Задужбина/1
ЗАДУЖБИНА
СТАРИМ ПОБОЖНИМ СРБИМА

(     О светла и велика стара српска господо! О, ви, честити и вредни стари српски духовници! И ви стари, вредни и побожни ктитори и приложници наших светих задужбина по свима земљама српским, сви се ви потрудисте, Богу и народу много привредисте и привређено брижљиво сачувасте и нама предадосте.
     На све вас мишљах, честита господо и оци, све вас видех и чух, ваш светињски дах осећах у себи, када певах и писах овај смерни спев. И у вашем добу беше ругобе, дивљине и страсти, и ви се борасте с тима изродима разнолика рода и облика; али све те тамнине вашега доба ишчезоше, легоше у гроб вечна заборава, а светли спомени честитих ваших дела осташе и до данашњега дана у вашим задужбинама, и казују вашу велику доброту и љубав ка Богу и човеку. Ви сте потомцима утешно сведочанство: да ће све сабласти, што тиште и жалосте садашњи век, ишчезнути пред светлошћу божје правде и истине, а потоњим вецима остаће у наслеђе само наша добра дела, да светле младим покољењима као драге и свете задужбине данашњих времена.
     Ви сте у блаженим насељима, велики преци наши, и уживате добрих дела ваших; ми вас поштујемо и љубимо као своје узоре, своја светила, своје елеонске горе, на које се пењемо да се преобразимо, да одахнемо од борења свакодневнога, и да удишемо благодетно миро даха небеснога, којим се тако добротворно освежавају срца свију земљородних. Све је пролазно у овоме свету вечерњем, само се ваше праведничке године не троше; ви служисте духом и истином, паљасте измирну и певасте псалме једином највимем идеалу, и зато ви трептите вечитим блаженством у „свету невечерњем“, у Богу.
     Слава вам, наши добротворци и задужбинари, јер је ваше царство на овом и оном свету! 

Задужбина