Песма јединства
Алекса Шантић

Ја сам Србин, ја сам Хрват и Словенац -
Три имена ова три су светла врела,
Где ми душа пије жар за нова дела,
И роду и браству плете смерни венац.

Ја сам сретан ове што доживех дане,
Када браћа с браћом на брегове хрле -
Када се у сунцу свог јединства грле
Великога стабла три велике гране.

С кровова се наших дигла мора тавна,
По њима се звезде просуле па горе -:
С Душановом круном, к'о јабука зоре,
Томиславова се рађа круна славна.

С Адрије и Соче, све до Вардар-воде,
Једна песма грми радосна и света -
Више нема ага, харача ни кмета,
Сврх колиба шуште храстови слободе.

Све кличе. И широм отаџбине целе
Једна Мис'о лети развијена стега,
И ено, са сваког тимора и брега,
На њу руже сипљу ореаде беле.

Благослови, Боже! Нек' на наша врата
Свако јутро с песмом анђ'о браства ступа,
И причести свешћу из небесних купа
Свакога Словенца, Срба и Хрвата!

Шантићеве песме 1919.