Младост је моја....
Младост је моја скривена у тами,
Пролеће јасно као санак прође,
И ја се нађох тако у осами
Када јесен дође!

Не жалим дане срећом обасјане,
Радости чашу ја нисам ни пио;
Ма крилу буре и судбе незнане
Ја сам вечно био.

Ал’ волим живот.... Овај цветак нежни,
Што му жуто лишће и круна бледа,
Што мирно чека зимњи покров снежни —
А у сунце гледа!

1899. год.

Извор 
  1899. Нова искра. Година прва, број 6, стр. 96.

Димитрије Глигорић Сокољанин
1899.