Двојна милост
Јован Илић 

Двојна милост

Кад Бог хтједе Србе да озари

Вјечном славом и слободом драгом,

Он из царства безбројних духова

Огњевита избра Карађорђа,

Окити га громом и муњама,

Па га посла међу Србе вјерне.

Силом Бога и Господа свога,

Уста Ђорђе, плану Србадија,

Задрма се турска царевина,

Зачуди се седам краљевина!

Ал' бесједи арханђел Мијајло:

»0 Господе, Саваоте благи!

Ти међ' Србе, вјерне слуге Своје,

Огњевита посла Карађорђа,

Заданув га силом духа Свога,

Те им слава допре до небеса:

Ко ће славу њину опјевати,

На вјекове спомен оставити?«

Рече Господ, јекнуше небеса:

»Дај да пошљем Милутиновића!«

Напомене 

 Ова песма је објављена у: Седмица 1858, бр. 1 ; Песме 1858

Извори 

 Јован Илић: Целокупна дела, страна 149, Библиотека српских писаца, Народна просвета.

Јован Илић