Очев савет
Очев савет 

Кад се једном будеш нашо, сине мили,
С друговима својим у борби за крухом,
Тада нек ти душу једна мисо крили:
                Да не клонеш духом!

Неправда, пак, силних кад снађе тебе,
Ти је одби снажно, и недај јој маха,
А окове њене раскидај са себе
                Снажно и без даха!

Својих светих права свестан увек да си.
Срце нек ти пламом за осветом куца,
И мишицом нека, када дођу часи,
                Ропски оков пуца!

А кад мишица, верна као челик јака,
Буде те издала, - а ти, чедо моје,
Не жали живот, - јербо борба свака
                Тражи жртве своје. . . 

Милан Несторовић

Српска уметничка поезија