Пролећни дан
Пролећни дан 

Велика једна Радост, и тиха,
задршће широм Природе целе;
весео Ветрић храшће зањиха,
и глас Живота, ко ситне стреле
шуми десно и лево.

Опет осети струјање крви
у своме телу козоноги Пан,
и песмом здрави пролећни први
дан, дан, дан.

Радошћу дише зелена трава
и плаво небо и облак сетан.
Пан пева песму и Пан је срећан;
лепих су нада и заборава
пуна сва ова бића.

Ал' и у ове веселе дане
зајеца уздах, замагли се пут;
лист паде један са које гране
жут, жут, жут.

Душан Васиљев

Српска уметничка поезија