(Pod višnjom)
<poem>
Bijeli behar s višnje se truni
K'o perje anđelskih krila
I perivoj se gizdavi puni
Dahom proljetnih vila:

Kroz ovo gusto nervozno granje
Zefiri neznani pire -
Ah, da l' to šapću daleke sanje,
Il' vile lepeze šire?...

I u sred toga svečanog trena
Dršću ti kose k'o svijetla sjena:
Zavjesa ljubavnog boga,

Pa jagodice gladi mi nujne -
Gle, pjan sam, srčuć s usnice rujne
Sokove života tvoga!...</poem>

Musa Ćazim Ćatić