Човечје срце
ЧОВЕЧЈЕ СРЦЕ 
        (Од А. Шелса) 

Oј, срце, срце, ти чудни створе! 
Сва рајска сладост што је живот даје 
У тебе стаје. 
Паклене муке, отровне, љуте 
Сместе се у те. 
Време са благим мелемом својим 
Замаже зјâпе ранама твојим. 
Ал’ ето кресак, дим, 
Оловно зрнце с њим — 
И један горак уздисај... 
Па онда тише, тише, 
И никад, 
Никад више — 
Свему је крај. 

»Јавор« 1888.