Ljubovnici/2
Drugi prizor
DOTUR i INTRIGALO
DOTUR: Flectere si nequeo superos, Acheronta movebo. Za doć u pokoj, u krilo i na uživanje prilijepe gospođe Lukrecije, koja je usađena, ukorijepjena i inkastrana u ovomu srcu, quae habeo, quae possideo, quae volo spendžat ću, prosipat ću i činit ću. Ali evo Intrigalo, u ovi posao per excellentiam indženjoz, vješt, razuman i abil. Salve, Intrigalo, mi iuvencule, 
 mi amor, spes mea! 
INTRIGALO: Signor dottor, servus totum pistara kulina! Jesam li ti, per vita tua, lijepo per latin odgovorio? 
DOTUR: Elocutio gravis, seria, ponderata. Ma ja te nijesam razumio. 
INTRIGALO: E, e, erbo ja duboko latino govorim. Ja sam studijô, i, po rane bore, ne imam para za desputat, a navlastito: 
 
          Gdje se peče, gdje se vari, 
          gdje se jedu slane stvari, 
          gdje razumni moji pari 
          desputaju na bokari. 
 
DOTUR: Et ideo, i zato jer te poznajem za studijoza, erudita, znana i spametna (observa, molim te, abundantiam sinonimorum!) naslonit ću na tebe rem facilem ex te, difficillimam ex me. 
INTRIGALO: To "brez me" ne razumijem. A ostalo znam što si rekao; da seguita pur. 
DOTUR: Hoću rijet da imam dat tebi u ruke, naslonit na tvoju jakos i stavit u redžir od tvoje pameti jedan posao od importance. 
INTRIGALO: Ter to, i ništa drugo? Oh, to je lasno. 
DOTUR: Ma što sam ti rekao? Što je lasno? 
INTRIGALO: A što sam ja dijete? Razumijem te veoma dobro. Ti hoćeš da ti rečem gdje se najbolje vino prodava. 
DOTUR: Nequaquam, nequaquam: fecundi calices quem non fecere disertum? Ne, ne, neću to od tebe. 
INTRIGALO: Da što hoćeš? Govori, jer imam drugi posao. 
DOTUR: Compone mores, digna loquere viro digno! 
INTRIGALO: To da pođem na more uzet dinju i skvasit je u lokvu? 
DOTUR: Non, fili mi, non, nego, ako ti ide od ruke (ah! improbe amor, quid non mortalia pectora cogis?) stavit me u milos, in gratiam, in amorem, in benevolentiam gospođe Lukrecije, o te terque, quaterque beatum!                                               
INTRIGALO: Nećeš drugo nego to? È fatta, služen si. Nego mi malo reci, zna li ona da ju ti ljubiš? 
DOTUR: Hic labor, hoc opus! Ja dubitam da ne zna, zašto nijesam dosada odkrio, objavio ni spovidio nikomu onoga gorućega, žestokoga i neizrečenoga plama, koji žeže, prli, priga, peče i konsumava ovo tužno, žalosno ucvijeljeno srce. Immo audi, slušaj antelucanam hodiernam elucubrationem, što sam komponjao u hvalu nje ljeposti. 
INTRIGALO: Što ćemo od toga? Današnji dan se ne kupuje ljubav na te smokve suhe, 
nego na gol dinar. A to što si komponjao vrzi za kasetu. Čuj me ukratko: ako nećeš ino nego ljubav gospođe Lukrecije, to samo stoji u Anki, nje djevojci. Ona čini sve što 
hoće Anka, a ja s Ankom imam prijateljstvo. Nego, trijeba je njoj štogod darovat, a ostalo pusti meni. 
DOTUR: Libenter, libentius. libentissime! Eto ti cekin u zlatu; ako nije dosta, dat ću etiam, atque etiam. 
INTRIGALO: Za prvi put dosta je, ma unaprijed hoće se još. Pođi i javi mi se poslije, umjet ću ti rijet štogodi. 
DOTUR: Vale, solatium aerumnarum mearum! 
INTRIGALO: A bon viaggio! Ovdje krešimo. A evo, per vita mia, i treći. A stacione, a stacione. Neka ti je meni gulit.

Референце 

Ljubovnici