ЂУЛИЋИ XV
Tеби, цвете, теби певам, — 
Та ја досад нисам певô. 
Ти си мене распевала, 
Што је твоје, теби ево. 

И досад сам волô сунце, 
Што ме истом сад огрева; 
Волело ми срце славља, 
Кога сад тек разумева. 

Волео сам Српство мило, 
Већма него сама себе, 
Ал’ сад ми је стомилије, 
Јер у њима нађох тебе. 

Све, штогод сам досад волô, 
Тим сам само тебе сневô. 
Теби, цвете, теби певам, — 
Та ја досад нисам певô.

Извори 

 Јован Јовановић Змај: Одабрана дела, књига 1, страна 189 , Матица српска, Нови Сад.