Ђорђу Симићу
Јован Илић 

Ђорђу Симићу

Ништа вјечно на овом свијету

Што је било нема тога сада,

Што је сада, престаће ма када,

И што буде, проћи ће у лету.

Творца вољу све поштује свету;

Осим Њега, који небом влада,

Ништа вјечно, све пред Њиме пада,

Сам Он блиста у вјечном цвијету,

Зар да човек противи се томе?

Боже ! света воља Твоја буди,

Прости грјешном, прости, не осуди.

Ништа јесмо; ал' у сину Твоме,
 
Ког нам посла љубав најмилија:

Ми добисмо в'јенац бесмртија. —

Напомене 

 Ова песма издата у: Пјесме 1854 ; рукопис

Извори 

 Јован Илић: Целокупна дела, страна 77 , Библиотека српских писаца, Народна просвета.

Јован Илић