Шта освета чини
0001    Књигу пише Стана Станојева, 
0002    Те је шаље свом милом ђеверу, 
0003    Свом ђеверу Николићу Ташу: 
0004    „Мој ђевере, Николићу Ташо! 
0005    „Мож’ ли знати и паметовати, 
0006    „Када Турци Брда похараше, 
0007    „Равна Брда и камене Ровце? 
0008    „Тад’ утекох ја зету нашему 
0009    „Са Станојем и два моја сина, 
0010    „Нашем зету, кнезу Иванишу; 
0011    „Станоја ми у јаму турише, 
0012    „А менека младу продадоше, 
0013    „Продаше ме бегу Челебијћу, 
0014    „А Челејбић мене препродаде 
0015    „Препродаде бегу Љубовићу; 
0016    „Ја утекох у гору зелену, 
0017    „Ходих млада по гори зеленој, 
0018    „Пасох траву за петнаест дана, 
0019    „Пасох траву, каконо и срна, 
0020    „И не виђех љеба залогаја. 
0021    „Сада ено бега Љубовића 
0022    „Код незета кнеза Иваниша, 
0023    „Изиш’о је да купи хараче; 
0024    „Сад м’ освети, мој мили ђевере! 
0025    „Ако ли ме осветити не ћеш, 
0026    „Послаћу ти другу и преслицу, 
0027    „Те ти преди како и Брђанка.” 
0028    Када Ташу ситна књига дође, 
0029    И он виђе, што му књига каже, 
0030    Ону гледа, другу ситну пише, 
0031    Те је шаље Рисну и Перасту 
0032    На кољено Пивљанину Бају: 
0033    „Богом брате, Пивљанине Бајо! 
0034    „Рзавијдер ми свилена барјака, 
0035    „Окрвави на копљу јабуку, 
0036    „Пак ти купи под барјак јунаке, 
0037    „Све крвнике и бескућанике, 
0038    „Који нема ни оца ни мајке, 
0039    „А за вјерну љубу и не знаде; 
0040    „Ком је кућа диван-кабаница, 
0041    „Мач и пушка и отац и мајка, 
0042    „Два пиштоља два брата рођена: 
0043    „Кој’ се рани мачем по крајини, 
0044    „Као соко крил’ма по облаку; 
0045    „Брже хајде мом бијелу двору: 
0046    „Ево данас бега Љубовића, 
0047    „Твог злотвора, а крвника мога, 
0048    „Изиш’о је да купи хараче; 
0049    „Сада му се осветит’ можемо 
0050    „И вратити жао за срамоту.” 
0051    Када Бају ситна књига дођем 
0052    И он виђе, што му књига каже, 
0053    Он дозива Лимов-харамбашу, 
0054    Те он разви свилена барјака, 
0055    Окрвави на копљу јабуку. 
0056    Одмах скупи тридесет јунака, 
0057    Све крвника и бескућаника, 
0058    Који нема ни оца ни мајке, 
0059    А за вјерну љубу и не знаде; 
0060    Ком је кућа диван-кабаница, 
0061    Мач и пушка и отац и мајка, 
0062    Два пиштоља два брата рођена, 
0063    кој’ се рани мачем по крајини, 
0064    Као соко крил’ма по облаку 
0065    Па одоше у Васојевиће, 
0066    Б’јелу двору Николића Таша; 
0067    Отолен се друштво подигнуло 
0068    Б’јелу двору кнеза Иваниша, 
0069    Напред иде Николићу Ташо; 
0070    Кад су били пред бијеле дворе, 
0071    Ал’ ето ти сестре Комненије 
0072    Ђе Турцима носи рујно вино; 
0073    Кад угледа сестра брата свога, 
0074    Баци вино на земљицу чарну, 
0075    Па рашири своје б’јеле руке, 
0076    Она трчи брата да загрли: 
0077    „Ходи, брате, да се пољубимо!” 
0078    Ал’ говори Николићу Ташо: 
0079    „Стани, сестро, док се дарујемо!” 
0080    Пак потеже мача од бедрице, 
0081    Уд’ри сестру по свилену пасу, 
0082    Двије поле на земљу падоше, 
0083    Из ње паде оно мушко чедо, 
0084    Па се ваља по зеленој трави; 
0085    Па у дворе јуриш учинише, 
0086    И убише бега Љубовића, 
0087    И остале Турке исјекоше; 
0088    Посјекоше кнеза Иваниша; 
0089    Сам побјеже дијете Павлица, 
0090    За њим трчи Николићу Ташо; 
0091    Ал’ говори дијете Павлица: 
0092    „Не трч’ за мном, мој мили ујаче! 
0093    „Ја с’ нијесам био ни родио, 
0094    „Кад је бабо заметнуо кавгу.” 
0095    Не б’ утекло дијете Павлица, 
0096    Ал’ се бјеше вргло на ујака, 
0097    На ујака Николића Таша, 
0098    А бијаше брже од ујака, 
0099    И утече, весела му мајка!

Избор 
 Сабрана дела Вука Караџића, Српске народне пјесме, издање о стогодишњици смрти Вука Стефановића Караџића 1864-1964 и двестогодишњици његова рођења 1787-1987, Просвета. Пјесме јуначке средњијех времена, књига трећа 1846, Београд, 1988., стр. 327-330.

Српске епске народне песме
Збирка народних песама Вук књига трећа
Песме о Баји Пивљанину