Pjesni Junija Rastića
Pjesni Junija Rastića

Priopćio Milivoj Šrepel

     Među dubrovačkim pjesnicima, koji su pjevali u XVII. stojeću hrvatski, napominje Appendini (Not. II, 239) Junija Rastića, te kaže za nj: „del primo (Giunio Resti) abbiamo sette buone composizioni". U franjevačkoj biblioteci u Dubrovniku u rukopisu br. 20 (Čulić, Bibl. p. 6) nahode se između ostale građe „Misli luvene, spjevane po gosp. Đonu Rastiću". No po sreći sačuvao nam se i drugi rukopis, kojim se nadopunjava dubrovački, a čuva se danas u arhivu jugoslavenske akademije, kamo je došao iz Kukuljevićeve biblioteke. Rukopisu je natpis: „Piesni G. Giona Antuna Rastichia Vlast Dubrouac, 1699.", a ima signaturu I. b. 114. U zagre­bačkom su rukopisu na prvom mjestu „Misli ljuvene", na drugom „Lovac ulovljen", na trećem „Nestavnos od sreće", na četvrtom „Ljubovnik obljubjen", a na petom „Ljubovnik neljubjen". „Misli ljuvene" točnije su zabilježene u zagrebačkom rukopisu nego u dubrovačkom, pa sam se zato poslužio zagrebačkim za izdanje, a pod crtom sam označio, u čemu se dubrovački razlikuje od zagrebač­koga. Kako se vidi, valja ispraviti naznaku Ljubića, koji tvrdi u Ogl. II, 418, da je Rastić napisao sedam pjesni, koje naziva „Misli ljuvene". Tako izlazi ovdje na svjetlo pet pjesni Rastićevih, dok za ostale dvije ne znamo, jesu li se sačuvale. 

Џоно Растић