Курјак и овца
Курјак, сав издрпат од паса, лежаше при једној реци. Упази недалеко овцу, пак је почне молити да се смилује о њему видећи га у такој невољи, и да му донесе мало воде. „Ја бих то ласно и paдo учинила”, — одговори овца — „но ако си и сав издрапат и осакаћен, и тако си курјак, пак се бојим да ниси гладнији нео жеднији”. |

Наравоученије

Ево добитак злонаравија и неправде! Пакостан и сасвим зао човек, ако ће не знам у какву невољу пасти, и ако ће се колико смирити и молити — нико се у њега не уверује и сваки га се одвраћа и гнуша. Нема дакле горе несреће од злонаравија и неправде, нити већега благополучија од добродјетељи. Богатство стећи може и зао и неправедан човек, може се сав ваљати у сласти и изобилију, високе науке и достојинства може приобрести. Али благонаравијем и добродјетељију украсити се, то злом и неваљалом срцу није дато. Злотворитељан човек подобан је овоме курјаку: кад легне на смертну постељу, сав раздрпат од своје совјести за неправде и зла учињена, нити ће га ко жалити нит о њему собољезновати, но свак ће рећи: ето човек који није положио бога помоштника себи, но упова на себе и на неправду своју.

Извори 
 Антологија српске књижевности 

Басне
Доситеј Обрадовић