Жетву жела вила и дјевојка
Жетву жела вила и дјевојка, 
Вила жање, а дјевојка веже. 
Више жање загоркиња вила, 
Више жање нег’ дјевојка веже, 
Остадоше снопља невезана. 
Говорила загорка дјевојци: 
“Хоћеш да ти хитрац траве дадем, 
Да ти буду похитрије руке?“ 
Ал’ говори лијепа дјевојка: 
“Хвала, вило, на хитрацу трави, 
Нег’ ми подај онакове траве 
Којано ће мене омилити 
Моме драгом, да му будем љуба, 
И госпођи, мојој свекрвици, 
И осталој у кући родбини.“ 

Посленичке песме