Елегија (1880)
Војислав Илић 

Елегија

Хладна је јесен; и суморно вече

Над пустим пољем разастире мрак;

А студен ветар са увелим лишћем

Таласа, сече магловити зрак.

И нигде зрака од живота нема,

Пролетњи давно изумро је крас;

Кишица сипи... А из села малог

Вечерњег звона разлеже се глас...

И страхом срце учас се притаји

Гледајућ мутно на јесењи дан

Ах, шта су снови и бескрајне жеље,

Кад живот пада као тихи сан!...

1880

Извори 

 Војислав Илић: Целокупна дела, Књига I, страна 30, Издање Свесловенске књижаре, М. Ј. Стефановића и Друга, Београд, 1922.

Војислав Илић