Марко Краљевић огледа сабљу
0001    Шеће Марко на нове пазаре, 
0002    Па купује сабљу димискију 
0003    Од Новака, кулунџије млада: 
0004    ”Пошто сабља, кулунџија млади?” – 
0005    ”Сабља кошта три товара блага 
0006    Све жутије мљетачки дукати.” 
0007    Даде Марко три товара блага 
0008    Све жутије мљетачки дуката, 
0009    Оде јунак у гору зелену. 
0010    Сам се шеће по гори зеленој, 
0011    Сам се шеће, сам сабљи беседи: 
0012    ”Моја сабљо, моја новајлијо, 
0013    Ево ћу те данас опробати, 
0014    Опробати, крвцом напојити, 
0015    Јали турском, ја крвцом каурском 
0016    Ил’ по реду мојим рођенијем!” 
0017    Тијо језди Краљевићу Марко, 
0018    Тијо језди, тијо прислушкује. 
0019    Глас допаде ситне тамбурице, 
0020    Глас допаде, делија испаде, 
0021    Как’ зажели на састанак Марку, 
0022    На дорату ноге прекрстио, 
0023    Лулу пије, у тамбуру бије, 
0024    Игра коњиц под делијом младим 
0025    Како каже глас ситне тамбуре. 
0026    Једва њега дочекао Марко, 
0027    Сусрете га, па почиње кавгу: 
0028    ”С пута” – вели – ”Туре, момче младо, 
0029    Уклони се ил’ ми се поклони 
0030    Ако т’ није живот омрзнуо!” 
0031    Туре вели Краљевићу Марко: 
0032    ”Мани, море, незнани јуначе, 
0033    Ман’ се тога, не замећи кавге, 
0034    Нисам була да ти се уклоним, 
0035    Нит’ ропкиња да ти се поклоним, 
0036    Већ сам јунак од рода јуначкога, 
0037    Ја сам јунак да се огледамо!” 
0038    Плану Марко, плану и делија, 
0039    Силазе се са добри коњица, 
0040    Шчепаше се у плећи јуначке, 
0041    Рваше се летни дан до подне – 
0042    Свега Марка пена обузела, 
0043    А Туре се текем разиграло, 
0044    Не мож’ Марко Туре оборити, 
0045    А и сам се не да надвладати. 
0046    Доцне пита Краљевићу Марко: 
0047    ”Ој, Бога ти, незнана делијо, 
0048    Откуда си, од које ли крај’не, 
0049    Ког си рода, кога ли порода?” 
0050    Вели Марку Туре момче младо: 
0051    ”Ја сам јунак са крајине љуте, 
0052    Ја сам рода Краљевића Марка, 
0053    И порода Вукашина стара; 
0054    Ја сам чуо да имам ујака, 
0055    Та ујака Краљевића Марка, 
0056    Који добро бритком сабљом сече; 
0057    Ја топузом добро бити знадем, 
0058    Али сабљом не знам удесити, 
0059    Па сам пош’о ујку Краљевићу 
0060    Да ме учи сабљом сећи бритком!” 
0061    На то рече Краљевићу Марко: 
0062    ”Та ево ти, јуначе, ујака, 
0063    Ево ти га, не било га мајци, 
0064    Кад не може Туре оборити, 
0065    Већ си њему плећа одвалио! 
0066    Оди горе, мој мио нећаче, 
0067    Оди с ујком у нову мејану 
0068    Да се рујна напијемо вина!” 
0069    Частили се три дебела сата, 
0070    Па се шећу пред двор на улицу. 
0071    Гледну Марко сунцу под облаке, 
0072    Па говори Турчину нећаку: 
0073    ”Јако нам се замутило сунце, 
0074    Нешто нама добро бити неће!” 
0075    Превари се Туре момче младо, 
0076    Па погледа сунцу под облаке; 
0077    Злу се послу ујак одважио, 
0078    Трже Марко сабљу новајлију 
0079    И посјече Турчина нећака. 
0080    Па јошт вели сабљи димискији: 
0081    ”Сабљо моја, моја новајлијо, 
0082    Нисам ли ти право казивао 
0083    Да ћу тебе данас огледати, 
0084    Огледати, крвцом напојити 
0085    Јали турском, ја крвцом каурском – 
0086    Баш по реду мојега нећака!” 
0087    Оде Марко гором пјевајући, 
0088    Туре оста ногом копајући. 

Српске епске народне песме

Циклус песама о Марку Краљевићу