Лажа и Паралажа/12
12.

МИТА, ПРЕЂАШЊИ

МИТА: Господин барон, никако неће да ми вовјери векслу. 

АЛЕКСА: Како то? 

МИТА: Он каже да је рад с господином бароном говорити. 

АЛЕКСА: А јеси ли му дао трингелт? 

МИТА: Јесам, онај дукат. 

АЛЕКСА: Пак шта ће више? 

МИТА: Он каже да мора с вама говорити. 

АЛЕКСА: Кад је тако, да идем. (Марку.) Ако ми дозволите, ја ћу тако слободан бити вас опет посетити. 

МАРКО: О, господине, како посао свршите, заповедајте. 

АЛЕКСА: Ја се зјело радујем. (Јелици.) Господична, ја имам чест препоручити се. 

ЈЕЛИЦА: Dіenerіn! 

МАРКО: Само, немојте нас заборавити. 

АЛЕКСА: Ја сам на служби. (Јелици, полако.) Моје срце остаје код вас у залогу. 

ЈЕЛИЦА: Ax, Gott! Како је мени! 

АЛЕКСА: Слуга сам нижајши. (Одлази.) 

МАРКО и ЈЕЛИЦА (пратећи га, за њим). 

(Завјеса)

Лажа и Паралажа