Епитафи у драгачевским селима: Прилипац
Епитафи у драгачевским селима: Прилипац су сведочанства преписана са старих надгробних споменика у селу Прилипац (Општина Пожега).

Црквена порта 
Споменик свештенику Миловану Протићу (†1829) (Прилипац – црквена порта)
 Зде почивает
 Раб Божи
 свешћено Јереи
 МИЛОВАН ПРОТИЋ
 из села Гуче
 Престави се
 М[есе]ца фервари 18 
 1829 лето
 писа Поп Ристо Син Его

Споменик Свештенику Христифору Протићу (†1845) (Прилипац – црквена порта)
 Овде почивају кости
 блаженоупокојеног
 раба божиег
 свјашченојереја
 ХРИСТИФОРА ПРОТИЋА
 Пароха прилипачког
 и жи[теља] Гучког
 поживе с братиеју своеју 56.л[ета]
 А пресели се у вечност
 и предаде Богу Дух Свој
 16 апр[ила] М[есеца] 1845.

Споменик Миловану Недељковићу (†1855) (Прилипац – црквена порта)
 Ој љубезни србскиј мили роде
 умољено престависе овде
 и прочитај овај гробни спомен
 да разумеш кога покрива...
 Под овим ладним мрамором
 тихо почива раб Божиј
 Г. МИЛОВАН НЕДЕЉКОВИЋ
 Маиор и Царско–Турског ордена Кавалер
 Он е 40. година као срески старешина у Драгачеву,
 правителство и отечество,
 свое верно и беспоштедно послужио,
 а после као пензионирани Мајор
 у 65-ој години старости свое
 у вечност преселио се
 4-ог фебруара 1855 године
 Вечна му памјат!
 настојанијем наместника драгачевскога
 Г. АКСЕНТИЈА ПРОТИЋА

Крајпуташи 
Крајпуташ Саву Антовићу (†1914) (Прилипац – крај пута)
 Овај спомен показује
 кога међу живима није: 
 Млад и бујни тамо паде за 
 свој народ живот даде 
 отаџбини на бранику 
 дужност јесте то војнику 
 САВО Љ. АНТОВИЋ
 из прилипца
 Бивши каплар 4 чете 1 батаљона
 10 пука таковског
 кои поживи 24. Год.
 погиб: 9 новем: 1914 г.
 код Обреновца
 у рату српском и аустринском:
 и тамо сарањен:
 Бог да му душу опрости:
 Овај спомен подигошему
 његове чиче Милован и Миливоје
 и браћа Сретен и Лека Антовићи

Крајпуташ Миленку Антовићу (†1915) (Прилипац – крај пута)
 Ој путниче!
 Стани овде дужност зове
 да прочиташ речи ове:
 на бојишту он је пао
 и за Српство живот дао:
 гонила га жеља мила
 да му Српство буде сила
 а постиже мисо своју
 кад погибе у том боју
 МИЛЕНКО М: АНТОВИЋ
 из Прилипца
 актив: наредник 4 чете
 1 Баталиона: 10 пука
 коие поживио 23. г.
 А рањен на Шабцу
 и дотеран у болницу у Крагујевцу.
 и умро. 20. фебру. 1915 Г.
 и тамо сарањен:
 Бог да му душу прости
 Овај спомен подигоше му.
 његове чиче Милован и Миливоје
 и браћа Војислав и Петар
 и рођак Сретен

Сеоско гробље 
Споменик Илији Јаковљевићу (†1908) (Прилипац – гробље)
 Приђи ближе мили читатељу
 те ти види ко овде почива
 кога ова ладна земља скрива
 дична Срба добра домаћина
 раба божија
 ИЛИЈА ЈАКОВЉЕВИЋ
 дугогодишњи кмет
 овог села Прилипца
 који чесно и богато
 поживи 73. год.
 А умрије 25 марта 1908. год.
 Бог да му душу прости
 Овај надгробни спомен
 подижему из поштовања
 његов син Иван
 и унуци Тикомир Милош
 и остали

Споменик Светозару Радојевићу (†1914) (Прилипац – гробље)
 Овај споменик
 показује име
 СВЕТОЗАРА РАДОЈЕВИЋА
 из Прилипца
 Бившег Војника 4 чете.
 3-ег Батаљона. X пука. III позива.
 Храбро. Борећи се.
 против, непријатеља.
 Аустрије на Брестовику
 погибе 26. новембра 1914. г.
 у 46. година своје старости.
 Бог да му Душу Опрости
 Овај спомен подигоше
 своме оцу Светозару синови
 Драгољуб, Вељко и Милоје
 Радојевић
	

Кенотаф Милисаву Јовановићу (†1915) (Прилипац – гробље)
 За слободу ја сам пао
 и за српство живот дао
 МИЛИСАВ
 син Рајке и Арсенија Јовановића
 из Прилипца.
 Бив. војник 2 чете 2. Бат.
 2. прекобројног пука III поз.
 шумадинске конбиноване дивизије.
 Који поживи 22 год
 А бранећи своју отаџбину
 погибе на положају
 бугарском фронту око Књажевца
 месеца децембра 1915. г.
 и тамо је сахрањен
 Бог да му душу прости
 Овај спомен подигошему рођаци
 Петар. Дмитар. Новак. Милош. Томо.
 Ненад и Радоје Јовановићи
 Писа тихомир Петронијевић
 из Лисица

Кенотаф Мајсторовићима: оцу Миленку (†1916) и синовима Милији (†1915) и Благоју (†1915) (Прилипац – гробље)
 Труба свирну с бојне Дрине
 у бој зове, еј Србине:
 Соко прну из свог гнезда
 и поведе два витеза
 Овај спомен показује име оца
 МИЛЕНКА
 и два сина
 МИЛИЈУ и БЛАГОЈА
 МАЈСТОРОВИЋА
 из прилипца
 који за слободу и отаџбину
 дадоше своје животе

 МИЛЕНКО
 поживи 47. г.
 као борац 3 позива заробљен
 у ропству умро у Ашану 25: X 1916. г.
 синови

 МИЛИЈА
 поживи 22 г.
 као борац сталног кадра
 погибе на положају Малој Крсни
 9. X 1915. г.
 и

 БЛАГОЈА МАЈСТОРОВИЋА
 из Прилипца
 који за слободу и отаџбину (...)
 10. IV 1915 г.
 и тамо су сарањени

 Овај спомен подигоше наследница
 Ђурђија и зет Милан Лазаревић
 Писа Тих. Д. Петронијевић
 из Лисица

Споменик Мирку Јаковљевићу (†19??) (Прилипац – гробље)
 Пред: овим: спомеником:
 а под: овом: ладном плочом:
 почивају кости:
 упокојеног раба Божије
 МИРКА ЈАКОВЉЕВИЋА:
 бившег: пекара: и домаћина.
 из овог села: Прилипца:
 који часно: и поштено:
 поживи (...)
 а умре (...)
 Овај споменик: му подигоше:
 синови: Милун, Гојко, и Млађен
 и верна супруга Јеленка
 Писа Љубисав Кукић из Лисица

Извор 
 Никола Ника Стојић, Драгачевски епитафи: записи са надгробника и  крајпуташа, 2. допуњено издање, Међуопштински историјски архив, Чачак 2011.
Драгачевски епитафи