Опомена
Војислав Илић 

Опомена

О, свенуће кратко миље — слађано, 

И престаће бурно доба млађано, 

Кô звук песме, што се хори весело, 

Или цвеће, што је давно увело.

Зашто стрепиш, мила моја грлице, 

И обараш сјајне очи, звездице? 

Што румениш — кад ти песма лагана 

Зажубори бајно име — драгана!

Ах, победи срца твога страх и стид, 

Веселији, слободнији узми вид: 

Јер је љубав тако слатка, пламена, 

А младост је врло кратка времена.

И кад свене бурно доба млађано, 

Тек сећање заостаје слађано, 

Што нам буди хладне груди весело, 

И жубори као цвеће увело...

новембар, 1881 год.)

Извори 

 Војислав Илић: Сабрана дела, Лирско песништво 1872-1886, Вук Караџић, Београд, страна 118.

Војислав Илић