Прехвала/59
ПЕТИ ПРИЗОР
Соба у краљевом двору.
Мати краљева и кнез Берислав уђу.

МАТИ КРАЉЕВА (сјајно обучена):
Не говори, са том онемио!
Баш ми данас с' тим мораде доћи!
БЕРИСЛАВ:
Волио бих и сам другачије!
МАТИ КРАЉЕВА:
Он жив! где је? виђе .ли га когод?
БЕРИСЛАВ:
То ти незнам; см! Ал' сви тако држе,
И ено се за њега дигоше.
МАТИ КРАЉЕВА: 
Могу л' мртви из гроба устати 
У ком двајест година лежаше?
БЕРИСЛАВ:
Не знам ни то: доста да верују,
МАТИ КРАЉЕВА:
То је гатка. А ко им је вођа?
БЕРИСЛАВ:
Народ иде за неким пророком,
А властелу кнез Негослав води.
МАТИ КРАЉЕВА:
Одправи ли на њих нашу војску?
БЕРИСЛАВ:
Досад су се ваљда и ударили!
МАТИ КРАЉЕВА: 
Нађи коју руку поуздану,
То му подај небројено благо 
И двоином више му обреци,
Па га пошљи тамо у душмане 
Нека гледи и нека убије 
Тог лажнога Тешимировића!
БЕРИСЛАВ:
Идем, госпо, па ћу наредити.
(Оде.)
МАТИ КРАЉЕВА:
Сад је време да се и Прелимир 
Главом војсцн и народу јави 
Да не рекну зло дело га крије.
Чим се данас са Прехвалом венча,
Нек’ у војоку с невестом одлази!
(Оде.)

Прехвала