Лисистрата/1
PRVI ČIN
Atinska ulica blizu Akropolja. Lisistrata izlazi pred svoju kuću i gleda na sve strane, uzrujana. Uskoro Kalonika
PRVA POJAVA
Lisistrata, Kalonika
 
LISISTRATA 
U Bakhov hram il’ Panov da ih pozva ko, 
il’ kolijadskoj boginji, il’ Rodilji, 
ni proći ne bih mogla tad od timpana, 
a ovde sada nema žene ni jedne! 
Al’ eno moja komšinica izlazi! 
Raduj se, Kalonika! 
KALONIKA 
I ti, Lisistrata! 
A šta se zbuni? Čela, ćerko, ne zbiraj, 
ne priliči ti obrve navlačiti! 
LISISTRATA 
Ah, Kalonika, sve mi gori ii srcu, 
i rad nas, žena, ja se gneva napunih, 
jer muški svet o nama ružno govori: 
ništavila smo ‐ 
KALONIKA 
A i jesmo, Diva mi! 
LISISTRATA 
Rečeno im je neka dođu ovamo, 
o krupnoj stvari mislimo da većamo, 
a one spe, ne dolaze. 
KALONIKA 
Al' doći će. 
Ta ženama je teško kuću ostavit, 
jer jedna od nas muža svoga poslužuje, 
a druga budi slugu, ova s detetom, 
kraj zipke, ona kupa il' ga zadaja. 
LISISTRATA 
Al' za njih ima posla mnogo važnijeg 
od onog. 
KALONIKA 
Šta je, draga mi Lisistrata, 
rad čega ti nas, žene, amo pozivaš? 
Kolika stvar je? Kakva? 
LISISTRATA 
Krupna! 
KALONIKA 
Orah tvrd? 
LISISTRATA 
Tvrd, Diva mi! 
KALONIKA 
Pa zašto ne stigosmo već? 
LISISTRATA 
Stvar nije takva! ‐ Brzo bi se sastale! ‐ 
Ne, ima nešto čemu se dovinuh ja, 
i često se na odru budna prevrtah. 
KALONIKA 
Sto prevrtaše, biće nešto pametno! 
LISISTRATA 
Baš tako pametno da cele Helade 
spasenje samo od nas, žena, zavisi. 
KALONIKA 
Od žena samo? To su slabi stubovi. 
LISISTRATA 
Spasenje grada u našim je rukama, 
il' više nema ni Peloponešana ‐ 
KALONIKA 
Najbolje za nas da ih nema, Diva mi! 
LISISTRATA 
I da su izginuli svi Beoćani ‐ 
KALONIKA 
Ne, nikako! Izdvoji samo jegulje! 
LISISTRATA 
Al' o Atini neću tako nimalo 
izlanuti se, ‐ o meni ne posumnjaj! 
Na mestu ovom kad se žene sakupe, 
iz Beotije i još s Peloponesa, 
pa i mi, spašćemo Heladu zajedno. 
KALONIKA 
A šta bi žene sjajno ili pametno 
uradile kad ulepšane sedimo 
sa šafrankom na sebi, ukrašene sve 
kimberkom dugom i još papučicama. 
LISISTRATA 
Pa to će nas i spasti, ja očekujem, 
pa šafranka, pa mirisi i papuče, 
rumenilo i providna još košulja. 
KALONIKA 
Na koji način? 
LISISTRATA 
Od tih ljudi ni jedan 
već neće dizat koplje jedan na drugog 
KALONIKA 
Ej, boginja mi, ja ću bojit šafranku. 
LISISTRATA 
Ni štita uzet ‐ 
KALONIKA 
Odeću se kimberkom! 
LISISTRATA 
Ni mača hvatat! 
KALONIKA 
Papučice kupiću! 
LISISTRATA 
Pa opet žene amo ne stigoše još! 
KALONIKA 
Već odavno su morale doleteti! 
LISISTRATA 
Al', draga, prave Atićanke videćeš. 
Sve urade, al' uvek samo prekasno. 
Al' ni jedna još ne stiže, ni Primorka 
ni Salaminka! 
KALONIKA 
Ali ja ti za njih znam: 
u ranu zoru pređoše na čamcima. 
LISISTRATA 
A ni Aharnjanke, za koje mišljah ja 
od sviju da ću prve ovde videti, 
još ne stigoše. 
KALONIKA 
Al' Teogenovica, 
kad amo krenu, zapita Hekatin kip, 
Al' gledaj, sad baš neke tebi dolaze, 
a onde opet druge idu! Iju, ju! 
Odakle su? 
LISISTRATA 
Iz Mirina! 
KALONIKA 
Jest, Diva mi! 
Iz Mirina mi ništa baš ne miriše ‐ 
(Dolazi Mirina sa ženama)   
 

Лисистрата