Мртва љубав (Петар Прерадовић)
Гдје ћу тебе, о љубави моја,
Сад закопат, кад си издахнула?
У мом срцу није ти покоја,
Јер си покој сав му разметнула.

Да те легнем у земљицу црну,
У земљицу ти не би сагњила,
Земска вила драгоцјеност твоју
У камење предраго би збила.

Да те спустим у дубоко море,
У мору се не би растопила,
Морска вила драгоцјеност твоју
У бисер би предраги салила.

Пак би дошли људи благохлепни,
Из земље би тебе ископали,
Из мора би тебе извадили
И по свијету свуда распродали.

А ти иди, нек те уздисаји
К небу дигну, тамо звијездом буди,
Тамо мени жалосноме сјаји,
Тамо неће достигнут те људи!

Извор 
 Ненад Грујичић приредио: Антологија српске поезије (1847-2000), Бранково Коло, Ср. Карловци, 2012, стр. 112

Петар Прерадовић
Поезија