Пера и његов Каро
Верни Каро нема мира,
по вас дан га егзерцира
господар.

Бичем маше, грди, псује,
и тако му командује
сваки дан.

После разне муке многе
Каро мора на две ноге
стајат' прав.

Бачен рубац мора наћи;
дигнут прутић: хајд прескачи!
А сад лај!

Покрије му главу капом,
а он мора бројит' штапом
кол'ко ј' стар.

Затим мора опет стати
и на носу подржати
залогај.

Донде не сме ни да микне
док му Пера не довикне:
Каро, хам!

Шта ће сада? Још не суста,
већ му меће бич у уста:
држи то!

Упрегне га у колица:
сад си коњиц ластавица,
вуци, де!

Перо, Перо, хуљо мала,
не ваља ти таква шала
с псетом тим.

Што је много, то је много,
сад би већем престат мого,
па ме чуј:

Ко год друге кињит' воли,
дочекаће сам што боли
- макар кад!