Прољетна зора
Алекса Шантић 

ПРОЉЕТНА ЗОРА

Тихи вјетрић гране креће, 
По ливади роса пала, 
Са истока мила зора 
Зраком нас је обасјала. 

Сва природа поздравља је, 
Радује се њеном бају, 
А хвалу јој мале тице 
Са умилном пјесмом дају. 

Шарни лептир попаја се 
Са љубице сјајне росе, 
А челице хитре, лаке 
У кошницу меда носе. 

Царић мали на гранчици 
Од весеља све скакуће, 
Јер крилца му она мала 
Обасјат' ће сунца луче. 

Подигле се миле ласте, 
Па у чистом зраку л'јећу, 
Каткад опет спуштају се, 
У поточић крил'ма крећу. 

Б'јели јањци по пољани 
Играју се, траву пасу, 
А уз фрулу пастир свира, 
Весели се зоре красу. 

Ох, зорице дивна љетна, 
Ко те такву нама ствара?! 
Нико други, него онај 
Што нам шаље сваког дара! 

1887.

Шантићеве песме 1887.