Звезде (1914)
Алекса Шантић 

Први плодови ноћи ране
Руде
У плавим баштама
Неба.
Неко златна стабла затресе
И с грана
По која светла јабука пане
Ко ватра плане
И са висина
И безброј рубина
Распе се
Цела
По крововима села
Уз реку...
Јело,
Хајдемо горе, на оне крше,
Где стрше
Дрвета
И цвета
Рунолист бели.
Онде је небо близу; онамо су се сплели
Гајеви неба с крунама јела вити.
Хајде,
На онај гребен са мном се попни и ти,
Па ћемо тамо стати
И ноћи целе,
До зоре беле,
Румене звезде брати...

Шантићеве песме 1914.