Песник (Јесењин)
Блед је. Смишља свој страшни пут.
У души лебде привиђења.
Замахом коби смрскана груд,
Образи усахли од бдења.

На челу боре испаштања,
Коса му се прамењем лиња.
Но чар његових маштања
У јасним сликама тиња.

Седи у тамноме поткровљу,
Пламичци свеће таму море.
Перо везе себи на вољу,
Води с њим тајне разговоре.

Он пише песму, своју муку,
Дира срцем прошлости зубљу...
А ту буку, свог срца буку,
Однеће већ сутра за рубљу.

Сергеј Јесењин

прев. Данило Киш
ru:Поэт (Он бледен. Мыслит страшный путь — Есенин)