Jovadin — Monsieur de Pourceaugnac/26
ŠENA ČETVRTA
FELIČ MADŽOR, DVA SODATA i JOVADIN (od žene)
 
MADŽOR: Što je to? što je ta sila? i što ste namislili učinit toj gospođi tu? Ončas da ste se destrigali odtole ako nećete da vas sad sad činim odsmucat u tamnicu. 
PRVI BRGAĆANIN: Mi iđosmo, a šta si je namislio imat? Ne ima je, šjor madžor, vjeruj mi. 
DRUGI BRGAĆANIN: Borme ne ima, veljuh ti i ja; a ja iđoh mirno odovle. 
JOVADIN: Lijepo vi fala, gosparu, da iste me oslobodili od ovezijeh obješenjaka. 
MADŽOR: Kašpita, ovo je jedan obraz koji se veoma ugađa s onijem koga mi su prikazali. 
JOVADIN: To nijesam ja, kad vi govorim. 
MADŽOR: A ha, da što to hoće rijet da...? 
JOVADIN: Ja ne znadem. 
MADŽOR: Da za što ti to govoriš? 
JOVADIN: Već za ništa. 
MADŽOR: To je njeko govorenje koje dosta hoće rijet i ja te vodim u tamnicu. 
JOVADIN: Aoh! gospodaru, molim vas, ostav'te me se. 
MADŽOR: Ne, ne; i po faci i po govorenju ne može bit inako nego da si ti gospar Jovadin koga apunto mi ištemo, koji se priobuko na ti način; i ti imaš doć s nami sad ončas u tamnicu. 
JOVADIN: Aoh, nevolje!    
 

Jovadin