Санџак и муаџери


Санџак и муаџери

У новопазарском санџаку 
се крупне ствари. Тамо
се довршује процес уништавања
једног читавог народа. То бива
под управом „уставног“ 
режима, на очиглед 
дипломације, на срамоту
читавог Словенства и његовог
природног заштитника, Русије,
а без икакве резистенције две
српске краљевине, дуж чијих се
граница пружа та дугуљаста
област, коју је Берлински 
оставио Турцима. И она се
као клин пружа дуж српских
краљевина, спречава њихово 
да би једног згодног
тренутка послужила аустријском
продирању ка Солуну.

Беранску нахију упропастили
су и раселили рђави 
младотурског режима 
„велеиздајничких 
и „антирежимским 

Народ је са згаришта пребегао
у Црну Гору, а вође су им ван
својих огњишта, у емиграцији,
или у турским хапсанама. Није
боље ни у другим нахијама оба
санџака, пљеваљског и сјеничког,
који су познати под општим
именом новопазарског санџака.
Кладнички Турци, крвопије од
бирземана и највећи разбојници
у европском делу отоманског
царства, Арнаути руговски, 
и остале потурице у 
својим зулумима, који
трају не годинама, већ 
још више дражени 
агентима, учинили су 
српском народу у санџаку
немогућним.

Па ипак младотурски режим
није могао успети да изведе
свој програм : да расели и 
српски народ у санџаку.
И зато се сада приступа 
средству за извршење 
задатка. Употребиће се 
исељеници, дакле Срби
муслимани да  Србе 
у санџаку. Тај план
потекао је са бечког Балплаца и
сарајевске Мусале, а извршиће
га стамболска Порта и 

у Солуну.

Мухаџерска  
комитета претрпела је
слом. Насељавање босанских 
у јужну и источну
Стару Србију и Маћедонију 
се неизводљиво. Оно је
осујећено оскудицом новчаних
средстава, непогодним условима
да те области постану 
тачком за босанске 
а за тим фанатичним 
и бугарашког елемента
на терену, ножем, куршумом и
огњем и бугарске дипломације
против насељавања мухаџера на
југу и истоку. Турци ће, 
послати бугарашима, у 
за Босанце, на пролеће
Арнауте, а босанске мухаџере
упутиће са југа и истока на 
на северозапад, у 
санџак, на врат 
Србима. И тај последњи
удар биће смртоносан. Кметови
и сељаци сопственици неће 
да издрже ову најезду, која
им отима огњишта, земљу, 
шуме. Срби ће се пред том
најездом морати да исељавају,
те ће процес расељавања 
живља из Санџака бити
довршен, на велику радост 

Јер ми не верујемо да овај
посао више Турци другоме 
па ни себи, за ћеф. Турци
враћају на тај начин мухаџере
Аустрији, којој за љубав 
из Санџака Србе и 
аскер. Санџак је остао без
турских и топова и аскера и
Аустрија може, на пролеће, ако
изволи, опет дођи у Санџак.

Све то личи на први чин 
балканске кризе, која на
пролеће може тако лако да
наступи.

Политика (новине)
Новински чланци
1911.