Осма руковет, Са Косова (1896)
Џанум, на сред село шарена чешма
Течаше, аго, течаше.
Џанум, на тај чешма две до три моме
Сеђају, аго, сеђају.

„Џанум, дајте мене та мутна вода,
Да пијем, аго, да прођем!“
„Џанум, тебе има та бистра вода
Да пијеш, аго, да спијеш.“

Што Морава мутна тече,
Мутна тече и крвава?
Жалости моја!

Бањале се три девојке,
Бањале се, тужне, јадне.
Жалости моја!

Разграна се грана јоргована.
Оф, нека, нека, нека,
Грана јоргована.

Под њом седи лепа Јулијана
Оф, нека, нека, нека,
Лепа Јулијана.

„Кому везеш свилену мараму?
Оф, нека, нека, нека,
Свилену мараму?“

Скоч', коло, да скочимо,
Кој' може, да не може,
Ми други да можемо!

Све до пута правовита
Све до реке Обланове,
Скоч', коло, коло, скоч'!

Руковети