Прехвала/61
СЕДМИ ПРИЗОР
Прехвала за њом Милена уђу с десне стране.

ПРЕХВАЛА (у венчано рухо обучена): 
Нема никог! А ти рече, круљ је? 
МИЛЕНА (у сјајној одори):
Учини ми с’, да неко униђе,
А чекасмо краља. Но ништ’ зато.
Ако није, овај час ту биће.
(Гледи је.)
Да те виднм. Ала си ми лепа!
Лепше пе бм веруј ми краљице,
Одкад жене златну круну носе.
ТОМИСЛАВ (се укаже на вати, за себе): 
Она је!
МИЛЕНА (прене):
Чујеш? неко долази! (Погледи на врата.) 
ПРЕХВАЛА (окрене се врат’ма.)

Прехвала