Владислав/37
ПОЗОРЈЕ ДЕСЕТО

Несторица, Зарица, одмах затим Ивица. 

НЕСТОРИЦА: Каква ужасна вика? 
ЗАРИЦА: Краљ мртав. 
ИВИЦА (ступи с голим мачем): Где је ужасно чудовиште? Зар већ мртав? 
НЕСТОРИЦА:Страшног позорја, Боже мој! Виче, помагајте јунаци, уби ме Владимир, и за мало, он мртав. 
ИВИЦА: Чујте, војводе, Ивичиног гласа. Ова звер убила је Радомира у лову, уцвелила толике душе, најпосле и самог Владимира живота лишила. Вечна се правда показала, мој је мач излишан. (Завуче мач у корице). 
ЗАРИЦА: О, Боже, сачувај сваког од силног искушенија! 

(Завеса пада). 

Владислав