На задушну суботу
Владимир Васић 

На задушну суботу

Свећу палим, а за покој душе, 

Намењујем три умрлој души, —

Сузе левам и молитве певам, 

А код свеће сув се тамјан пуши.

Још кад мали и нејачак бија', 

Све три душе Господ к себи узе,

Земљица им, стена, тело скрива, — 

Тамјан с' пуши, а лију ми сузе.

Свећу палим, да на  оном свету 

Засветли им, на ме да не туже,

Слабе руке мале венце плету, 

За успомен да ми ови служе.

Свећа гори, а тамјан се пуши,

»Вјечну памјат« тихо, тужно певам,

За њих само молим се у души,

Пречег рода што ми умре — немам.

у Београду

Напомена 

Објављено у часопису Световид, 1861, бр. 35

Извори 

 Владимир Васић: Целокупна дела, Библиотека српских писаца, Издавачко предузеће " Народна просвета, Београд, страна 6-7.

Владимир Васић