Нећу, душо, чашу
Милорад Поповић Шапчанин 

Нећу, душо, чашу

Нећу, душо, чашу, 

Нећу рујна вина, 

Не марим за славу,

Баш ни рузмарина.

Нашто ми је чаша 

Да ме лудом прави?

И рузмарин шта је 

На несрећној глави?

Нашто љубав наша, 

Што у срцу сија, — 

Проклество је гони 

Туга обавија.

Анђела ми зови, 

Нек' нам раку копа, 

Нека нашу љубав 

У земљу закопа.

Бар над гробом дић'ће с' 

Плав цветак од неба, 

Јер и 'нако Богу 

Анђелака треба.

А свет овај неће 

На љубав да пази 

Те нас зато, душо, 

Сатире и гази.

Напомене 

 Ова песма је први пут објављена у часопису Јавор, 1862 бр. 35.
 Објављена касније у књизи Песме, 1863, страна 6

Извори 

 Милорад П. Шапчанин: Целокупна дела, Књига прва, страна 20-21. Библиотека српских писаца, Народна просвета.

Поезија Милорада Поповића Шапчанина
Милорад Поповић Шапчанин