Пијеро Музувијер3/13
Шена тринаеста
Исти и Франо
ФРАНО: Ко куца? ко је доли?
ТРИЈЕСКАЛО: Ајмех, дома је! — Докотуро ти сам бачву ку ти госпар Симо посила на дар.
ФРАНО: Госпару Симу захваливам; ма нека видим је ли добра — поћу је обоњат.
СИМО: (Ајмех, асасинан сам — ово је глас Франов!)
ФРАНО: Пу, пу! грубо смрди.
ТРИЈЕСКАЛО: Веле бо је бремена да није била адоперана [употријебљена]; кад је мало оплачеш, сва ће туфа из ње изит; а ништа ти не импорта [није стало]: свакако ћеш у њој жито хранит.
ФРАНО: Макар — добро би било оплакат је; отићу мало вреле воде донијет.
СИМО: Тријескало, што ће ово бити?!
ТРИЈЕСКАЛО: Не бој се; сад ћу те ја у страњ његов увалити, гдје ће доћ к теби Луција, ко ми је обећала.
ФРАНО: Отићу проват за оплакат је. (Овди лијева воду у бачву, а Симо излази из бачве.)
СИМО: Ајмех! ајмех! традишкан сам! курвин јарче, Тријескало, ово су твоје ствари! Отићу дома за промијенити се, ер сам, per vita mia, вас вода, а мало ме су за врат i опарили, и боли ме per vita mia, а! а!
ТРИЈЕСКАЛО: Ах, ах, чудна би! То ти се Тријескалом ругати и дават му разумјети да ћеш му дават за мјесец дана јестит чмаре. — Orsù, Франо, узми ту бачву, а ја ћу отит за њим за све ово ремедијат [поправити]; овега ти ће пута оздравит управ од љубави, ер смо му је загасили водом.
ФРАНО: Жинти му је каласмо!

Референце  

Пијеро Музувијер