Горачићки епитафи: несреће
Горачићки епитафи: несреће преписи су епитафа са надгробних споменика у драгачевском селу Горачићи. Записи представљају драгоцена микро-историјска сведочанства која сведоче о житељима овог села током 19. и прве половине 20. века, осветљавајући бројне друштвене и животне околности, истовремено и промене духа времена.

Епитафи: 

 ЧЕЛЕСТИНА
 супруга свјашћенојереја Илије Поповића
 пароха цркве Горачке
 поживи 18 г.
 а погибе од навода нечистог дука
 14 јануара 1870 године.
 Спомен подигао супруг Илија.
 Горње Кнежевића/Страњанчевића гробље

 Ој немила смрти моја
 одма ли ми дође
 ни где стаде нис одмори
 већ ме младу ти умори
 ТИЈАНУ
 кћер Веља и Руже Суруџића
 из Горачића.
 Која у најлепшем цвету
 младости своје од 14 год.
 Погибе од Времна облака.
 18. јуна 1920. Год на плаштењу.
 Бог да јој душу прости.
 Спомен сподигоше
 њени Родитељи и браћа.
 Суруџића гробље

 Овде почива
 СТАНКО Петровић
 бивши ђак II разреда
 основне школе
 кои поживи 11 год.
 а умро од водоплави
 10 јуна 1921 год
 (...)
 Ружичића гробље

Напомене

Извор 
 Маринковић Радован М; Зоран Маринковић, Момчило Стевановић, „Камени памћеници Горачића”, Библиотека општине Лучани - Гуча, Гуча, 2017.
Драгачевски епитафи
Горачићки епитафи