ЂУЛИЋИ УВЕОЦИ LXIII
Oкер, кармин, ултрамарин, 
То су само бледе шаре, 
Да су сузе разне боје, 
Ја бих от’шô у сликаре. 

Моловô бих слике ведре, 
Све што оку вашем прија; 
Месечина како ј’ мека, — 
Како звезда јато сија. 

Како лепо зора руди; — 
Како с’ дивно сунце рађа; — 
А на мора мирних груди 
Како сретно плови лађа.
 
Како у вис шева лета; — 
Како неву грли срећа; — 
Како красно ружа цвета; 
Како ј’ живот пун пролећа. 

Таке слике ја бих свету 
Брже него песму дао, 
Ником никад не бих рекô, 
Чиме сам их моловао. 

 Јован Јовановић Змај: Одабрана дела, књига 1, страна 340 , Матица српска, Нови Сад.