Сонет - XXII
Милутин Бојић 

Сонет - XXII

По олују ти ноћас поздрав шаљем.
 
Слушај како ми шум раскошно свира 

И сањив сутон са облака спира 

И пахуљице нагле расејава... 

Чуј, тутњи, жури свом циљу све даљем, 

Тисућ мириса у загрљај збира 

И растура их стазама свемира. 

Нек нађе твоје око које спава! 

И нек твој лепи лик му тутањ смири, 

Да стане, да те помилује меко 

И да отхуји далеко, далеко. 

И док се твоје око тихо шири 

И око тебе низ мириса плете, 

Да чујеш моју душу пуну сете. 

Милутин Бојић
С