Моји болови
Моји болови
Зашто, Боже, срцу моме
Ти намени терет љути?
Зашто срцу уморноме
Не даш једном одахнути...?

Ах, ил' горке сузе моје
Са земљице ове прле
Више сунца трону твоме
Нису, можда, још допрле...?

Кад весело други пева
Ја, пун туге, јаде јадам;
Када мирно други снева,
Ја на гробљу гробу падам.

Кад се драги с драгом грли,
Кроз сузе се питам грозне:
»Где су твоји?«... Сви помрли!
О, судбине немилосне!

Ја имадох мајку своју,
Која ме је миловала;
Ја имадох љубу своју,
Па се с мајком гробу дала.

Ах, сви што ме оставише
Није терет то мој прави:
Ја осећам боле више —
Што ме живот не остави!

Извори 

Поезија Ђуре Јакшића, 1856.