Evo ga, dolazi


Evo ga, dolazi 	
		
		
	(Ona)	
		
	8	Ja čujem, dragi moj!
		Evo ga: on dolazi! Skačući
		preko visova,
		poskakujući preko brijegova,
		
	9	moj dragi je kao gazela
		ili srnino jelenče.
		Evo ga: on se zaustavlja iza 
		našeg zida;
		on pogleda kroz okno;
		on vreba kroz rešetke.
		
	10      Moj dragi pjeva i kaže meni:	
		»Ustaj, ti, družice moja,
		lijepa moja, i otiđimo.
		
	11      Jer evo zima prolazi;	
		kiša prestaje, ona odlazi.
		
	12      Cvijeće se vidi po zemlji;	
		doba pjesme stiže;
		i glas se grlice u kraju
		našem čuje.
	13      Smokvik dozrijeva svoj zeleni plod 	
		i loze u pupoljcima već mirišu.
		Ustaj, ti, družice moja,
		lijepa moja, i pođi.
		
	14      Moja golubice u udubini jedne stijene,	
		najskrovitijoj u hridini,
		pokaži mi svoje lice,
		daj da čujem tvoj glas;
		jer, ugodan je tvoj glas,
		i tvoje lice dražesno.«
		
	15      »Pohvatajmo lisce,	
		male lisice
		koje pustoše po vinogradu,
		dok je još u pupoljcima vinograd 
	        naš!«	
	16      Moj je dragi moj, i njegova sam ja,	
		koji pase među ljiljanima,
	17      odavde nek' dan otpočine	
		i nek' sjene pobjegnu,
		vrati se! ti, budi kao,
		dragi moj, gazela ili srnino jelenče,
		na visovima odjelitim.
		
		

Pjesma nad pjesmama