Светислав и Милева/31
8.

СТЕФАН ступи, ПРЕЂАШЊИ 

СТЕФАН: Милево, сестро, не бој се! Бајазит је заробљен: нећеш овде више тавновати. 
ОСМАН: Ха! Шта је ово? 
СТЕФАН: И мати овде?! О, како сам срећан, да јој руку пољубим! 
МИЛИЦА: Сине, избављај Милеву! Њу на смрт воде. 
СТЕФАН: Милеву на смрт?! Ко има те силе да јој живот одузме? 
ОСМАН: Каурине, то је воља нашега цара, и ти ћеш одмах познати ко силе има. 
СТЕФАН: Угуши љутину, јер те у невреме мучи. Зар ти не знаш да је Тимур победио, Бајазита заробио? 
ОСМАН: Цар заробљен?! 
СТЕФАН: Изиђи само напоље, па ћеш се уверити. Чујеш ли ону вику? То је Тамерлан. 
ОСМАН: Ха, злобна судбо, зашто нисам само ово извршио?! 

Светислав и Милева