Милош Обилић/1
ДЕЈСТВО ПРВО
 
(Пространа пољана: на среди види се коло, у ком ватра тиња). 
 
1.
 
ТРИ АВЕТИЊЕ (играју се). 
 

ПРВА АВЕТ: Сестрице, видиш ли оног сиромашка, како брижно по шуми хода? 
ДРУГА АВЕТ: Оно је човек што сокола тражи, који му је утекао из вигова. 
ПРВА АВЕТ: Соко стоји на грани, а он га не види, већ сујетно око себе звера. 
ТРЕЋА АВЕТ: Да су њему сестара очи, његова би жеља била испуњена, ал' овако: како с' бедан мучи! 
ДРУГА АВЕТ: То је њему судба, то је судба свију људи. 
     Кад журави по прљавој 
       Кобеља се црв стази, 
     Сво шчастије у траљавој 
       Нечистоти налази; 
     Не знајући шта га чека, 
       Шта му судба предлаже, 
     Стрепи, дркће, и довека 
       Њој се једној подлаже. 
     Но ако је рад подићи 
       Гбре мало зенице, 
     Потребује вишње моћи, 
       Више силе деснице. 
ПРВА АВЕТ: 
     Кад журави по прљавој 
       Кобеља се црв стази, 
     Сво шчастије у траљавој 
       Нечистоти налази. 
ДРУГА АВЕТ: 
     Сва следствија људских ствари 
       Сестрам' јесу позната, 
ПРВА АВЕТ: 
     Свака судба земних твари 
       Код њих је написана. 
ДРУГА АВЕТ: 
     И порушит' и свратити 
       Рок са праве путање, 
     Добро на зло обратити 
       Кадре јесу другиње. 
ПРВА АВЕТ: 
     Порушити и свратити 
       Рок за праве путање, 
     Зло на горе обратити 
       Кадре јесу другиње.   
(Страшно загрми). 
ТРЕЋА АВЕТ: Пст! Земља се тресе, громови пуцају, предсказују царичино пришествије. 
ДРУГА АВЕТ: 
     Царица, царица! 
     У коло, сестрице! 
     Загрл'мо се сродном руком, 
     Обрн'мо се вештим скоком, 
       Коло свакој другарки: 
(Загрле се) 
     Једно мени 
     Друго теби, 
     Треће нашој сестрици, 
     А четврто царици! 

Милош Обилић