Хајдуци/32
4.
 
МИЛЕТА, пређашњи
 
МИЛЕТА: Где је девојка? 
ИВАН: Каква девојка? Она наша? 
МИЛЕТА: Јесте. 
ИВАН: Да не буде и она отишла у бој? 
МИЛЕТА: Где је Туркиња? питам ја. 
ЖИВОЈИН: Откуд ми можемо знати, кад долазимо сад из боја; а пре ваљда је била ту. 
МИЛЕТА: Ко се први вратио кући? 
ЈЕЗДИМИР: А ко ће то знати? 
МИЛЕТА (гледа): Где је Обрад? 
ЈЕЗДИМИР: Нема га овде. 
ИВАН: Јамачно је одвео младу невесту. 
МИЛЕТА: Шта се то чини овде? Ко је господар питам ја. 
ИВАН: Бадава, ко пре девојци, онога је девојка. Бијаше боље уранити. 
НЕНАД: Прођи се спрдње, Иване. 
ИВАН: Зар је истина спрдња? 
МИЛЕТА: Ја хоћу да ми се девојка нађе, разумете ли, јер тешко свима вама! 
СРЕЋКО: Харамбаша, ако смо се ми овде састали, да девојке тражимо, можемо се лепо и растати. 
ПЕТАР: Као каква је несрећа, ако буде и побегла! 
МИЛЕТА: Ти опет почињеш, Петре? 
ПЕТАР: Опет, зашто и ја крв проливам, кад је потера ње ради. Изгубисмо Луку, па да се запитамо: зашто? И сами не знамо. Нек' иде без трага и девојка, и кад смо је довели! 
СТАНКО: Добро беседиш, Петре. Мани је у ђавола, харамбаша; та не вреди ни она, колико нам је галибе начинила. 
МИЛЕТА: Јесмо ли ми њу овамо довели, да имамо какве вајде од ње? Шта ли? 
ПЕТАР: То јесте, али кад њен отац тражи да се погађа, ти нећеш. 
МИЛЕТА: Зашто ниси ти изиш'о да се погађаш? Умео би бар паметно што свршити. Јунаци, ја нећу више овако. Ако ћемо сви заповедати, а нико да не слуша, није нуждан харамбаша. 
ПЕТАР: Ми хоћемо и желимо да нам заповедаш, и ми смо те увек слушали. Само нећемо да невољишемо порад' једне жураве девојке и да крв проливамо за њу. Ја не браним, али ако опет каква потера окупи, нека се бије, ко хоће, ја један нећу. 
СТАНКО: Богме и ја нећу. Већа част хајдука. И ја не. 
МИЛЕТА (шкрипи зубима): Одлаз'те ми испред очију! 
СТАНКО: Како ти је воља. 
МИЛЕТА: Одлаз'те, кад вам кажем, јер сад ће бити покора у Гаревици! (Хајдуци се удаље. Хода нагло). Не, томе се мора учинити крај. Или сам ја харамбаша и моја мора да се слуша или ћу скочити у воду да ме свет не пљује. Долази Обрад? Но, пасије дете, добро си угодио!

Хајдуци