Андрија Хумски/9
ПОЈАВА ДЕВЕТА

ВЛАСТОЉУБ и пређашњи

ВЛАСТОЉУБ:

Вожја вам помоћ!

ЗАВИША:	

И теби увек!

ВЛАСТОЉУБ: 

Пријатељ нашег кнеза честитог,
Из града идем краља српскога,
Са важним послом амо долазим.

ЗАВИША: 

Приступи ближе, брате незнани,
У замак хајд'мо кнезу нашему.

ВЛАСТОЉУБ: 

На овом месту — ишту пословн — 
Са кнезом вашим да се састанем.

СТРАЖАР: 

Идем, да јавим.

ВЛАСТОЉУБ:  

Властољуб, реци, кнез му додози.

Стражар оде.

ЗАВИША:  

Хај, тол’ко дана, па и година,
Овуда како ретко пролази 
Весео путник послом путујућ!
Нит’ гости амо скоро дођоше,
Да рујним вином, збором живахним 
Прекрате своје дуге часове.
Песма се, тол'ко има времена,
Веселог срца, браће безбрижне,
Са овог крша није зачула,
Самоћа ова све нас отуђи.

ВЛАСТОЉУБ: 

Па је л’ ти тешко тако мдађаном 
Живота дане тако трајати?
Не жели л' можда душа живахна 
Забаве друге, лепше радости,
Всседа дова, с.«ожие дружине,
Часа бурнијег, жића бујнијег?

ЗАВИША: 

Докде је јоште кнеза Аидрије,
Не ћу са овог крша слазити.
А јунак жеље знаде обуздат'.

ВЛАСТОЉУБ: (у себи): 

У Хуму сви ће тако казати. 
Па опет мора сад још крочити.
Јер кад га тако воле манито,
Опасниј' биће, ако остане.

Андрија Хумски