Српске народне приповетке
Српске народне приповетке из разних извора.

 Аждаја и царев син (Вук Караџић, 1853.)
 Баш Челик (Вук Караџић, 1870.)
 Вилина гора (Вук Караџић, 1870.)
 Влатко и мртви (Ђорђе Којанов Стефановић, 1871.)
 Деведесет девет синова (Веселин Чајкановић, 1927.)
 Дивљан (Вук Караџић, 1853.)
 Дјевојка бржа од коња (Вук Караџић, 1853.)
 До Златног Расуденца (Веселин Чајкановић, 1927.)
 Добра дјела не пропадају (Вук Караџић, 1870.)
 Ђаволска сланина (Вук Караџић, 1821.)
 Ђавоља маштанија и Божја сила (Вук Караџић, 1853.)
 Ђевојка, удовица и пуштеница (Вук Караџић, 1821.)
 Ера, па Ера, или боље је умети него имати (Атанасије Николић, 1842.)
 Еро и кадија (Вук Караџић, 1821.)
 Еро и Турчин (Вук Караџић, 1821.)
 Жабица царица
 Зла жена (Вук Караџић, 1821.)
 Зла маћеха (Вук Караџић, 1853.)
 Златоруни ован, српска верзија грчког мита Златно руно (Вук Караџић, 1853.)
 Змија младожења (Вук Караџић, 1853.)
 Јарац живодерац (Вук Караџић, 1870.)
 К врагу по три длаке
 Калуђер и четири грјешника (Вук Караџић, 1853.)
 Ко мање иште, више му се даје (Вук Караџић, 1853.)
 Ко умије, њему двије (Вук Караџић, 1853.)
 Ко шта чини све себи (Јован Војиновић, 1869.)
 Ковач и Роми Даба
 Кокошја војска (Атанасије Николић, 1842.)
 Коме Бог помаже, нико му наудити не може (Вук Караџић, 1853.)
 Копање блага (Вук Караџић, 1853.)
 Краварић Марко (Веселин Чајкановић, 1927.)
 Краљ и чобанин (Вук Караџић, 1853.)
 Кум риба (Вук Караџић, 1870.)
 Лаж за опкладу (Вук Караџић, 1821.)
 Лијек од мађија (Вук Караџић, 1870.)
 Лијепе хаљине много којешта учине (Вук Караџић, 1853.)
 Лисица се осветила вуку (Вук Караџић, 1853.)
 Маћеха и пасторка (Вук Караџић, 1853.)
 Милостива снаха и немилостива свекрва (Вук Караџић, 1853.)
 Не помози, Боже!
 Ништа није тајно што неће кадгод бити јавно (Атанасије Николић, 1842.)
 Опет зла свекрва (Вук Караџић, 1870.)
 Опет змија младожења (Вук Караџић, 1853.)
 Опет маћеха и пасторка (Вук Караџић, 1853.)
 Отац и његове кћери (Веселин Чајкановић, 1927.)
 Очев трс (Веселин Чајкановић, 1927.)
 Очина заклетва (Вук Караџић, 1853.)
 Петар бега од смрти (Ристић и Лончарски, 1891.)
 Побратимски дарови (Вук Караџић, 1853.)
 Права се мука не да сакрити (Вук Караџић, 1853.)
 Правда и кривда (Вук Караџић, 1853.)
 Свети Сава и ђаво (Вук Караџић, 1870.)
 Слово иже, али сирца ниже (Вук Караџић, 1821.)
 Смрт кума (Веселин Чајкановић, 1927.)
 Со и хлеб
 Соломуна проклела мати (Вук Караџић, 1853.)
 Стојша и Младен (Вук Караџић, 1853.)
 Сунчарева мајка (Вук Караџић, 1870.)
 Тица дјевојка (Вук Караџић, 1870.)
 Три јегуље (Вук Караџић, 1853.)
 Три прстена (Вук Караџић, 1870.)
 Ћела (Вук Караџић, 1870.)
 У лажи су кратке ноге (Вук Караџић, 1870.)
 Цар хтио кћер да узме (Вук Караџић, 1870.)
 Царев зет и крилата баба (Вук Караџић, 1870.)
 Царева кћи и свињарче (Вук Караџић, 1870.)
 Царева кћи овца (Вук Караџић, 1853.)
 Царевић и дивова кћи (Веселин Чајкановић, 1927.)
 Царичина снаха овца (Вук Караџић, 1870.)
 Црно јагње (Вук Караџић, 1853.)
 Чудновата длака (Вук Караџић, 1853.)
 Чудновата тица (Вук Караџић, 1853.)
 Чудотворни нож (Вук Караџић, 1853.)
 Шатар-бегови двори (Јован Војиновић, 1869.)
 Шта је најгоре на свијету, или Пијан Србин и гладан Турчин (Вук Караџић, 1821.) 

Шаљиве приче
 А шта ти је?  (Вук Караџић, 1870.)
 Бекри-Мујо (Вук Караџић, 1870.)
 Боник и болест (Вук Караџић, 1870.)
 Вина мијех и његова пјесма (Вук Караџић, 1870.)
 Грјешник и луди исповједник (Вук Караџић, 1870.)
 Ђаволска сланина (Вук Караџић, 1870.)
 Еро и кадија (Вук Караџић, 1870.)
 Еро с онога свијета (Вук Караџић, 1870.)
 Еро и Турчин (Вук Караџић, 1870.)
 Жеђа и вино (Вук Караџић, 1870.)
 За што се свети Игњатије зове Богоносац (Вук Караџић, 1870.)
 За што су простаци сиромаси (Вук Караџић, 1870.)
 Зет и пуница (Вук Караџић, 1870.)
 Зет у пуницама (Вук Караџић, 1870.)
 Зла жена сачувала мужа (Вук Караџић, 1870.)
 Кад се арчи нек се арчи (Вук Караџић, 1870.)
 Како се Краљевић Марко јунаштву научио (Вук Караџић, 1870.)
 Како се медвјед преварио (Вук Караџић, 1870.)
 Како Циганин научи коња гладовати (Вук Караџић, 1870.)
 Капа и сват (Вук Караџић, 1870.)
 Кафа и њезино црнило (Вук Караџић, 1870.)
 Ко је то? – Никола!  (Вук Караџић, 1870.)
 Ко није добро свезао?  (Вук Караџић, 1870.)
 Крепао котао (Вук Караџић, 1870.)
 Кудров и кусов (Вук Караџић, 1870.)
 Кум и његова прасица (Вук Караџић, 1870.)
 Љениви слијепац (Вук Караџић, 1870.)
 Млада и Циганин (Вук Караџић, 1870.)
 Мој је предњак (Вук Караџић, 1870.)
 Несретнику се не може помоћи (Вук Караџић, 1870.)
 Оклад шта је најбјеље (Вук Караџић, 1870.)
 Пијесак и свети Петар (Вук Караџић, 1870.)
 Поп и парохијани (Вук Караџић, 1870.)
 Сељани купују памет (Вук Караџић, 1870.)
 Сељанин и господар (Вук Караџић, 1870.)
 Слово иже, али сирца ниже (Вук Караџић, 1870.)
 Утопио се поп што није руку дао (Вук Караџић, 1870.)
 Хоће воденичар у војску (Вук Караџић, 1870.)
 Циганин и властелин (Вук Караџић, 1870.)
 Циганче, па циганче!  (Вук Караџић, 1870.)
 Шта је најгоре на свијету, или Пијан Србин и гладан Турчин (Вук Караџић, 1870.)

Извори 
 Вук Стефановић Караџић: Народне српске приповијетке, Беч, 1821.
 Атанасије Николић: Народне србске приповетке, I, Београд, 1842.
 Вук Стефановић Караџић: Српске народне приповијетке, Беч, 1853.
 Јован Б. Војиновић: Српске народне приповетке, Београд, 1869.
Вук Стефановић Караџић: Српске народне приповијетке II, Беч, 1870.
 Ђорђе Којанов Стефановић: Српске народне приповетке, Нови Сад, 1871.
 Коста Ристић и Васа Лончарски: Српске народне приповетке, Нови Сад, 1891.
 Веселин Чајкановић: Српске народне приповетке, Београд, 1927.