Јаквинта/30
ПОЈАВА III
ЈАКВИНТА, СТРИБОР и РАТКО излазе из краљеве собе.

ЈАКВИНТА: 
Ти рече, да је посл'о гласника?
СТРИБОР (покаже пергамет): 
Знак овај за то сведочи!
Последњи часак примиче нам се,
Полак Шкутара стајаће уз нас;
Главари многи веру дадоше,
Да ће нам у том радо помоћи.
ЈАКВИНТА: 
О томе сам се уверила већ!
Увреду, што је Стеван искуси,
На себе они пренашају сад.
А Доброслава, да л’ ухватише?
СТРИБОР: 
Под јаком стражом затворен је он.
Тај нам за цело не ће сметати!
Краљ сумња на нега за рад раздора,
Међ глнаварима што се зачнње.
ЈАКВИНТА: 
И том ће скоро проћи санови 
О круни, коју некад понесе.
СТРИБОР:
Главари спремни очекују већ,
Да те на престо с' нова подигну!
ЈАКВИНТА: 
Неће за дуго на то чекати!...
Разиђимо се, последња је ноћ
Смотреност мудру што изискује.
(Стрибор и Ратко оду.)

Јаквинта