Птице у гори
Горина децо, тице умилне!
Певајте мајци медени пој!
Ни један гласак пропасти неће,
Згинути неће песама рој:
У мирис-груди гора их дева,
Брижљиво чува, милосно згрева,
А пламно воли к’о листак свој!
Певајте зато, птице умилне,
Певајте мајци брижних недара,
Меденим гласом медени пој?!

Та ко вам не би песмице слуш’о?
Та ко вас не би волео силно?
Па како мајка, горица лепа,
Да вам не цени јато умилно?!
Пролеће младо вама се дичи,
Уз песму вашу клија му цвет.
Певајте зато, славуји драги,
Певајте силно, слободно, вољно,
Нек срећа ваша усрећи свет!

Извор 
Јован Грчић Миленко: Целокупна дела, Библиотека српских писаца, Народна просвета, стр 179

Јован Грчић Миленко
Поезија