Где сте...
Где сте, дани златкоткани,
Где сте, часи слатки, мили,
Куда сте ми тако рано
И прерано одлетили?

Где си, душо мила моја, 
Где срдашце твоје мило?
Што је негда — све до скора —
Само моје, моје било.

Где погледи ока твога,
Где су речи слаткогласне?
Код другог су — тако чујем
Речи тужне а ужасне.

А зар љубит' другог можеш,
К'о што негда љубља мене?
Не мож' љубит', док у срцу т'
Име моје, лик не свене.

Извор 
1885. Стражилово, лист за забаву, поуку и уметност. Година прва. стр. 75-76.

Иван Мартиновић
1885.