На гробу Џива Гундулића
Пјесниче врли!
Минуше многи дани, године,
У гробу хладном како почиваш
И санак сниваш...
Па народ данас препун милине
Генију своме за част и славу
Одаје пошту, ал’ пошту праву!
Пјесниче врли,
Српство те грли;
Народ се брине
Мисао твоја да не погине!
Времена давни’
Пјесниче славни!
На твоме гробу од твога рода
Много народа!
Братскијем р’јечма куну се Богу
Хранити да ће љубав и слогу
Пошљедног докле на земљи буде!
Анђели свети мира нам нуде,...
То нас соколи...
А ти да л’ чујеш што СРпство збори,
Каква се пјесма кроз свијет хори?
Пјесниче врли!
Српство те грли;
Народ те воли!
Данас се за те Господу моли!
Жеља му права:
На твоме гробу да сложан кликне
И да подвикне:
Див-Гундулићу, слава ти, слава!

Сарајево, јуна 1893.

Извор 
1893. Босанска вила, лист за забаву, поуку и књижевност. Година седма, број 15, стр. 223.

Михајло Милановић