Слово љубави
Аутор:Стефан Лазаревић: СЛОВО ЉУБАВИ

1
Стефан деспот, 
најслађем, најљубазнијему
и нераздвојном срца мог,
сугубо жељеном, и много,
премудрошћу обилном,
царства мог искреноме,
љубазан у Господу целов,
и неоскудно с тим
милости наше даровање. 

2 
Лето и весну Господ сазда, 
што и псалмопевац каза, 
красоте у њима многе, 
птицама брзо, весеља пуно прелетање, 
и горама врхове, 
и луговима пространства, 
и пољима ширине; 
ваздуха танког
дивотним неким
гласима оглашење: 
и земаљске дароносе
мирисног цвета, и травоносне; 
но и човекове бити саме 
обнову и разиграње
достојно ко да искаже? 

3 
Али све ово
и чудодела Божија ина, 
што ни оштровидни ум
сагледати не може, 
љубав све превасходи -
и није чудо, 
јер љубав је Бог
као што рече Јован Громовник. 

4 
Свака лажа места у љубави нема, 
јер Каин, љубави туђ, Авељу рече; 
"Изиђимо у поље." 

5 
Бистротечно и оштро
љубави је дело, 
добродетељ превазиђе сваку. 

6 
Лепо Давид ову рекав украшава: 
"Ко миро с главе
на браду силази Арону, 
и ко аермонска роса
на горе што силази сионске." 

7 
Јуноше и деве, 
љубави прикладни, 
љубав изљубите, 
ал' право и незазорно, 
младићство да не повредите и девство
божанственоме чим наше
пријање биће
божанствено да узнегодује. 
Јер Апостол рече, 
Божијега Светог Духа не растужујте, 
знамење што јавно њиме
добисте у крштењу. 

8 
Заједно бејасмо, друг другу близу, 
ил' телом или духом, 
но да ли горе раздвојише нас, 
да ли реке, 
Давид да рече: "Горе Гелвујске, 
дажд на вас да не сиђе, ни роса, 
Саула јер не сачувасте, 
ни Јонатана. 
О безлобља Давидова, 
чујте, цареви, чујте, 
Саула оплакујеш, нађени
Јер нађох, рече Бог, 
човека у срцу мојему. 

9 
Ветри да сукобе се с рекама, 
и да исуше, 
као за Мојсија море, 
судије као за Исуса, 
ћивота ради Јордан. 

10 
И снова да саставимо се, 
и снова да видимо се, 
и снова у Христу да сјединимо се, 
самоме том, 
коме слава са Оцем
и са Духом Светим
у бескрај на веке, 
амин. 

(Препев на савремени српски језик: Момчило Настасијевић)

(1409)

Стефан Лазаревић
Момчило Настасијевић