Од Хорвата Мато
0001    Подиже се Ћуприлијћ везире, 
0002    Он отиде у лов у планину, 
0003    И са шњиме лале и везири; 
0004    Лов ловили по гори ходили, 
0005    Све планине обредили редом, 
0006    Ништа није везир уловио: 
0007    Ни јелена нити каурина, 
0008    Ни кошуте нити кауркиње, 
0009    Па се натраг био повратио, 
0010    Док му рече ага Хасан-ага: 
0011    „Ој везиру, честито кољено! 
0012    „Све планине обредисмо редом, 
0013    „А нијесмо ништа уловили: 
0014    „Ни јелена нити каурина, 
0015    „Ни кошуте нити кауркиње; 
0016    „Још да хоћеш мене послушати, 
0017    „Да ловимо и пландиште дивље, 
0018    „Не бисмо ли штагођ уловили: 
0019    „Ја јелена јали каурина, 
0020    „Ја кошуту јали кауркињу.” 
0021    Послуша га Ћуприлијћ везире, 
0022    Захајкаше и пландиште дивље, 
0023    А одоше лале на засједу, 
0024    Кад дођоше до воде чатрње, 
0025    А код воде добар јунак спава, 
0026    На њему је кршно одијело, 
0027    Сјају му се токе кроз бркове, 
0028    Као мјесец крз јелове гране; 
0029    Преко крила дуга пафталија, 
0030    Сва у срми и у суву злату; 
0031    За појасом двије Даницкиње, 
0032    Међу њима ножи и синџири; 
0033    А на глави калпак и челенке; 
0034    То је јунак од Хорвата Мато. 
0035    Кад га виђе Ћуприлијћ везире, 
0036    Он призива своје тевабије, 
0037    Опколише, те га притискоше, 
0038    Бијеле му савезаше руке, 
0039    Од лаката тенеф до ноката, 
0040    Из ноката црна крвца иде. 
0041    Оћера га двору бијеломе, 
0042    Па га тури на дно у тамницу; 
0043    Тамница је кућа необична, 
0044    У њојзи је вода до кољена. 
0045    А у води гује и акрепи, 
0046    Гује пију, а акрепи ију; 
0047    Јадан Мато није обикнуо, 
0048    Па везиру бјеше бесједио. 
0049    „Ој везиру, честито кољено! 
0050    „Пушти мене из тамнице клете, 
0051    „Ево тебе једна кула блага.” 
0052    Не шће везир њему ни гледати; 
0053    Дава Мато двије куле блага, 
0054    А везир му ни гледати не ће, 
0055    Већ му вели Ћуприлијћ везире: 
0056    „Да ми дадеш и три куле блага, 
0057    „Не бих тебе јунак испустио; 
0058    „Већ ме чули, од Хорвата Мато! 
0059    „Можеш дати мене дуговање? 
0060    „Можеш дати орахову лађу, 
0061    „А на њојзи думен од калаја, 
0062    „Од калаја и сувога злата; 
0063    „Наврх њега алем камен драги, 
0064    „Са којим се види путовати 
0065    „У поноћи кано усред подне? 
0066    „Можеш дати из потаје ђога, 
0067    „Ког ђогина у крајини нема, 
0068    „У Турчина ни у каурина; 
0069    „О ђогину сабљу оковану 
0070    „Сва у сребру и у суву злату, 
0071    „На балчаку алем камен драги, 
0072    „Према кога коња коват’ могу 
0073    „У поноћи кано усред подне? 
0074    „Можеш дати од злата синију 
0075    „И на њојзи три чирака златна 
0076    „И на њима три камена драга, 
0077    „Да ваљају три царева града? 
0078    „Ако не мо’ш дати дуговање, 
0079    „Кости ће ти твоје останути, 
0080    „Кости твоје у тамници мојој.” 
0081    Онда рече од Хорвата Мато: 
0082    „Ој везиру, честито кољено! 
0083    „Хоћу дати, а да за што не ћу? 
0084    „Али ево муке и невоље: 
0085    „Нема нитко за ме у тамницу 
0086    „Док ја одем до бијела двора, 
0087    „Док ја одем и опет се вратим.” 
0088    Истаче се Лакић Хусеине: 
0089    „Побратиме, од Хорвата Мато! 
0090    „Ја ћу пасти за те у тамницу, 
0091    „Док отидеш и опет се вратиш.” 
0092    И ту они рока уфатише 
0093    За три дана и три ноћи тавне, 
0094    Па ми Туре паде у тамницу, 
0095    А пуштише од Хорвата Мата, 
0096    Оде Мато двору бијеломе. 
0097    Ал’ прођоше три бијела дана, 
0098    До три дана и три ноћи тавне, 
0099    Нема Мата ни од њега гласа! 
0100    Кад то виђе Ћуприлијћ везире, 
0101    Он дозива лале и везире: 
0102    ”Чујете ли, лале и везири! 
0103    „Вид’те курве, Лакић-Хусеина, 
0104    „Ђе испусти црна каурина! 
0105    „Но чујете, лале и везири! 
0106    „Добар тумбас ватре начините, 
0107    „Изведите Лакић-Хусеина, 
0108    „На ватри га курву изгорите.” 
0109    Послушаше лале и везири, 
0110    Добар тумбас ватре начинише, 
0111    Изведоше Лакић-Хусеина: 
0112    Каде они њега изведоше, 
0113    На ватри га јадна сагореше. 
0114    Тако данак био оставио, 
0115    А тавна је ноћца прифатила, 
0116    Вечераше и акшам клањаше, 
0117    Пак и земан од ложнице дође, 
0118    Док погледа Ћуприлијћ везире, 
0119    Ал’ се сија море од запада! 
0120    Онда викну лале и везире: 
0121    „Изидите, лале и везири! 
0122    „Нешто сјаји море од запада: 
0123    „Јели који кадгод запамтио 
0124    „Да се сјаји море од запада? 
0125    „Ил’ је сунце ил’ је мјесечина?” 
0126    Изидише лале и везири, 
0127    Те гледају море од запада, 
0128    Па сви шуте, ништа не бесједе, 
0129    Проговара ага Хасан-ага: 
0130    „Ој везиру, честито кољено! 
0131    „Нит’ је сунце, нит’ је мјесечина, 
0132    „Но је оно од Хорвата Мато, 
0133    „И он ћера млого дуговање: 
0134    „Бијели се орахова лађа, 
0135    „И сјаји се думен од калаја, 
0136    „Од калаја и сувога злата, 
0137    „И на њему алем камен драги, 
0138    „И б’јели се из потаје ђого, 
0139    „О ђогину сабља окована, 
0140    „И на њојзи алем камен драги, 
0141    „И сија се од злата синија, 
0142    „И на њојзи три чирака златна 
0143    „И на њима три камена драга, 
0144    „Што ваљају три царева града.” 
0145    У ријечи, коју бесеђаху, 
0146    Али стаса од Хорвата Мато, 
0147    И он стаса морем дебелијем, 
0148    Па с устави под бијела града, 
0149    Па он викну Ћуприлијћ-везира: 
0150    „Ход’ везиру, узми дуговање.” 
0151    Скочи везир од земље на ноге, 
0152    Па повикну лале и везире, 
0153    За њим пође тридесет Турака, 
0154    Отидоше води на обалу; 
0155    Кад дођоше од Хорвата Мату, 
0156    Први иде Ћуприлијћ везире 
0157    А за њиме сва Турска господа, 
0158    Они иду на танану лађу, 
0159    Сеир чине млого дуговање; 
0160    Онда рече од Хорвата Мато: 
0161    „Ој везиру, честито кољено! 
0162    „Довед’те ми побратима мога, 
0163    „И њему сам дара доносио: 
0164    „Добра сам му коња доводио, 
0165    „Добра коња и млада сокола.” 
0166    Излану се момче из Турака: 
0167    „Давно ти је побро погинуо.” 
0168    Кад то зачу од Хорвата Мато, 
0169    Грчки збори Грчићу Манојлу: 
0170    „Думенџија, Грчићу Манојле! 
0171    „Ти отисни на дубљине лађу.” 
0172    Кад то чуо Грчићу Манојло, 
0173    Он отиште на дубљине лађу, 
0174    Повезаше тридесет Турака, 
0175    Па бацише у воду студену, 
0176    Па су лађу двору повратили 
0177    И у лађи Ћурпилијћ-везира. 
0178    Кад су дошли двору бијеломе 
0179    Скупила се сва господа Српска 
0180    Све им каза од Хорвата Мато, 
0181    Све им каза, каква је невјера; 
0182    Онда рече сва господа Српска: 
0183    „Што с’ чинио, Ћуприлијћ-везиру, 
0184    Добар тумбас ватре начинише, 
0185    И на ватри њега сагореше.

Избор 
 Сабрана дела Вука Караџића, Српске народне пјесме, издање о стогодишњици смрти Вука Стефановића Караџића 1864-1964 и двестогодишњици његова рођења 1787-1987, Просвета. Пјесме јуначке средњијех времена, књига трећа 1846, Београд, 1988., стр. 245-249.

Српске епске народне песме
Збирка народних песама Вук књига трећа