Тартиф/6
ДРУГИ ЧИН

ПОЈАВА I
Оргон, Маријана
  
ОРГОН:  
Маријана.  
МАРИЈАНА:  
Оче!  
ОРГОН:  
Ходи, с тобом желим  
насамо да будем.  
МАРИЈАНА:  
Шта тражите?  
ОРГОН (загледајући у једну малу собу.):  
Велим,  
овде би још неко слушали нас мог'о;  
собица је ова за то згодна много.  
Но, добро је. — Ја сам глед'о Мафгаца,  
У теби питому душу првог дана,  
И отада љубав за тебе ми поче.  
МАРИЈАНА:  
Тој љубави много ја дугујем, оче.  
ОРГОН:  
Тако, кћери; да је изгубила не би,  
нек послушност оцу буде дужност теби.  
МАРИЈАНА:  
За мене то давно највећа част поста.  
ОРГОН:  
А шта за Тартифа кажеш, нашег госта?  
МАРИЈАНА:  
Ко ја?  
ОРГОН:  
Ти. Ал' смисли одговор што бољи.  
МАРИЈАНА:  
Рећи ћу све оно што вам је по вољи.  
(Дорина улази полако и стаје иза Оргона, који је не види.)  
ОРГОН:  
То је мудро. Дакле, реци, моја кћери,  
да висока вредност у њему трепери;  
да ти је драг и да срећа ти се пружа  
да га мојом жељом добијеш за мужа.  
Но?  
(Маријана, изненађена, устукне.)  
МАРИЈАНА:  
Но?  
ОРГОН:  
Па шта је?  
МАРИЈАНА:  
Молим?  
ОРГОН:  
Дакле, шта је?  
МАРИЈАНА: 
Ама,  
да ли чујем?  
ОРГОН:
Како?  
МАРИЈАНА:  
Шта да кажем вама?  
Ко ми је драг? Ко ми такву срећу пружа  
кад га вашом жељом добијем за мужа?  
ОРГОН:  
Тартиф.  
МАРИЈАНА:  
Баш он ме се нимало не тиче.  
И што ме гоните на те лажне приче?  
ОРГОН:  
Ал' ја желим да то буде збиља права,  
а дужност је кћери да се покорава.  
МАРИЈАНА:  
Како? ви хоћете? ...  
ОРГОН:  
Хоћу с домом својим,  
преко тога брака, Тартифа да спојим.  
Он ће ти муж бити, то сви нека знате;  
а о вашој жељи...  

Тартиф