Jarac u pameti—Sganarelle ou le Cocu imaginaire/19
Šena devetnaesta
Džono, Jela i Franuša

     Džono: Prije nego se za sveđ odijelim od tebe, hoću te ako ništa prikorit na ovemu mjestu... 
     Jela: Tot imaš toliko bezočanstva? Kako još mi doć govorit? 
     Džono: Istina je da ga imam velika. Oni koga si izabrala ljubiti taki je u sebi da bih imo imat krivo kad bih te išta njime prikorio. Živi, živi u pokoju, zaboravi se veselo za vazda od mene u družbi s dostojnijem vjerenikom koji te čini toliko čestitu. 
     Jela: Tako džusto, nevjernice! tako ću i življet; i najveća moja požuda bit će da se stega tvoje srce muči i grize. 
     Džono: Što je, što ti uzrokuje suproć meni tu rasrdžbu s kojom hoćeš ukazat ko da je razložito prema meni imaš? 
 

Jarac u pameti