Епитафи у драгачевским селима: Рогача
Епитафи у драгачевским селима: Рогача су сведочанства преписана са крајпуташа и старих надгробних споменика у селу Рогача (Општина Лучани).

Крајпуташи 

Крајпуташ Кости Констатиновићу (†1876) (Рогача – крај пута)
 Овај биљег показује тјело
 покојног
 КОСТЕ КОСТАТИНОВИЋА
 из Рогаче
 бивши воиник II класе
 Трнавског баталијона
 кои у 36 години свога живота
 јуначки борећи се против турака
 за славу и слободу Срба
 у борби на Соколовици код Пазара
 погинуо (...) јулија 1876 г.
 (...)

Крајпуташ Неђељку Вилотијевићу (†1876) (Рогача – крај пута)
 Овај споменик показује
 почившег
 НЕЂЕЉКА ВИЛОТИЈЕВИЋА
 из Рогаче
 бив. воиник I-ве кла[се]
 десетар Трнавског баталијона
 које у 40 год. живота свог
 храбро борећи се
 у рату против турака
 за славу и отечество српско
 под владом
 књаза Милана М. Обреновића
 а погинуо у битци на Радојевцу
 6-ог октомбра у 1876 Г.
 И бог да му душу прости

	
Крајпуташ Радоју Богдановићу (†1914) (Рогача – крај пута)
 Приђи ближе мили читаоче
 те прочитај тужни овај спомен
 дична Срба крабра ратоборца
 РАДОЈА К. БОГДАНОВИЋА
 из Рогаче
 бивши војник II позив II чета I батаљон... пука
 кои поживи 38 г.
 а погибе у Босни на Тршељу
 3 авгус 1914 г.
 у рату србско и аустриско
 и тамо сарањен.
 Бог да му душу опрости
 Овај подигоше му спомен
 супруга јелика
 и синови Милутин Светолик и Милосав

Крајпуташ Светозару Живковићу (†1914) (Рогача – крај пута)
 Ој Србине роде стани
 и прочитај спомен
 СВЕТОЗАРА М. ЖИВКОВИЋА
 Поживи 45 Год.
 као угледан и поштен грађанин.
 Ратовао од 12 [1912] до 1914.Г.
 погинуо 22 – 10 – 1914. Г.
 Бог да му душу прости
 Овај спомен подигоше
 отац мајка и браћа

Крајпуташ Драгоју Богдановићу (†1915) (Рогача – крај пута)
 Ратни друже и остали моји
 ево спомен где ми овде стоји
 покој.
 ДРАГОЈА БОГДАНОВИЋА
 из Рогаче
 редов 2 чете 1 батаљона 10 пука II позив
 рођен 1880 год.
 но ратујући против непријатеља
 и борећи се за спас отаџбине
 погину на Пустој реци
 29. окт 1915 год.
 Спомен му подигоше
 Драгољуб син
 и Радојка супруга

Крајпуташ Радовану Богдановићу (†1915) (Рогача – крај пута)
 О путници мили род
 стани мало овде
 те прочитај овај натпис
 овде дична Срба
 РАДОВАНА БОГДАНОВИЋА
 из Рогаче
 бивши војник II чете I батаљон 10 пук III позив
 кои поживи 53 год.
 кои учествова у свим ратовима
 од 1912 год. па до 1915 год.
 борећи се за веру
 и слободу своје отаџбине
 и погибе 10 новембра 1915 год.
 на положају и тамо је сарањен.
 Бог да га прости
 Овај му спомен подиже
 супруга Живана
 и синови Миленко Миливоје и Добросав

Крајпуташ Велимиру Драговићу (†1917) (Рогача – крај пута)
 Овај спомен показује
 краброг војника
 ВЕЛИМИРА Л. ДРАГОВИЋА
 из Рогаче
 поднаредника 4 чете пионирске
 Моравске дивизије
 кои проведе свог живота 38 г.
 участвовао у ратовима
 од 1912 г. па до 1917 год.
 (...)
 где је и сарањен.
 Бог да му душу прости
 Овај му спомен подиже
 брат Милорад
 и супруга Јеленка
 и синови Миодраг Драгољуб и Добрица

Чукар 
Споменик Младену Станишићу (†1837) (Рогача – Чукар)
 1802 године роди се
 МИЛАДИН СТАНИШИЋ
 пресели у вијечност
 1837 Јануарија 1
 Ристо подписа

Споменик Василији (†1843) (Рогача – Чукар)
 Овде почива
 ВАСИЛИЈА
 супруга Ивана Дмитровића
 поживи: 35: г
 умре 6 мар: 1843: г.
 писа Милое от села Рогаче

Споменик Санди (†1845) (Рогача – Чукар)
 1845
 САНДА

Споменик Цмиљани (†1849) и новорођенчету Арсенију (†1848)  (Рогача – Чукар)
 Овде почива
 ЦМИЉАНА
 кћи Г: Маиора кавалера
 Милована Неделковића
 из Вирова,
 а супруга Сима
 сина Ивана Живковића
 кмета: рогачког
 поживе 25. Г:
 умре. 25. декембра 1849
 и чедо иој АРСЕНИЈЕ
 поживи 4. м:
 умре 1848 Г.

Споменик Ивану Живковићу (†18??) (Рогача – Чукар)
 Овде почива Раб Божи
 ИВАН ЖИВКОВИЋ
 бивши кмет главниј
 Ж : С : Рогаче
 поживи 50. Г :
 умрие 3 . апри :
 (...)

Споменик Светозару Продановићу (†1897) (Рогача – Чукар)
 У овом Мрачном гробу
 Почивају Земни остатци:
 нашег никад заборављеног Брата:
 СВЕТОЗАРА ПРОДАНОВИЋА
 из Рогаче.
 Бивши Занатом калва Бакалски.
 И служећи у сталном кадру
 разболи се: у својој 22 Год.
 Умре 8. априла 1897. Год.
 Бог да га прости
 Овај му спомен подигоше
 његова благодарна Браћа
 Радисав Радосав
 и вељко трговац из Чачка

Споменик Мићу Димитријевићу (†1898) (Рогача – Чукар)
 Пред овим Ладним Спомеником
 Сарањен је
 МИЋО
 син пок. Маринка Димитријевића
 из Рогаче
 који је погинуо од зликоваца
 у селу Грабу
 2. Априла 1898. Год.
 у својих 14 Год.
 Бог да му душу прости
 Запис учини
 његов брат Милосав

Споменик Милићу Живковићу (†1907) (Рогача – Чукар)
 Овде је сарањен
 МИЛИЋ  ЖИВКОВИЋ
 бив. Трговац из Рогаче
 живе 27 година а тргујући
 погибе са коња
 код луњевачке чесме
 8 маја 1907. год.

Споменик Милуну Мрдаковићу (†1915) (Рогача – Чукар)
 Овде почива
 МИЛУН А. МРДАКОВИЋ
 из Рогаче.
 Бивши војник пекарске чете
 Шумадијске дивизије I позива.
 Кои у рату од тешких рана
 своје младости од 28 год.
 а умро је у селу Раткову
 марта 1915. Год
 и тамо је сарањен
 Запис учини
 његов Брат Милосав

Споменик Видосаву Димитријевићу (†1916) (Рогача – Чукар)
 Пред овим Ладним Спомеником
 Сахрањени су Посмртни остатци
 ВИДОСАВ
 син Маринка Димитријевића из Рогаче,
 војник 2. чете I бат. II шумадинског пука.
 Угинуо 24. јуна 1916. Год.
 на Јадранском Мору
 у лађама од непријатеља
 у својих 19 година
 Бог даму душу прости
 Спомен подиже
 његов Брат Милосав

Споменик Радисаву Пропадовићу (†1924) (Рогача – Чукар)
 Ево гроба вечног двора
 који тико показуј
 вечите земне остатке
 дичног Србина
 РАДИСАВА ПРОПАДОВИЋА
 из Рогаче
 који часно поживи 63 год.
 а престави се у вечност
 16. маја 1924. год.
 по старом старом календару
 Бог да му опрости племениту душу
 Спомен овај подигоше му
 супруга Винка
 и синови Богољуб Јездимир и Младен
 и остала родбина

Споменик Маринку Димитријевићу (†1926) (Рогача – Чукар)
 Пред овим Ладним Спомеником
 Посмртни остатци
 МАРИНКА ДИМИТРИЈЕВИЋА
 из Рогаче
 Поживи 73. г.
 Преставио се у Вечност
 8. фебруара 1926. год.
 Бог да му душу прости
 Спомен подиже му
 његов син Милосав

Споменик Милисаву Димитријевићу (†1946) (Рогача – Чукар)
 МИЛИСАВ М. ДИМИТРИЈЕВИЋ
 из Рогаче
 који поживи 61 год.
 Умро 1. IX 1946. г.
 У рату од 1912 до 1915. г.
 На Церу са медаљом.
 Бог да му душу прости
 Спомен подиже
 жена Пелагија
 и зет Тихомир

Црквине 
Споменик Радоњи Вујовићу (†1837) (Рогача – Црквине)
 1837
 Ође почивају кости
 Раба Божијего
 РАДОЊЕ ВУИОВИЋА СИМОВИЋ
 + 18 декемврија

Споменик Мијаилу Радоњићу (†1838) (Рогача – Црквине)
 1838
 Зде Почива раб Божи
 МИЈАИЛО РАДОЊИЋ
 20. година Ж

Споменик Луки Петровићу (†1850) (Рогача – Црквине)
 1850
 овде почива
 ЛУКА ПЕТРОВИЋ
 поживе 60 Г:
 умре 4 Марта
 Ови биљег удари му
 ж[ена] Лепосава
 и Радисав радов: из Живице
 и кћери Его
 Анка и Станица и Роса

Споменик Радовану Зоћевићу (†1852) (Рогача – Црквине)
 1852
 овде почива
 РАДОВАН ЗОЋЕВИЋ Миловано:
 поживи 48. Г:
 умре 19. Ф:
 честно са својом
 супругом ПЕЈКОМ
 поживи (...)
 заедно умреше
 писа Радосав Чикириз
 села Ртију

Споменик Јовану Драговићу (†1866) (Рогача – Црквине)
 овде почива Раб Бо:
 ИОВАН ДРАГОВИЋ
 Бивши Кмет
 из С[ела] рогаче
 Поживи 84 г.
 умре 20 Ф: 1866 . г.
 оваи билег удариму
 Син Его кмет Паун
 писа Глишо Пуза

Споменик Милисаву Радоњићу (†1867) (Рогача – Црквине)
 Овде су тико смирени
 телесни останци
 Раба Божиег
 МИЛИСАВА РАДОЊИЋА
 житеља рогачког
 и кмета обшт[тине]
 грабске: и рогачке
 кои поживи чесно
 од своег рођења 60. Год:
 и преселисе у вечнос
 28-г Јануара у 1867 Год.
 Бог да му душу прости
 Споменуга
 Иово и Милое и Милија
 Синови Его

Споменик Мијаилу Радоњићу (†1870) (Рогача – Црквине)
 С десне стране свог ђеда
 тико почива Младенац
 МИЈАИЛО
 син Јова Радоњића
 из Рогаче
 коие као ђак I разреда
 Слушао наук у школи Горачкои
 Преставиосе у најлепшем цвету
 од 11 год. 15 Марта у 1870 Г.
 На жалост свом роду (...)

Споменик Павлу Зоћевићу (†1871) (Рогача – Црквине)
 Овде почива тико
 раб божи
 ПАВЛЕ  ЗОЋЕВИЋ
 Житељ рогачки
 бивши кмет рогачки
 А кои чесно и поштено
 Поживи 46. Год:
 а преселио се у вечност
 14-го Марта 1871. Г:
 и бог даму душу прости
 и вовјеки амин
 писа Глишо Дмитрић
 из Котраже

Споменик Миловану Радоњићу (†1900) (Рогача – Црквине)
 Спомен овај показује
 МИЛОВАНА РАДОЊИЋА
 из Рогаче
 коије сваком Србину
 и Србском сину
 душевно пријатељ био
 и чесно поживио 105. Год.
 Престависе у вечност
 14. јануара 1900. Г.
 Бог да му душу прости
 Спомен овај подиже
 благодарни син Светозар

Извор 
 Никола Ника Стојић, Драгачевски епитафи: записи са надгробника и  крајпуташа, 2. допуњено издање, Међуопштински историјски архив, Чачак 2011.

Драгачевски епитафи