На развалинама Херцегова града
Као свети спомен из давних давнина
Рушевине пусте наврх брда стоје. —
На њима се свуда густи бршљан сплео,
А орао сури свио гњездо своје.

Ја их н’јемо гледам, па се сјећам живо
Оних слатких прича из минулих дана,
О сјају, љепоти ових развалина,
О моћи и слави Херцега Стевана.

И питам се: да л’ ће опет време доћи,
Да поново сину рушевине ове? —
О, хоће ли скоро, — као што и прије, —
Дочекати нове српске витезове?

Извор 
1895. Бранково коло за забаву, поуку и књижевност. Година -{I}-, број 18, стр. 550.

Светозар Ћоровић