Код старог храма смедеревског
Са побожним страхом, ја прилазим ево,
Жеља ме је вукла упознат’ се с тобом;
Не питам како си под земљицом био,
Но бих рад дознати над чијим си гробом?
Да л’ си вечни белег победе и славе?
Ил’ си спомен какве окруњене главе?...
Замириса тамјан, дим с’ у небо вије,
Ја замишљен стојим, душа ми се сећа:
Још нам многи алем под земљом се крије,
Претрпан теретом толиких столећа!

Извор 
1892. Босанска вила, лист за забаву, поуку и књижевност. Година седма, број 22-23, стр. 343.

Димитрије Глигорић Сокољанин