Бодин/72
ДЕВЕТИ ПРИЗОР

ВУКАН (дође хитно):
Куда ћеш краљице! 
Кочапар нас ко лав дивљи вија,
Змај огњени гори видит’ није;
Живи огањ пре ћеш уздржати.
Дочуо је да му отац паде...
Пак све коље што му под мач дође.
(Узме краљицу за руку и вуче је даље.) 
ЈАКИНТА (отимље се): 
Остави ме! Тај и јесте вредан 
Да крв проспе жене Бодинове.
Краљ где ти је? Њега си пустио 
Да погине од сабље душманске,
А сад мене хоћеш да спасаваш 
Брзом ногом и женским страшењем.
ВУКАН (тргне се): 
Зар краљ паде?
ЈАКИНТА:
Да је у животу 
За цело би сада овде био:
Змај у боју само змаја тражи.
ВУКАН:
Ако паде краљ онда се прије 
Теби ваља спашават’, краљице!
Ако желиш да ти син краљује.
Хајде са мном.
ЈАКИНТА:
Да! Ја имам сина!
Сина ради прости ми Бодине!
Ходи, кнеже!
(Хоће да иде.)

Бодин