Орач
Алекса Шантић 

Овамо крепки мркота мој,
Прошли су вихори боја.
Сад место крви, по земљи свој
Нек' пљусну потоци зноја...
Повуци
Јаче
Низ ланац дуг!
У корен
Драче
Нек рине плуг! -
Хàјê!
Хàје!

Савладали смо зиме сурови пут -
Све с нова цвета и расте.
Пролећем трепти сваки кут,
И враћају се ласте.
Ломи се,
Мучи,
Тако је ред!
А после
Жучи
Пићемо мед! -
Хàјê!
Хàје!

Мило ли негде звони звук,
Као да слази с неба!
То равно сунце поздравља пук
Песмом будућег хлеба...
О њиве
Роткê.
Обдар'те нас!
Свуд среће
Кротке
Нек' сине клас! -
Хàјê!
Хàје!

Помози Боже и Ти дај
Благослов овој груди!
По целом роду проспи сјај
И Ти му вођа буди!
Нек' прегне
Смело,
О, оче свет,
На ново
Дèло,
На нови лет! -
Хàјê!
Хàје!

Шантићеве песме 1913.