Шала и збиља
Знаш, неверо, како си се клео:»Другу нећу, за тобом умрећу«.
Народна.
Момак се с девом шалио,
Љубав јој сталну обрек’о,
И није деву жалио
Кад јој је љубав одрек’о.

Дева се с момком шалила,
Срце му дала млађано,
Већма је момка жалила,
Нег срце своје јађано!

Глед’о сам момче радосно
Где колом бесно заплеће,
И глед’о смиље жалосно
Где косу чупа, расплеће.

Глед’о сам момче наскоро
Где грли свога девера,
И слуш’о деву на смрти
Где болно шапћe: — »невера«!У Черевићу, 187О.

Извор 
Јован Грчић Миленко: Целокупна дела, Библиотека српских писаца, Народна просвета, стр 228-229

Јован Грчић Миленко
Поезија