Чаши
Oј чашице моја мила,
На теби се чудо сбило,
У теби јe тајна сила,
Само небо ту јe свило.

Од врх врха до дна твога
Тежко с' једна смѣшта шака,
Без уштрба мозга свога
Изпи ће те стара бака.

Па c' и опет брига свака
У твом плитком крилу дави,
Те постаје глава лака,
Око срдца лед се крави.

А на бистром твом таласу
Чак у небо стиже душа,
Анђелском се диви гласу
И сладости рајске куша.

Те се тако славно каже,
Да у твоју малу справу
Сам Бог силу ту полаже,
Да разведри људску главу.
2. Нов. 1856.

Извор 
Јован Суботић. 1858. Дѣла Јована Субботића. Књига -{I}-. Пѣсне лирске. Карловци. стр. 34-35.

Поезија Јована Суботића