Чујем жеље са свих страна...
Чујем жеље са свих страна,
И мудре и луде;
Доживљаји наших дана,
Разне снове буде...

Један жели хрпу блага,
Славу ил’ првенство;
Други снива, да му драга,
Створи сво блаженство...

Трећи опет куле зида,
А на трошном песку;
Четврти већ, звезде скида,
У заносном блеску...

Спрам тога су жеље моје,
Сићушне за цело:
Да и Срби већ отпоје,
Неслози — опело!

Да се и ми као браћа
Грлимо у слози;
Па нек рекне, ко то схваћа:
Боже, Ти, помози!

1./2. 92.

Извор 
1892. Босанска вила, лист за забаву, поуку и књижевност. Година седма, број 22-23, стр. 347.

Васа Крстић