Скендербег/26
4.
 
ВРАЊАНИН, ТОПИЈА и МАМИЦА с барјаком укажу се на брежуљку пред градом, многи војници. 

ВРАЊАНИН: Ђорђе ударио на Турке; сад нам треба бити опазнима. Ти, Топија, сиђи с једном чешћу' војске, ако. буде нужна помоћ. Ја ћу код града остати, да нас не натхитре.
МАМИЦА: Оно је Муса што напада с јужне стране, познајем му перјаницу. 
ТОПИЈА: Врли витез! Но с леве стране мора да је Амеша. Јест заиста, онакве замаје може само синовац Скендербегов чинити. 
МАМИЦА (сишла је међутим с брега): Вика је ужасна. 
ВРАЊАНИН: Шта је ово? Скендербег приближује се овамо ! 
ТОПИЈА: Опасност је велика. Мамице, (Смотривши је сиђе и он с неком чешћу војника) иди у град. 
МАМИЦА. Кад толики јунаци гину што је до мене? 
ТОПИЈА: Скендербег се бори с једним знатним Турчином. У помоћ! 
МАМИЦА (задржи га): То је удвој. 

Скендербег