Bisernica5/SKAZANJE DRUGO
ne nadane tvoje štete, 
ćaćka i braca tvoga smete 
i dragoga vjerenika! 

BISERNICA: 

     Dragi ćaćko, s me nesreće 
ja se ne bih toli smela,  
kolik što sam vaše smeće 
sred me tuge pro vidjela. 
     Hvala višnjem kralju od nebi 
i razumnoj Sjevernici, 
i, koja me vraća tebi,  
Captislavi moj sestrici; 
     da me ona silne od ruke 
nije na vrijeme slobodila, 
od bolesti teške i muke 
do brzo bih mrtva bila.  
     Neka moje slobodnice 
spovjede vam, kako mene 
otele su od desnice 
nemilosne i himbene. 

KRALJ:
 
     I prije su od pokoja  
bile nami ne nadana 
Sjevernica mudra i moja 
Captislava izabrana; 
     tim nam pomoć dat hotješe 
i u današnjem one trudu,  
čim mlađahnu tebe oteše 
tatarhanu silnu i hudu. 

SJEVERNICA:
  
     Nije tatarhan ono bio, 
koji učini varku priku, 
neg Vilozmaj, koji u sliku  
njegovu se pritvorio, 
     a to er Tatar zli goreći 
u ljubavi s dikle lijepe, 
i nepravé pun pohlepe 
da ju bude silom steći,  
     Vilozmaj se hitri u njega 
priobrati i obrnu, 
silnom grabšom ter nasrnu 
smesti rados dana ovega. 
     Ja, videći toj, najbrže  
nađoh bojnu Captislavu, 
zlobna srca hudu spravu 
da razčini i razvrže. 
     I za što sam njoj donijela 
jučer prsten viloviti,  
sva kolika ki na sviti 
vilenička smeta djela, 
     rijeh joj: slavna zatočnice, 
pospješi se, sad je vrieme, 
da se budeš služit njime,  
a za obranu Bisernice. 
     Ter učeći nju, kako će 
vileniku bijesnu i kletu 
ugrabiti diklu otetu, 
i njegove smrsit zloće,  
     učinih joj uzjahati 
na krilata konja moga, 
da gusara nemiloga 
s njim po nebu gre tjerati. 
     Ko se za njim tad zaleti,  
kо li ga je smela i stigla, 
i lijepu mu plijenu digla, 
ona vam će spovidjeti. 
     Ne ckni, lijepa ma gospo 
sve po tanko kaži nami,   
kо tva kripos vrha dođe 
pakljenijema hitrinami. 

CAPTISLAVA: 

     Ko me vješta Sjevernica 
na krilata konja stavi, 
brz poda mnom kako ptica  
on se u nebo taj čas savi; 
     česa ptica, od sjevera 
i od munje brži ognjene 
vilenika zla zatjera, 
i odnese prida nj mene.  
     Ja leteći njega okolo 
od letuštijeh činih zmaja 
ognjenito svrnut kolo 
više rijeke od Dunaja. 
     Pripasti me on cijeneći  
tatarhana bojna slikom, 
suproć meni sta leteći 
s oholastim prem velikom. 
     Vrzi, ja rijeh, zli tamnače, 
vrzi obličje tuđa lica,  
nesreća te tva potáče, 
da te šatre ma desnica. 
     I da ne imah miso veću 
za slobodu dikle mlade, 
silnom gusaru i grabeću  
osjekla bih glavu tade. 
     Tim hitrinom po nauku 
Sjevernice, dike naše, 
uzeh lijepu vil za ruku, 
da mladjana za me uzjaše,  
     pak prstenom vilovitijem 
tegoh zloga Vilozmaja, 
da s kolima ognjevitijem 
pade u rijeku od Dunaja. 
     Ne ktjeh uzet život njemu,  
videći ga sijeda i stara; 
pri očitu zlu svojemu 
sam neka se satre i skara.  
     Potonuše u dno rijeke 
silna kola i strašiva,  
a na krajne žale meke 
sa zlom dušom on ispliva. 

SJEVERNICA: 

     Koji posta rug i vika 
toj videći, koja slava, 
od kraljeva i bojnika,  
koji bjehu vrh Dunava. 
     Po korabljah trublje slavne 
u glas bojni zapjevaše, 
svi slaveći čas poglavne 
i kraljevske kuće naše.  
     Ali kо se tad zasrami 
silni Oritrijes na toj djelo, 
videć da se hitrinami 
njegovijema odoljelo. 
     U kakvoj se našo smeći  
s tvrđe svoje vilovite, 
s bratjom svojom on pazeći 
ruge svoje svijem očite. 
     Kako huka, kako žali 
s čestijem glasim oholima,  
kako nebo žeže i pali 
ognjenitijem uzdasima!
 
VLADIMIR:
 
     Vele za nas ti učini, 
Sjevernice mudra i znana, 
i u sjevernoj pokrajini,  
i sred našijeh ovijeh strana; 
     nu slobodu, ku je imala 
po tvom znanju moja vila, 
činjenja je tvoja ostala 
sva kolika nadvisila.  
     S tve dobrote mi živemo, 
i uživamo zrak sunčani; 
dokle živi uzbudemo 
bićemo ti sveđ držani.
  
BISEBNICA:
 
     Zahvaljam ti ja veomi,  
o kraljice glasovita, 
koja ovako varke slomi 
vilenika vuhovita. 
     S tve mudrosti sinka moga 
Captislava bojna i mlada  
jur izbavi zla smrtnoga, 
a ćercu mi vrati sada. 
     Neizmjerne uživamo 
mi po tebi dare i sreće; 
upuťmo se, ne krzmamo,  
na obilne gozbe veće. 
     Jedan od vas, moje dike, 
moji drazi vitezovi, 
naše goste sve kolike 
pođ' na srećni pir dozovi. }}

Bisernica