Њој (Лудвиг Уланд)
Очи твоје нису небо
Ни уснице ружа рана.
Нису твоје б'јеле груди
И њедарца, два љиљана.

Ах, ал гдје би икад било
То прољеће свијетлих дана,
Гдје би цвале такве руже 
Гдје би наш'о тих љиљана!

А над њима гдје би дивно
Раширило крило своје,
Једно небо тако ведро
Као што су очи твоје!?...

Извор 
1896. Зора, лист за забаву, поуку и књижевност. Година прва. стр. 138.

Преводи
Лудвиг Уланд
1896.