Београд некад и сад/3
з. 

НЕША, СТАНИЈА, ПРЕЂАШЊА 

НЕША: Ево мајка! Овде ја седим. 

СТАНИЈА (приђе к портрету, па се прекрсти): Помози боже, дај свако добро и срећу! 

ЉУБА: Хи, хи, хи! 

СТАНИЈА: А што се ти смејеш што се ја молим богу? 

ЉУБА: Каква је икона... 

СТАНИЈА: А што? 

ЉУБА: То је портре Велимиров. 

СТАНИЈА: Нисам још видила свеца Велимира. 

ЉУБА: Хи, хи, хи! 

СТАНИЈА: Ама што се смејеш? 

НЕША: Мани је, мајка! То је Велимир, наш син. Он се дао измоловати. 

СТАНИЈА (гледи у портре): Леп дечко. — А где вам је икона? 

ЉУБА: Иконе немамо. 

НЕША: Тамо у другој соби. 

СТАНИЈА: Како се све измени овде у Београду, откад нисам била. 

НЕША: Има двадесет и осам година? 

СТАНИЈА: Прошло о Ђурђеву дне. 

НЕША: Е шта ћеш. 

СТАНИЈА: Иза Варош-капије беше неко ђубре и гробље. А сад... 

НЕША: Сад су најлепше куће. Тако се свет мења. Него, мајка, мени ваља ићи у дућан. Остани ти с Љубом. 

СТАНИЈА: Иди, иди, да се не гради штета. 

(НЕША одлази.) 

СТАНИЈА: А где су моје аљине? 

ЉУБА: Однеће ћирица у собу, не брини се, мајка. 

СТАНИЈА (гледи по соби): О вала богу, како је намештено! — А где су простирке? 

ЉУБА: Сад се простирке не мећу. 

СТАНИЈА: Па како с чарапама? 

ЉУБА: Сад се више у чарапама не иде. 

СТАНИЈА (врти главом): Ко би ти најпре смео ући с папучама? (Седне на канапе, па ђипи.) Куку, шта је ово? 

ЉУБА: Шта, мајка? 

СТАНИЈА: Што ме нешто из миндерлука удари? 

ЉУБА (смеје се); То је канапе на федерима. 

СТАНИЈА: Па што бије? 

ЉУБА: Не бије ништа, него се слегне, да се боље седи. Ето овако. (Седне.) Да видиш, како је добро. Оди само. 

СТАНИЈА (седне): Као у рупи. (Кад Љуба устане, она се опет тргне.) Аратос ти таквог седења! (Устане.) Ја не могу ту. 

ЉУБА: А ти седи на столицу. (Отвори врата и виче.) Вучко, донеси кафу за Мајку. 

СТАНИЈА (која је седила): Па како да седим? 

ЉУБА: Па тако. 

СТАНИЈА: Да ми висе ноге? 

ЉУБА: Лепше је тако, него да се човек згрчи. 

СТАНИЈА (тресе главом): Не допада ми се ништа овај адет. Простирке лепо, па седиш, како ти је ћеф.

Београд некад и сад