ЂУЛИЋИ УВЕОЦИ LXIV
Kо је тужан, нек не тражи 
Туге нове. 
Доста му је, доста му је, — 
Нек не чита песме ове. 

Ко је срећан, нека грли 
Своје снове, 
Нек не мути ведру душу, — 
Нек не чита песме ове. 

Ко их чита, нека прашта 
Слаботану, 
Кâ што прашта мутном небу, 
Плачном дану.     

 Јован Јовановић Змај: Одабрана дела, књига 1, страна 341 , Матица српска, Нови Сад.