Харанзаде
Дјевојка је платно бијелила 
На Ситници на води стунепој. 
Теке крпа да с' осуши била, 
Туд налезе момче Харанзада, 
Те дјевојци крпу погазио. 
Она плаче и куне га љуто: 
"Да Бог да ти љето не родило!" 
А момче јој ријеч бесједило, 
А за брк се руком увајдило: 
"Овако ми често жито било, 
Не могла му наудит' година!" 
Ал' дјевојка виша Харанзада, 
Пак се руком за дојке ватила 
И момчету ријеч биједила: 
"Овака ти крупа ударила, 
Те све твоје жито поломила, 
Не могла му помоћи честина!" 
Таде момче бвеједи дјевојци, 
А руком се пониже ватио: 
"Оваке ми клаоутине биле, 
Не могла им крупа наудити!" 
Ал' дјевојка виша Харанзада, 
Пониже се руком уватила, 
А момчету тијо бесједила: 
"Оваке ти с' чавке навадиле, 
Цијело ти класје прождирале!" 
То рекоше, пак се потрпаше.

Види још 
 Еротске народне песме
 Црвен Бан

Еротске народне песме