Андрија Хумски/23
ПОЈАВА ПЕТА

Пређашњи и ВЛАДИСЛАВ Здраве се. 

ВЛАДИСЛАВ: 

Са пријатељима се својим здравити, 
Најлепше мора пасги човеку,
Од брата свога ко је остављен.

ВЛАСТОЉУБ: 

Остављен само, можда, рад' тога, 
Да брата себи нађе у другом.

ВЛАДИСЛАВ: 

И наш'о сам га, наш’о искреног, 
Не једног, него браће толике,
Што мис’о моју својом назваше,
За то вам хвала, хвала велика.

ВЛАСТОЉУБ:

К’о што сам пређе био казао, 
Около тебе све се скупило,
Што мачем крепко може владати.
Јунаци, први људи, мужеви.

ВЛАДИСЛАВ:  

С њима сам био, ево, до сада. 

СТАНИСЛАВ: 

Андрија сад је тамо отиш'о,
А није добро њега пустити.
У стаду вуку није рђаво,
Ал за чуваре биће опасно.
За њиме идем, траг му пратити. (Оде.)

Андрија Хумски