Mada/39
ŠENA DEVETA
LUKA i FANTAŽIJA
LUKA: Čujem Fantažiju gdje viče i pita pomoć. Gdje si, о Fantažija? 
FANTAŽIJA: Evo me u vražijem rukami, na vratim od tamnice, na skali od galije i na rukam manigolda. Nego, moj dobri gosparu, nije bremena za gubiti, skapula' me iz ove nevoje, koju sam cijeća tebe iznašo. 
LUKA: Neboj se! Što ti je, jesi li ranjen? 
FANTAŽIJA: Ne, ne, nego ubijen i vezan i sada ti me će u tamnicu postaviti. 
LUKA: Neće zaisto, ja ću te odriješiti; ma se ovo ne može ovako, jako ti je vezo, veće je uzala učinio nego ih je na Salamunovu gropu bilo. ImaŠ nož, da prirežem? 
FANTAŽIJA: Ne ja nego kad ne mož odriješiti, uzmi me za noge i smuca' me u nutra u kuću, a i ja ću se opirati kо moć budem. 
LUKA: Čeka'! о se fosse.

Референце 

Mada