Прехвала/25
ТРЕЋИ ПРИЗОР
Соба жупанова.
Жупан и Предислав нагло уђу.

ЖУПАН:
Шта говориш?
ПРЕДИСЛАВ:
Истина је цела! 
Ево људи, који одтуд иду, 
И својим их видише очима.
ЖУПАН:
Па где леже?
ПРЕДИСЛАВ:
Код Требче у гори...
Ни два пуна часа одовуда.
ЖУПАН:
Скупи људе сам ћу на њих поћи.
Чекај, Грче, виг си разметнуо 
Ал’ у њега сам ухватићеш се.
(Предиславу.)
Ти нареди одмах што нам ваља,
Па ћемо се овај час кренути.
Штета грдна, што распустих војску.
Све би могли данас похватати.
ПРЕДИСЛАВ (пође.)
ЖУПАН:
Не рекоше л', колико их има?
ПРЕДИСЛАВ:
Како кажу око две стотине!
ЖУПАН:
Но та смелост на лудост удара. 
Иди само, ваља их сусрести 
Да им више то на ум не падне.
ПРЕДИСЛАВ (пође.)
ЖУПАН:
Пошаљи ми одмах Томислава.
ПРЕДИСЛАВ (оде.)

Прехвала