Пева зима и завија (Јесењин)
Пева зима и завија,
Под ветром бор се савија
И шума јечи сва.
Маглуштине оседеле
У туђе теку пределе
У жалости без дна.

Пред кућом, попут ћилима,
На снежним својим крилима
Мећава шири студ,
А врапчићи лепршави,
К'о сиротани мршави,
Уз прозор греју груд.

Птићи се ту шћућурили,
Глад их и лед изнурили,
Па траже топли кут.
На капке што клопарају
С урликом се обарају
Зима и ветар љут.

И птице сан обузима.
Док вихор влада лузима
А окном леден сплет,
Снивају како долеће
С осмехом топло пролеће
И сунцем буди свет.

Сергеј Јесењин

прев. Никола Бертолино
ru:Поёт зима — аукает (Есенин)