О зашто
О зашто смо се, зашто смо се срели
на мртвој стази опора вењења,
под мутним небом мађијског јесења?
О зашто смо се погледали, је ли?

О зашт` се нисмо мимоишли, драга,
ко̑ до две лађе на сред океана,
што црних једри, а с два мртва кана,
плове и мину у магли без трага...?

Извор 
 Гавриловић Зоран, Антологија српског љубавног песништва, „Рад“ Београд, 1967, стр 159

Вељко Петровић