Орао (Ђура Јакшић)
Орао
Близо до неба гора је чарна,
Не треба орлу тек један лет,
Само да пусти крила немарна —
Презр'о је давно презрени свет.

По тамној магли тешког вихора
Неће на земљу ни небо, хол!
Небо му с' чини да пасти мора,
А пуста земља сам један бол.

Тихо се вије, облаке гони,
Презирућ' гледа у сунчан зрак...
Стреловит после на земљу рони
И крвљу капљe земаљски мрак.

Извори 

Поезија Ђуре Јакшића, 1858.