Biblija (Tomislav Dretar)/Davud oplakuje svog sina


Davud oplakuje svog sina 

Davud oplakuje svog sina
19 1 Kralj zadrhta. On se pope u  sobu iznad vrata i zaplaka. On govoriše hodajući: ” Moj sine Absalome, moj sine Absalome, moj sine Absalome, zašto ja nisam umro umjesto tebe! Absalome, sine moj, sine moj! 
2 Obavijestiše Joaba: ” Evo, rekoše, kako kralj plače i oplakuje Absaloma. “ 
3 Pobjeda, tog dana, pretvori  se u zalost za sav narod, jer narod bijaše čuo govoriti, onog dana: ” Kralj je vrlo uzbuđen radi svog sina. “ 
4 Narod, tog dana, kradomice se vrati u grad, kao što  čini jedna narod koji je pobjegao iz boja.
 5 Kralj, on, bijaše zastro svoje lice. Kralj kričaše na glas: ” Sine moj Absalome, Absalome, sine moj, sine moj! “
6 Joab dođe pronaći kralja u unutrasnjosti kuće. On reče: ” Ti danas sramom pokrivas lice  slugama svojim koji su ti danas spasili život, kao i svojim sinovima i svojim kćerima, svojim žena ma i svojim suložnicama.       
7 Ti voliš one koji te mrze, a mrziš one koji te vole. Ti si danas proglasio da zapovjednici i sluge nisu ništa za tebe. Eh dobro, danas, ja znam  to, da Absalom bijaše živ, a mi svi mrtvi, danas, eh dobro, ti bi to našao za normalno. 
8 Sada, digni se, i idi govoriti *iz srca svojim slugama, jer, ja ti prisežem ALLAHOM, ako li ti ne odeš niko neće ovu  provesti  s tobom, i to će za tebe biti gora nesreća no sve nesreće  koje su te zadesile od tvoje mladosti pa do sada. “  
9 Tada, kralj se diže i ode sjesti k vratima, i objavi se svem narodu: ” Evo kralj sjedi pokraj vrata! “ I sav narod dođe u prisutnost kralju.