Несрећа хајдучка
0001    Вино пили тридесет ајдуках, 
0002    у Сомини високој планини, 
0003    пред њима су до три харамбаше: 
0004    једно бјеше Сава од Посавја, 
0005    друго бјеше Божо од Котора, 
0006    а треће је од Никшића Жарко. 
0007    Кад с’ ајдуци напојили вина, 
0008    закука им тица кукавица, 
0009    колико је у дружину другах, 
0010    толико је закукала путах. 
0011    Рече тада Сава од Посавја: 
0012    "Побратиме, од Котора Божо! 
0013    Удри, Божо, кукавицу црну, 
0014    да не коби љубавну дружину." 
0015    Сави бјеше Божо бесједио: 
0016    "А нека је, да је бог убије, 
0017    сама своју искобила главу." 
0018    Отоле се подигли хајдуци, 
0019    докле дошли виш’ Љубиња града, 
0020    ту дођоше на воду студену, 
0021    те хајдуци трудни починуше, 
0022    воде пише, љеба заложише, 
0023    док хајдуци мало починуше, 
0024    тад’ дружини Божо бесједио: 
0025    "Еда ли је у дружину друга 
0026    да отиде до Љубиња града, 
0027    да донесе вина и духана 
0028    и свакоме другу по опанке, 
0029    још потребе што ће за хајдуке?" 
0030    То зачуо Сава од Посавја, 
0031    побратиму Божу бесједио: 
0032    "Ја ћу, побре, у Љубињу поћи." 
0033    И отле се Сава подигнуо, 
0034    докле Сава у Љубиња дође, 
0035    а кад био у Љубињу граду, 
0036    он уљезе у пјану механу, 
0037    ту се Сава натрошио вина, 
0038    па да видиш Саве од Посавја, 
0039    изишао пред механу винску 
0040    и шета се тамо и овамо, 
0041    па Турцима Сава бесједио: 
0042    "Шта ћете ми дати, Љубињани, 
0043    да ви издам тридесет ајдуках?" 
0044    Веле њему Љубињани Турци: 
0045    "Даћемо ти кнеж’ство ол’ сердарство, 
0046    још ти дати блага изобила." 
0047    Кад то зачу Сава из Посавја, 
0048    уљегао у винску механу, 
0049    купио је шесет оках вина, 
0050    још у вино ракију присипа, 
0051    у ракију тРаве афијуна, 
0052    и ајдуц’ма узе опанаках, 
0053    и покупи шесет Љубињанах, 
0054    оде ш њима гори уз планину, 
0055    докле дође Сомини планини, 
0056    ајдуках се близу примакнуо, 
0057    Љубињане Турке наредио, 
0058    па завија како мрки вуче. 
0059    Зачуо га од Котора Божо, 
0060    заграктао ка црни гавране, 
0061    и по томе састаше се гласу, 
0062    питали се за здравје јуначко, 
0063    па сједоше хладно пити вино, 
0064    вино служи Сава од Посавја, 
0065    док хајдуке добро опојио, 
0066    те сви поспе кано и поклани, 
0067    још нутоде Саве од Посавја! 
0068    Узе Сава један крчаг вина, 
0069    ајдуцима пушке залијева, 
0070    не могаше од Котора Божу, 
0071    бјеше јунак на џевардан лега, 
0072    онда кличе Сава од Посавја: 
0073    "Ај ђесте ми, Лубињани Турци! 
0074    Али сада, али већ никада." 
0075    А то чуо Жарко од Никшићах, 
0076    дофатио шјајна џевердана, 
0077    џевердану живу ватру даје, 
0078    ал’ му пусти жећи не оћаше, 
0079    Сава му га бјеше напојио. 
0080    ал’ да видиш Саве од Посавја, 
0081    он не гађа Жарка од Никшићах, 
0082    нег’ он гађа од Котора Божа, 
0083    десну му је ногу саломио, 
0084    ал’ је Божо Саву оборио, 
0085    рањен Божо бјеше говорио: 
0086    "Не бјежите, браћо моја драга! 
0087    Да бјежите, побјећ’ не морете, 
0088    једном пушке мале изметните, 
0089    халакните, бога помените, 
0090    за пламене ноже прифатите, 
0091    а у Турке јуриш учините, 
0092    еда боже вама припоможе." 
0093    У то доба бастисаше Турци, 
0094    ал’ се бране тридесет ајдуках, 
0095    истурише тридесет пушаках, 
0096    па пламене ноже повадише, 
0097    а у Турке јуриш учињеше, 
0098    посјекоше тридесет Љубињанах, 
0099    а тридесет грдни побјегоше, 
0100    уграбише од Љубиња врата, 
0101    пак ајдуци натраг се вратише, 
0102    направише дрвена носила, 
0103    понијеше од Котора Божа, 
0104    носе Божа к мору у Котору, 
0105    видали га докле извидали. 
0106    Па што је ко на хрбат однио, 
0107    тај је шићар и дома понио.