Ти не гледај прекорно у мене (Јесењин)
Ти не гледај прекорно у мене,
Ја од тебе не кријем презрење,
Али волим твоје очи снене
И у њима лукаво искрење.

Чиниш ми се тако тиха сада
Као неко што се плену краде,
Волим лију када се прикрада
Вребајући гавранове младе.

Е, па вребај, ја те се не бојим.
Само, да ти не утрне жар?
Још ни једна с хладним срцем мојим
Није могла да постане пар.

Чуј, не волим ја то тебе, мила.
Ти си само одсјај оне праве,
Јер са мном је увек она била
Чије очи к'о небо се плаве.

Нека она на тебе не личи,
И на изглед нек је хладна сва,
Али ходом својим необичним
Душу мени потресе до дна.

Таква неће да буде у сени,
Она увек сву душу нам тражи,
Ти чак ни бол не нанесе мени
Својом нежном и лукавом лажи.

Али ипак, презирућ' те сада,
Ја ћу једно признање да дам:
И да нема тог раја и ада -
Њих би човек измислио сам.

Сергеј Јесењин

прев. Миодраг Сибиновић
ru:Не гляди на меня с упрёком (Есенин))