Једној моми
Мило Јововић 

Ти још не знаш, што би имат знала,
Ти не слутиш, да си срце моје,
Присвојила, силно очарала,
Хиљада се жеља у њем роје.

Жеље жарке, што их икад може
Човјечије срце да осјећа,
А све скупа кад се оне сложе,
Из њих блиста најсјајнија срећа.

Те се жеље у тајности крију,
Срцу моме само су очите,
А сад ето нека се излију,
И у твоје груди племените.

Дивна момо, вилинскога краса,
Ја не могу крити срца тајну,
Очитујем из пунога гласа,
Љубав моју, силну и безкрајну...

Бар (Црна Гора), 1898., Мило Јововић, „Словански свет “, број 23., у Бечу, 12. децембра 1898., стр. 357. – 358.
(мома је дјевојка, дечко – момак
Јововићеве пјесме 1898.