У ноћи (Милорад Шимић)
Ноћ је пуста; тешка тишина
Разлила се са висина
По далеком видокругу.
Где су звезде? Месец где ли?
Срцу лакше, па ми вели:
„Та и небо зна за тугу!”

Муња кресне из даљине;
По гдекад ме ветар шине,
Па ми лице кишом кваси.
Срце бије све то јаче.
„Видиш”, вели, „јеца, плаче —
„Ето сузе и уздаси!”

Јесте, јесте, бедни друже,
И небеса к’о да туже
Но је л’ твоја туга иста? —
Чекај, сутра за уранка
Казаће ти — осмех данка,
На истоку кад заблиста!

Извор 
1892. Босанска вила, лист за забаву, поуку и књижевност. Година седма, број 6, стр. 84.

Милорад Шимић