Ка брду
Ка брду

КА БРДУ

Мутно јутро, тужан и ја; 
Ветар пири, киша роси: 
Пењимо се, бурно срце, 
Та нас љубав напред носи.

Аох, брдо узвишено, 
Големо је горје твоје, 
Ал' су већи ови боли, 
Што нас тиште обадвоје.

Огрануће опет сунце 
Огрејаће ове висе, —
Тице миле, не бојте се! 
Горо моја, зелени се!

Весел'те се, радујте се! 
Ви имате песме, цвета, 
Наше душе разгалиће 
Само сунце — с оног света.

Напомене 

 Ова песма је први пут објављена у збирци Жубори и Вихори, стр. 81

Извори 

 Милорад П. Шапчанин: Целокупна дела, Књига друга, страна 4-5. Библиотека српских писаца, Народна просвета.

Поезија Милорада Поповића Шапчанина
Милорад Поповић Шапчанин