штитиће те благи Бог!
Плови, шајко, у даљине
    До златнога циља свог!
У Дубровнику, 23. децембра 1889.
Шантићеве песме 1889.