Зашто засташе груди моје?...
Алекса Шантић 

Што засташе груди моје,
Као да им неста даха,
Као да су промрзнуле
Од сумора и од страха?

Ћути, ћути, миље драго,
Сад ми душа у рај ступа,
Посред мора - ока твога
Заљубљена крила купа.

Шантићеве песме 1895.