Новак и Радивој продају Грујицу
0001    Вино пије Новак и Радивој
0002    У зеленој гори Романији,
0003    Служи њима дијете Груица.
0004    А кад су се понапили вина,
0005    Онда рече дели Радивоје:
0006    ”Хеј! мој брате, Старина Новаче!
0007    ”Ни имамо вина, ни дувана,
0008    ”Нит’ имамо паре, ни динара.”
0009    Ал’ говори Старина Новаче:
0010    ”Не бој ми се, дели Радивоје!
0011    ”Ако нема вина ни дувана,
0012    ”И ако је блага нестануло,
0013    ”Ми имамо дијете Груицу,
0014    ”Којино је љепши од ђевојке;
0015    ”Обућ’ ћемо рухо трговачко,
0016    ”На Груицу рухо сиротињско,
0017    ”Водићемо дијете Груицу,
0018    ”Да продамо у шер-Сарајеву,
0019    ”Па нек бјежи, када њему драго,
0020    ”Само да ми блага добијемо;
0021    ”Па ће бити вина и дувана.”
0022    Томе Раде врло каил био;
0023    Пак скочише на ноге лагане,
0024    Обукоше рухо трговачко,
0025    На Груицу рухо сиротињско;
0026    Отидоше шехер-Сарајеву,
0027    Да продају дијете Груицу.
0028    Купује га Туркиња ђевојка,
0029    Даје зањга два товара блага:
0030    Она оде да донесе благо,
0031    Враг донесе булу удовицу,
0032    Удовицу, Џафербеговицу,
0033    Даде зањга три товара блага,
0034    И три коња, шта ће носит’ благо.
0035    Љуто куне Туркиња ђевојка:
0036    ”Води роба, Џафербеговице!
0037    ”Не био ти дуго ни за млого,
0038    ”Већ, ил’ ноћцу, или ноћи двије!”
0039    Була води роба Драгокупа,
0040    Води њега двору бијеломе,
0041    Пак донесе воде и сапуна,
0042    Те окупа дијете Груицу,
0043    Пак удари нањга одијело,
0044    И донесе господску вечеру.
0045    Сједе Грујо вечер’ вечерати,
0046    Ал’ не може була да вечера,
0047    Већ све гледа дијете Груицу.
0048    А када је по вечери било,
0049    Она простре мекану постељу;
0050    Леже Грујо с булом у душеке.
0051    Кад у јутру јутро освануло,
0052    Уранила Џафербеговица,
0053    Те износи дивно одијело,
0054    И облачи дијете Груицу:
0055    На плећи му удара кошуљу
0056    До појаса од чистога злата,
0057    Од појаса од бијеле свиле;
0058    По кошуљи зелену доламу,
0059    На којој је тридесет путаца,
0060    Свако пуце од по литру злата,
0061    Под гръоцем од три литре злата,
0062    И оно се на бурму отвора,
0063    Те се носи за јутра ракија;
0064    По долами токе и ђечерме,
0065    Златне токе од четири оке;
0066    А на ноге ковче о чакшире,
0067    Жуте му се ноге до кољена,
0068    Побратиме, као у сокола;
0069    А на главу калпак и челенке,
0070    Један калпак, девет челенака,
0071    И десето крило оковано,
0072    А из њега до три пера златна,
0073    Што куцају Груја по плећима,
0074    Ваља крило хиљаду дуката;
0075    Донесе му свилена појаса,
0076    И за појас двије Даницкиње,
0077    Обадвије у чистоме злату;
0078    А покрај њих ножа пламенита,
0079    Међ’ камзама алем драги камен;
0080    Даде њему сабљу оковану,
0081    На којој су три балчака златна,
0082    На свакоме алем драги камен,
0083    Ваља сабља три царева града.
0084    Тад’ пошета дијете Груица,
0085    Он сашета низ танану кулу,
0086    Пак се шета по б’јелој авлији,
0087    Подметнуо руке под пазуха.
0088    Гледа њега Џафербеговица
0089    Кроз пенџере са бијеле куле,
0090    Пак дозивље дијете Груицу:
0091    ”Господару, робе Драгокупе!
0092    ”Што ми шеташ тако невесео?
0093    ”Ал’ ти жалиш големога блага,
0094    ”Што сам за те три товара дала?
0095    ”Али коње, што су га однели?
0096    ” Ја имадем пуну кулу блага;
0097    ”А имадем пуне аре коња:
0098    ”Тридест ата, а тридест парипа;
0099    ”Све мојега старог Џафер-бега,
0100    ”А данас је твоје, Драгокупе!”
0101    Тада рече дијете Груица:
0102    ”Ој госпођо, Џафербеговице!
0103    ”Ништа мене тога жао није,
0104    ”Већ ја жалим, Џафербеговице,
0105    ”Кад сам био код двора мојега,
0106    ”Ишао сам у лов у планину,
0107    ”А сад овђе никог’ не познајем.”
0108    Њему вели Џафербеговица:
0109    ”Не бој ми се, робе Драгокупе!
0110    ”Ја имадем тридест Сарајлија,
0111    ”Што су ишли с бегом Џафер-бегом;
0112    ”Ја ћу рећи Ибрахиму слуги,
0113    ”Нек отиде у б’јелу чаршију,
0114    ”Нека зовне тридест Сарајлија,
0115    ”Нека пођу с тобом у планину
0116    ”Лов ловити по гори зеленој,
0117    ”Тамо има гора Романија,
0118    ”И у њојзи кошут’ и јелена.
0119    ”А рећи ћу слуги Хусеину,
0120    ”Нек опреми два коња витеза.”
0121    Док Хусеин два коња опреми,
0122    Дотле паде тридест Сарајлија.
0123    Була гледа роба Драгокупа,
0124    Опрема га на бијелој кули,
0125    Пак је њему била бесједила:
0126    ”Чујеш мене, робе Драгокупе!
0127    ”Ти отиди у ризницу б’јелу,
0128    ”Те ти узми жутијех дуката,
0129    ”Даји бакшиш младим Сарајлијам’
0130    ”Кад ти стану лова доносити.”
0131    Оде Грујо у ризницу б’јелу;
0132    Лаком хајдук бјеше на дукате:
0133    Накупио жутијех дуката
0134    У џепове и у чизме жуте.
0135    Удовица рече Сарајлијам’:
0136    ”Чујете ли, тридест Сарајлија!
0137    Пазите ми роба Драгокупа
0138    ”Боље него Џафер-бега старог.”
0139    Сиђе Грујо низ танану кулу,
0140    Довати се помамна ђогата,
0141    Па ишћера њега на чаршију;
0142    Да је коме погледати било,
0143    Кад усједе ђаво на ђавола:
0144    Горски хајдук на б’јесна ђогата;
0145    Испод ногу камен излијеће,
0146    Те он туче хане и дућане.
0147    Говориле младе Сарајлије:
0148    ”Боже мили! чуда великога!
0149    ”Сретња ти је Џафербеговица!
0150    ”Ђе задоби бољег господара,
0151    ”Бољег, него старог Џафер-бега.”
0152    Отидоше гори Романији.
0153    Кад су били близу Романије,
0154    Рикну јелен, а рикну кошута,
0155    Проговори тридест Сарајлија:
0156    ”Господару, робе Драгокупе!
0157    ”Ето рикну јелен и кошута.”
0158    Ал’ говори дијете Груица:
0159    ”Не лудујте, младе Сарајлије!
0160    ”Није онон јелен и кошута,
0161    ”Већ је оно Новак и Радивој,
0162    ”А ово је дијете Груица.”
0163    Пак удари ђога бакрачлијом,
0164    Скочи ђогат преко поља равна,
0165    Остадоше младе Сарајлије,
0166    Али не шће слуга Хусеине,
0167    Већ повика из грла бијела:
0168    ”Стани курво, дијете Груица!
0169    ”Не ћеш утећ’, ни одвест’ ђогата,
0170    ”Ни однијет’ рухо Џафер-бега,”
0171    А потеже сабљу оковану;
0172    Доиста га достигнути шћаше,
0173    Ал’ му Грујо ни бјежат’ не шћеде,
0174    Већ поврати бијесна ђогата,
0175    А потеже сабљу Џафер-бега,
0176    Пак дочека Хусеина слугу,
0177    Удари га по десном рамену,
0178    Раздвоји га на седлу бојноме,
0179    Бојно седло на коњу дорату,
0180    А дората на земљици црној,
0181    И још земље мало заватио.
0182    Јавну му се Старина Новаче:
0183    ”Бе аферим, дијете Груица!
0184    ”Док сам и ја твога доба био,
0185    ”Могао сам тако ударити.”
0186    Оста Хусо ногом копајући,
0187    Оде Грујо брдом пјевајући,
0188    И он дође својему Новаку;
0189    Са стрицем се у образ пољуби,
0190    А свог оца у бијелу руку;
0191    Ђога пусти у гору зелену,
0192    Узе пушку у десницу руку,
0193    Пак отиде у гору зелену.

Избор 
 Сабрана дела Вука Караџића, Српске народне пјесме, издање о стогодишњици смрти Вука Стефановића Караџића 1864-1964 и двестогодишњици његова рођења 1787-1987, Просвета. Пјесме јуначке средњијех времена, књига трећа 1846, Београд, 1988., стр. 11-15.

Српске епске народне песме
Збирка народних песама Вук књига трећа
Циклус песама о Старини Новаку