Марко изпраща сина си Огнянчо за кум
Изпраша го за кум на .“немечката” кралица, като накичва коня му, но сетне се разкайва, защото вижда, че ще да е някоя измама, щом канят не него, а детето му.

Референце

Варијанте 
 Вар. Мил. № 84: .“Латински крал и Огнен“. В отличие от него и от вариантите, посочени в Прегл. II, 181 (19б), тук имаме само душевното разкаяние на Марко. В сравнение със СбВат., № 58, нашата песен тука е началният откъс от обстойния хубав вариант от Вуче Ангслков, само че с други изрази.

Извор
 Сборник за народни умотворения и народопис : Книга 44 (1949) Народни песни и приказки от Софийско и Ботевградско / Георги Поп Иванов; Под редакцията на проф. Ст. Романски, стр. 22-23.

Народне песме из бугарских извора
Циклус песама о Марку Краљевићу