Отмица/5
ПОЈАВА V

МИЛОЈЕ (сам): Баш ни да ме погледа. А овамо сам једнако махао главом на њу. Ама шта ли јој је? Да је не кара Радоје? (Пева):
Ој, девојко. душо моја,
Што су медна уста твоја, 
Још су лепша недра твоја!

Да је мени само знати 
Чиме ли те паше мати,
По том твоме струку милом,
Да ли концем ибришимом?

Ја бих конац покидао, 
Лепше бих те опасао: 
Са ружицом неувелом
И десиицом мојом белом.

Ој, девојко, душо моја,
Чим те купа мајка твоја? 
Ја бих росно цвеће брао,
Њиме бих те окупао,
А пољупцем са усана
Лице бих ти утирао!

Аха, ево јо! Баш нећу да је погледам; нека зна, како је то кад ме расрди.

Отмица