Срцу
Алекса Шантић 

Не боли ме, ћути! Нека мине сад
И бол рана твојих, и немир, и јад!

Повратак славуја и грличин пој
Нек ужегу снова мртви огањ твој!

Слушај! Поља шуме, повија се клас,
И мртве из гроба божји зове глас.

Оживи! Још једном прославимо гôд
И беримо руже и љубавни плод!

Ил' лабудску пјесму, боно срце, дај
И поздрави њоме мој убоги крај!

Шантићеве песме 1908.