Јесен (Јесењин)
У честару вење, уз падину сиву,
Риђаста кобила - јесен - чеше гриву.

Над обалом запењених река
Чује се њених копита јека.

Монах-ветар, скрушен, пољима лута,
Мантијом црном мете лишће с пута.

А на оскоруши увела листа
Љуби рујне ране невидљивог Христа.

Сергеј Јесењин

прев. Данило Киш
ru:Осень (Есенин)