Пијеро Музувијер2/20
Шена двадеста
Симо и Мандалијена
СИМО: Мандалијена, Мандалијена!
МАНДАЛИЈЕНА: Госпару, што велиш?
СИМО: Ужежи свијећу најбрже и ходи доли у корту; смрдећице, ти спиш, а мени кућу краду.
МАНДАЛИЈЕНА: Госпару, што си ту? што су те ствари? што ли си у тијем хаљинам?
СИМО: Сад ме не пита’ ништа нег ми свијетли с том лукијерном, нека видим да није брава вјолана [оштећена].
МАНДАЛИЈЕНА: Госпару, тој брави није ништа; брава је здрава како и вазда.
СИМО: Виђу и ја; тот су они лупежи по кому њихову инџењу [среству] оскачали. Ход’мо најбрже гори, да ривеџамо по кући је ли све на мјесту.

Референце  

Пијеро Музувијер