ЂУЛИЋИ LXXIII
У одаји свећа гори 
Што најбоље зна, 
Дркће, пламти, нешто гледи — 
Ко би знао шта? 

Уздисај се један диже 
Дубок, хитар, смео, 
Па угаси ону свећу — 
— Је л’ баш тако хтео? 

Радује л’ се она свећа, 
Или јој је жао 
Лете л’ и сад уздисаји — 
Ко би каз’ти знао. 

 ''Јован Јовановић Змај: .