Прехвала/3
ТРЕЋИ ПРИЗОР
Страшимир дође са четири момка

СТРАШИМИР (гледа за Томиславом):
Оде л’ тај већ? Тај сигурно хоће 
Да се попи или калуђери,
Кад толику одуљи молитву.
1. МОМАК:
А што мени не пусти на вољу, 
(показујући на копље)
Па бих му је јурве прекратио,
Нит’ би икад друге започео.
СТРАШИМИР:
Мир! Не вичи! Зар не знаш, за чим си? 
Рогови се јако удаљише,
Сад је време да је домамимо!
(К двојици.)
Ви ћете се за тај крш сакрити...
(К другој двојици.)
А ви ћете за оне храстове.
Ту ил’ тамо мораће наићи.
(Свима.)
Па се добро на ум узимајте!
Моје име ником не казујте,
Пође ли вам за руком добит је. 
Онда тамо горе ударите,
А ја ћу вас онде дочекати,
Тамо су нам коњи оседлани.
Сад на место: пак добро пазите!
Ко поквари гловом ће платити.
(Даје знак рогом и повуче се натраг на десну страну.)
(Момци оду.)

Прехвала