Змија и пила
Змија уђе ноћу уједну ковачницу, Тражећи ту што за јело; нађе пилу и почне је лизати: окрвави језик, но мислећи да је та крв из пиле, не престане лижући, док себи сав језик не излиже. 

Наравоученије

Ово се догађа онима који са своји змијски језици науку и просвештеније народа злослове, клеветајући и посмејавајући им се мисле да њима вреде, ни ти знаду бедаци да ћеду пре своје једовите језике истрети и у ништа обратити него ће науци наудити. Кад се њихове кости у прах обрате, она ће цветати и победнују пјесан појати, јер она у богу почетак имаде, и с њим вековечно векује. Глупост, варварство и лудо невјежество могу за неко доба на високи престоли седети, круне златне на главам носити и добродјетељ удручавати; но време, које је свачему пила, њихове ће престоле и с њима заједно у прах обратити, и на њиховим истим развалинам, наукам, мудрости и добродјетељи академије и царске градове воздвигнути и утвердити. Језик безумнога што није кадар рећи? Вели да ни бога нејма! Како и зашто? „Растљеша в начинанијах својих.” Ево како: јер безуман нема добродјетељи у срцу своме. Пак што му бива? За неко време превознесе се и узвиси као кедар на дивану, но мало потом, док само мимоиђох, ал' ето ти га нестаде, нит му места ни трага остаде.

Извори 
 Антологија српске књижевности 

Басне
Доситеј Обрадовић