Ал' си, душо
Ал' си, душо...

Ал' си, душо, дивна стаса, 

Дивна стаса вилинскога, 

Мириснијем дахом дишеш, 

Дахом мира рајевскога!

А те очи — двије звезде, 

Пуне жара, пуне сјаја —

Аох, очи! доста пута 

Мамисте ми уздисаја!

А та уста — ђул румени, 

Зборе самим пољупцима, 

Па се топим... аох, душо! 

Благо оном кој те има!

У Берлину.

Напомена 

Објављено у часопису Даница, 1862, стр. 60—61; и књизи Песме, стр. 38

Извори 
 1862. Даница. Година 3, број 4, стр. 60-61.
 Владимир Васић: Целокупна дела, Библиотека српских писаца, Издавачко предузеће " Народна просвета, Београд, страна 23.

Владимир Васић