Ој, Русијо, драга моја (Јесењин)
Ој, Русијо, драга моја,
Свака кућа ризу вије...
Бескрајна су поља твоја-
Плаветнило очи пије.

К'о хаџија, туђа лица,
Загледам долине голе.
Широм питомих равница
Чезну шуморне тополе.

Мирис јабука и меда,
Спаситељ у цркви свуда.
Трешти, носи, мира не да
Са ливада игра луда.

Потрчаћу к'о без душе
У те зелене ширине,
А к мени ће, к'о минђуше,
Девојачки смех да сине.

Ако викну свеци с неба:
„Нека земље, у рај амо!”
Ја ћу: „Мени рај не треба,
Отаџбину хоћу само.”

Сергеј Јесењин

прев. Миодраг Сибиновић
ru:Гой ты, Русь, моя родная (Есенин)