Вида и златан сан
Заспала јe мала Вида,
Њој долази златан санак,
Да се мало поиграју,
И по цвѣћу провитлају.
Златан санак на праг стао,
Преко прага на нос пао,
А Вида се засмѣјала,
Па се у сну насмѣјала.
29. Дец. 1856.

Извор 
Јован Суботић. 1858. Дѣла Јована Субботића. Књига -{I}-. Пѣсне лирске. Карловци. стр. 4.

Поезија Јована Суботића