Већ куца час
Већ куца час последње борбе наше, 
И орли бели спремни су за лет, 
Ни саме смрти они се не плаше, 
И њу би пре но овај живот клет. 

У Збор, у бој, сва омладина ступа 
За другом друг, за братом брат, јунаци славе нове. 
У Збор, у бој, сав народ хрли скупа, 
У Збор, у бој, јер отаџбина зове. 

Нек’ трешти гром, нек’ урла непогода, 
Последњи бој је то, са тешким злом. 
За живот нов, за част и славу рода, 
За ред и рад, за мир у дому свом. 

У Збор, у бој, сва омладина ступа 
За другом друг, за братом брат, јунаци славе нове. 
У Збор, у бој, сав народ хрли скупа, 
У Збор, у бој, јер отаџбина зове. 

Завет смо свој ми отаџбини дали 
Да старе славе вратимо јој сјај, 
Па макар сви до последњега пали, 
Ми завет свети испунићемо тај. 

У Збор, у бој, сва омладина ступа 
За другом друг, за братом брат, јунаци славе нове. 
У Збор, у бој, сав народ хрли скупа, 
У Збор, у бој, јер отаџбина зове. 

Љотићевске песме