Трећа руковет, Из моје домовине (1888)
Заспала девојка, море,
Брегу на камену, море,
Море, момак деву буди.

Урани, бела, урани,
Урани, бела, на воду,
Хајде, бела, урани,
Урани, бела, на воду.

Лепо ти је јавор уродио.

Текла вода Текелија –
Да станем, да с' одморим,
Да мало душом данем ја!

Крај ње расла шефтелија –
Да станем, да с' одморим,
Да мало душом данем ја!

Под њом седи Анђелија –
Да станем, да с' одморим,
Да мало душом данем ја!

Ој! — Разболела се Гривна мамина,
Авај, Гривна мамина.

Пије ли се Текелија –
Да станем, да с' одморим,
Да мало душом данем ја!

Разболела се, па ће да умре,
Авај, Гривна мамина.

Љуби ли се Анђелија –
Да станем, да с' одморим,
Да мало душом данем ја!

Аој, Нено, лепа ти си,
Жељо моја, пуста ли си,
Играм, певам, мило ми је,
Нико не зна како ми је!

Чимбирчице, чимбир ми дала,
Имаш косе, шинула те гуја!
Дај да мрсим ја,
Твоје, Като, твоје, ашик-злато,
И те до тебе!

Ала имаш очи, морске трњинице!
„Бога ми, Бог ми их даде,
Душе ми, мајка ми их роди.
Остав' се, лудо младо,
Не давај севда' голема!“

Оу, оу, оу! Овако се кућа тече,
У механи свако вече.
Аој, Нено, лепа ти си,
Жељо моја, пуста ли си.
Играм, певам, мило мије,
Нико не зна како ми је!

Руковети