Уф!
Уф, музике гадне,
уф срамоте веље!
Гледај како плачу,
како се кревеље!

Пружите им огледало,
нек виде изреда
да л' то деци доликује,
како то изгледа.

Нит их когод псује
нит им чини жао.
Зашто онда плачу?
- А ко би их знао!

Нит су гладни, жедни
нит их штогод боли,
такве књезе нико,
баш нико не воли.

Од оваквих лица
сви се живи клоне.
Оваквој се деци
не дају бомбоне.