Љубичице. XXXV. Зашло сунце за врхунац
Зашло сунце за врхунац
С румени облаци,
А мирисна ноћ се спушта
Лагани кораци.

Нежно цвеће одахнуло
Прижељкује, мири —
Бела стада отерали
Лагани пастири.

Лишће ћути па ужива
Како роса сјаји,
А ветрићак снуждио се
У зелени гаји.

Само песма таласа се
Из далека луга —
Девојчица ишчекује
Заљубљена друга.

Извор 
 1866. Вила. Година друга, број 31, стр. 493.

Милорад Поповић Шапчанин