Reise-Erindringer/Evindvig
Den 20de Marts reiste jeg fra Sognefæst til Evindvig (1 Miil), og indfandt mig her hos Provst Dahl, som ogsaa modtog mig med megen Velvillie og tilbød mig Logis for den Tid jeg vilde opholde mig her. Et Par Uger benyttede jeg mig ogsaa af Provstens Tilbud; siden flyttede jeg til en formuende Bonde i Nærheden af Præstegaarden for at have bedre Anledning til at blive kjendt med Dialekten, som imidlertid ogsaa her er meget lig den søndfjordske.

 Evindvigs Omegn er just ikke indbydende; man seer her paa alle Sider blot nøgne graae Klipper samt Aaser og Bakker uden Skov og uden Græsvæxt. Folket i Evindvig syntes jeg derimod meget vel om; baade Sædeligheden og Oplysningen staar her paa et høit Trin; og dette maa vistnok for en stor Deel tilskrives Dahls langvarige og utrættelige Virksomhed i dette Distrikt. Paa Præstegaarden, hvor man antager, at Gulathinget fordum holdtes, findes af Oldtidslevninger to store Steenkors, samt en stor Døbefont af Steen; ellers er Gaarden nu mest mærkelig ved den overordentlige Opdyrkning og Forbedring, som den har faaet under Provst Dahls Bestyrelse. 

 Denne virksomme Olding interesserede sig ogsaa for min Sag og meddeelte mig i denne Henseende mange Oplysninger, ligesom han ogsaa tilstedede mig fri Benyttelse af de islandske og gammelnorske Skrifter som han havde, hvilket var mig til megen Nytte. Jeg befandt mig overmaade vel i Evindvig, hvilket mest maa tilskrives Bekjendtskabet med to unge Mænd, i hvis Selskab jeg havde megen Fornøielse. Mest fortrolig blev jeg med Alstrup, som jeg allerede ved det første Sammentræf fattede en særdeles Tillid til. En Skolelærer Nils Klausen, der logerede i samme Huus som jeg, var mig behjælpelig ved Bearbeidelsen af Dialekten.