Мали брата
Дочепо се мали брата
очевога сата,
а сат је од злата
па има и врата,
- ала је то лепо!

А на уво кад га метне,
тад се чује нека звека,
сат говори: тика-така!
Брата мисли: хоће млека.
- Ала је то мудро!

Залио га слатким млеком
неколико пути,
брата мисли: сат се најо
па сад зато ћути.
- Ал' се разумемо!

Сад су пуни обадвоје,
и сатић и брата,
обадвоје сада ћуте.
А кад дође тата,
- ал' ће бити гужве!