Јаквинта/33
ПОЈАВА VI
Излазе из краљеве собе краљев СВЕШТЕНИК и МРГУД.

СВЕШТЕНИК: 
Кчаљ те позива, светла краљице!
ЈАКВИНТА: 
Како је краљу?
СВЕШТЕНИК: 
Молитва му је уминула бол.
ЈАКВИНТА: 
Нека му вишњи с неба помогне!
(Оде.)
СВЕШТЕНИК: 
Краљ није треб’о тако наглити!
Доброслав није у кривици сам.
МРГУД: 
Он беше глава целој завери:
Стеваново је хтео војводство.
Зар лажну клетву не понуди он 
О Стевановој срамној издаји?
Главари о томе негодују већ,
И краљ је мор'о да га затвори,
Јер сам Бог знаде шта би изашло,
Да не послуша савет главара,
СВЕШТЕНИК: 
Да Бог да!
Ал мени тако изгледа,
Да у том лежи већи сатана 
Него ли што га угледасмо ми.
МРГУД: 
О, свети оче ја га видим већ!
Ал' ко да краља, о том увери?
(Оду.)

Јаквинта