Туга (Светозар Манојловић)
Још дан, к’о и пре, над вртом бдије;
Још роса трепти по шарном цвећу;
Још пчеле, зучећ’, цвеће облећу — —
Ал’ она, она — ту више није.

Још око липе бршљан се вије;
Још славуј љупке песмице поји;
Још клупа мала под липом стоји — —
Ал’ она, она — ту више није.

О љубо слатка, о љубо мила:
Валова страшних огромна сила
Сва ми се слије у јадне груди,

Кад год се нађем у овом крају,
У овом малом негдашњем рају,
Што нам га оте — наш удес худи.

Беч, 1895.

Извор 
 1895. Бранково коло за забаву, поуку и књижевност. Година -{I}-, број 13, стр. 397.

Светозар Манојловић
Сонети