Кнез Лазар и Вук Бранковић
0001    Поранио славни кнез Лазаре 
0002    Од Крушевца, града бијелога, 
0003    А са зетом Бранковићем Вуком, 
0004    Да отиде питомој Ресави, 
0005    ............своју задужбину, 
0006    Задужбину цркву Раваницу. 
0007    Кад су били бијелу Сталаћу, 
0008    Онда рече славни кнез Лазаре: 
0009    ”Да мој зете, Бранковићу Вуче, 
0010    Добро ти је ово наше царство – 
0011    Добрије се коња најахасмо, 
0012    И лијепа руха наносисмо, 
0013    И црвена вина напојисмо, 
0014    Задужбине старе поновисмо 
0015    И још нове млоге саградисмо!” 
0016    Тад говори Бранковићу Вуче: 
0017    ”Доиста је добро наше царство, 
0018    Тек на томе једна мана има – 
0019    Што ти јашеш коња краденога!” 
0020    Тад кнез Лазар коња уставио, 
0021    Па овако Вуку бесједио.... 

Српске епске народне песме