Бено Поплесија (Робиња)3/12
Шена дванаеста
ПИЈЕРО сам с прстеном у руци
Ах, придраги прстену, драга успомено мога изгубљена добра, како се у моје руке повраћаш, ако се не враћа моја прилијепа Маргарита, којој те даровах на Смирни за заклад моје вјере? И ако моја и твоја госпођа мртва оста на тврдијем хридима од немилога скоља [хриди] гдје се разбисмо, зашто и ти поред ш њом не оста онди прибивајући? Ах прстену, ти ми чиниш уфат да живе моја придрага Маргарита! Си, живе; живе, ма како те овако остави? Отићу чекат онега дјетића гдје ми је реко, од кога ћу чут сентенцу [пресуду] или од моје смрти или од мога живота.

Референце 

Бено Поплесија (Робиња)