Црногорац Црногорки
Црногорац Црногорки
Ране моје љуто тишту,
Мила, дивна Црногорко!
Моје груди помоћ ишту,
Испаране на бојишту.

Помоћ, помоћ, Црногорко!
Потпраши ми пушке мале:
Руке су ми малаксале,
Секућ' Турке, Црногорко!

А кад паднем, горски лаве,
Моја лепа Црногорко,
Тешке ране и крваве
Нек замене турске главе!

Ох, свети ме, Црногорко,
Не кукањем и са плачем,
Већ крвавим љутим мачем:
У бој, у бој, Црногорко!

А на дому храни синке,
Моју надо, Црногорко;
Оне дивне мушке слике,
Оне храбре осветнике,

Храни, негуј, Црногорко,
И леп наук казуј њима:
Светити се душманима —
Моја верна Црногорко!

Извори 

Поезија Ђуре Јакшића, 1862.