Бено Поплесија (Робиња)3/13
Шена тринаеста
ЖДЕРО и КАПЕТАН из страња Пераштанинова
ЖДЕРО: Рђа убила и бијељ и кад сам се уњ био замото! а, per vita mia, још ме боли скина од бата које ми су дали. А жинти сам пробавио све што сам изио и попио јутрос, и веће ме трбух боли од глада него скина од бата.
КАПЕТАН: Olà, olà! немој да нитко паса овом улицом, него свак назад, зашто ћу сад метнут.
ЖДЕРО: Ваља да је који каменар овди близу који гради, то и хоће метнут коју стијену; тријеба се ретират.
КАПЕТАН: Стани свак на страну и бјежи, бјежи!
ЖДЕРО: Почекај, не мећи сада, нека ја прије пасам.
КАПЕТАН: Ruine, fracassi, terremoti, incendij, ecclissi, ruine, sconquassi [пропаст, бука, потрес, пожар, помрчање, пропаст, расап].
ЖДЕРО: Ово ваља да је који астролог! — Молим те, кад ће бит те ствари и те руине [пропасти] које говориш?
КАПЕТАН: Сад у ови час; зато се свак скри’ и утеци.
ЖДЕРО: Ко си ти, да то мож знат?
КАПЕТАН: Ја сам велики капетан Громиљало.
ЖДЕРО: Мој госпар!
КАПЕТАН: О, Ждеро!
ЖДЕРО: Да кад си ти то, неће ништа бити. Ма ну ми реци, ко те ту, сиромаше, затворио?
КАПЕТАН: Incantesimi, malie [чаролије, уроци], враголије и вериге тврђе од дјаманта [алема] довели су ме овди унутра.
ЖДЕРО: Ха ха, смијешна свирца! — А ти зашто их нијеси убiо?
КАПЕТАН: Нијесам их, полтруне, могo убит, ма сам их прибио и притукo, и чинио сам да сви утеку.
ЖДЕРО: Да како су те затворили ту унутра, кад си им чинио да утеку?! — Ха ха!
КАПЕТАН: Мучи, праљу ти, и одларга’ се, ер ћу сад обалит ови мир; зато ретира’ се, ер ми је скочила рабија [љутост].
ЖДЕРО: Молим те, не учини тега!
КАПЕТАН: Ну пођи у оне збирарије [пандурске чете] и реци им од моје стране да ме дођу отворит, altrimenti [иначе] имам их свијех убит.
ЖДЕРО: Идем делонго. — (Сам:) А који ти је ово полтрун! Ваља да га је Пераштанин затворио, кад овди стоји. Ма нути робиње која иде сама по улицам! познам је ја по хаљинам.

Референце 

Бено Поплесија (Робиња)