Љубичица (Војислав Илић)
Војислав Илић 

Љубав

Mеђ' густом травом, скривена од целог света,

Мирно и тихо љубица цвета плава,

И лепо лисје нежног и бајног цвета

Стрњика крије и густа, висока трава.

Нит поток тече туда, нит славуј песмице поје,

Природа дивља суморна крила шири;

А лепи цветак не свија лисје своје,

Већ диже стабло и цвета, и слатко мири.

Е, тако и ти разведри анђелско лице,

И буди срећна у дивљој и пустој страни

Кô плави цвет питоме љубичице,

Стрпљењем својим што себе штити и брани!

март, 1882

Извори 

 Војислав Илић: Целокупна дела, Књига I, страна 59, Издање Свесловенске књижаре, М. Ј. Стефановића и Друга, Београд, 1922.

Војислав Илић