Poézia
Ó, poézia svätá, ako veľmi
si ponížená, po dôstoji ti
jak šliapu hlupci, a to práve, keď
sa usilujú, by ta pozdvihli!
To rozhlasujú svetom kňazia tvoji
bez pomazania s krikom hlásajú:
vraj, svetlicou si, áno, veľkopanskou,
nádhernou, ligotavou dvoranou,
kam jedine len vo vyleštených
črieviciach možno slušne prichádzať.
Och, mlčte, falošní vy proroci,
cit! máčku pravdy v slovách vašich niet
Básnictvo nie je sieňou besednou, kani
dav vvfintený chodí klekotiť,
ten plevelový spoločnosti výber;
viac básnictvo je, takou budovou,
čo otvorená stojí komukoľvek,
každému, kto má žiadosť pomodliť
sa, slovom: kostol, do ktorého vkročiť
i v krpcoch, ba i boso svobodno.

Pavol Országh Hviezdoslav
Sándor Petőfi