Бој и међу собом
0001    Вино пију Сењани јунаци 
0002    На капији Сења бијелога, 
0003    Међ’ њима је барјак сав од свиле, 
0004    Па по свили сав извезен златом, 
0005    Вјетар душе пак барјаком њише 
0006    И баш вију ките од барјака 
0007    По калпаци Сењских витезова; 
0008    Једно био Галија Томића, 
0009    А друго је Петре Мркоњића, 
0010    А треће је Влашкалиновићу, 
0011    А четврто Мандушићу Вуче, 
0012    А пето је Сењски капетане, 
0013    Па бесједи Сењски капетане: 
0014    „Мили Боже, чуда големога! 
0015    „Штогод има у Сењу јунака, 
0016    „Баш у Сењу и около Сења, 
0017    „Нејма бољег од мене јунака; 
0018    „Нити бољег коња од мог барне.” 
0019    Не отрпи Галија Томића, 
0020    Већ говори Сењском капетану: 
0021    „Не фали се, Сењски капетане! 
0022    „Зар не знадеш, Сењски капетане, 
0023    „Кад разбисмо пашу Босанскога 
0024    „И Босанске разгонисмо Турке, 
0025    „Пак мој зеко бржи од твог барне, 
0026    „Јер три фата у висину скаче, 
0027    „А четири пред барну твојега, 
0028    „У копита земљу захиташе, 
0029    „Па твом Барни очи засипаше?” 
0030    Расрди се Сењски капетане, 
0031    Па говори Галији Томића: 
0032    „Ћути, курво, Галија Томићу! 
0033    „Ћути, курво, више не бесједи! 
0034    „Зар не видиш до три самокреса 
0035    „За мојијем свиленијем пасом? 
0036    „Па кад тргнем једног самокреса.” — 
0037    И он трже једног самокреса, 
0038    И удари Галију Томића, 
0039    Како га је лако ударио, 
0040    Мртав паде Галија Томићу 
0041    Преко крила Влашкалиновића; 
0042    Ал’ га Петар и грли и љуби: 
0043    „Драги брате, Галија Томићу! 
0044    „Да л’ немило ти јунак погину!” 
0045    Ал’ говори Мандушића Вуче: 
0046    „Курво кучко, Сењски капетане! 
0047    „Ками ти мач и мегдан јуначки, 
0048    „Веће бијеш огњем изненада? 
0049    „Зар не видиш пушке преко крила, 
0050    „Та баш ове старе Млетачкиње, 
0051    „Којано је у Млеци кована, 
0052    „Три ковача три неђеље дана, 
0053    „Три ковача и три помагача; 
0054    „Пуна жива огња напуњена, 
0055    „Све олова и ситнога праха: 
0056    „Пет је сачми по од осам драма, 
0057    „А зрно је од осамн’ест драма?” 
0058    Истом он то рече и не рече, 
0059    Пак он шари даде огањ живи. 
0060    Пуче шарка, као и гром сињи, 
0061    Капетану срце разнијела. 
0062    Пак устаде Петар Мркоњићу, 
0063    И за њиме Влашкадиновићу, 
0064    И за њиме Мандушићу Вуче, 
0065    Који уби Сењског капетана; 
0066    Три одоше, а два остадоше 
0067    На капији Сења бијелога. 
0068    Отидоише у бијела Сења; 
0069    Мртав оста Галија Томићу, 
0070    Покрај њега Сењски капетане.

Избор 
 Сабрана дела Вука Караџића, Српске народне пјесме, издање о стогодишњици смрти Вука Стефановића Караџића 1864-1964 и двестогодишњици његова рођења 1787-1987, Просвета. Пјесме јуначке средњијех времена, књига трећа 1846, Београд, 1988., стр. 299-301.

Српске епске народне песме
Збирка народних песама Вук књига трећа