Не жалим
Имао сам добру мисô 
(Тако мислим бар), 
А у мени горуцô је 
Са Парнаса жар. 

Свећа гори, перо спремно, 
Хартија је ту; 
Е, сад седи па напиши 
Лепу песмицу. 

Ал’ у то се неки лептир 
Лудо наврзао, 
Па на свећу, па на свећу — 
А мени га жао. 

Чим ја почнем, ево ти га 
Да скочи у плам; 
Бацим перо, од свеће га 
Даље отерам. 
Ја хартији, лептир свећи. 
Знам, не пркоси, — 
Ал’ свој тако кратак живот 
У гроб уноси. 

И тако сам с њим ратовô 
Читав један сат, 
Док и свећа не догори, 
И ја легох спат’. 

Пропаде ми лепа мисô; 
Томе нисам крив. 
Ал’ не жалим — бар је лептир 
Остô данас жив.