Разбојничка песма (Подражавање руској народној песми)
Војислав Илић 

Разбојничка песма

— ПОДРАЖАВАЊЕ РУСКОЈ НАРОДНОЈ ПЕСМИ —

Ој не шуми, мајко, горице зелена! 

Не узбуњуј моју уморену груд: 

Жељно чека мене зорица румена, 

Да ме води цару — на потоњи суд.

И цар ће ми рећи: — Чу ли, горски сине! 

Истину ми кажи што те питам сад: 

Док си жртве секô, док си благо текô, 

Јеси л'имô друга у горици млад? 

А ја ћу му рећи: — Царе, круно сјајна! 

Казаћу ти право што ме питаш ти: 

Осим горе твоје и деснице моје, 

Имао сам, даре, верна друга три:

Први друг ми беше поноћ мрачна, нема,

— Она ме је крила у црн покров њен — 

Други верни другар гавран  ми је био, 

С њим сам увек братски раздељивô плен;

А последњи другар беше оштра сабља — 

Њом сам стекô блага и јуначки глас; 

Њом сам страха задô на четири стране, 

Да задркти свако, кад се сети нас!

Ој не тужи, мајко, горице зелена! 

Не узбуњуј моју уморену груд: 

Жељно чека мене зорица румена, 

Да ме води цару — на потоњи суд.

(1. јануар, 1880).

Извори 

 Војислав Илић: Сабрана дела, Лирско песништво 1872-1886, Вук Караџић, Београд, страна 85.

Војислав Илић