Осу се небо звездама
Осу се небо звездама, 
И равно поље овцама. 
Овцама нема чобана, 
До једно дете Радоје, 
И оно лудо заспало. 
Буди га Јања сестрица: 
“Устани горе, Радоје, 
Овце ти за луг зађоше!“ 
“Нека и’, сејо, не могу; 
Вештице су ме изеле; 
Мајка ми срце вадила, 
Стрина јој лучем светлила.“ 

Митолошке песме