Тихе сузе
ТИХЕ СУЗЕ 
        (Јуст Кернер) 

Tек што је данак сванô, 
Пробудио те мај, 
Ти видиш јутром рано 
Ведрога неба сјај. 

А док си ти проспавô, 
Купећи нову моћ, — 
То небо, сада плаво, 
Даждило ј’ целу ноћ. 

Јест, многи у тишини 
Исплаче с’, па је лак; 
Кад сване, вама с’ чини: 
Но, то је весељак! 

»Српска Зора« 1878.