ЂУЛИЋИ LXXII
Tија је поноћ света, 
Чује се звезда пој, — 
А мене драга пита: 
„Шта радиш, брате мој!“ 

Љубим ти, душо, недра; — 
Ал’ ја сам увек Срб, 
И сад сам ту нашарô 
Пољупци српски грб. 

Па чуј шта звезде поје, 
Ту радост велику: 
Срб љубећ’ љубу љуби 
По крсту челику.

Извори 

 ''Јован Јовановић Змај: .