Звонимир/18
ДЕВЕТИ ПРИЗОР

ЛАПСАН (изишавши поскочи)
КЛОНИМИР:
Мени срдце у ниедрих заигра,
А код тебе и нога, јуначе!
ЛАПСАН:
Код мене је увиек тако, кнеже.
Крв бугарска у ноге удара,
Нерекох ли т', да је паметнији?
КЛОНИМИР:
Сад му скидам капу до земљице.

Звонимир