Цвеће љубави
Цвеће љубави

Кад сам те први пут, од стрепње бледу, 
Клонулу, дивну, пољубио, ти си 
Замирисала сва, к'о цвет, у седу 
Ноћ, с росе која о круници виси.

И кад год ми се твоја усна пружа, 
Као под сунцем мог љубавног жара, 
Процветаваш ми као каква ружа, 
И мирис твоје душе ме очара.

Ох! залуд жваћем ово слатко цвеће, 
Кад се за сваким пупољком, у тами 
Твог грла, увек један други креће 
Који, још слађи, уздах ми измами!

Напомене 

Цвеће љубави — Бранково коло, 1911, XVII, 44, 694.

Извори 

 ЗЛАТНИ ДАСИ. — Светлост, Крагујевац, 1975, стр. 36

Душан Срезојевић