Бог је шалу
Владимир Васић 

Бог је шалу

Бог је шалу оставио, 
Па и ја се нашалио, 
Зглед'о злато, срећан био, 
Па је једном пољубио.

И она се нашалила, 
Па ме једном пољубила, — 
Ал' ми чудо, досад шала 
Није никад опијала!

Опио се, завео се, 
Посрнуо, занео се, 
Злату пао, пијан био, 
Па још једном пољубио!

Слатко пиће, дивна чаша, 
Па који га не би пио?... 
Та пићу га ма на веру, 
Јер сам срце већ пропио!

1862 год.

Напомена 

Објављено у књизи Песме, стр. 51 и у часопису "Даница", 1862, стр. 193.

Извори 

 Владимир Васић: Целокупна дела, Библиотека српских писаца, Издавачко предузеће " Народна просвета, Београд, страна 52.

Владимир Васић