Другу
Војислав Илић 

Сто је припремљен давно, и мирта, и мајске руже,
На столу амфора блиста и скромна вечера с њом;
На празник светлога маја похитај, љубазни друже,
   У мирни овај дом.

Дарови божице штедре на столу одавна стоје:
И поморанџа слатка, и сочне оливе плод;
Мирисом народа и смирне миришу одаје моје,
   Светли се глатки пôд.

У разговору мудром, Док Веспер на небу светли,
Ми ћемо славити мудрост и тихи живот свој,
А кад јутарњег Феба огласе далеки петли,
   Тад збогом, друже мој!

Два верна и снажна роба под руке повести могу
Потомка Ромула храброг. Ах, то бар није грех!
Да не оскврни тебе и твоју грађанску тогу
   Поруга или смех.

март 1889.

Извори 

 ''Војислав Илић: Лирско песништво, страна 118, 2. књига, Вук Караџић, Београд.

Војислав Илић