Пјевај злато
Мило Јововић 

Пјевај, злато, ону пјесму,
Која болно срце л'јечи,
У којој су записане
Оне двије слатке р'јечи.

„Да си моја!“ и ја да сам
„Твој до вјека, мили драги,“
Ох, те р'јечи пријатне су
Моме срцу, Боже благи!ж

Пјевај, пјевај, нека чујем
Нек' се сладим пјесмом таком,
Да си моја, јединице,
Кажи св'јету, кажи сваком.

Нека цио свијет знаде,
Да ме судба усрећила,
Пошто ми је тебе драгу
Тако дивну поклонила.

Пјевај, злато, ону пјесму,
Која болно срце л'јечи,
У којој су записане
Оне двије слатке р'јечи.

Бар (Црна Гора) 1898., Мило Јововић, „Словански свет “, број 17., у Бечу, 15. септембра 1898., стр. 261.
(Ово је друга и уједно посљедња пјесма Мила Јововића, штампана латиничним писмом у овим словеначким новинама. Остале су штампане ћирилицом.)
Јововићеве пјесме 1898.