Тако је морало бити (драма у три чина)/50
XII

СОФИЈА, ЈЕЛА  

ЈЕЛА (не диже главу, нити га отпоздравља.)  
СОФИЈА (долази) Вама опет није добро, госпођо. Зар није боље било да сте остали у  постељи?  
ЈЕЛА: Не, добро ми је, лакше ми је!  
СОФИЈА: Господин ће се томе тако радовати. А, ево га, баш долази!  ЈЕЛА: Долази? Видели сте га?  
СОФИЈА: Да!  
ЈЕЛА (размисли за тренутак) Тим боље... сачекаћу га. Софија, дигните завесу са прозора.  
СОФИЈА: Ви сте их спустили?  
ЈЕЛА: Да, сметала ми је светлост малочас. (Док Софија диже завесе, она односи револвер у своју собу и враћа се)  
СОФИЈА (чим изврши, удаљи се)

Тако је морало бити (драма у три чина)