Џандрљив муж/23
5. 

МАГА, И ПРЕЂАШЊИ  

МАГА: Ето, заборавила сам, да те питам. 
НИКОЛА: Мани се свега, Маго, данас се раздаје награда доброј жени. Иди брзо, те се обуци, може пасти на тебе коцка. 
МАГА: Е, морам, ето, да купам дете. 
НИКОЛА: Остави сад дете, за по дана неће пропасти. 
МАГА: Али сам, ето, згрејала воду. 
НИКОЛА: Па мани бестрага и воду, само да добијемо сто дуката. 
МАГА: Ето, не стоји ми лепо шкуртељка. 
НИКОЛА: Па обуци оно што ти лепо стоји. 
МАГА: Не знам, ето, што ћу с водом. 
НИКОЛА: Опет она. Та иди једанпут, црницо! Еј, куку мени! 
МАГА: Е, ти се срдиш. 
НИКОЛА: Та не срдим се, него иди, иди само; па зови и 
Лепосаву, да ти помогне. (Одведе је до врата, она одлази.) 
Мекана је дозлабога, али шта ћу, ваше су вредне, па опет 
кажете да не ваљаду. 
КУМ: Моја је највреднија, кад разбија по кући и лупа. 
МАКСИМ: И моја кад кува и меси. 
НИКОЛА: Само да се оће за времена обући; јер она више пута мисли у цркву отићи, па док се обуче, а оно изишли из цркве. 

Џандрљив муж