Хајдуци/16
4.

МИЛЕТА, пређашњи
 
МИЛЕТА: А гле Ивана! 
ИВАН: Помоз' Бог, харамбаша! 
МИЛЕТА: Жив био, Иване! Ти се опрости! 
ИВАН: Ја. 
МИЛЕТА: Јеси л' имао што невоље? 
ИВАН: Богме метаниши по трипут на дан, да те тај кијамет не снађе. 
МИЛЕТА: То зафали твојој дружини. А где је Живојин? 
ИВАН: Он је с Јездом отиш'о да тражи Срећка. 
МИЛЕТА: А где је Срећко? 
ИВАН: Њега мал' да нису ударили на колац. 
МИЛЕТА: Ау, сиромах! 
ИВАН: Богме он ће имати доста очи бечити. Само од тога да нас Бог сачува! 
МИЛЕТА: Но добро, кад смо и тебе повратили. Сад, јунаци, знате ли што је? Данас ћемо у плен. 
ЛУКА: Аха! Бог да прости, и тако нам вина понестало. 
ИВАН: Ту ћемо се бар за хасну прочупати, а не као јуче. 
ПЕТАР: Какви се то гласови чују? Да не буде Јездимир? 
ИВАН: Он је, и, на моју душу, води Срећка!

Хајдуци