Песма о ничему - Гијом IX Аквитански
Од ничег правим песме склад
нити за себе нит за град
за љубав нит за живот млад
јер песму ту
смислих на коњу док сам тад
јахао у сну.

Ја не знам свог рођења кут
нисам ни ведар нити љут
ни необичан нити крут;
шта могу ту
што рођен сам уз месец жут
где жита зру.

Не знам да л' бдијем ил' је сан
не знам ма рекли да је дан;
скоро ми срце скочи ван
с болом у дну:
о њему као да миш је вран
бринем се ту!

Болан сам, слутим удес прек
не знам шта могу чути тек
од лечника ћу тражит лек
ако је ту:
добар је ако спаси век
слаб, ако мру.

Драгану имам, њен лик драг
не видех још нит имам траг
не добих од ње поглед благ
ни претњу сву;
не пустих никад на свој праг
светину злу!

Не видех ал' је љубим ја
нит добра беше нити зла
не знам је ал' ми срећа сја
јер волим њу
она је красна часна сва
на земном тлу.

Извор 
 Трубадури - избор, превод, предговор и тумачења Коља Мићевић - Београд, Интерпрес, 2009.

Поезија трубадура