О српском језику/9.2


-{II}-о Тачка или „точка“
Приказујући књигу „Цртање слободном “,
од Ст. Тодоровића, поменух: црте и
тачке, тачкасте црте и т. д., па онда у 
додадох ово:

Према староме , руски точка, 
— од корена:  1. -{pungere,
impingere,}- 2. -{fixum esse, haerere}-. Отуда је
и у винограду и врту тач-ка или при-тка,
(тачкаш, приткаш и причаник) и старо 
и  -{comparare}-,  -{}-,
и тaчан, тачно (). Осим тачка
и при-тка говори се још и такља — све од
такнути. У осталом испореди члан човечјег
тела, члан винограда., члан друштва (т. ј. 
тела), члан закона и чланак у новинама.

Вила 1865.

О српском језику