Прехвала/13
ДРУГИ ЧИН

ПРВИ ПРИЗОР

ТОМАСЛАВ (уморен улази):
Овде морам мало одпочинут’.
О! да ми се може тако душа 
Уморити: али њена снага 
Све то више буи и долева,
Што се више у мисли разлева!
(Седне и обзире се.)
Ту где већ и пророк бити мора...
А што ће ми пророк и пророштво, 
Кад ми јасно све сам рођај каже: 
Што да питам за савет другога,
Кад ме сама моја памет учи.
(Одважно.)
Идем у свет, где ме не познају,
Где ћу бити што будем вредио!
У свет! у бој! Ту ће ми десница 
Или славно име задобити 
Или мрачну раку изкопати!
Хоће да иде, у то

Прехвала