Опет свекрва и невјеста
Удовица стара оженила јединка сина, па кад су се сватови с ђевојком примакли кући, истрчи јој свекрва да је сусрете, па кад јој се приближи запјева поскакујући испред ње: 
Благо мене! ево снахе, ево одмјене.
Снаха тихо проговара испод махраме:
Тако врат ја не сломила с ове коњине,
Редом ћемо у планину сваке године.

Извор 
Врчевић, В. 1868. Српске народне приповијетке понајвише кратке и шаљиве. Биоград: Српско учено друштво. стр. 15–16.

Српске народне приповетке
Народне шаљиве приче