Пијеро Музувијер1/8
Шена осма
Кола и Џива, дјевојка Франа пећника
ЏИВА: Кашпита! како сам се лијено начинила! да ме сад виду њеке младе фрашкете, помамили би се за мном. Ма ево оне манџагате Коле Пуљизине који амореџа [ашикује] моју госпођу.
КОЛА: О Џива, tempo fa [вријеме је] да те nијесам виђело! che si fa [што је] од мојо caro [драге] госпођо?
ЏИВА: Mi ga se non saputo [ја не знам]; или га се мислиш да ћу ти ја рофијат? Пођи ишти тамо Кату Купелку која те ту намјерила; а на вјеру, што ти сам и досле учинила, метнула сам кам у море.
КОЛА: О мојо caro [драга] Џива, mia pulita [моја уљудна], мојо garbato [љубазна]! ти си лијепо, ти мени драго; ја добро хоћу и тебе и твоја госпођо. Реци ми, te prego [молим те], којо си гласо мени донијела од Луцијо? хоћемо ли бит заједно довечеро al solito |као обично]?
ЏИВА: Била би — свиња! — кад би јој могло бит! пођи, пођи довечер, нека ти подијели од онијех јегуља што јом је муж до јутрос наштесрца; а жинти су масне и смочне биле!
КОЛА: Што то говорило? Ја не разумјело, non intendo [не разумијем].
ЏИВА: Intenderghase [разумије се] и савише: datoghase bastoni [дао је батина] Франо Луцији, да је све сусјество пожалило. И ту га довечер нећеш ни присмрдјет.
КОЛА: Bastonate Francisco [батина Франо] Луцији?!
ЏИВА: Е, е! bastonate! и то све за тебе, ер се њешто инсусpетишкo; зато довечер non venutogase [не долази].
КОЛА: Ти мене хоћеш десперати, caro mio bene, gemma della ftonte meja, animella della mia budella! ecco lo mangio, te lo dugnio [драго моје добро, драги камене мојега чела, душице мојих цријева! ево ти бакшиш, дајем ти га|: купи scarpo [ципеле] за моје љубаво, и настој свакако да довечера al mio solito дођем у мојо caro госпођо Луцијо.
ЏИВА: За динаре се веле чини; настојаћу свакако, ако и доцније, и одговори[т] ти ћу.
КОЛА: Te ringrazio [хвала ти], Џива, и збогом!

Референце 

Пијеро Музувијер