Немања/30
СЕДМИ ПРИЗОР

АНА (сама):
И ја ћу му тај анђео бити.
Зла се дела у мрак сакривају. 
Ко зна, што би ова ноћ виђела, 
Зато мрак га ту несме затећи.
А мој отац, шта ће ми он рећи?
Шта ће бити за мене и њега,
Кад ја пустим сужња из тамнице? 
То нек буде брига Свевишњега! 
Нико неће ништа учинити,
Ако ваздан пошледак разбира;
С неба мисли велике долећу,
Лепо дело по срдцу с’ свршује:
Па нека би и главе ме стало,
За Немању радо ћу је дати...
Свршуј, Ано, па после, што Бог да. 
(Оде.)

Немања