Жена без срца/27
XI

ДР. ЈАКШИЋ, ПРЕЂАШЊИ

ОНА (Чим спази на вратима операционе сале Др Јакшића усправи се узбуђено у фотељи и гледа га нетремице немајући храбрости да га пита. Најзад прилази му): Шта је?
ДР. ЈАКШИЋ: Спасао сам га!
ОНА (Презриво окрене главу од њега и одлази опет фотељи и седа у њу).
ДР. ЈАКШИЋ (Прилази лавору, пере руке, свлачи мантил и навлачи капут
ТОМА (За време горње радње): Напољу чека једна сирота жена.
ДР. ЈАКШИЋ: Ради прегледа?
ТОМА: Не, има неку невољу.
ДР. ЈАКШИЋ: Нек почека. Сад ћу је примити.
ТОМА (Оде).

Жена без срца