Љубомора/1
I ПОЈАВА

(Соба, фино намјештена, на сриједи сто, на њему звонце, перо и мастило, а около њега више столица.)

МИЛКА (сама): Данас се Бранко неђе задржао док га још нема. Боже, ђе ли ће бити? (Гледа на сат.) Подне је давно прошло, школа се распустила, а њега још нема... Чудо ми је како је он заборавио на кућу и на ме. (Мало жешће.) Заиста мора да је код оне аспиде, код Лене — она га је задржала, иначе је он врло уредан... (Чују се кораци.) Али ево... То ће бити он. (Слуша.) Јест, јест, он је, сад се само држи. (Сједне.)

Љубомора