Прост мотив
„Чуј — чуј“ у вису ко то кликће,
К'о птич'ји клик се ори то;
Обазирем се: црна врата
И мало гробље сеоско.

И опет слушам: „Ходи — жури!
Та свет је маска, лажан сјај:
Прелетео си земљу целу,
Па срећних душа нађе л' крај?“

Наслушкујем и тоне глава
И срце лупа на сав мах,
И сузне очи немо гледе
Тај крст и под њим гробни прах.

Јест тако. На што пловит морем
Уз стрмен гора што се пет'?
Та ето унке тако мале
И под њом сасвим „нови свет“

Извор 
1885. Стражилово, лист за забаву, поуку и уметност. Година прва, стр. 50.

Преводи
Јан Неруда
Никола Манојловић-Рајко