Гонџе ружо
Алекса Шантић 

Гонџе ружо
У зеленом саду,
Лијепо ли
Миришеш у хладу!

Љепше него
Сав босиљак рани
И зумбули
Росом покапани.

Гонџе ружо
У зеленом саду,
Лијепо ли
Миришеш у хладу!

Али заман!
Ја те нећу брати,
Нити брати
Нити драгој дати;

Моја драга
И не хаје за ме,
Нити хаје
Нити чека на ме.

На срцу ми
Тешки јади стоје,
Јер ја више
Немам драге своје.

Немам драге,
А све мислим на њу,
И кунем је
И ноћу и дању:

Не утекла
Од мога харама
Што је мене
Оставила сама, -

Но бог дао
Па у дерту своме
Заплакала
На мезару моме!

Шантићеве песме 1902.