Лисистрата/14
DRUGA POJAVA
Horovi
 
HOROVOĐA MUŠKOG HORA 
Ni sa kojom zverkom no sa ženom 
nije teži boj, nit je oganj tako nit je panter 
besan ijedan. 
HOROVOĐA ŽENSKOG HORA 
To ti znadeš, ali opet, rđo, 
sa mnom ratuješ, 
a ja verna mogla bih ti biti 
prijateljica? 
HOROVOĐA MUŠKOG HORA 
Ja nikada neču na sve žene prestat mrziti! 
HOROVOĐA ŽENSKOG HORA 
Kako ti se svidi, ali tebi 
neću dati sad go da budeš tako. Gledaj kako 
smešan stojiš tu! 
tdem tebi, ja ću ti navući 
ovu košulju. (Oblače ih) 
HOROVOĐA MUŠKOG HORA 
Neka znade Dive, vi to loše 
ne učiniste ‐ Al' u gnevu ljutom i ja onda 
skinuh košulju. 
HOROVOĐA ŽENSKOG HORA 
Tako opet ličiš na muškarca, 
nisi smešan već; 
da me nisi vređo, ja bih zver tu 
što se nahodi 
u tvom oku, veće uhvatila 
pa je istrgla. 
HOROVOĐA MUŠKOG HORA 
To me, dakle, grizlo, jelo, ona 
sitna bubica. Izvadi je i pokaži mi je 
kad je izvadiš! U oku me ona, bogova mi, 
davno grize već! 
HOROVOĐA ŽENSKOG HORA 
Učiniću, ma koliko ti mi 
čovek bio ljut. 
Kakva, Dive, to komarca imaš, 
ko čudovište! 
Ne vidiš li? Nije l’ to komarac 
iz Trikorita? 
HOROVOĐA MUŠKOG HORA 
Saš ti hvala, Diva mi! Već davno 
on mi rije tu ko da bunar kopa, ‐ izvađen je, 
suze ronim sad. 
HOROVOĐA ŽENSKOG HORA 
Al' ću ja ih otrt, ma i bio 
čovek rđaković i poljubiću te ‐ 
HOROVOĐA MUŠKOG HORA 
Nemoj! 
HOROVOĐA ŽENSKOG HORA 
Hteo il' ne hteo! (Ljube starce) 
HOROVOĐA MUŠKOG HORA 
U nedođin idite! Vi samo znate laskati, 
baš je pravilna i nije loša stara ona reč: 
Niti s tima nesrećama niti bez tih nesreća. 
HOROVOĐA ŽENSKOG HORA 
Sad nov savez sklapam s tobom: odsad više 
nikada nit ću kakvo zlo učinit nit ga od vas 
trpeti, združimo se sada i u slozi pesmu začnimo! 
(Ujedinjuju se i svrstavaju) 
PRVA POLOVINA ŽENSKOG HORA 
Strofa 
Sad se, ljudi, ne spremamo 
da ma o kom građaninu 
štogod ružno izreknemo, 
nego ćemo dobro svugde 
i zboriti i tvoriti. 
Dosta nam je sad i ove 
bede što nas pritiskuje. 
Nek muškarac kaže svaki 
i nek svaka rekne žena: 
treba l' novca kome od vas, 
il' dve il' tri mine srebra? ‐ 
Novca ima izobila, 
naše vreće pune su ga. 
Svane l' jednom danak mira, 
ko bi od nas uzo danas, 
nikad više što je uzo 
neće trebat on da vrati. 
DRUGA POLOVINA ŽENSKOG HORA 
Antistrofa 
Sad želimo pogostiti 
goste neke Karišćane, 
ljude krasne i valjane. 
U nas kaše još imade, 
a ima još i praseta, ‐ 
njega zaklah da se mesa 
mlada, dobra najedete. 
Danas, dakle, dođite mi, 
al' ne kasno, nego rano, 
čim se lepo okupate, ‐ 
i vi ko i deca vaša. 
U mom domu osvanite, 
ali nikog ne pitajte, 
samo pravo ulazite, 
ko u svoj dom da idete, 
i to hrabro, jer će biti 
vrata moja zatvorena. 
(Dolaze lakonski poslanici)    
 

Лисистрата