Mada/46
ŠENA ŠESNESTA
LUČIJA i VESELA
LUČIJA: Ovako ti meni puštaš u kuću koga ja ne znam i da mi odnese iz kuće što nahode, an? Platićeš onu petenijeru, koja mi je odnesena životom, ili je nađi i ne hodi mi na oči dokli je ne nađeš, pralju ti. 
VESELA: Ta ne znam ni gdje ću ga iskati ni što da učinim od moga života. 
LUČIJA: Misli ti i ne hodi mi u kuću, ako mi je ne doneseš. 
VESELA: Smrdećega Obišnjaka, kо bi reko аda je lupeš u njemu? ja ne znam gdje ću ga iskati, trebuje mi sve tovijerne obonjati, er je on čovjek prodat je za kuto vina.

Референце 

Mada