Jarac u pameti—Sganarelle ou le Cocu imaginaire/22
Šena dvadesta i druga
Lambro, Lukrecija, Jela, Ilija, Franuša i Džono

     Džono: Gosparu, vidiš me u ovemu mjestu dje sam se vratio vas one iste požude koju sam imo prije nego sam se odovle odijelio; i moja neizrečena ljubav vidjet će kako vjerujem izvršeno ono što ste mi obećali, i ovo je s česa mi je dopušteno ufat pir gospođe Jele. 
     Lambro: Gosparu, koga opeta vidim u ovemu mjestu dje se vratio vas one iste požude koju je imo prije nego se odovle odijelio, i tvoja neizrečena ljubav vidjet će kako vjeruje izvršeno ono što sam ti obećo, i to je s česa ti je dopušteno ufat pir gospođe Jele. Servitor umilissimo a Vostra Signoria. 
     Džono: Kako, gosparu? tot tako prohodiš sa mnom u onemu što sam najveće ufo od vas? 
     Lambro: Tako, gosparu, prohodim s tobom čineći ono što je moje naj­veće držanstvo. Moja kći slijedi i čini ono što je toka. 
     Jela: Moje držanstvo, ćaće, hoće da se porečeš od onega što si onemu obećo. 
     Lambro: Tot tako jedna kći ima odgovarat na ono što sam joj ja zapovidio? Prem si se brzo zaboravila od onega što si ovi čas, kako je pristojno, ćutjela za Antuna... Ma vidim njegova oca: sikuro ide za svršit ovi poso. 
 

Jarac u pameti