Судбина једног разума/13
ПОЗОРИЈЕ 5. 

(ПУТНИК, ПРЕЂАШЊИ) 

ПУТНИК: Ја сам опет узео слободу... 
ДОКТОР: Јесте ли читали ону пашквилу? 
ПУТНИК: Какову пашквилу? 
ДОКТОР: Што је против мене печатана. 
ПУТНИК: Зар се код вас пашквиле печатају? У Енглеској је заиста цензура слободна; али опет нико није казао; ову пашквилу печатао сам ја. 
ДОКТОР: Што год се печата без потписа или под измишљеним именом, то је пашквала. 
ПУТНИК: Ја мислим оно је пашквила, гди се на чест кога напада. 
ДОКТОР: Може ли веће бити бешчестије, освим кад се каже да моја књига не ваља. 
ПУТНИК: То јошт није тако велика увреда; јер може бити да онај који тако пише, има право. 
ДОКТОР: Питам ја вас, јесте ли ви читали то неваљалство? 
ГТУТНИК: Које неваљалство? 
ДОКТОР: Ову пашквилу (пружи му критику) из које гвире лична призренија. 
ПУТНИК: А, то ми је познато; но колико сам приметио, писано је без сваке увреде личности. 
ДОКТОР: То? То је дјело подли и неваљали људи, које ћу позвати на сред, да се види каки су. 

Судбина једног разума