Кобна тајна/29
ДРУГА ПОЈАВА

Два властелина. Муцијо.

1 ВЛАСТЕЛИН:
Војеводо, здравствуј.
МУЦИЈО:
Добро дошли,
О господо.
1 ВЛАСТЕЛИН:
Случајем се кобним
Твој одлазак одгодити мора;
Нестало је деспотовог Ђака.
МУЦИЈО:
Нестало га! Како то?
1 ВЛАСТЕЛИН:
Од синоћ
Залуду га на све стране траже.
Са тврђаве Ловр’јенцове стражар
Јучер виђе човјека гдје сједи
Више мора на Даначком кршу.
МУЦИЈО:
Па?
1 ВЛАСТЕЛИН:
Други му иза леђа човјек
Лако приђе, и сјури г’ у море.
МУЦИЈО:
А јели их стражар распоснао?
1 ВЛАСТЕЛИН:
Због даљине то не бјеше можно;
Ал је истог часа похитао
Да вијећу грозни случај јави.
МУЦИЈО:
А вијеће?
1 ВЛАСТЕЛИН:
Послало је њорце
Да у мору телесину траже:
Ал нађена није.
МУЦИЈО:
Страшан случај!
И мислите да то бјеше Динко?
2 ВЛАСТЕЛИН:
Једног њега нестаде у граду:
Он јамачно ил зависти жртва
Ил освете безбожне је пао.
Ако тајни зликовац се нађе,
Исплатиће на вјешалим злочин.
МУЦИЈО:
Вај! господо, под домаћом б’једом
Ја стењући, туђу не осјећам.
Моја јадна Јелица од ноћас...
1 ВЛАСТЕЈИН:
Шта је било?
МУЦИЈО:
Са ума је сишла
1 ВЛАСТЕЛИН:
Не дај Боже...
МУЦИЈО:
Ето погледајте.

Кобна тајна