Немања/44
ЈЕДАНАЈСТИ ПРИЗОР

КНЕЗ ВЛАДИМИР (дође):
Где је? Куд је? Ту сам га видео! 
Срећо драга, Богом те преклињем, 
Да ми само данас будеш верна,
И пошљеш ми на сусрет јуначки 
Ту младику, да ј’ овако скрхам, 
Ту мајчину мазу од колевке,
Да му кажем, ко се јунак зове. 
Као мајка, што грли јединче,
Тако ја ћу њега загрлити,
Овом руком, и тврдим челиком,
Да му душа на пару изиђе. —
Ево неког; о, кад би он био! 
Није! Ништа, и тај ми је добар, 
Оружје му господство казује.

Немања