Жорж Данден/23
ПОЈАВА II
Анжелика, Клодина, Клитандар, Либен

АНЖЕЛИКА:
Клодина! 
КЛОДИНА:
Шта?
АНЖЕЛИКА:
Остави врата одшкринута.
КЛОДИНА:
Ево, готово. (Игра у мраку. Глумци траже један другог у помрачини).
КЛИТАНДАР:
(Либену). Оне су. Ст!
АНЖЕЛИКА:
Ст!
ЛИБЕН:
Ст!
КЛОДИНА:
Ст!
КЛИТАНДАР:
(Клодини мислећи да је Анжелика). Госпођо!
АНЖЕЛИКА:
(Либену мислећи да је Клитандар). Шта?
ЛИБЕН:
(Анжелики од које мисли да је Клодина). Клодина!
КЛОДИНА:
(Клитандру од кога мисли да је Либен). Шта?
КЛИТАНДАР:
(Клодини од које мисли да је Анжелика). Ах, госпођо, како се радујем.
ЛИБЕН:
(Наишавши на Анжелику мислећи да говори Клодини). Клодина, мила моја Клодина!
КЛОДИНА:
(Клитандру). Полако, господине.
АНЖЕЛИКА:
(Либену). Лакше Либене.
КЛИТАНДАР:
То си ти, Клодина?
КЛОДИНА:
Јесам.
ЛИБЕН:
(Анжелики). Ви сте то, госпођо?
АНЖЕЛИКА:
Јесам.
КЛОДИНА:
(Клитандру). Ви сте нас помешали.
ЛИБЕН:
(Анжелики). Заиста, ноћу се баш ништа не види.
АНЖЕЛИКА:
Јесте ли ви ти, Клитандре?
КЛИТАНДАР:
Јесам, госпођо.
АНЖЕЛИКА:
Мој муж хрче ваљано, и ја сам уграбила ту прилику да се нађемо овде.
КЛИТАНДАР:
Потражимо какво место да седнемо.
КЛОДИНА:
То вам је сасвим добро. (Анжелика, Клитандар и Клодина оду и седну у дну позорнице на траву под једним дрветом).
ЛИБЕН:
(Тражећи Клодину). Клодина, где си?

Жорж Данден