Јерко Шкрипало3/6
Шена шеста
ИВАН и ВИЦКО
ИВАН: Богме се мој стари госпар Јерко Шкринало бјеше справио с Катом Јагодом ловит пухе, ма му ја сметох све његове малиције [злоће], како ме госпођа научила. Иослала ме да још спијавам његовијех магања.
ВИЦКО: Иване, Иване, је ли ти усто госпар стари? Послала ме маје да заимљен у њега конич, што ћемо учинит један тијес &.
ИВАН: Да је ли му послала маје по теби фрешко јаје и да му зарофијаш у ње?
ВИЦКО: Лажеш, ко таке наказне курве син, да је моја госпођа мајка од тега дјела! зна се кому је мати курва: Иване гулимане, спуре ликатац укро мајци тоболац!
ИВАН: По чем знаш ти, стророга јарца сину, да сам ја спурјан? једа ме твоја курва мати окотила?
ВИЦКО: Хоћ не курвацат, рофијански сину? ер ти сад отидох у госпара и тужих се све што ми говориш, и чиних да ти да бата докле те свега прибије и притуче.
ИВАН: Немо’, драги Вице, тако ти свијетле биле курве госпође сисице, које не брани ни Жудјелу ни дјетићу, ни госпару ни гнусному комардару; гдје се виде, paga un soldo [плаћа једну пару].
ВИЦКО: На ти, на, неотрена магарца сину, нека знаш ко су шумеска дјеца. Ако си ти враг, ја сам два, и ако ми још што проговориш, расцијепи[т] ти ћу главу до мождани, курве сину од ништа.
ИВАН: На и теби, ослогонски сину, нека се имаш чијем курви мајци и госпару похвалити.
ВИЦКО: Ајмех, ајмех! са[д] ћу ти ја госпару ријети да ти да јегуља, јарца сину!
ИВАН: Мало се ја хајем и тебе и госпара. Носи ти те сливе под очима докле да мени госпар јегуља; ја ћу поћ мој посо чинит.

Референце 

Јерко Шкрипало