Суза и уздах
СУЗА И УЗДАХ 
         (Сонет) 

Суза ј’ тешка, земљи пада, 
Многи с’ људи суза стиде. 
„Шта, зар да ме плакат’ виде!“ 
Јунак сузу зна да свлада. 

Савлада је усред јада. 
Свом горчином кроз свет иде, 
Носи своје неизвиде, 
Уме живет’ и без нада. 

С уздисајем није тако, 
Из груди се отме лако, 
Тежећ’ небу, својој кући. 

Уздахнути мора свако, 
И ко није никад плакô 
Уздахнуће издишући. 

»Босанска Вила« 1891.