Милош Обилић (Јован Суботић)/10
ПЕТИ ПРИЗОР
Кнезови долазе: Бановић Страхиња, Стефан Мусић, Бошко Југовић, Срђа Злопоглеђа, 
Милан Топлица, Иван Косанчић, Југовићи и остали.

БАНОВИЋ: 
Је ли од вас, свијетла господо,
Ко што чуо, шта Турчин донесе.
МУСИЋ: 
Ја не могох ни речи дознати.
БОШКО: 
Да би ко што о том рећи знао,
(Бановићу.)
Првом теби било би познато.
(Мусићу.)
А и теби, огњени Мусићу.
Ал’ цар рече Бранковићу кнезу 
Дочекати и примит’ гласника 
Па ни речи рећи му не дати 
Док цар најпре с њиме не говори.
Сад су тамо: осим цара ту је 
Син и таст му и обадва зета.
МУСИЋ: 
И право је, што тако нареди 
Чини ми се врата се отварају...
Ето цара, на места господо!
(Кнезови се у ред стављају.)

Милош Обилић (Јован Суботић)