Наход Симеон/3
3. 

ПРЕЂАШЊИ, без СИНАНА

СИМЕОН: Кукавна царица! Је ли могуће да је непрестано љубов гони, и да због љубови несрећна бити мора? 

НИКОЛА: То није никакво чудо, љубезни мој. Сам би се зачудио, кад би је видео. Она, по сказивању неких, има до тридесет и пет година; но ја бих се заклети смео, да јој ни двадесет и пет нема. 

Така је то лепота! 

СИМЕОН: Кукавна, и тако да прође као рањена воћка! Како ће овога дочекати, кад се своје пређашње љубови опомене? 

НИКОЛА: Чуј, брате Находе; и ово се к шчастију нашему клони. Љубов ће њих забунити, а ми ћемо, међутим, времена добити, да лакше измакнемо. Јеси ли чуо овога колико у мене полаже? Хајдемо засад 

у моје обиталиште, а друго оставимо времену и прилици. 

СИМЕОН: Ах, да могу само што желим наћи, не бих жалио какву год сладост света прегорети. (Одлазе).

Наход Симеон