Гори
Алекса Шантић 

Ој ти горо, чарна горо,
Што те волим тако?
Из твога се не бих никад
Загрљаја мак'о.

Ту би мојој младој души
Најмилије било,
Као чеду кад га мајка
Постави на крило.

Ту би глед'о сурог орла
Са соколом сивим,
Како кликћу у слободи,
Са полетом живим.

Ту би срце запламтило
Са твојом милином,
А пјесма би хорила се
Широм и даљином.

Ту би с' груди оснажиле,
Напиле се раја, -
Нестало би њима бола,
Нестало би ваја...

Ој ти горо, чарна горо!
Ја те волим јако!
Из твога се не бих никад
Загрљаја мак'о.

Шантићеве песме 1888.