Сељак и магаре
Гонио сељак магаре и на њему клак. Магарету или је био товар тежак, шта ли, еле неће да иде. Сељак гура, оно неће, он удри, оно неће, па неће...

Е, најпошље он што ће, те комад креча те магарету под реп. Креч опече магаре те оно у трку, а сиромах сељак трчи да се сломије. Трч имагаре, трчи он, — док му дотужи, те он стави и себи комад креча — па потеци уз магаре.

Кад су били уз кућу довикну он жени: „Придрж’ жено то магаре, а мени ваља још летити”...

У Мостару.

Прибиљежио:

Купусија

Извор 
1892. Босанска вила, лист за забаву, поуку и књижевност. Година седма, број 5, стр. 75.

Српске народне приповетке