Mada/30
ŠENA ŠESNESTA
LUČIJA i VESELA
LUČIJA: Što je to, Vesela? 
VESELA: Eno me Fantažija htijaše celunut. 
LUČIJA: Zašto ga ni jesi čimgod u rilo oparila? 
VESELA: Htijah jajima, ma bi jači od mene. 
LUČIJA: I pustila si mu se celunut? 
VESELA: Ako je per forza htio i razbio mi je jaja. 
LUČIJA: Dezertino jedna, tako se po putim puštaš, zašto nijesi prošla tvoj put? an? 
(odi je mlati i za kose vuče u kuću) 
Svrha drugoga ata.

Референце 

Mada