Пакао/3
Трећа појва  
 
 
ЈЕЛЕНА  
(сама)  
Са њима дакле тако; бар једних нек је мање;  
Због њих и њиних речи не склапах ноћу кање,  
Њини ми разговори не дају мира дању,  
Зашто да они класје послова мојих жању?  
И њина мати с њима скончаће своје дане,  
Ђурђевих нема људи да је од смрти бране.  
Та зар да главу моју тек онда круна краси,  
Кад наборано чело окруже седе власи.  
И брат их дакле мрзи, прогнани биће они.  
Ох, како та реч мило у уху моме звони.  

Пакао