ЂУЛИЋИ I
Ао, небо, плаво небо, 
Тајовита красото, — 
Са висине звезда сине, 
Ао рајска милото! 

Ноћца бајна, нема тајна, 
Само звезда шапће сјај. 
Срце чује слатке струје 
Тијомирни уздисај. 

По уздаси плове гласи 
— Васелену обли пој — 
Све уздише... више... више... 
О љубави вечитој. 

Па набуја, кâ олуја, 
— Ао јада големог! 
Ал’ ме текне кад одјекне 
Од празнине срца мог.

Извори 

 Јован Јовановић Змај: Одабрана дела, књига 1, страна 171 , Матица српска, Нови Сад.