Кнегиња од Трибала (драма у три чина)/40
XVI

ПРЕЂАШЊИ, МОЗОВ ГЛАСНИК

МОЗОВ ГЛАСНИК (хитно улази оздо): Светла госпођо! Господар Моз ме послао да ти донесем гласе с бојишта. Победа, сјајна победа, разбијен бежи непријатељ, наши га гоне кличући. Поздрав ти шаље Моз, доћ’ ће ти као победник!
КНЕГИЊА (oстаје равнодушна, гледајућн укочена погледа гдасника): Победа? Победа, је л’?... Тамо победа... овде смрт!... Једну сам руку дала победи, смрти сам другу пружила... Свако ме зове себи... вуче ме„. Где ћу, коме ћу? Има ли пута између смрти и победе? Има л’ га?... (стресе се и одлучи) Ха! Има га: смрт у победи!... гроб у темељима Кројиним!... Нек сви имамо заједнички гроб, нек поколења познија, кад маховина целу прошлост обвије, обилазећи рушевине Кројине, причају причу о једној љубави која лежи под рушевинама града тог!... (Она је у заносу и већ погледа смрт. У томе тренутку допире оздо клицање победилаца, она се на један мах тргне н полети балкону раширених руку, као да би хтела коме у загрљај. Баци један погдед доле и озари јој се лице.) Победа! Сагледала сам победу! Нек у њој буде моја смрт! (Раширених руку нагне се над ограду и стрмоглави у понор.)
МОЗОВ ГЛАСНИК (он је са чуђењем посматрао све досада и кад се она баци у понор он крикне): Шта учини?... (Хтео би да полети тамо, али га заустави Толов поглед и уздигнута рука којом му даје знак да стане где је.)
ТОЛ (ослоњен на кнежев ковчег, мирно и хладно): Има закона Божијих старијих од наших срдаца и тврђих но што је овај град!

ЗАВЕСА.

Кнегиња од Трибала (драма у три чина)