Закон о изменама и допунама Закона о Војсци Србије
У Закону о Војсци Србије („Службени гласник РС”, број 116/07), у члану 6. после става 3. додаје се нови став 4, који гласи:

„Службом у Војсци Србије сматра се и вршење дужности цивилних лица на служби у Војсци Србије распоређених на радна места у војним јединицама и војним установама у којима се не обављају послови из надлежности Министарства одбране, а које су организационо и функционално везане за Министарство одбране.”.

Досадашњи ст. 4. до 6. постају ст. 5. до 7.

У члану 7. став 2, члану 13. став 5, члану 14. став 2, члану 22. став 2, у наслову одељка изнад члана 54. и члану 54. став 2, наслову одељка изнад члана 91. и члану 91. реч: „студенти” у одређеном падежу замењује се речју: „кадети” у одговарајућем падежу.

У члану 13. став 1. после тачке 2. додаје се тачка 2а, која гласи:

„2а) извршава наређења и обавезе у вези са припремом и учествовањем у мултинационалним операцијама у складу са прописима о употреби Војске Србије ван граница Републике Србије;”.

После члана 14. додаје се члан 14а, који гласи:

 „Члан 14а 

Професионалном припаднику Војске Србије није допуштено учешће у активностима удружења којима се остварују следећи циљеви: реформа система одбране и Војске Србије, усклађивање прописа са општеприхваћеним стандардима и прописима Европске уније, изградњa стратегије одбране и Доктрине Војске Србије којом се утврђују састав, организација и формација Војске Србије; оперативна и функционална способност, употреба и попуна Војске Србије; приправност и мобилизација; опремљеност наоружањем и војном опремом; командовање и руковођење у Војсци Србије и управљање системом одбране; учешће у мултинационалним операцијама и унутрашњи односи у Војсци Србије.”.

У члану 18. став 1. тачка 2. после речи: „Војске Србије” додају се речи: „и војних јединица и војних установа које су организационо и функционално везане за Министарство одбране;”.

У тачки 5. после речи: „Генералштаба” ставља се запета и додају речи: „односно овлашћеног руководиоца у Министарству одбране за професионална војна лица распоређена ван Војске Србије;”.

У тачки 6. после речи: „Генералштаба” ставља се запета и додају речи: „односно овлашћеног руководиоца у Министарству одбране за професионална војна лица распоређена ван Војске Србије;”.

У члану 19. став 2. тачка 3. после речи: „генерала” ставља се запета и додају речи: „у складу са овим законом;”.

После тачке 8. додаје се тачка 8а, која гласи:

„8а) доноси Кодекс части припадника Војске Србије;”.

Став 3. мења се и гласи:

„Начелник Генералштаба може овластити непосредно потчињене старешине у Војсци Србије за обављање послова из става 2. тач. 2. и 4. овог члана, а команданте јединица и команди за које је прописан формацијски чин пуковника и виши – за обављање послова из става 2. тачка 4. овог члана.”.

У члану 22. додаје се став 3, који гласи:

„Звања у Војсци Србије прописује министар одбране.”.

У члану 39. став 1. после тачке 5, тачка се замењује тачком и запетом и додају се тач. 6, 7, 8. и 9, које гласе:

„6) да није старији од 30 година ако се прима у својству професионалног војника;

7) да није старији од 35 година ако се прима у својству подофицира на одређено време, односно 40 година ако се прима у својству официра на одређено време;

8) да није старији од 40 година ако се прима у својству подофицира на неодређено време, односно 45 година ако се прима у својству официра на неодређено време;

9) да је завршио одговарајуће војностручно оспособљавање за дужност за коју се прима, а за лице мушког пола и да је одслужило војни рок са оружјем.”.

После става 2. овог члана додаје се став 3, који гласи:

„Изузетно од одредбе става 1. тачка 8. овог члана, а због потреба службе одлуком министра одбране, у својству подофицира на одређено време може се примити и лице које није старије од 45 година, односно у својству официра на одређено време лице које није старије од 50 година.”.

У члану 40. став 2. реч: „Студент” замењује се речју: „Кадет”, а реч: „унапређује” замењује се речју: „производи”.

Члан 41. мења се и гласи:

„Подофицир који је завршио војну академију са даном завршетка школовања  производи се у чин потпоручника и од тог дана постаје официр.

Подофицир који је стекао одговарајуће високо образовање може се произвести у чин потпоручника под условима и на начин који пропише Влада, на предлог министра одбране.”.

У члану 42. после става 3. додаје се нови став 4, који гласи:

„Изузетно од одредбе става 3. овог члана, а по одлуци министра одбране, уговор о раду на одређено време лицима на појединим формацијским местима или одређених специјалности истиче крајем године у којој навршавају 50 година живота.”.

Досадашњи став 4. постаје став 5.

У члану 43. став 2. реч: „унапређено” замењује се речју: „произведено”.

У члану 47. став 2. речи: „борбеним дејствима” замењују се речима: „употреби силе”.

У члану 50. после става 1. додаје се нови став 2, који гласи:

„Захтев за издавање одобрења из става 1. овог члана доставља се преко Министарства одбране.”.

Досадашњи став 2. постаје став 3.

После члана 53. додају се чл. 53а, 53б и 53в, који гласе:

 „Члан 53а 

Унутрашњу контролу рада Војне полиције у погледу законитости примене полицијских овлашћења врши посебна организациона јединица која се образује у саставу Управе Војне полиције.

Војнополицијског инспектора као старешину организационе јединице из става 1. овог члана поставља и разрешава министар одбране, на предлог начелника Генералштаба.

 Члан 53б 

Припадници Војне полиције су дужни да војнополицијском инспектору омогуће да изврши контролу и да му у томе пруже потребну стручну помоћ.

У вршењу контроле, војнополицијски инспектор има овлашћење да:

1) оствари увид у списе, документацију и збирке података које у складу са својим надлежностима прибавља, сачињава или издаје Војна полиција;

2) узме изјаве од припадника Војне полиције, оштећених лица и сведока;

3) од Војне полиције и њених припадника захтева достављање других података и  информација из њихове надлежности који су потребни у вршењу унутрашње контроле;

4) оствари увид у службене просторије које Војна полиција користи у свом раду;

5) захтева атест и техничке и друге податке о техничким средствима која користи Војна полиција и захтева доказе о оспособљености припадника Војне полиције за употребу техничких и других средстава која користи у свом раду.

У вршењу контроле, војнополицијски инспектор не може се мешати у ток појединих акција Војне полиције или на други начин ометати рад или угрозити поверљивост  војнополицијске акције.

Документацију која има ознаку поверљивости војнополицијски инспектор, односно лице које он овласти може прегледати у присуству одговорног лица које је утврдило степен поверљивости документа, односно лица које је оно овластило.

У обављању послова из става 1. овог члана, војнополицијски инспектор непосредно је одговоран министру одбране.

Војнополицијски инспектор редовно извештава министра одбране о утврђеним налазима.

У вршењу контроле рада Војне полиције, војнополицијски инспектор предузима потребне радње, утврђује чињенично стање и прикупља доказе.

 Члан 53в 

Начин, поступак и овлашћења за вршење унутрашње контроле рада Војне полиције и поступање по притужбама на рад Војне полиције ближе уређује министар одбране, у складу са прописима о унутрашњој контроли прописаној за војнополицијска овлашћења.”.

У члану 56. тачка 1. мења се и гласи:

”1) три године у чину потпоручника ако школовање траје четири године, две године у чину потпоручника ако школовање траје пет година и једну годину у чину потпоручника ако школовање траје шест година;”.

У члану 69. став 4. мења се и гласи:

„Официр, односно подофицир из ст. 1. и 2. овог члана, по правилу, поставља се на формацијско место рода односно службе којој припада, према врсти и степену стручне спреме коју има – на формацијско место свог чина или вишег чина.”.

После става 4. додају се нови ст. 5. и 6, који гласе:

„Официр, односно подофицир из ст. 1. и 2. овог члана може се изузетно, без свог пристанка а по потреби службе, поставити на формацијско место непосредно нижег чина уз задржавање права свог чина и положаја.

Официр, односно подофицир из ст. 1. и 2. овог члана може се поставити на дужност у оквиру другог рода или службе само уз свој пристанак.”.

Досадашњи ст. 5. и 6. постају ст. 7. и 8.

После члана 72. додаје се члан 72а, који гласи:

 „Члан 72а 

Професионалном војном лицу министар одбране може одобрити рад у структурама међународне организације или регионалне иницијативе на основу конкурса, у складу са законом и међународним уговором закљученим са том међународном организацијом или регионалном иницијативом.

Професионалном војном лицу може се одобрити рад из става 1. овог члана у непрекидном трајању до четири године.

Професионално војно лице по престанку рада из ст. 1. и 2. овог члана, у року од две године не може бити ангажовано на раду у тој међународној организацији или регионалној иницијативи, осим у посебним случајевима које прописује министар одбране.

За време рада из става 1. овог члана, професионално војно лице на служби је у Војсци Србије.”.

Члан 73. мења се и гласи:

„Лица примљена у војну службу, која нису завршила војну академију, а ради стицања праксе потребне за самостално вршење дужности могу се упутити на приправнички стаж.

За време приправничког стажа, лице из става 1. овог члана има права свог чина и напредује под условима прописаним овим законом као лице које је постављено на дужност.

Министар одбране уређује трајање приправничког стажа, обучавање за време  приправничког стажа и начин полагања приправничког испита.”.

У члану 80. став 2. речи: „Припадник Војске Србије” замењују се речима: „Професионални припадник Војске Србије”.

После става 2. додаје се нови став 3, који гласи:

„Професионални припадник Војске Србије који је обучен за учешће у  мултинационалним операцијама дужан је да учествује у тим операцијама у складу са законом.”.

После досадашњег става 3, који постаје став 4. додаје се нови став 5, који гласи:

„Министар одбране или лице које он овласти са лицем из става 3. овог члана  закључује уговор о обуци и правима и обавезама на основу завршене обуке за учешће у мултинационалним операцијама, у складу са посебним прописима којима се уређује учешће у мултинационалним операцијама.”.

Досадашњи ст. 4. и 5. постају ст. 6. и 7.

У члану 90. став 2. речи: „дипломатско или конзуларно” замењују се речима: „дипломатско-конзуларно”, а речи: „дипломатским и конзуларним” замењују се речима: „дипломатско-конзуларним”.

После става 2. додаје се нови став 3, који гласи:

„Професионалном војном лицу коме је министар одбране одобрио рад у структурама међународне организације или регионалне иницијативе, на основу конкурса или понуда тих организација или иницијатива, припадају плата и друге накнаде из става 2. овог члана  уколико нису уређени уговором закљученим са међународном организацијом или регионалном иницијативом.”.

Досадашњи став 3, који постаје став 4. мења се и гласи:

„Основ за плаћање пореза и доприноса по основу плате професионалног војног лица из става 2. овог члана представља плата коју би остварило према чину и стажу који има и према формацијском месту на којем се налазило пре упућивања у иностранство.”.

После става 4. додајe се став 5, који гласи:

„Основ за плаћање пореза и доприноса по основу плате професионалног војног лица из става 3. овог члана представља плата коју би остварило према чину и стажу који има и према формацијском месту на којем се налазило пре одласка на рад у иностранство, уколико му основ за плаћање пореза и доприноса није уређен уговором закљученим са међународном организацијом или регионалном иницијативом.”.

У члану 95. после става 1. додаје се нови став 2, који гласи:

„Уколико одобрена средства у Буџету намењена за плате не омогућавају утврђивање основице према ставу 1. овог члана, Влада може утврдити нижу основицу за обрачун плата професионалних војних лица у складу са одобреним средствима.”.

Досадашњи став 2. постаје став 3.

У члану 98. став 3. после речи: „и здравље војних лица и других грађана” додају се речи: „и при реализацији активности, у складу са прихваћеним међународним обавезама  Републике Србије”.

У члану 104. став 1. тач. 1. до 3. мењају се и гласе:

„1) до 10 година – 25 радних дана;

2) од 10 до 20 година – 27 радних дана;

3) преко 20 година – 30 радних дана.”.

У члану 110. тачка 5. мења се и гласи:

„5) ако изгуби чин или је извршном пресудом војног дисциплинског суда осуђен на дисциплинску казну губитак службе; ”.

Тачка 9. мења се и гласи:

„9) по сили закона када наврши 40 година пензијског стажа и:

(1) 53 године живота – подофицир и официр до чина потпуковника;
(2) 54 године живота – официр чина пуковника;
(3) 55 година живота – официр чина бригадног генерала;
(4) 56 година живота – официр чина генерал-мајора;
(5) 57 година живота – официр чина генерал-потпуковника;
(6) 58 година живота – официр чина генерала;”.

Став 2. мења се и гласи:

„Изузетно од одредбе става 1. тачка 9. овог члана, официру, односно подофициру уз његову сагласност може се продужити служба у Војсци Србије до две године.”.

Став 6. мења се и гласи:

„Професионална војна служба престаје и официру, односно подофициру који је упућен на приправнички стаж ако до истека приправничког стажа не положи приправнички испит уз обавезу да надокнади трошкове школовања, односно стипендирања, у складу са овим  законом.”.

У члану 112. став 2. тачка 5. мења се и гласи:

„5) ако изгуби чин или је извршном пресудом војног дисциплинског суда осуђен на дисциплинску казну губитак службе;”.

У члану 116. став 1. речи: „члана 110. став 1. тач. 3, 4, 7. и 8.” замењују се речима: „члана 110. став 1. тачка 1. и тач. 3. до 8.”.

У ставу 3. речи: „члана 110. ст. 2. и 3.” замењују се речима: „члана 110. став 1. тачка 9. и ст. 2. и 3.”.

Члан 117. мења се и гласи:

„Професионалном војном лицу служба у Војсци Србије престаје разрешењем, на основу акта о престанку професионалне војне службе.

Лице за које је донет акт о престанку службе а налази се на дужности разрешава се од службе даном предаје дужности, а лице које се не налази на дужности – даном када акт о престанку службе постане коначан.

Рок за разрешење од службе не може бити дужи од 30 дана од дана достављања коначног акта о престанку професионалне војне службе, и у том року се мора извршити предаја дужности.

За лице коме служба престаје из разлога предвиђених у члану 110. став 1. тачка 5. и члану 112. став 2. тачка 5. овог закона, акт о престанку службе доноси надлежни старешина одмах по пријему пресуде, а служба се рачуна до дана када је пресуда постала извршна.

За лице коме је престала служба због неоправданог изостанка са службе или губитка чина не доноси се акт о предаји дужности.

За умрло лице не доноси се акт о престанку службе и предаји дужности.”.

У члану 131. став 1. тачка 2. мења се и гласи:

„2) кад наврши 65 година живота ако има најмање 15 година стажа осигурања;”.

Члан 134. мења се и гласи:

„На војне службенике и војне намештенике примењују се одредбе овог закона које се односе на професионална војна лица, и то:

1) о специфичности обављања војне службе (члан 16);

2) о ношењу и употреби ватреног оружја (члан 47);

3) о пријему страног одликовања и чланству у страном стручном удружењу или међународној организацији (члан 50);

4) о привременом упућивању по потреби службе у другу јединицу, односно установу Војске Србије ради извршења одређених задатака, осим за лице чији делокруг захтева да се послови радног места обављају ван седишта јединице, односно установе Војске Србије – теренски рад (члан 72. ст. 5. и 6);

5) о раду у структурама међународне организације или регионалне иницијативе (члан 72а);

6) о усавршавању, специјализацији и преквалификацији (члан 74);

7) о удаљењу од дужности (чл. 77. и 78);

8) о стипендији за време школовања или усавршавања у иностранству и плати и другим примањима за време службе у иностранству (члан 80. и члан 90. ст. 2. и 3);

9) о накнади путних и других трошкова (чл. 92. и 93);

10) о радном времену, одморима и одсуствима (чл. 96. до 107);

11) о престанку службе у Војсци Србије по захтеву (члан 110. став 1. тачка 6);

12) о заштитним мерама (чл. 179. до 184).”.

У члану 136. став 2. речи: „професионалних војних лица” замењују се речима:  „професионалних припадника Војске Србије”.

У члану 137. тачка 2. реч: „унапређује” замењује се речју: „производи”.

У члану 138. речи: „предаји дужности” замењују се речима: „разрешењу од дужности”.

У члану 139. став 1. мења се и гласи:

„Акта о пријему у службу, унапређењу, премештају и престанку службе, као и акта којима се решава о стањима у служби официра и подофицира управна су акта.”.

Став 3. мења се и гласи:

„Против аката из става 1. овог члана може се водити управни спор.”.

У члану 143. после става 3. додаје се став 4, који гласи:

„За кривично дело против Војске Србије за које је прописана казна затвора до три  године, против војног лица може се водити дисциплински поступак и уместо кривичне  санкције може му се изрећи дисциплинска казна, односно дисциплинска мера утврђена овим законом, ако је дело добило нарочито лак вид и ако то захтевају интереси службе, у складу са одредбама Кривичног законика.”.

У члану 152. став 2. после тачке 2. додаје се тачка 2а, која гласи:

„2а) забрана удаљења из посебних просторија у војном објекту до 30 дана;”.

У члану 154. став 1. после тачке 4. тачка се замењује тачком и запетом и додаје се тачка 5, која гласи:

„5) забрана удаљења из посебних просторија у војном објекту до 15 дана, коју војнику на служењу војног рока могу да изричу претпостављене старешине на положају командира чете или вишем положају.”.

У ставу 2. после тачке 3. тачка се замењује тачком и запетом и додаје се тачка 4, која гласи:

„4) забрана удаљења из посебних просторија у војном објекту до 30 дана.”.

После става 2. додаје се став 3, који гласи:

„Време проведено на издржавању дисциплинске мере и дисциплинске казне забрана  удаљења из посебних просторија у војном објекту у трајању преко два дана не рачуна се у  служење војног рока.”.

У члану 155. став 1. реч: „Студенту” замењује се речју: „Кадету”.

После тачке 4. додаје се тачка 4а, која гласи:

„4а) забрана удаљења из посебних просторија у војном објекту до 15 дана;”.

После члана 155. додаје се члан 155а, који гласи:

 „Члан 155а 

При одлучивању о одговорности војника, војника у резерви, кадета војне академије,  ученика војних школа и слушаоца школе за резервне официре због дела које се према  одредбама Кривичног законика може расправити у дисциплинском поступку, као и при одлучивању о њиховој одговорности за прекршај када се у прекршајном поступку предмет уступи надлежном војном дисциплинском суду, учиниоцу (осим лица које у време извршења дела, односно прекршаја није навршило 18 година живота) може се изрећи дисциплинска казна забрана удаљења из посебних просторија у војном објекту до 60 дана ако ниједна од  дициплинских мера предвиђених у чл. 154. и 155. овог закона не би одговарала тежини повреде или степену његове одговорности.

При одлучивању о одговорности професионалних војних лица због дела које се према одредбама Кривичног законика може расправити у дисциплинском поступку, као и при одлучивању о њиховој одговорности за прекршај када се у прекршајном поступку предмет уступи надлежном војном дисциплинском суду, учиниоцу се може изрећи дисциплинска казна забрана удаљења из посебних просторија у војном објекту до 60 дана ако ниједна од дициплинских мера и казни предвиђених у члану 152. овог закона не би одговарала тежини повреде или степену његове одговорности.”.

Члан 159. став 3. мења се и гласи:

„Застарелост покретања и вођења поступка због дисциплинског преступа и повреде дужности прописане за Министарство одбране, други државни орган или правно лице због којег се води и кривични поступак пред надлежним редовним судом, наступа када и  застарелост гоњења због кривичног дела.”.

У члану 167. став 1. мења се и гласи:

„Против првостепене одлуке донете у дисциплинском поступку може се поднети жалба, а против пресуде Вишег војног дисциплинског суда којом су професионалним припадницима Војске Србије изречене дисциплинске казне прописане чланом 152. став 2. тач. 3, 7. и 8, чланом 153. став 2. тачка 5, чланом 154. став 2. тачка 4. и чланом 155а овог закона, може се водити управни спор.”.

Члан 174. мења се и гласи:

„Постојање штете, висину штете, околности под којима је штета настала и  одговорност за штету утврђује министар одбране или старешина кога он овласти.

Министар одбране, односно старешина кога он овласти и припадник Војске Србије могу да закључе писмени споразум којим одређују висину и начин накнаде штете, а који има снагу извршне исправе.
Ако припадник Војске Србије одбије да надокнади причињену штету, накнада штете расправиће се у парничном поступку.”.

Члан 178. мења се и гласи:

„Министар одбране ближе уређује поступак за утврђивање постојања, висине и  накнаде штете у Војсци Србије, као и услове и начин преношења својих овлашћења за  одлучивање о накнади штете на старешине Војске Србије, у складу са прописима о накнади штете.”.

У члану 185. став 1. тачка 3. мења се и гласи:

„3) ако буде осуђен на безусловну казну затвора у трајању дужем од једне године – даном правноснажности пресуде.”.

У члану 189. став 3. после речи: „капетана корвете” ставља се тачка, а речи: „с тим да му се време потребно за редовно унапређење за чин потпуковника увећа за време које би му било потребно за унапређење у чин мајора” бришу се.

У ставу 5. после речи: „старијег водника” ставља се тачка, а речи: „с тим да му се време потребно за редовно унапређење за чин старијег водника прве класе увећа за време које му је било потребно за унапређење у чин старијег водника” бришу се.

Овај закон ступа на снагу осмог дана од дана објављивања у „Службеном гласнику Републике Србије”.

Извори 
 „Службени гласник Републике Србије”, брoj 88/09

В