Ljubovnici/46
Trinaesti prizor
FABRICIJO, maškaran na žensku i također PROŽDOR
FABRICIJO: Zaisto je bio Dotur namislio u ovijeh haljinah ženskijeh introdužit se u gospođe Lukrecije. Nu lijepo ti sam ga svukao i njemu u oči izgovorio na njega što mi je moglo doć na pamet. A sada, ho preso risoluzione tentat ovi isti put. Si, mano all' affare. (Klapa.) 
PROŽDOR: Tko je doli? Tko kuca? 
FABRICIJO: Jedna djevojčica uzela bi govorit s gospođom. 
PROŽDOR: Ovo je Dotur zaisto, kako smo od akorda. Počekaj malahno, ide gospođa doli. 
FABRICIJO: Tanto meglio! Doleti, o Ljubavi, svakolika iz moga srca u ovi jezik, neka mogu ne izrijet, negoli ukazat riječima, kolika je veličina moga ognja ljuvenoga. 
PROŽDOR: Evo me, što zapovijedaš? Tko si ti? 
FABRICIJO: Ja sam (ah, ki me strah hita!), ja sam, moja prelijepa gospo, jedan, koji, ne mogući odoljet neizrečenoj ljubavi koju je tvoja ljepos ražegla u ove prsi, i ne imajući način za inako otkrit moje želje, stavio sam ove ženske haljine na mene i odlučio razgovorit se s tobom, i molim te da me uzmeš za vjerenika, neka dovrše moje žalosti. 
PROŽDOR: Da je li veće što? 
FABRICIJO: A što bi drugo hotjela nego vidjet jednoga koji ne ima mira ni pokoja cića tebe? 
PROŽDOR: Ter što mi hoćeš rijet? 
FABRICIJO: Hoću ti rijet, ako se ne smiluješ na mene, da ću sam sebi smrt podat. 
PROŽDOR: Smrt! 
FABRICIJO: E, e, sam ću sebi sikuro život ugrabit i srce izvadit na nožu! 
PROŽDOR: Da bi li valjalo to srce za učinit od njega koju kobasicu? 
FABRICIJO: Ja vidim da ti mene u rug uzimaš, a nije pravo, jer, budući ja vaskolik posvećen na tvoju službu, imaš agradit ovo posvetilište. 
PROŽDOR: Ne burlam, in verità, jer volim da mi posvetiš litru kobasica, negoli to što sprdaš. 
FABRICIJO: Questo è troppo! Jedna mladica od vaše vrsti gubi se u litri kobasica?

Референце 

Ljubovnici