List Milana Rastislava Štefánika Ludmile Vrchlickej, 3. február 1905
List Milana Rastislava Štefánika Ludmile VrchlickejRukopisy listov sú uložené ako: Literární archiv Památníku národního písemnictví, fond Vrchlický Jaroslav, Korespondence Ludmily Vrchlické (manželky), přijatá, Štefánik Milan Rastislav Vrchlická Ludmila, 1904 – 1908. Časť Štefánikových listov dala Vilma Sokolová publikovať v novinách Národních listy v roku 1919, avšak boli reprodukované bez poznámok a neúplne, najmä z ohľadom k Eve Vrchlickej. Úryvky niektorých z nich – predovšetkým tu uvedený list – boli často citované podľa znenia uverejneného v Národních listech. KRULICHOVÁ, Marie. Listy Milana Rastislava Štefánika adresované Ludmile Vrchlické. In Historický časopis. 1990, roč. 38, č. 1, s. 96.
3. február 1905

Originálne znenie 
V Paríži 8. 1. 1905

Paris, 29. rue des Écoles3. 2. 1905

Vrelemilovaná matinko,

V poslednom Vašem listu stojí „Píšu to jen tomu, o němž jediném vím, že mne laskavě přijme smutnou i veselou, skromnučkou i chudičkou...“

Slova tieto sú a zostanú voči mne neoslábila nynejšia vzdialenosť časová a prostorova.

Avšak z Vašeho listu, matinko moja, ziera aj akási neistota, obava, akýsi smutok a to ma nesmierne znepokojilo.

Jak len môžete hovoriť o „chybe života“, o „egoismu“ ap. Vy, ktorá ste stelesnená obetavosť, bezzištnosť! Odpusťte mi moju úprimnosť. Nie sú to fráze, prepiate poklony, prázdne lichotenie; dobre viem, že tymi bych Vás len urazil. Čo som riekol, je pevné moje presvedčenie. Je lepšie, ako ktokoľvek iný vyřknúť môžem, že filozofia Vašeho života – alebo – užívajúc Vašich slov – Vaše „náboženství bezmerné dobroty“, je náboženstvom krásnym a predovším náboženstvom požehnaným. Môžem to riecť preto, poněváč jedine ono ma zachránilo, keď zbitý všakovým neúspechom letel som v náruč zúfalstva. Ano, jedine Vaša dobrota, Vaša úprimnosť, Vaša nežnosť prinavrátila ma životu. Nuž nech svet si hovorí čo chce, Vy, drahá mamičko, neopusťte doterajšie zásady. Buďte pevna a verte v seba! Verte v budúcnosť, ona Vám iste prinesie zadosťučinenie: šťastie Vašich detí – – –

O sebe opeť píšem málo. Oj nepovažujte to, drahá moja pani, za nedostatok dôvery. Nie! Práve, že ste mi tak nevýslovne blízka, práve, že s celou dušou Vás milujem, práve preto som tak málo sdielny. Život môj plný je ťažkého zápasu; nuž dovoľte bych len vtedy pootvoril okienko mojej duše, keď ju ožiaruje teplý lúč klidu a radosti. S biedou sa nikdy nedelím so svojimi rodičmi a že Vy vedľa nich ste umiestnená v mojom srdci, to iste cítite.

No nemajte starosť. Energia moja vzrostlá tým postupom, akým sa vyskytujú prekážky.

Ja sa  p r e b i j e m, lebo sa prebiť  c h c e m.

Vrele pozdravujem pana profesora a Vaše detičky jako i Vás, milovaná matinko, a snažne Vás prosim, nezapomínajte nikdy na Vašeho

Milana

Zdroj a poznámkový aparát

Citované podľa 
 KRULICHOVÁ, Marie. Listy Milana Rastislava Štefánika adresované Ludmile Vrchlické. In Historický časopis. 1990, roč. 38, č. 1, s. 97-98.

Poznámky 

Milan Rastislav Štefánik
1905
Korešpondencia
Citované podľa publikovaných prameňov