Превршавац
0001    Разбоље се Лека Дукађинче, 
0002    боловао девет годин’ данах, 
0003    нит’ умире, ни преболијева, 
0004    проз кости мну трава проницала, 
0005    а у траву с’ љуте змије легле, 
0006    ма му мајка ријеч бесједила: 
0007    "О мој сине, Лека Дукађинче! 
0008    Да доведем частна свештеника, 
0009    да му, синко, све грехове кажеш, 
0010    не би ли се с богом умирио, 
0011    не би ли се с душом раставио." 
0012    Него мајци Лека одговара: 
0013    "Да је тебе све гре’ове каже, 
0014    па ти казуј часном свештенику, 
0015    ја га, бог зна, дочекат не могу. 
0016    Пет сам, мајко, кумовах убио 
0017    и пет милих кума обљубио, 
0018    пак убио до пет побратимах, 
0019    јоште једном у чету одосмо, 
0020    кад дођосмо пред бијелу цркву, 
0021    ту ми, мајко, разбијасмо цркву, 
0022    сва је моја редом бише дружба, 
0023    чврсто бише, разбит не могаше, 
0024    ја ударих неколико пута 
0025    те на троје полећеше врата. 
0026    Уљегосмо у бијелу цркву, 
0027    ал’ у цркви блага не имаше 
0028    него један сандук од камена; 
0029    одоше га дружба разбијати, 
0030    сви га бише, разбит не могоше, 
0031    ја ударих неколико пута 
0032    те саломих сандук од камена. 
0033    Ал’ ни у њем’ не бијаше блага, 
0034    до у њему двије светињице, 
0035    света Петка и света Неђеља, 
0036    обје мени стадоше зборити: 
0037    "Здрав дошао, Лека Дукађинче, 
0038    здрав дошао двору бијеломе, 
0039    тек дошао, муке те напале, 
0040    боловао за девет годинах. 
0041    Нити умро, нити преболио, 
0042    проз кости ти трава проницала, 
0043    у њој ти се љуте змије легле, 
0044    у срцу ти зиму зимовале, 
0045    а у перчин љето љетовале!" 
0046    То кад зачу мајка остарала, 
0047    довати га за распалу руку, 
0048    исутри га пред бијелу кулу. 

Српске епске народне песме