Вечита хармонија
Војислав Илић 

На чисто, лазурно небо са благим, нечујним ходом,
Силази Дијана светла. Из своје вечите урне
Безбројне милијарде звездица по небу сипа.
     У струји вечитог мира
Мирисни ћарлија лахор под светлим небесним сводом,
     Кô Еолова лира.
Светови у миру блуде. О, срце, и ти се смири!
Вечити склад и покој нек блаже немир твој;
И дух, запојен њима, да крила слободно шири
     По тавној ноћи тој.

28. јул 1888.

Извори 

 ''Војислав Илић: Лирско песништво, страна 96, 2. књига, Вук Караџић, Београд.

Војислав Илић