Извештај капетана Марјановића Михаиловићу од 6. новембра 1941.
ШТАБ ЧЕТНИЧКИХ ОДРЕДА

ЈУГОСЛОВЕНСКЕ ВОЈСКЕ

ЗА ЧАЧАК И ОКОЛИНУ

Пов. Бр. 86

6 новембар 1941. г.

ПОЛОЖАЈ

Господине Пуковниче

Синоћ у 22,30 часова примио сам Ваше наређење у погледу заузимања Чачка Ја сам одмах издао приложену писмену заповест свима одредима који су у току јучерањег дана пристигли положајима около Чачка.

Детаљно сам био упознат и са ранијим Вашим наређењима у погледу операција око Чачка са капетаном г. Дероком, па ми није било познато да постоји неко наређење за мајора г. Ђурића сем да он и даље остане на положају краљевачком.

Како видите из приложеног писма поручника г. Катанића, мајор г. Ђурић саопштава да он преузима команду над свим трупама које оперишу около Чачка.

Да ли се овде ради о неком накнадном, мени непознатом, наређењу или мајор г. Ђурић жели сам на своју руку ово да ради? Зато Вам обзиром на хитност и преку потребу да се не изгуби у времену и у Чачку као и у Краљеву, шаљем овај акт као и извештај о предузетим мерама како не би себе довео пред Вама до одговорности.

У погледу стања овде на периферији Чачка, где се ја налазим са Штабом, као и у околини извештавам следеће:

Партизани су обезглављени. Много су се уплашили и јучер су мени упутили једног официра кога су били ухватили, са жељом да преговарају. Ја сам све то одбио постављајући им захтеве за које сам био сигуран да неће прихватити, јер би то значило њихову капитулацију и полагање оружја. Овим сам хтео да добијем у току јучерашњег дана у времену због пристизања наших главних снага са правца Краљевачког фронта.

Најпогодније време и прилика да се овлада Чачком била је у току ове ноћи, односно јутра (5/6) али како видите онемогућен сам.

Партизана у Чачку није било у нарочито великом броју но данас ће вероватно стићи појачања свих оних са краљевачког фронта као и њихова појачања са других положаја.

Код партизана осећа се неко врење јер нам опет прилазе и то партизанисељаци, тако да у њиховим јединицама примећује се мали број сељака као и деца која уопште нису служила војску. Многи партизани изјављују да они неће да пуцају на своју браћу, те смо пропустили ситуацију када смо могли заузети Цачак без готово икаквих жртава. Са капетаном г. Дероком данас ћу успоставити личну везу да проверим да ли мајор г. Ђурић стварно има неко Ваше овлашћење или ово ради на своју руку, обзиром што ми је познато како сте Ви раније у погледу Чачка и одбране Краљева писмено наређивах.

Партизанске вође приликом напада на Чачак мене су обележили као главног кривца и осудили ме на смрт. Чак су и говори држани против мене, јер да сам кривац због прелаза њихових људи у нашу организацију.

У самој вароши Чачку партизани су поново похапсили виђени је трговце и официре који нису успели да се извуку. Њихов главни командант трупе звани »Моло« као и Вук Стојић и Ђуракић, комесари и мрачни типови поред још доста њихових вођа ухапшени су. Зато они су синоћ похапсили све официрске породице у вароши.

Код Јеличког одреда, због присуства мајора г. Ђурића, примећује се поновно негодовање, које може поновно да доведе до извесног размимоилажења. Пре неколико дана лично сам извештен од мајора г. Дурића да је на њега покушан атентат из непосредне близине.

Прилазем Вам један летак који се шири у вароши и околини међу становништвом.

У прилогу, такође достављам заповест коју сам издао у току ноћи, а по пријему Вашег наређења за заузимање Чачка. Такође прилазем и одговор мајора г. Ђурића упућен преко поручника г. Катанића, као и моје писмо које сам упутио поручнику г. Катанићу као одговор на исто. Сем тога упутио сам и једног мог официра да детаљније испита разлоге који су руководили мајора г. Ђурића да не изврши Ваше наређење.

Командант—капетан И класе Богдан Марјановић

П.С.

Напомињем команданту, да поручник г. Катанић није хтео извршити три моја наређења 4. овог месеца када сам му наређивао да са својим јединицама крене самном у напад на Чачак, већ је дозвољавао целог дана да се партизанске трупе окупљају око касарне и исту опседну. Исто тако ноћу 3 овог месеца кад сам тражио од њега да нападамо Чачак изјавио је да му је људство уморно. Међутим, аз извештаја његових људи добио сам утисак да се са мојим предлогом био сагласио Мојсиловић но он је то одбио да уради и говори се да је Мојсиловић због тога отишао у непознатом правцу.

Четнички документи из Другог светског рата