Из Лужнице и Нишаве
Николић Владимир: Из Лужнице и Нишаве, Српски етнографски зборник, књ. XVI, Етнолошка грађа и расправе, Српска краљевска академија, Београд, 1910.

COBISS.SR-ID - 512129192 (https://plus.sr.cobiss.net/opac7/bib/512129192)

ЗАБАВЕ 
1. Песме

          Све су песме, које ћемо овде даље навести, забележене тачно народним језиком. Полугласник је означен као (а).
          Понека се песма пева у мало друкчијим варијантама и у Лужници и у Нишави, и ми смо је навели у оба облика.
          За по неколико песама из истог места, које долазе једна за другом, забележено је увек на крају последње од њих, одакле су и од кога су чувене.

а) „Седенћарске" песме 
(ПРЕЛСКЕ ПЕСМЕ)

 Збирајте се, друшће, на седенћу
 Карај, Донће, до крај да карамо
 Ој ти, Радо, бела Радо
 Два голуба једно гнездо граде
 Сан уснила краљица Милица
 Што ме је мило и драго
 Што ме је мило, да гледам
 Вело-ле, Вело убава
 Додај ми, мале, Стојана
 Кој ми шета око врата
 Ја залибим једно либе
 Овце пасе мома Магдалена
 Клета да је, клета да је, сакојака друшћа
 Појде Јана, појде Јана
 О, ти Дено, кара-Дено
 Леле, Радо, бела Радо
 Руса, Лено, цвече сеје
 Играла сам русалију
 Играј, Јано, да играмо
 Ајде, Радо, да легамо
 Ој, Јоване, гудоване
 Проклет да је ко рече
 Узми ме ти, моме Русе
 Месечино Давино
 Јован шета по градину
 Доделе Марало, шарене ти чорапе
 Ти, душо, ти ми мину през горе
 Облага се момак и девојћа
 Леле, Петре, леле ситноковче
 Запоја девојћа над манастир
 Левен Јово село шета
 Јану мајћа, Јану мајћа на далеко дава
 Појдо рано на воду
 Појдо рано на воду
 Појдо рано на воду
 Појдо рано на воду
 Појдо рано на воду
 Појдо рано на воду

б) Сватовске песме 

 Куде си била девојћо
 Не предавај се, девојћо
 Куде појде, брале, за девојћу
 Још се мајћи за л(а)жу чинило
 Остан’ збогом, мале остарела
 Убава добра девојћо
 Не врљај жито, девојћо
 Преклон’ се, севди Сусе
 Девојчице убавчице, ти једна у мајћу
 Девојћа седи под горе
 Синоч Марко од Солуна дојде
 Краљ будимски две радости чини

в) Жетелачке песме 
И ОСТАЛЕ, КОЈЕ СЕ ПЕВАЈУ УЗ ДРУГЕ ПОЉСКЕ РАДОВЕ

 Застоја се слнце на сред небо
 Намеримо злога чорбаџију
 Здрава се Стана поболе
 Сунце зађе, мрак по поље паде
 Овчар по брег оди
 Рано ранила Петкана
 Постој слнце, рано не заоди
 Вида болна лежи
 Стојан иде од орање
 Рано ми је слнце огрејало
 Јечам жела Ружица девојћа
 Седе јунак на равно Косово
 Засвирило момче Загорче

г) Лазаричке песме 

 Девојци
 Момку
 Девојчици
 Невести
 Мужу
 Жени
 Баби
 Деди
 Војнику
 Ђаку
 Попу
 Учитељу
 Овчару
 Кући
 Отварајте нове порте, Ладо, Ладо
 Поиграјте, Лазарће

д) Краљске песме 

 Момку
 Опет момку
 Девојци
 Жени (госпођи)
 Човеку
 Газди и трговцу
 Невести
 Овчару (овцама)
 Војнику
 Учитељу
 Орачу (човеку)
 Момчету
 Момку или момчету
 Ђаку
 Овчару
 Псу овчарском
 Детету мушком (беби) 
 Детету женском (беби)
 Господину (чиновнику уопште)
 Војнику

ђ) Женске песме 
(КОЈЕ ПЕВА ЖЕНСКИЊЕ ПРИЛИКОМ ПОЉСКИХ РАДОВА)

Из Лужнице

 Заспал Ива у росне ливаде
 Сл(а)нце ни трепти да зајде
 Девојћа је крај гору стајала 
 Ја си појдо там доле
 Мароле, Маро, Марушће
 Колико је поље орманито
 Девојћа је дивја перуника
 Колико је село Камбелево
 Зелени се зелена ливада
 Стан, јуначе, чудо да гледамо
 Дојде цвеће из Совију
 Дунав тече под Јелита града
 Поболе се момче Димитрије
 Стојанће девојћо
 Еј соколе, сив зелен соколе
 Молила мајћа Стојана
 Жалила бела Божана
 Мори Миљо, виде ли ми коња
 Сестра брата на обед дозвала
 Рано ранила Јелена
 Драгомане, коси ли ти коса
 Сланце зајде, мрак по поље паде
 Ладом се гора залади
 Карван кара Ћира ћириџија
 Ладна горо, да вере си ладна
 Девојћа је Бога помолила
 Девојћа је Бога помолила
 Девојћа је црне очи клела
 Ја подуни, ветре горјанине
 Дунав тече под Јелита града
 Седи Јана на равно Косово
 Појде Марко из гору зелену
 Платно бели Марица девојћа
 Рано рани Марко Краљевићу
 Месец кара Даницу звездицу
 Јадна Јанће, што се не одаваш?

Из Нишаве

 Мароле, црна робињо
 Гороле, горо зелена
 Жела клела Катица девојћа
 Летело тиче на јато
 Петкано, млада бездетко
 Слнце се слага да зајде
 Девојћа је своје очи клела
 Девојћа је Бога помолила
 Суноч одим, ништа не украдо
 Што град Смедерево ваздан затворено
 Под небо лету три кукавице
 Јабалка ми род родила
 Сестра брата од дела окала
 О леле варај, сирото
 Карала Милка ћирију
 Дуни ми, ветре ладане
 Запладни Јован с овнове
 Проклета да је девојћа
 Постој, слнце, ранко не заоди
 Жалба ли те војно сељанине
 Тодоро, горо зелена
 Неје ми срце весело
 Турчин седи на постиљћу
 Синоч Миља сина заженила
 Цовара свири у горе
 Велика гора зелена
 Сан гледала краљица Богдана
 Сиво се стадо узвило
 Овце пасе Јелена девојћа
 Што ме је мило и драго
 Синоч Марко од Солуна дојде
 Сено бере Косовка девојћа
 Порасал је селин до појаса
 Виче ми се, малеле моја
 Ој убава мала момо
 Ој убава мала мома
 Зажени се Павол, добар јунак
 Бог убије туј славну Србију
 Варал Никола Љиљану
 Пладница, брале, а ми си воду немамо
 Две ми вране високо лете
 Лојзе сади Недин башта
 Девојћа је црне очи клела
 Таван се облак зададе
 Слнце јарко, не заоди ранко
 Марко лаже Моравће девојће
 Девојћа је под ђула заспала
 Кукавица за порода кука
 Ао Јано, Јано беспородна
 Сви јунаци мајће прежалеше
 Остала је Мара удовица
 Јанко дава злато за девојћу
 Калено Пено, роднино
 Пошла Јана да кумује
 Војвода дојде у село
 Ој војно, војно, Страторе
 Стојану књига пристиже
 Оделил чича братенче
 Мајћа сина на пут испрачује
 Два се снега на планину белеју
 Рано ми је слнце огрејало
 Не дреми, Ненће бајино
 Ој јаблко, зеленико

е) Разне песме 
ЖЕНСКЕ И МУШКЕ, КОЈЕ СЕ ПЕВАЈУ ПРИЛИКОМ СЛАВА И ДРУГИХ ВЕСЕЉА

 Заспала Света Недеља
 Сабрали се сабор свеци
 Колка је Стара Планина
 Два су брата много живовали
 Одели чича братенче
 Ловџије у лов отоде
 Маглица се през дел предевала
 Петкано, мома Петкано
 У горице нигде никој нема
 Град градила бела Неда
 У село су зле богиње
 Устануле воде и Јордане
 Синоч мајћа дете породила
 Поранила два стара путника
 Што се бели у Старе Планине
 Гарван гаче Дамњану на двори
 Огрејала јасна месечина
 Змај девојћу през горицу л(а)же
 Огањ гори меџу две планине
 Ветар ми веје, гору лелеје
 Три кукавице под небо лету
 Марко коси сено на планину
 Ој Неће, Неће, стамболско цвече
 Точи вино, Ћине, да пијемо
 Појде Марко през горе зелене
 Ђул девојћа под ђула заспала
 Варала се змија и девојћа
 Обложи се Тодоре везире
 Скупише се триест капетана
 Учи ме мале, реди ме, како чу, мале, да прајим
 Весела Стојно, весела
 Синоч коњи не дојдоше
 Негде свире нове гајде
 Град градила бела Рада
 Два ми дела равно расли
 Десету вечер вечерамо

Басме 

 Мамко, бела ли си
 Ако сте мужје млади, браћа да сте

Референце 

Збирке народних песама
Из Лужнице и Нишаве