Пошљедња суза
Петар Кочић 

Пошљедња суза

Клонуле су младе груди, изумрли осјећаји,
А у оку испијеном пошљедња се суза сјаји.

Ишчезли су мили снови, а живот ми као сјена,
Са сломљеним духом лута кроз пољане
успомена.

Кад застанем, сав задрхтим, јер се свуда
гробље стере,
Гробље свето слатких нада, гробље свето
жарке вјере.

Занесем се и јаукнем на згаришту идеала,
И спустим се с горком тугом гдје ј' 
пошљедња нада пала.

Свуда пустош, нигдје знака, да се шири 
живот данка!
Следило се, изумрло у гробници вјечна 
санка.

И пошљедња суза паде на гробницу 
освештану
Остављајућ' бједни живот измученом 
сиротану.

Напомене 

Написана у Бечу исте године и објављена у Босанској вили XIV-1899, бр. 23-24.

Извори 

 Петар Кочић: САБРАНА ДЈЕЛA I-IV, Ars libri • Бесједа • ТИА Јанус и Пројекат Растко библиотека српске културе на Интернету, aприл 2002.

Петар Кочић