Зека, зека из јендека!
Скочи зека из јендека
па по снегу лако прти,
за њим скочи други, трећи,
а за трећим и четврти.

По ћилиму белом скачу
један другом на кркачу, -
преметну се преко њушке,
ваљају се полеђушке.

Гуркају се у том трку,
ћушкају се у том хуку,
- ко их гледа не мож' знати
играју се или туку.

Гледао их ловац стари,
пуцати му беше жао,
узе листак књиге беле
па је зеке - нацртао.

Зека, зека из јендека,
баш је данас срећан био!
Данас му је - деце ради -
стари ловац опростио.