Њој (Смејала се или сузе лила)
Њој

Смејала се или сузе лила, 
Увек си ми и драга и мила.

Многа бољка кроз груди ми мине — 
Чим те видим мени сунце сијне.

Та без тебе горке су и сласти, 
А крај тебе крило ми порасти.

Душа плане, надима се, шири, 
Док пољубац твој је не умири.

Ал' тек данас, моје чедо драго, 
Познао сам колико си благо.

Као сунце зеница ти сјала, 
Љубила си, горела, дрхтала.

Поглед влажан о милини снив'о, 
А обрашчић огњем се прелив'о;

Недро к'о снег са високих гора — 
Полетесмо као два вихора;

Слашћу појен клонух ти на крило, 
Пољупцима није краја било.

Напомене 

 Ова песма је први пут објављена у Жубор и Вихор, стр. 79

Извори 

 Милорад П. Шапчанин: Целокупна дела, Књига прва, страна 3. Библиотека српских писаца, Народна просвета.

Поезија Милорада Поповића Шапчанина
Милорад Поповић Шапчанин