Лептирова пјесма
Алекса Шантић 

Што би,
Што би
    Сузе лио
И умир'о с тајне туге,
Кад је Живот тако мио
И пун
Сунца
    И пун дуге!

Моја
Душа
    Магле неће,
Ни тамнице сужња роба.
Хоћу зору, сунце, цвеће,
Љубав,
Радост,
    Све до гроба!

Па кад
Једном
    Одем Богу,
С душом што је срећу брала,
Нек МУ тамо рећи могу
Једно
Топло:
    Оче, хвала!

Шантићеве песме 1911.