Лисистрата/21
SEDMA POJAVA
Sluga, Atinjanin, Lakonac, Lisistrata, horovi, skupina Atinjana
 
LISISTRATA 
Kad srećno sve se svrši, 
ove žene tu, o Lakonci, povedite, 
(Atinjanima) a one vi! 
Kraj svake žene njezin neka stane muž, 
do muža žena, pa svi u čast bozima 
za uspeh poigrajmo, te se čuvajmo 
da nikad više ne grešimo ponovo! 
(Gosti se podele na dve skupine) 
HOR ATINSKI 
Vodi kolo, i Harite zovi, 
i pozovi još i Artemidu 
i brata joj, kolovođu, 
dobrog boga Peana, i Nisijca, 
kome oči među Menadama, 
plamte, gore! 
I još Diva s ognjenom sa strelom 
i ženu mu prečasnu, blaženu. 
I demone ko verne svedoke, 
koji neće nikad smetnut s uma 
plemeniti ugovor o miru 
što ga stvori boginja Kipranka, 
Alalala! Ijuju, Peane! 
Podignite noge! Iju, iju! 
Iju, iju ‐ kao pobednici! 
Iju, iju! Iju, iju! 
LISISTRATA 
O Lakonče, o novome novu 
zapevaj mi pesmu! 
HOR LAKONSKI 
Tajget‐goru ostavi mi dragu, 
amo svani, Muzo Lakonko, 
slavi boga u Amikli slavnog 
i Atenu u Mjedenoj kući, 
i junačke Tindaride. 
Kraj Eurote što konje igraju! 
Hitaj brzo, 
doleti mi lakim kroko.m 
da mi Spartu proslavimo, 
ona voli kola božja 
i topote hitrih nogu. 
Devojke joj kao omad 
kraj Eurote 
hitro trče i nogama 
lako, sitno skakuću i vezu. 
A kosa im lelija se 
ko u Bakha kada tirsom mašu 
A kolo im vodi 
čista, lijepa šći Ledina. 
Skupi kosu, i nogom i rukom 
ko košuta kakva vitlaj! 
Pljeskom ruku igru bodri 
i boginju slavi Mjednodomku, 
uzvišenu junakinju, 
svepobjednicu!
 

Лисистрата