Мемед Веризовић и Саво Муратовић
0001    Пила вино до два побратима 
0002    На чаршији Ниша бијелога, 
0003    Једно ми је Радовић Шћепане, 
0004    А друго је Мемед Веризовић. 
0005    Пили вино, разговарају се. 
0006    Но да вели Мемед Веризовић: 
0007    "Побратиме, Радовић-Шћепане, 
0008    "Ено нама изоста срамота, 
0009    "Остаде ни у поље Трешњево 
0010    "У онога Пуња Пешикана, 
0011    "Кад одјави овце Османове, 
0012    "И зароби два његова сина, 
0013    "Узе за ње иљаду дуката. 
0014    "Но чу ли ме, мио побратиме, 
0015    "Да ми једну чету покупимо, 
0016    "Да идемо ломној Гори Црној, 
0017    "Не бисмо ли донијели главу, 
0018    "Јали добра роба заробили, 
0019    "Али голем шићар догонили." 
0020    Кад то чуо Радовић Шћепане, 
0021    Собом узе седам осам друга, 
0022    А пред њима свога побратима, 
0023    Побратима Мемед-буљубашу, 
0024    Отидоше пољем Нихшићкијем. 
0025    Када мосту Кусидскоме били, 
0026    Ал’ је силан снијег ударио. 
0027    Ма да видиш Радовић-Шћепана, 
0028    Врбове је крпље направио, 
0029    Па разгази снијег у планину, 
0030    Док изиђе у Рудине равне, 
0031    Док изиђе у Гоштац планину, 
0032    Ту ми нађе камену пећину, 
0033    Па је ватру наложио живу. 
0034    Кад у јутро јутро освануло, 
0035    Поранио Мемед буљубаша, 
0036    Често гледа у Лисац планину, 
0037    И говори своме побратиму: 
0038    "Побратиме, Радовић-Шћепане, 
0039    "Стоји нешто јека низ планину, 
0040    "Ал’ пуцају на Котор лубарде, 
0041    "Али бије море у валове, 
0042    "Ал’ се виле боровима бију." 
0043    Па изађе Радовић Шћепане, 
0044    Па овако ријеч бесједио: 
0045    "Не пуцају на Котор лубарде, 
0046    "Нити бије море у валове, 
0047    "Нит’ се бију виле боровима, 
0048    "Но су оно трешњевачке овце." 
0049    У ту ријеч коју бесјеђаху, 
0050    Ал’ ево ти један крд оваца, 
0051    А пред њима добар јунак један, 
0052    Ђе преда се гони клопотара. 
0053    Но да вели Мемед буљубаша: 
0054    "Побратиме, Радовић-Шћепане, 
0055    "Који ј’ оно јунак по имену? 
0056    "Ја какав је, дуг га јад задио! 
0057    "Онаквога видио нијесам, 
0058    "Носи брке на рамена црне." 
0059    Но да вели Радовић Шћепане: 
0060    "Да чу ли ме, мио побратиме, 
0061    "Онаквога ни виђети нећеш. 
0062    "Оно ти је Муратовић Саво, 
0063    "Баш је оно од Кривокапића." 
0064    Он пројави, други најавио. 
0065    Ја какав је, дуг га јад задио! 
0066    Он је љепши од сваке ђевојке, 
0067    Ма да Мемед буљубаша виче: 
0068    "Побратиме, Радовић-Шћепане, 
0069    "Који ј’ оно јунак по имену? 
0070    "Диван ти је, жалосна му мајка! 
0071    Но да вели Радовић Шћепане: 
0072    "Оно ти је Миловићу Шунда, 
0073    "И оно је од Кривокапића." 
0074    Он пројави, трећи најавио, 
0075    Црн му перчин пао на рамена, 
0076    И преда се гони клопотаре. 
0077    Но да вели Мемед буљубаша: 
0078    "Побратиме, Радовић-Шћепане, 
0079    "Познајеш ли онога јунака? 
0080    "Да какав је, жалосна му мајка!" 
0081    Но да виче Радовић Шћепане: 
0082    "Оно ти је Бајовић Лазаре, 
0083    "И оно је од Кривокапића." 
0084    Кад су овце најавили били, 
0085    Најавили на Дубоке овце, 
0086    Растурише планинско сијено. 
0087    Но да Мемед буљубаша виче: 
0088    "Побратиме, Радовић-Шћепане, 
0089    "Је ли мајка родила јунака, 
0090    "Јал’ сестрица брата подигнула 
0091    "На чистоме ђевојачком крилу, 
0092    "Да ’но пође у Нишићу граду, 
0093    "Да покупи неколико војске, 
0094    "Оћемо ми овцам’ ударити, 
0095    "Не би ли ни Бог и срећа дала, 
0096    "Да осветим’ Османове овце, 
0097    "И његова два нејака сина." 
0098    Но да вели Радовић-Шћепане: 
0099    "Ја ћу поћи, мио побратиме, 
0100    "Баш који ћу војску покупити." 
0101    Баш то рече, на ноге устаде, 
0102    Па ’но оде Шћепо низ Рудине, 
0103    Докле сиђе пољу Нишићкоме. 
0104    Када граду на чаршију дође, 
0105    Ту ми нађе на сабор грађане, 
0106    Ту ми јесте војску искупио, 
0107    Оде с њима низ Рудине равне, 
0108    Док изађе уз Гоштац планину, 
0109    Баш у Гоштац на врх Гомилице. 
0110    Кад у јутро јутро освануло, 
0111    Подранио Радовић Шћепане, 
0112    Те уводи овце и овчаре. 
0113    Ма да видиш Муратовић-Сава, 
0114    Како му је лоша срећа била, 
0115    Ударио снијег са сјевером, 
0116    Па најави на сијено овце, 
0117    Поред њега до два поредника, 
0118    Баш делија Миловићу Шунда, 
0119    Сиви соко Бајовић Лазаре, 
0120    Најавише овце на сијено. 
0121    Ма да видиш Радовић-Шћепана, 
0122    Незгоду им вељу угледао, 
0123    У овчара немаше оружја. 
0124    Тада клете покренуше Турке, 
0125    Удрише им су четири банде. 
0126    Ма да видиш Муратовић-Сава, 
0127    Кад је силну угледао војску, 
0128    Пламенита ножа повадио, 
0129    Одиста се замијенит’ ћаше. 
0130    Ма су Турци варалице старе, 
0131    На вјеру су њега преварили, 
0132    Те су Сава жива уватили. 
0133    И да видиш Бајовић-Лазара, 
0134    Баш одиста он утећи ћаше, 
0135    Но га викну Муратовић Сава: 
0136    "А ђаволе, Бајовић-Лазаре, 
0137    "Да л’ нијесмо вјеру уватили, 
0138    "Да заједно гинемо у овце." 
0139    Добар јунак, укори га љуто, 
0140    Те се јунак натраг повратио. 
0141    Тада су их освојили Турци, 
0142    И русе им осјекоше главе, 
0143    Најавише три крда оваца. 
0144    Кад сиђоше пољу Нишићкоме, 
0145    Ал’ устала вода у брегове, 
0146    Те им овце пребродит’ не могу, 
0147    Ма нагоне Савова мркаља, 
0148    Те је пусти воду пребродио, 
0149    А за њиме најавише овце, 
0150    Јесу ладну воду пребродили. 

Српске епске народне песме