Остајте овдје...
Алекса Шантић 

Остајте овдје!...Сунце туђег неба,
Неће вас гријат кô што ово грије;
Грки су тамо залогаји хљеба
Гдје свога нема и гдје брата није.

Од своје мајке ко ће наћи бољу?!
А мајка ваша земља вам је ова;
Баците поглед по кршу и пољу,
Свуда су гробља ваших прадједова.

За ову земљу они бјеху диви,
Узори свијетли, што је бранит знаше,
У овој земљи останите и ви,
И за њу дајте врело крви ваше.

Кô пуста грана, кад јесења крила
Тргну јој лисје и покосе ледом,
Без вас би мајка домовина била;
А мајка плаче за својијем чедом.

Не дајте сузи да јој с ока лети,
Врат'те се њојзи у наручју света;
Живите зато да можете мријети
На њеном пољу гдје вас слава срета!

Овдје вас свако познаје и воли,
А тамо нико познати вас неће;
Бољи су своји и кршеви голи
Но цвијетна поља куд се туђин креће.

Овдје вам свако братску руку стеже -
У туђем свијету за вас пелен цвјета;
За ове крше све вас, све вас веже:
Име и језик, братство, и крв света,

Остајте овдје!... Сунце туђег неба
Неће вас гријат кô што ово грије -
Грки су тамо залогаји хљеба
Гдје свога нема и гдје брата није...

Извор 
Милисавац, Ж. (ур.) 1971. Библиотека: Српска књижевност у сто књига. Књига 51: Алекса Шантић. Пјесме. Матица српска и Српска књижевна задруга: Нови Сад, Београд. стр. 45-46.

Шантићеве песме 1896.

bs:Ostajte ovdje...