Ој дјевојче...
Ој дјевојче, ока жива
И бјелине,
Бујне косе, витка паса
И облине!
Мушко срце брзо ма̂ми
На те чине;
Пожури се, не играј се,
Све то мине!
Старост дође и донесе
Красе ине;
Мутне очи, борно лице
И сједине...
А у срцу љубав пуста
Споро гине
Као уздах, у ноћима
Мјесечине.

1903.
Јунија

Извор 
1903. Срђ. Година 2, број 15, стр. 712–713.

Христина Ристић