Од тих
Владимир Васић 

Од тих...

Од тих врелих пољубаца, 

Од те ватре из очију, 

Од тих снежних белих груди 

Сто ме чуда обавију.

Свако чудо себи зове, 

Свако хоће миловања, 

Па на груди твоје панем, 

Те о чуду срце сања.

Срце једно, — чуда веља! — 

Аох, јадно срце моје, 

Срце једно, а те очи 

Стопише га, душо, твоје.

Па без срца блеђан ходим

К'а увелог цвета боја, 

Но је срећа што ме често 

Залевају уста твоја.

1861 год.

Напомена 

Објављено у књизи Песме, стр. 39

Извори 

 Владимир Васић: Целокупна дела, Библиотека српских писаца, Издавачко предузеће " Народна просвета, Београд, страна 23-24.

Владимир Васић