Март (2)
Време кад врба листа и маца
Крај мутних бара и јендека...

По селу свуд се петли распевали, —
Чује се негде жалостива блека
Малих јагањаца
Ко̑ плач детињи.

Сунце па земљу топле зраке баца —
Ударила је трава, листа зова,
Врапци галаме око живог плота...

Ја слушам вреву тих гласова
Пробуђеног живота...
Сваког пролећа тако...

Ал ће и то проћи...
Једном ће доћи
Смрт мојих чула̑,
Кидање плотских веза, час расула,
Кад ће за мене све то ишчезнути
И ништа нећу видети ни чути.
Од свег обиља тих лепота,
Кад благи дани ославе,
Ја ћу примити поврх мога хума
Удео мртвих: зелен бусен траве.

Извор 
 Милета Јакшић: Песме, Матица Српска, Нови Сад, 1984, стр. 56

Милета Јакшић
Поезија