Мутни дани
Мутни дани, облачине,
Каткад само гране сунце,
Да обасја равна поља,
Да позлати све врхунце.

Сунце само за час сине,
Па се опет спусти тмина,
Небо дробне сузе лије,
Пролама га грмљавина.

Никад краја непогоди
Ни до данка суђенога! —
А ја гледим, па помислим:
Жива слика жића мога.

Рума

Извор 
1895. Бранково коло за забаву, поуку и књижевност. Година -{I}-, број 15, стр. 454.

Милан Андрић