Опет Бошковић
0001    Збор збориле у Гарчићу виле: 
0002    "Фала богу, фала јединоме, 
0003    дивно ли је поље Бјелопавлић, 
0004    ма је њему љепота залуду, 
0005    на њем’ пада често турска војска, 
0006    ама што је сада пала војска 
0007    и пред војском паша Сулејмане. 
0008    Све је поље Турчин притиснуо, 
0009    иде к паши спушки капетане, 
0010    око њега тридесет и шест агах 
0011    од бијела Спужа на крајину: 
0012    "Ај помагај, пашо господаре, 
0013    од хајина Петра Бошковића, 
0014    ми већ живјет више не моремо: 
0015    роби буле а сијече Турке, 
0016    разбија нам куле и дућане: 
0017    тај се зулум поднијет не може." 
0018    Кад то зачу паша Сулејмане, 
0019    он је силну војску подигнуо, 
0020    с војском пође на село Слатину, 
0021    на бијелу Бошковића кулу, 
0022    пред војском је Бокчић барјактаре, 
0023    Туре вика из грла бијела: 
0024    "Јес’ ли дома, Бошковићу кнеже? 
0025    Јеси ли ми ручак приправио?" 
0026    А Петар је ријеч бесједио: 
0027    "Ја сам тебе ручак припавио 
0028    из пушаках врућијех путацах!" 
0029    Па западе на авлинска врата, 
0030    џевердану огањ пушци даје, 
0031    он погоди Бокчић барјактара, 
0032    Туре паде, а барјак отпаде; 
0033    но му клети навалише Турци 
0034    и над њиме кулу запалише. 
0035    Но је Петар грлом покликнуо: 
0036    "А ђе си ми Ника и Никола, 
0037    и соколе Никићу Раичу?!" 
0038    У ријечи што је бесједио, 
0039    у то доба врућа помоћ дође, 
0040    један помоћ низ Капштак стијену, 
0041    друга помоћ преко Поповићах, 
0042    трећа помоћ низ Крстац крвави, 
0043    ударише Турком са три стране. 
0044    А кад виђе Бошковићу кнеже, 
0045    од куле је отворио врата 
0046    те пламена ножа повадио 
0047    и у Турке јуриш учинио, 
0048    сломише се низ село Слатину, 
0049    ћерају их низ крвнично драчје. 
0050    Још да ти је погледати, побро, 
0051    како брдске сијевају ђорде, 
0052    како л’ турске главе зијевају, 
0053    млого јада од њих поградише, 
0054    ћераше их до Ждребаник поља, 
0055    нешто пуште да у Спужа кажу 
0056    какав шићар јесу задобили 
0057    у Брдима бјелопавлићскијем. 
0058    И нек си ми здраво, побратиме, 
0059    негда било, сад се помињало. 

Српске епске народне песме