Цар Сюлейман, Кулевичи Бане и Марко


Извор
Връбница, Софийско (СбНУ 3, с. 103).

 В сборника са дадени заменки на думите: ил - нал, опъки - гяволе, паша да ме тури - везир да му бъдем, зацърнела - затевнила (бел. съст., И.Б.).

Сюлейман е име на трима султани до епохата на Сюлейман Великолепни, откогато започва упадъкът на Отоманската империя. Първият е син на Урхан, по-стария брат на Мурад I. Взел активно участие в турското нахлуване на Балканите Вторият Сюлейман е бил син на Баязид I Илдъръм (Светкавицата). След пленяването на баща му от татарите властвувал над балканските владения на империята и водил войни както с християнските владетели (потушил въстанието на Константин и Фружин), така и с братята си Муса и Мехмед. Бил убит през 1411 г. Третият е Сюлейман Великолепни (1520-1566). При него Отоманската империя достигнала най-голямото си величие. Границите й се простирали до Виена на запад и Персия на изток. Сюлейман Великолепни седнал на престола на багдадските халифи. В Африка стигал до Мароко. Победите му се дължали на добрата му военна и държавна организация. Издал ред закони, които укрепвали централизираната феодална империя, за което получил прозвището "Законодател". Сключил политически и търговски договори с Франция, Англия, Холандия, Венеция. В епоса, изглежда, той е прототип на "цара Солимана".

Народне песме из бугарских извора
Циклус песама о Марку Краљевићу