Родољупци/10
Позорје пето

ГАВРИЛОВИЋ, ПРЕЂАШЊИ

СМРДИЋ: Ево и господина Гавриловића.

ГАВРИЛОВИЋ: Добар дан желим.

ШЕРБУЛИЋ: Јесте ли и ви чули да долази

ГАВРИЛОВИЋ: Јесам.

СМРДИЋ: Па гди вам је кокарда маџарска?

ШЕРБУЛИЋ: Е, он није приденуо ни српску.

ГАВРИЛОВИЋ: Ја то држим за будалаштину.

ЛЕПРШИЋ: Будалаштину? Вама је народност будалаштина?

ГАВРИЛОВИЋ: Народност није будалаштина; али да човек није народан ако не метне кокарду, то је будалаштина.

ШЕРБУЛИЋ: Па зашто Маџари носе?

ГАВРИЛОВИЋ: Ми ваљда нећемо од Маџара памет тражити.

ЛЕПРШИЋ: Дакле, народна боја вама није ни шта?

ГАВРИЛОВИЋ: Опет ви! Боја је за народ одлични знак, као и за човека 'аљина. Али ја, богме, због 'аљине нећу се тући ни погинути.

ЛЕПРШИЋ: Зашто немате чувства за народност.

ГАВРИЛОВИЋ: Може бити. Ја држим срећу народну у језику и закону, у величини и напретку, а не у кокардама и бојама. Ове, како су данас изабрали. тако се могу сутра променити, пак нико неће осетити никакву штету.

ШЕРБУЛИЋ: Да се манемо тога; него, кажите ми, шта ћемо радити кад дођу солдати?

ГАВРИЛОВИЋ: Даћемо им квартир и 'ранићемо их. Шта знамо.

ШЕРБУЛИЋ: Ако се испита за протоколе?

ГАВРИЛОВИЋ: Ја мислим да неће. А и шта знаду чинити? Народ се огорчио, па поцепао. То је плод слободе. Да их нису ни уводили, то би боље било. Али ко ће против лудости!

ШЕРБУЛИЋ: Ево Нађ Пала; добро би било да га на своју руку приведемо.

ЖУТИЛОВ: То је конзервативац.

ШЕРБУЛИЋ: Тим боље.

Родољупци