Епитафи у драгачевским селима: Гуча (варошица)
Епитафи у драгачевским селима: Гуча (варошица) су сведочанства преписана са старих надгробних споменика у Гучи (Општина Лучани).

Црквена порта 
Споменик проти Милутину Илићу (†1814) (Гуча – крај цркве)
 Под овом студеном стијеном
 тико почива раб Божиј
 МИЛУТИН ИЛИЋ
 из Гуче,
 пречесниј прота
 и храбриј командант
 Драгачевскиј,
 велики родољубац
 и ревнитељ цркве и вјере
 славниј ратоборац
 за слободу отечества
 кои е у 85 години старости свое
 упокоио се
 14 јануарија 1814 љета.
 Вјечна му памјат!
 Благодарни унук Симеон Протић
 постави му овај мермерниј споменик
 1851 љета.

Споменик протојереју Павелу Николићу (†1835) (Гуча – крај цркве)
 Овде почивају кости
 протојереја
 ПАВЕЛА НИКОЛИЋА
 бившег намесника ове цркве.
 Поживи 97. Г.
 А престав[и се]
 17. но[в]ем[бра] 1835.Г:

	
Споменик Јовану Броћићу (†1839) (Гуча – крај цркве)
 Овде почивају кости
 ИОВАНА БРОЋИЋА
 бившег терговца
 1839
 Обновио надпис овог гроба
 унук Петроније Броћић
 тутор цркве у Гучи
 1939

Споменик Маринку Радивојевићу (†1843) (Гуча – крај цркве)
 Овде почива
 раб Божи
 МАРИНКО РАДИВОЈЕВИЋ
 сарач поживе 18 Л[ета]
 П[реминуо] 1843:

Споменик Петронију Бугарину (†18??) (Гуча – крај цркве)
 Под овом плочом
 почивају мошти земне
 ПЕТРОНИЈА БУГАРИНА
 кмета села Гуче
 кои даде 1825 Г. поље
 за изградњу цркве

Споменик Милисаву Протићу (†1852) (Гуча – крај цркве)
 Овде под овом стеном
 почива Раб Божи
 МИЛИСАВ ПРОТИЋ
 из села Гуче.
 Био кмет и
 преседник општине Гучк[е].
 Поживи (...)
 престави се 23. Декембра 1852 Г:
 Син Ђока протића кнеза
 и војводе Др[агачевског]
 који се борио
 за христову веру и закон.
 На Сјеници од Вран паше погинуо
 при владанију почетка
 кнеза Милоша Обреновића.
 Овај спомен пос[ади]
 Милосав П[ротић] син његов

Споменик Обраду Протићу (†1853) (Гуча – крај цркве)
 Под овом студеном стеном
 тико почива Раб Божи
 ОБРАД ПРОТИЋ
 жител села Гуче.
 Поживи 35 Г.
 престави се 18ог Јануара 1853. Г.
 Лака му земља.
 Вечна му памјат.
 Много ожалошћена маика његова
 Госпава С[упруга] почив. Радосава
 воздвиже спомен овај

Споменик Јанку Николићу (†1853) (Гуча – крај цркве)
 Под овом студеном плочом
 почива раб Божи
 ЈАНКО
 син почившег
 Проте Драгачевског
 Павла Николића
 из села Гуче.
 Поживи 73 године
 а престави се 27 јунија 1853.г.
 Много желећи
 овај храм наново Воздигнути
 приложио је 1800 гроша
 и трудио 3 године
 док се храм свршио,
 да би своје кости сахранио
 под крило цркве.

Споменик Миљку Ћумуровићу (†1876) (Гуча – крај цркве)
 Овај биљег Показује
 тјело почившег
 МИЉКА ЋУМУРОВИЋА
 из Гуче
 бившег војника Прве класе II-ге чете
 Драгачевског батаљона
 коије у 24. год. живота свог
 јуначки борећисе против турака
 за славу и слободу срба
 погинуо у борби на погледима
 под Јавором 23-г јула 1876 г.
 и бог даму душу прости
 Оваи спомен подигошему браћа
 милош раденко и јеврем

Споменик Драгићу Чикиризу (†1877) (Гуча – крај цркве)
 Овое споменик
 ДРАГИЋА ЧИКИРИЗА
 из Ртију
 бившег Храброг воиника
 I-ве класе III чете
 баталиона драгачевског
 којие у 21 год. Живота
 у најлепшем цвету младости своие
 јуначки борећисе против турака
 за славу и слободу Срба
 погинуо у рату (...)
 12 Септембра 1877 год.
 Бог даму душу прости

Споменик свештенику Милану Ђорђевићу (†1960) (Гуча – крај цркве)
 Свештеник
 МИЛАН П. ЂОРЂЕВИЋ
 Арх[ијерејски]. Намесник
 драгачевски
 рођен 1907. г.
 а упокоио се 1960. г.
 Спомен плочу подиже
 супруга Велисава са децом
 1961. г.

Гротница 
Споменик Мијаилу Новаковићу (†1831) (Гуча – Гротница)
 МИЈАИЛО НОВАКОВИЋ
 поживи
 70 лета
 умре на 1831:

Споменик Обрену Павловићу (†1838) (Гуча – Гротница)
 почива
 ОБРЕН ПАВЛОВИЋ:
 Жи: 19 го:
 прес: 1838 : ле

Споменик Сретену Лукићу (†1855) (Гуча – Гротница)
 Овде почива
 Блаженоупокоени
 раб Божии
 СРЕТЕН
 син лука ерића,
 бившии жител села Гуче
 поживи. 44. год:
 и умре, 20. октомбра у 1855. Г:
 Споменик оваи подижему
 верна супруга его
 Станисава
 са три ниова младолетна сина
 Милошом: и Милиом и Живком
 А написага Радосав:
 Чикириз из Ртију

Споменик Луку Ерићу (†1856) (Гуча – Гротница)
 Овде почива
 раб Божи
 ЛУКО ЕРИЋ
 жител Гучки
 поживи 80 г:
 умро 15 априла 1856. Г:
 Овај спомен подижему
 унук Милија

Споменик Петру Тошићу (†1888) (Гуча – Гротница)
 Срећа је Материна у деци њеној
 а сад својој једне дубоке ране
 изненадне за Срце Матерно.
 изгуби милог сина и брата
 доброг бледог Анђела
 ПЕТРА
 у пролећу живота у 22.гој Г.
 26. Априла 1888 Г.
 Остави овај земни Цвет
 и прну Небеском плаветнилу
 у круг добри Серафина
 да песмом својом
 весели сен Родитеља својих
 Нека је светла и топла успомена твоја
 добри Анђелу
 мили сине и брате Петре
 Мили Очеви Мајке Браћо и Другови
 приђите и прочитајте
 жалост Судбине доброг Покојника Петра
 Овај велики и студени камен
 Подиже свом једином брату
 Светозар Тошић трговац из Чачка

Споменик Милети Икодиновићу (†1889) (Гуча – Гротница)
 Овде почива
 главни дунђер
 МИЛЕТА ИКОДИНОВИЋ
 из Гуче рођен 1857 Г.
 поживи 42 Г.
 А умроје 1889 Г.
 Спомен подижему
 супруга Винка
 и њени синови

Споменик Кристини Ђорђевић (†1905) (Гуча – Гротница)
 Овај Свету мој жалосни цвету,
 рано цветаг, па рано увенуг:
 као ружа од јаркога сунца
 Овде почива раба Божија
 КРСТИНА девојка
 кћер Милије П. Ђорђевића
 из Гуче
 која часно поживи 19 Г.
 Умрла је 8. децембра: 1905 Г.
 Овај спомен сподигоше јој
 отац Милија.
 мајка Миленија.
 браћа. Видосав. Милосав и остали
 Писа Милан Ђ. Милићевић
 из Лиса

Споменик Драгићу Станићу (†1914) (Гуча – Гротница)
 ДРАГИЋ СТАНИЋ
 из Гуче.
 Рођен 30. XII. 1872. г.
 бив. Мајстор
 и војник I-ве чете I бат.
 X пр. пука III позива.
 Учествовао у рату 1912 и [19]13.г.
 а погибе на Космају
 бранећи отаџбину
 25. новембра 1914. Г.
 Бог да му душу прости
 Овај спомен подижему
 син Рајко
 и супруга Станка

Споменик Милојку Станићу (†1915) (Гуча – Гротница)
 За успомену
 нашем сину
 МИЛОЈКУ СТАНИЋУ
 војнику 3 чете I батаљона 11 пука
 који поживио 20 година
 а пушти се на боловање
 и умре код своје куће
 27 маја 1915. Год.
 Овај споменик подигошему
 ожалошћени родитељи
 отац Радосав
 мајка Миљка
 и браћа Раденко и Милоје

Споменик Светозару Броћићу (†1915) (Гуча – Гротница)
 СВЕТОЗАР М. БРОЋИЋ
 син Јулке и пок. Младена Броћића
 из Гуче.
 Рођен Јула 1884.Год.
 Војник 3. чете 5.Бат. 5-ог Пр. Пука.
 погибе у 22. год.
 своје Младости на Глоговцу
 17 октомбра 1915. Год.
 Борећисе са Аустријанцима
 за веру и отаџбину.
 Бог да му душу опрости

Споменик браћи Вукосављевић: Периши (†1915), Миловану (†1913) и Велимиру (†191?) (Гуча – Гротница)
 За вечну успомену
 и никад не прежаљениг
 моја три сина у рату изгинули
 ПЕРИША од 25. Г.
 МИЛОВАН од 21 г. И
 ВЕЛИМИР од 21 г.
 синови пок Јована и Крстине
 Вукосављевића.

 ПЕРИША
 је као војни обвезник
 ступијо у овај европски рат
 у I чету I батаљона
 V пук коњ. дивизије I позива
 до евакуације Србије.
 При оступању наше војске
 умре 5. марта 1915 Г.
 у нишкој болници
 и тамо је сарањен код цркве

 МИЛОВАН
 као регрут
 ступијо је на браник отаџбине
 у српско-турски и бугарски рат
 као обвезник III чете I батал. X пука
 на Коритнику
 погинуо је септембра 1913.Г.

 ВЕЛИМИР
 као регрут
 у овом европском рату
 IV чета I Бат, XI пука
 погибе код (...)

 Крстина овај биљег подиже
 синовима и себе за живота
 са унуком Крстом Вукосављевићем

Споменик Младену Броћићу (†1919) (Гуча – Гротница)
 МЛАДЕН М. БРОЋИЋ
 земљоделац из Гуче
 Одличан. Грађанин
 и неуморни Радник
 Рођен Јула 1848
 + 20. Марта 1919 год.
 Бог даму душу опрости

Споменик Владимиру Марковићу (†1919) (Гуча – Гротница)
 Под овим споменом
 леже Земни остатци
 ВЛАДИМИРА МАРКОВИЋА
 земљоделца из Гуче.
 Који поживи
 Чесно и Поштено 60: Г:
 А престави се у Вечност.
 30. Маја 1919. Год.
 Бог да му душу Опрости
 Овај спомен подигошему
 супруга Пауна
 и унук Сретен,
 ћери Јагода, Ангелина
 и зетови

Споменик Совији Тодоровић (†1924) (Гуча – Гротница)
 Еј сестрице и ви Браћо мила
 ви видите где ме земља скрива
 Девојку од 16 год.
 СОВИЈУ
 кћер Драгића и Крстосије Тодоровића
 из Гуче
 Сва је заме изгубљена нада,
 смртна коса која ме покоси,
 свакога ће она покорити.
 Ој мила моја мајко
 немој сузе лити
 Бог ми душу узе
 Мили Бог то рече
 његово је прече
 14. децембра 1924. год.
 Овај јој спомен подиже
 њен благодарни Брат Милан
 и мајка Крстосија
 Збогом роде ја ви одок
 одакле се повратити нећу
 а ви мени упалите свећу.

Гробље код школе 
Споменик Радојици Станићу (†1851) (Гуча – гробље код школе)
 Приђи брате мили читатељу
 младос ме отети не може
 ода судбине наши праотаца
 раб божи
 РАДОИЦА СТАНИЋ
 из Гуче
 поживи 35. г.
 а умре 17 ноембра у 1851. Г:
 Оваи билег подижему
 брат Андрија
 на 1865. год.

Споменик Микаилу Миливојевићу (†1855) (Гуча – гробље код школе)
 Оваи гроб
 први почетак том гробју
 дасе зна:
 Овде почива раб божии
 МИКАИЛ МИЛИВОЕВИЋ
 от фамилие броћића.
 бившиј жител гучки
 поживи 46 год;
 а престависе
 27 августа 1855 . Л:
 Буди ему вечна памјат:
 споменик оваи подижему
 Его син Милутин
 а писа и гради
 Радосав Чикириз из Ртију

Споменик Јовану Гавриловићу (†1860) (Гуча – гробље код школе)
 Не чуди се читатељу гробу моме
 но се моли творцу небесноме
 за опроштај твои грекова
 ер знај даћеш мене доћи
 Овде е сарањен
 ИОВАН Т: ГАВРИЛОВИЋ
 кои е поживио 37 г.
 а преставио се
 23. априла 1860. год.
 на жалос оцу тодору
 кои му е оваи билег подигао

Споменик Гавриловићима: Симеуну  (†1849), Сенији  (†1853) и Петру (†1862) (Гуча – гробље код школе)
 Овде почива Раб Божи
 ПЕТАР ГАВРИЛОВИЋ
 б: жител Гучки;
 кои поживи 57 г:
 А престави се
 7 марта 1862 Год:
 Оваи билег подижему
 син Миленко
 како оцу тако

 и стрицу
 СИМЕУНУ
 кои умре 1849 г.

 с десне стране
 раба божија
 СЕНИЈА
 супруга Петра Гавриловића
 коие у овом спомену
 поживи 50.г:
 умре 18 октом: 1853. Г:

Споменик Радовану Станићу (†1864) (Гуча – гробље код школе)
 Приђи ближе мили роде
 и види где почива
 Раб божи
 РАДОВАН
 син поч: Глигорија Станића 
 из Гуче,
 поживиое 38 год.
 Чесно и поштено
 своју дужност одправљао
 а престависе 23 јунија 1864 Г.
 За жалости брату Андрији
 кои оваи спомен подиже.

Споменик Ранку Станићу (†1865) (Гуча – гробље код школе)
 Овај спомен показује
 РАНКА СТАНИЋА
 из Гуче коие погинуо од Ајдука
 као уважени трговац
 у својој радњи у селу Котражи
 6. дек: 1865. Г.
 кои поживи 40. г.
 честно и поштено
 Ови Билег подижему
 син Василие са туторима
 Јовичићом Сталовићом и Станићом

Споменик Ленки Машић (†1867) (Гуча – гробље код школе)
 Овде почива
 госпођа
 ЛЕНКА
 кћи Г. Сима Протића
 пензионираног Члена
 укинутог Великог Суда
 а супруга Г. Алексе Машића
 писара овог среза
 која је у 21. години своиој
 3 октомбра 1867 год.
 као цвет ружа с ливаде укинута,
 пала под српом преране смрти
 Оваи спомен
 подиже иои
 ожалошћени супруг Алекса

Споменик Тимотију Исаиловићу (†1874) (Гуча – гробље код школе)
 Овде тихо почива
 раб Божи
 ТИМОТИЕ ИСАИЛОВИЋ
 родом из села: Бурађе
 округа Ужичког :
 поживи 62-г.
 преставсе се 28 јануара 1874 год.
 овај споменик подиже му
 из поштовања
 Веселин Протић свештеник гучки

Споменик Кости (†1876) и Перси (†1876) Баралић (Гуча – гробље код школе)
 Овде почива
 раб Божи
 КОСТА БАРАЛИЋ
 а главни домаћин
 и Чаругџија из Гуче
 коие поживио 45 г:
 а умре са његовом кћи
 ПЕРСОМ
 2 марта 1876 г:
 Оваи билег подижему
 његова верна супруга
 Спасенија и кћи Цмиљка

Споменик Стевану Драмлићу (†1876) (Гуча – гробље код школе)
 ИС. ХР.
 Овде почива раб Б.
 СТЕВАН ДРАМЛИЋ
 из Гуче
 Поживи 30. год.
 а бивши војник 2. класе
 кои је борећи се за славу
 и слободу србску са турцима
 од турске пушке рањен у десну руку
 18. августа 1876. године
 и умро 20. Септембра.
 И Бог да му душу прости.
 Оваи билег подиже
 ожалошћена његова маика Марица
 и син његов Мијаило.

Споменик свештенику Јовану Протићу (†1878) (Гуча – гробље код школе)
 О мили роде и Брате
 приђи ближе код овог споменика
 и реци Бог даму душу прости
 Овде под овим ладним каменом
 под овом ладном плочом почива
 поп ЈОВАН ПРОТИЋ
 свештеник гучки
 који је 48 год.
 народ и Цркву без порочно Служијо
 и у домаћинству и у грађанству
 добар и уредан био.
 поживио је 76 год.
 преставио се 21 маја 1878 Г.
 Овај знак подижему
 син поп Веселин

Споменик Лазу Благојевићу (†1880) (Гуча – гробље код школе)
 Овде почива
 раб Божи
 ЛАЗО БЛАГОЈЕВИЋ
 ковач села Гуче
 коие поживи 42. г:
 А умре 27. јануара м. у 1880. Г.
 Оваи спомен подижему
 његова верна супруга Ружа
 и њин зет Милан

Споменик Петру Ђерићу (†1881) (Гуча – гробље код школе)
 Приђи ближе
 мили српски роде
 свога труда не пожали
 види ко овде почива
 кога крије ова ладна плоча
 име ово поста познато
 ПЕТАР ЂЕРИЋ
 родом из округа ужичког
 села Севојна
 Черугџија села Гуче
 који поживи 40 г:
 као први грађанин и
 умре 18 маиа 1881 г.
 Овај биљег подиже
 његова верна супруга Марија
 и благодарни син Владимир Ђерић

Споменик Василију Гавриловићу (†1885) (Гуча – гробље код школе)
 Овде тихо почивају
 Тјелесни остатци
 ВАСИЛИЈЕ ГАВРИЛОВИЋ
 Бивши Терзија
 и добар домаћин
 из овог села Гуче
 који поживи 65 г.
 а престависе се у вечност
 16. фебруара 1885 г:
 Оваи споменик подиже му
 син његов Милан

Споменик Рајку Броћићу (†1885) (Гуча – гробље код школе)
 Овде почива
 раб Божи
 РАЈКО
 Син Дамјана Броћића
 Преседника Суда опш: Гучке
 кои је у 18 години
 Младости свое
 умро 8 деценбра 1885 год.
 Бог да му душу прости
 Овај спомен подиже му
 негов ожалошћени Отац
 Дамњан

Споменик Спасоју Ђуровићу (†1885) (Гуча – гробље код школе)
 Овде тико почива
 раб Божи
 СПАСОЈЕ ЂУРОВИЋ
 Бивши терзија
 и главни домаћин из Гуче
 кои чесно поживи 53 год.
 а престави се у вечност
 26-тог Јула 1885 год
 Бог да му душу прости
 овај надгробни спомен
 подиже му Павле
 поштовани син његов

Споменик Гаврилу Гавриловићу (†1892) (Гуча – гробље код школе)
 Овде почива раб Божи
 ГАВРИЛО ГАВРИЛОВИЋ
 највећи сиромах села Гуче
 кои поживи часно и поштено 43. Г.
 а  погибе  несрећним случајем
 као радник паде са торња цркве гучке
 и на место погибе 12 јуна 1892 год.

 То што је Гаврило бијо врло поштен
 коиби пре умро од глади а не би туђе узео
 Овај споменик подигоше му
 више грађана из места и са стране
 својим добровољним прилозима
 а са трудом Филипа С. Мијатовића
 свештеника гучког.

 Ово нека служи за углед осталим сиромасима
 те нека се и они на Гаврилово поштење угледају
 те даби и они кад их господ Бог на истину позове
 заслужили да им се овакав видљив знак подигне
 Писа Филип Домановић из села Лисица

Споменик сестрицама Вучковић: Милици (†1893) и Касији (†1894) (Гуча – гробље код школе)
 Два Анђелка
 две миле сеје
 МИЛИЦА
 од 1 ипо Год.
 умрла 11 новембра 1893 г.
 лежи са десне стране
 од своје сладке мајке
 АНГЕЛИНЕ
 и КАСИЈА
 од 6 ипо Г. Ученица
 I разреда школе гучке.
 умрла 3 новембра 1894 год.
 Бог да их прости
 Овај споменик подиже им
 ожалошћени отац Јован Вучковић
 механџија из Гуче

Споменик деци Дмитровића: Драгињи (†1894), Петронију (†1894), Дмитру (†1894) и (†1894) Велимиру (†1894) (Гуча – гробље код школе)
 Овде су сарањени
 кћер ДРАГИЊА од 16 г.
 ПЕТРОНИЈЕ од 14 г.
 ДМИТАР од 12 г.
 ВЕЛИМИР од 9 Г.
 Једина кћер и три сина
 Чедомира Дмитровића
 из Гуче,
 који су помрли
 26. фебруара 1894 год.
 и Бог да им душу опрости

Споменик Рајку Станићу (†1894) (Гуча – гробље код школе)
 Земни Живот Само је Сан
 сто су Лета као један дан
 Овде почивају
 земни остаци
 РАЈКА
 Сина Илије Станића
 из Гуче
 којије у 19 Години
 цветајуће Младости
 на велику тугу и жалост
 свога Оца и фамилије
 престави се у вечност
 24. марта 1894. Год.
 Овај спомен подижему
 отац Илија
 Браћа Станко и Станиша
 Каменирезац Љубо Ђекић
 Гуча

Споменик том и том (†1898) (Гуча – гробље код школе)
 УСПОМЕНА
 прву трапезарију
 начини поп НЕОФИТ СИМИЋ
 из Гуче
 за здравље своје и својих.
 А за душу умрлих својих
 Априла 1898

Споменик свештенику Веселину Протићу (†1900) (Гуча – гробље код школе)
 Под овом ладном плочом
 тико: почивају смртни остатци
 : четрдестогодишњег свештеника
 доброг раденика
 угледног грађанина:
 честитог родољуба:
 и њежног родитеља
 ВЕСЕЛИНА  ПРОТИЋА
 из Гуче (...)
 /Рођен 1830, умро 1900. године/

Споменик деци Стојића: Средоју (†1903) и Милутину (†1903) (Гуча – гробље код школе)
 СРЕДОЕ и МИЛУТИН
 деца Ђорђа и Винке Стојића
 из Гуче опанчара
 1903 Г.

Споменик Митри Јанковић(†1908) (Гуча – гробље код школе)
 Овде почива
 МИТРА Д. ЈАНКОВИЋКА
 + 1852. Г. - 2. јуна 1908. Г.
 + Добра мати, за којом туже
 ожалошћени синови
 Милан и Радивоје,
 кћи Милица, зет Живојин, 
 нахе Ната и Милева
 и унучад, Бошко, Мица, Боса,
 Тонка, Предраг и Живомир.

Споменик Дамјану Броћићу (†1908) (Гуча – гробље код школе)
 ДАМЈАН БРОЋИЋ
 син Јоксима и Пауне Броћића:
 одличан Грађанин,
 неуморни радник до последњег часа,
 њежни родитељ своје породице,
 побожни и веран син свете цркве
 коју је уредно посећивао,
 дуго година кмет и Председник оп: Гучке
 Дамјан је био Командир Чачанског ескадрона,
 јуначки ратник у свим ратовима,
 Војнички добротвор због чега је одликован
 и као народни Посланик
 одликован Таковским крстовима IV и V степена
 Рођен 3. окт: 1837. Г.
 А умро 14-нов: 1908. Г.
 Бог да му душу прости
 Овај спомен сподигоше му
 синови Влајко са браћом

Споменик Софронију Дешићу (†1910) (Гуча – гробље код школе)
 Овде тихо почива тело
 СОФРОНИЈА ДЕШИЋА
 бившег трговца из Гуче
 који се 19 априла 1910 године
 пресели у вечност
 у 82 Год. своје старости
 Спомен овај подиже му
 благодарни син Димитрије
 [био је и механџија]

Споменик Кости Гавриловићу (†1911) (Гуча – гробље код школе)
 КОСТА З. ГАВРИЛОВИЋ
 земљорад. из Гуче
 рођен 1856 год.
 велики борац
 и воспитач своје деце
 умре као часан
 23 јануара 1911. Год.
 Бог даму душу прости
 Овај споменик подигошему
 синови Божидар Драгомир Станимир,
 Будимир, Борисав, Видоје и Стојан

Споменик Ђоки Протићу (†1911) (Гуча – гробље код школе)
 ЂОКА ПРОТИЋ
 трговац из Гуче
 рођен 6. августа 1851. Г.
 Умро 25. фебруара 1911. Год.
 у Гучи
 Ево гроба неизбежна двора
 где се одмара тело од умора
 где је правда подједнака свима
 где се просјак равња с царевима
 где се не зна за чемерне дане
 где су сузе свима убрисане
 где нестаде од бола лелека
 где су бољке нашле себи лека
 где су двери што воде свакога
 кроз њих познат творца великога
 Спомен овај подиже син
 Добросав Протић
 кафеџија из В. Гуче

Споменик Мијаилу Стојићу (†1912) (Гуча – гробље код школе)
 МИЈАИЛО СТОЈИЋ
 земљоделац
 рођен у Новој Вароши
 а преминуо у Гучи
 8. јула 1912. године
 у 115 години свог живота
 Споменик му подиже
 његов син Ђорђе Стојић
 опанчар из Гуче
 са својим синовима

Споменик Винки Стојић (†1919) (Гуча – гробље код школе)
 ВИНКА
 супруга Ђорђа Стојића
 опанчара из Гуче
 Поживи 41 Г.
 а премину
 11 јуна 1919 Године
 Спомен подиже
 муж Ђорђе и синови

Споменик Ђорђу Стојићу (†1933) (Гуча – гробље код школе)
 Пожељи и захтеву свом
 у гроб свога оца 
 сахрањен је син
 ЂОРЂЕ СТОЈИЋ
 опанчар из Вар. Гуче.
 Поживи 75 год.
 а умре 12. септембра 1933 год.
 Бог да му душу прости
 Обнови овај спомен
 син Александар

Лапидаријум 
Споменик том и том (†1805) (Гуча – Лапидаријум)
 Оваии билег
 показуе краброг Србина
 ТИОСАВА КОМАДИНУ
 из села Лиссе
 коие за веру и отечество
 од Турске Воиске
 на битки на Виловима
 јуначки борећисе
 погинуо 1805 г: декембра 27.
 оваи споменик удариму
 синовац Мијаило и Марко и Цветко
 синови почившег
 кнеза Богића Комадине
 А писа и начини: 
 РАДОСАВ чикириз:
 из села Ртију

Споменик Дмитру Недељковићу (†1806) (Гуча – Лапидаријум)
 Капетан Милован Недељковић
 билег оваи удари оцу своем
 ДМИТРУ булукбаши
 из села вирова
 коие за веру и отечество
 от скоплака сулеман пашине
 воиске на битки радалевскои
 јуначки борећи се
 погинуо 1806  мр 27

Споменик Петру Јаћимовићу (†1838) (Гуча – Лапидаријум)
 1838.
 ПЕТАР ЈАЋИМОВИЋ
 булукбаша
 био за Карађорђа 12 г.

Споменик Станојки (†1839) (Гуча – Лапидаријум)
 Зде почивает
 раб : божи
 СТАНОИКУ
 престависе виека
 во лето
 маика мијушка ковача
 1839 лет

Споменик Јанку Андрићу (†1840) (Гуча – Лапидаријум)
 Зде почивает
 Раб божи
 ЈАНКО АНДРИЋ
 житељ лучански
 поживио 80. ле
 и преставио
 у 1840. Г августа 5. дана
 оваи билег удари
 Вучић син Его
 почившега јанка
 први слуга у Карађорђа

Споменик Андрији Давидовићу (†1845) (Гуча – Лапидаријум)
 Овде почива
 АНДРИЈА ДАВИДОВИЋ
 неимар бист. пред десет маистора
 поживи 60. год:
 умре 16 Јануариа. 1845. Г.
 оваи бил: да начинити
 син его иован

Споменик Ђорђу Веселиновићу (†1846) (Гуча – Лапидаријум)
 Овде почива Раб Божи
 ЂОРЂЕ ВЕСЕЛИНОВИЋ
 кои поживи 60: г
 а умре 27 М: у 1846
 Бог даму душу прости
 1816 лето 
 Када е на Чачку народна слава синула
 и Србија са себе ланце скинула
 и ћаја пашина сила покисла
 и србија турке потисла
 тада е покојни Ђорђе
 допао од турских пушака 7 рана
 а поменуга каменорезац Дмитар
 и Лазар синови его
 своим трудом 1867

Споменик Павлу Милинковићу (†1848) (Гуча – Лапидаријум)
 ПАВЛЕ МИЛИНКОВИЋ
 Храбри Воиник Кара:
 Павле од Г Дубца:
 а под Карађорђем
 па и к: Милошем
 против турака отликоваосе
 а живио 70 го:
 умро 1848

Споменик Јоксиму Броћићу (†1861) (Гуча – Лапидаријум)
 Овде почива раб Божии =
 ИОКСИМ БРОЋИЋ
 бившии примирителног Суда
 обштине гучке преседател
 а поживи 65. г.
 а престависе 20-ог фебр. 1861: Год.
 спомен оваи сподиже его син милиа
 Радио Василије Живановић

Споменик Илији Плазинчићу (†1862) (Гуча – Лапидаријум)
 Која коса покосила мене
 оће знам и тебе
 само време у коеће
 нико незна памтити
 зато имаи срце чисто
 ИЛИЈА ПЛАЗИНЧИЋ
 син стевана кнежевића
 од фамилие куколске
 из Миросаљаца
 добродетелни домаћин
 и трговац
 поживи 73. Г.
 престависе 9. октом. 1862.
 Бог да га упо (…)
 Амин
 Оваи билег подигоше илии
 синовац тривун
 и кћер станисава
 А писа и изреза
 радосав чикириз
 из села ртију

Споменик Александру Дмитровићу (†1865) (Гуча – Лапидаријум)
 Оваи: билег показуе
 гди почива раб божи
 АЛЕКСАНДРА ДМИТРОВИЋ
 жител горачки
 поживи 32. год:
 престависе
 10-г фебруара у 1865. Го:
 Бог да га про[сти]
 Оваи споменик удари
 алекси бавленем : и трошком
 и старасе и подписага
 Дмитар Ђорђевић

Споменик Јеврему Радовановићу (†1866) (Гуча – Лапидаријум)
 Овде почива раб Божи
 ЈЕВРЕМ РАДОВАНОВИЋ
 из Гуче
 Б:(ио) косбаша пред 70-т косача
 поживи 83. г.
 умре 27. Дек. 1866. г.
 Овај биљег подиже му
 син Миладин.

Споменик Вучићу Ђекићу (†1872) (Гуча – Лапидаријум)
 Овде почива раб божии
 ВУЧИЋ ЂЕКИЋ
 житељ рћански
 Бивши Депутирац
 С[вето] андриевске скупш[тине] 1858 Г.
 а преседник обштине рћанске
 кои у врло добром стању поживи: 72. Год:
 16-тог Марта Умре 1872
 Оваи надгробни споменик
 подигошему
 благодарни синови негови
 своме оцу из почитанија
 милован и милић
 а писа Глишо

Споменик Данилу Видаковићу (†1873) (Гуча – Лапидаријум)
 Овде почива раб Божи
 ДАНИЛО ВИДАКОВИЋ
 из села Кушића
 кои поживи 36. год.
 Но путујући као кириџија
 разболи се и у путу умре
 у селу Горачићима
 26. Марта 1873. год.
 Оваи Спомен подигоше му
 његова браћа Мићо и Видое

Споменик Тодору Божанићу (†1876) (Гуча – Лапидаријум)
 Овде почива раб Божи
 ТОДОР БОЖАНИЋ
 Главни домаћин
 и дунђер села Гуче
 кои поживио 46 година
 а престависе
 14 септембра 1876. Г:
 Оваи спомен подигошему
 синови Миљко Чедомир и Младен

Споменик Тривуновићима: Милији (†1876) и Милети (†1878) (Гуча – Лапидаријум)
 Овај спомен
 показује лице са севера
 краброг војника
 МИЛИЈА ТРИВУНОВИЋ
 села Краварице
 који 36.Г:
 А погинуо
 28. августа 1876. Г:
 код Шиљеговца
 борећи се са Турцима
 Овај споменик подиже му
 син Милосав
 и синовац Милутин.
 Оваи спомен показује од иуга
 лице краброг војника
 МИЛЕТА ТРИВУНОВИЋ
 из Краварице
 поживио 34 год.
 а умре 16 августа 1878.
 Оваи спомен подиже му
 супруга Милосава
 и син Милутин

Споменик Пауну Марковићу (†1878) (Гуча – Лапидаријум)
 Оваи биљег показује тјело
 покојног Срба
 ПАУНА МАРКОВИЋА
 из Гуче
 бившег воиника
 I класе II-ге чете
 Драгачевског баталиона
 које у 25 Год. живота свог
 крабро борећисе у рату
 против турака
 за славу и слободу
 народа србског
 погинуо у битци на самокову
 22 јануара 1878 Г.
 Он је сарањен (...)

Споменик Божу Бркићу (†1892) (Гуча – Лапидаријум)
 Под овим ладним спомеником
 лежи дична младост
 упокоени раб Божи
 БОЖО
 син Радована и Невене Бркића
 из Д. Краварице
 Бившег ученика II разреда
 кои је рођен
 25. декембра 1877 године
 а умро 14-г маја 1892. Г.
 Овај Спомен подиже му
 његов отац Радован
 и мајка Невена

Споменик Милану Матијашевићу (†1898) (Гуча – Лапидаријум)
 Овај жалосни споменик
 показује три србска војника
 МИЛАНА МАТИЈАШЕВИЋА
 из Ђераћа
 бившег војника I класе
 кои поживи 26.г.
 а погибе на Пазару
 4 јуна 1876 го:
 ВУЧИЋ
 син Милинков
 Бив: топџија 3 батерије
 у Крагујевцу
 поживи 21. г.
 а умре 8 јуна 1898 Го:
 и тамо сарањени
 РАДОВАН
 син Миће Матијашевића
 бивши пешак (...)
 Овај споменик
 подигоше им стриц Илија
 и цела задруга.

Споменик Рисиму Протићу (†1899) (Гуча – Лапидаријум)
 О мили Српски Роде
 Стани Мало Овде
 и не Пожали Труда Свога
 Те Прочитај Овај
 Вечни Спомен Мој
 јер Данас је Овакав Час
 Мој А Доцнеће Бити Твој
 Под Овим Ладним Споменом
 Тихо Почивају Земни Остатци
 Раба Божија
 РИСИМА ПРОТИЋА
 Којије у Највећој Чести и Поштењу
 у Сељака Своји
 Као Најбољи Мајстор
 и Предузимач
 Поживио у Гучи 69 Год:
 А на Жалост
 Своји Синова и Шћерију
 Умре 19 Фебруара 1899. Год:
 И Бог Даму Душу Прости
 Лака Му Мајка Црна Земља
 Знак овај Подигошему
 Ожалшћени Синови
 Милисав Видосав и Никола
 Браћа Протићи

Споменик Тикомиру Варагићу (†1913) (Гуча – Лапидаријум)
 Овај споменик показује
 храброг војника
 ТИКОМИРА ВАРАГИЋА
 житеља овог села Криваче,
 и бившег ратоборца,
 у Српско-Турском и Бугарском рату,
 у 1912 и 13 години,
 који честно поживи 25. год.
 А погибе од Бугара,
 јуначки борећи се,
 на положају Мали Говедарник
 7. јула 1913.г. 
 Славаму.
 Бог да му душу опрости.
 Овај споменик сподигоше
 његова благодарна браћа
 Милоје и Јездимир
 и верна му супруга Милојка
 Градио и писао:
 Игњат Спасојевић Пшаник

Споменик Петру Давидовићу (†1915) (Гуча – Лапидаријум)
 Спомен овај показује
 житеља овог села Лисица
 ПЕТРА Ф. ДАВИДОВИЋА
 значар.
 4. чете 1. бат. 10. пука 3. позива.
 учествовао српско–турски
 балкански рат 1912. Г.
 и Српско Аустријски рат.
 Угледан србин Петар
 бивши у грађанству кмет
 поживи 48 г.
 часно и поштено.
 А као витешки јунак,
 осветник Косова
 храбро борећи
 се против Аустро-Немаца
 Бранећи Отаџбину
 проли своју крв
 и погибе на положају Кијеву,
 у округу Крагујевачком
 14. Октобра 1915. Г.
 и тамо сарањен.
 Бог да га прости
 Нашем никад
 незаборављеном
 родитељу.
 Овај спомен подижу
 син Милош (...)

Споменик Љубомиру Нешовановићу (†1916) (Гуча – Лапидаријум)
 Ој Србине брате
 и Српкиње миле сеје
 приђите ближе прочитај
 овај тужни спомен
 који показује име војника
 ЉУБОМИРА НЕШОВАНОВИЋА
 из пухова I чете I батаљона
 I пук шумадински
 кои положи свој млади живот
 за веру и отаџбину
 угинуо је при оступању
 31 јануара 1916. год.
 у валони
 Ја уцвели родитеље
 наше браћу моју
 и сеје миле жалостиве,
 прочитајте спомен ови 
 кости су ми на даљини 
 а спомен ми у близини 
 вени вени у баштици цвеће 
 отац и мајка
 сина више видети неће
 Овај спомен подигоше
 отац Милић и мајка Симана
 и браћа

Напомене

Извор 
 Никола Ника Стојић, Драгачевски епитафи: записи са надгробника и  крајпуташа, 2. допуњено издање, Међуопштински историјски архив, Чачак 2011.
Драгачевски епитафи