Женидба Милоша Обилића/32
ПОЈАВА XII
Милош, са исуканим мачем води Равијојлу, држећи је око паса. — Она спава.

МИЛОШ:

Равијојло, данче мој!
Пробуди се, осв’јести се,
Зашто скриваш поглед твој?

ЦАРИЦА (прихваћа је и води софи):

Јадно д’јете, пробуди се;
Уза те смо сада ми.

МИЛОШ:

Марто, Марто, скидај чнни,
Нек се распу ови сни!

МАРТА:

То у мојој моћи није,
Да разгоним тамну ноћ —
У штапићу вилинскоме 
Сакрива се ова моћ.

МИЛОШ:

Ха, проклета, гонићу је 
И на оном св’јету ја!

МАРТА (радосно):

Ено, Марко вилу вија!

ГРАБАНЦИЈАШ:

Шта? Долија вила зла!

(Гром се треском проломи. У томе часу упадне међу њих Марко са везаном Бродарицом.)

Женидба Милоша Обилића