Песма (Јован Суботић)
Зашто да се ја бринем,
Зашт’ да се печалим,
Зашт’ овај свет рђави
Јошт већма да кварим?

Та нисам ја дошао
На овај свет бели
Да у туги несносној
Век проведем цели!

На радост је човека
Створила судбина,
Зато му је сладости
Поклонила вина;

Зато му је веселе
Песме дала гласе,
Да разведри облачне
Овог света часе.

Нека плаче ко воле,
Ја ћу да попевам,
И са старим матејцем
Ведре прси згревам.

Куцнућу се с комшијом
И с десна и с лева,
Ја ћу њему певати,
Он нек’ ми отпева.

1837.

Извор 
 Лесковац Младен, Антологија старије српске поезије, Матица српска, СКЗ, Нови Сад, 1964, стр 236

Јован Суботић
Поезија