ЂУЛИЋИ УВЕОЦИ XII
Времену је, тако с’ чини, 
Вековечно вечит трај, 
Овом свету, тој празнини, 
Нигде почет, нигде крај. 

Вечност само?! — Е, па шта је! 
Е, па шта је простор тај!? 
Испунити кадар га је 
Један цигли уздисај. 

 Јован Јовановић Змај: Одабрана дела, књига 1, страна 276 , Матица српска, Нови Сад.