Na Demitra
Sto bohov, prabohov, či to vždy tak bude?!
Tak smutno, tak clivo — len čo vietor hudie.
Chodníčky zaviate — junač kdesi drieme:
hej, ktože nám zahrá tú našu „od zeme“?
Jozefe, kdeže je tá tvoja píšťala?
Zapískaj! nech to hne tie karpatské bralá.
Kde tvoje, Ondrejko, husličky z javora?
Zahraj nám! nech to znie i zhora i zdola.
A kde je, Samo náš, tvôj huk zlatorohý?
Zadudaj! nech detva skočí hor’ na nohy.
Hore hu! nič preto, že sme my chudobní:
hoci sme chudobní, ale chlapci hodní!
Hore hu! nič preto, že sa biedne máme:
naša dobrá vôľa i tú biedu zláme! —
Tak smutno, tak clivo — len čo vietor hudie:
sto bohov, prabohov, či to vždy tak bude?!

Ján Botto
Poézia