Prvi cjelov
<center><poem>
Znaš li, Hano? - To je bilo
Pramaljetnog jednog dana:
Prosio sam ruku tvoju
I poljubac sa usana.

Rujni plamen ženskog stida
Prelio je lice tvoje
Poput sunca na zapadu,
Kad razaspe grimiz-boje.

A trepavke guste, duge
Klonule ti blago, ti'o,
K'o na b'jelom l'jeru da je
Leptir crni krilo svio.

I ti dugo šutjela si,
A onda me pogledala,
Pa sa smiješkom nježnu ruku
I cjelov mi prvi dala.

O, ta ruka, o, taj cjelov
Kako li su slatki bili!
Pa zašto su zlobni ljudi,
Zašto su nas rastavili?

Ah,Nejla znaš li dušo moja?
da sam tebi ceo život dao
da si moja mila,draga
jadna ona od dalekog praga.

Musa Ćazim Ćatić