Sura 20.
SURA XX
U
Ta. Ha.
Kur'an časni (Tomislav Dretar)	
Religija
		U ime Allaha:
Onog koji čini milosrđe,
Milosrdnog.

1	Ta. Ha.
2	Mi nismo dali sići Kur’an k tebi
	da bi te učinili nesretnim,
3	već kao jedno Podsjećanje za nekoga Ko  se boji Allaha;
4	kao jedno Otkrovenje o onome što je stvorio
	zemlju i uzdignuta nebesa.

5	Milosrdni je veličanstven na Prijestolju.
6	Njemu pripadaju:
	ono što je u nebesima,
	ono što je na zemlji,
	ono što je između toga dvoga,
	ono što je ispod zemlje.

7	Ako ti daš da se tvoj glas jasno čuje,
	on, sigurno, poznaje savršeno
	ono što je tajna i ono što je bolje skriveno.

8	Bože!
	Nema Allaha do njega!
	Najljepša imena njemu pripadaju!

9	Da li je do tebe stigla povijest  o Musi  ?
10	On vidje jednu vatru i reče svojoj obitelji:
	« Ostanite ovdje!
	Ja sam opazio jednu vatru;
	možda ću vam donijeti jedan ugarak
	ili će mi ta vatra pronaći da nađem dobar pravac?»

11	Kad se bio primakao, on bi pozvan:
	« O Musa !
12	Ja sam, uistinu, tvoj Gospodar!
	Skini svoje sandale:
	ti si u svetoj dolini Tuva.

13	Ja sam te izabrao!
	Slušaj što ti je otkriveno:

14	Ja, uistinu, ja sam tvoj Allah !
	Nema Allaha osim mene.
	Obožavaj me dakle!
	Obavljaj molitvu zazivajući moje ime!

15	Da, Trenutak se približava;
	- Ja ću ga držati tajnom –
	da bi svatko bio nagrađen prema djelima svojim.

16	Neka onaj koji ne vjeruje i Ko  slijedi svoje strasti
	ne odvrati tebe,
	inače ćeš propasti.

17	Što je to u tvojoj desnoj ruci,
	O Mojsije?»

18	On odgovori:
	« To je moj štap o koji se ja podupirem
	i s kojim otresam lišće za svoje ovce;
	on mi služi i u druge namjene».

19Allah reče:
	« Baci ga, O Musa ! »

20	On ga baci,
	kad tamo, jedna zmija puzi.

21Allah reče:
	« Zgrabi ga!
	Ne boj se ništa!
	Mi ćemo ga vratiti u prethodno stanje.

22	Metni svoju ruku na rebro;
	ona će pobijeliti, bez ikakve štete.
	Drugi znak
23	za tebi pokazati neke od naših najvećih Znakova.
24	Idi kod Faraona;
	on je pobunjenik ».

25 Musa reče:
	« Moj Gospodare!
	Proširi grudi moje;
26	olakšaj moju zadaću;
27	rasriješi čvor mojeg jezika
28	da oni rasumiju moju riječ.

29	Daj mi jednog pomoćnika, iz moje obitelji:
30	mog brata Haruna;
31	povećaj tako moju snagu;
32	pridruži ga mojoj zadaći
33	da te mi bez prekida slavimo
34	i da, bez prekida, mi tebe zazivamo.
35	Da, ti nas vidiš savršeno!»

36 Allah reče:
	« O Musa !
	Tvoja je molitva uslišana.
37	Mi smo ti već dodijelili 
	jednu milost jednom drugom prilikom,
38	kad smo otkrili tvojoj majci
	ono što je njoj bilo otkriveno:
39	« Stavi ga u korpu,
	po tome otisni ga niz rijeku
	da ga rijeka izbaci na obalu
	i da moj neprijatelj, koji je i tvoj također, njega uzme.

	Ja sam izlio na tebe ljubav svoju
	da bi ti bio uzdignut pred mojim očima.

40	Onuda je prošla tvoja sestra;
	ona reče:
	« Mogu li ja vama naznačiti nekoga
 Ko  će se pobrinuti o njemu?»

	Tako smo te mi donijeli tvojoj majci
	da prestane plakati
	i da se više ne žalosti.

	Po tome ti si ubio jednog čovjeka.
	mi smo te zaštitili od nevolje
	i podvrgli te rasličitim iskušenjima.

	Ti si nekoliko godina stanovao
	kod ljudi iz Madijana.
	Zatim si se vratio, po odredbi jednog naloga, O Musa !

41	Ja sam tebe izabrao za sebe samog.
42	Pođite, ti i tvoj brat, s mojim znakovima.
	Ne zanemarite zazivanje mog imena.

43	Idite k Faraonu, on je pobunjenik;
44	uputite mu uljudne riječi;
	možda će on rasmisliti,
	ili osjetiti strah?

45	Obojica rekoše:
	« Gospodare naš!
	mi se bojimo da se ne rasljuti na nas
	ili da se ne pokaže pobunjenikom».

46 Allah reče:
	« Ne bojte se ništa,
	da, ja sam s vama;
	ja čujem i vidim.

47	Idite dakle obojica k njemu i recite mu:
	" Mi smo, uistinu,
	dva Poslanika   tvojeg Gospodara.
	Otpusti s nama sinove Izrailove;
	ne uznemiravaj njih.
	Mi dolazimo k tebi s jednim znakom tvog Gospodara.
	Nek mir bude na onome Ko  slijedi njegov pravac! "
48	Nama je bilo otkriveno
	da će kazna sigurno dostići
	onoga koji nam prigovara laž i Ko  se okrene od nas».
49	Faraon reče:
	«Tko je, o Mojsije, vaš Gospodar?»	

50	On odgovori:
	« Naš Gospodar je onaj koji je dao
	svakoj stvari njen oblik
	i koji ju je zatim usmjerio».

51	Faraon reče:
	« Šta se dogodilo prvim naraštajima?»

52 Musa odgovori:
	« Znanje je kod mog Gospodara,
	upisano u Knjigu.
	Moj Gospodar neće zalutati 
	i ne zaboravlja.

53	Od zemlje je za vas načinio jednu kolijevku;
	na njoj označio, za vas, putove.
	Spustio je vodu s neba
	s kojom mi činimo da klijaju
	sve vrste biljaka.

54	Jedite i napasajte svoja stada!
	Evo Znakova
	za one koji su nadareni rasumom.

55	Od zemlje, mi smo vas stvorili;
	u nju ćemo vas vratiti
	i iz nje ćemo vas izvesti još jedanput.

56	Mi smo pokazali sve tvoje Znakove Faraonu,
	ali on ih je nazvao lažima
	i odbio povjerovati».

57	On reče:
	« O Musa ! Jesi li ti došao kod nas
	da nas istjeraš iz naše zemlje svojim čaranjima?
58	Mi ćemo tebi suprotstaviti jednu sličnu čaroliju.
	Odredi nam jedan sastanak za nas i za sebe
	u mjestu koje tebi odgovara;
	mi nećemo uzmanjkati, a ni ti također.»

59 Musa odgovori:
	« Vaš je sastanak određen na dan blagdana,
	kad su ljudi sakupljeni tokom dopodneva».

60	Faraon se povuče;
	on sazva svoje vještake
	i po tome ode na sastanak.

61 Musa im reče:
	« Nesretni vi!
	Ne izmišljajte laži protiv Allaha,
	inače će vas uništiti, za kaznu.
	Onaj koji je izmislio i jednu laž je izgubljen!»

62	Oni stadoše
	međusobno raspravljati o svojem poslu,
	ali raspravu zadržaše u tajnosti:

63	Oni rekoše:
	« Evo dvojice čarobnjaka koji vas hoće istjerati
	  iz vaše zemlje,
	pomoću svojih čarolija,
	i uništiti vašu primjernu znanost.

64	Sakupite dakle vaše vještine
	po tome, u redovima dođite.
	Onaj koji danas dobije, biće sretan!»

65	Oni još rekoše:
	« O Musa !
	Jesi li ti onaj koji baca
	ili ćemo mi biti prvi koji bacaju?»

66	On reče:
	« Ne!... Bacite!»

	Njemu se tada učini, zbog djelovanja čarki,
	da njihovi konopci i njihovi štapovi trče;
67 Musa bi užasnut.

68	Mi mu rekosmo:
	« Ne boj se!
	Ti si jači!

69	Baci ono što je u tvojoj desnoj ruci:
	to će prožderati ono što su oni napravili.
	Njihov pronalazak je jedna čarobnjačka lukavština.
	Kamo god da ide, čarobnjak nije sretan ».

70	Čarobnjaci padoše na koljena govoreći:
	« Mi vjerujemo u Harunova i Musina
	Gospodara ».

71	Faraon reče:
	« Vi ste vjerovali u njega i prije no što sam vam ja to dopustio;
 Musa je bio prvi koji vas je naučio čaranju.
	Ja ću dati da vam
	odsijeku desnu ruku i lijevu nogu
	po tome ću vas rasapeti 
	na palmina stabla.
	Tada ćete  vi znati
 Ko  je od nas jači, po kazni,
	i koja će trajati dugo vremena!»

72	Oni rekoše:
	« Mi te nećemo pretpostaviti
	odlučnim dolazima koji su nam doneseni
	ni onome Ko  nas je stvorio:

	Odluči ono što imaš odlučiti:
	ti odlučuješ samo o životu ovoga svijeta.

73	Da, mi vjerujemo u našeg Gospodara
	¸da bi nam oprostio naše grijehove
	i čarke u koje si ti nas uvjerio».

Allah je bolji
	i on živi vječno!

74	Pakao je namijenjen
	onome koji dođe kao krivac pred svog Gospodara.
	On tu neće ni umrijeti ni živjeti isto tako.

75	Oni koji dođu k njemu, budući vjernicima
	i koji budu izvršavali dobra djela:
	evo oni koji će zauzimati 
	najuzvišenija mjesta:
76	vrtovi Edenski gdje teku potoci.
	Oni će u njima boraviti kao besmrtnici.
	Takva je naknada onome koji se očisti.

77	Mi smo otkrili Musi  :
	« Pođi noću s mojim slugama.
	Otvori im u moru
	jedan put kojim će oni gaziti suhih nogu.
	Ne boj se da ćeš biti progonjen;
	ne boj se!»

78	Faraon ga je progonio sa svojim vojskama;
	val ih je potopio.
79	Faraon je zaveo svoj narod,
	on ga nije usmjerio.

80	O sinovi Izrailovi!
	Mi smo vama izručili vaše neprijatelje
	i vama smo dali sastanak
	na desnoj padini Brda.

	Dali smo da padnu na vas
	mana i prepelice:
81	« Jedite ovu izvrsnu hranu
	  koju smo vam mi dodijelili;
	ne bunite se,
	inače će se moja ljutnja oboriti na vas.
	- Onaj na koga padne moja srdžba
	odlazi sigurno u ponor –

82	Ja sam, uistinu, onaj koji oprašta bez prestanka
	onome koji se vrati k meni,
	onome koji vjeruje, koji čini dobro
	i koji, po tome, pođe dobrim putem.

83	O Musa !
	Zašto si se ti tako brzo udaljio od svog naroda?»

84	On reče:
	« To su oni koji slijede moj korak.
	Moj Gospodare!
	Ja sam pohitio k tebi da bih ti udobrovoljio».

85 Allah reče:
	« Da, poslije tvog odlaska,
	mi smo iskušali narod tvoj;
	njih je Samiri zaveo».

86 Musa se vrati svom narodu, srdit i tužan.
	« O moj narode!
	Vaš Gospodar nije li vam dao jedno lijepo obećanje?
	Da li vam se savez učinio predug?
	Ili ste vi željeli da padne na vas
	srdžba vašeg Gospodara
	pošto ste vi izdali
	  svoju obvezu prema meni?»

87	Oni odgovoriše:
	« Mi nismo uzmanjkali sami od sebe
	obvezi koju smo si nametnuli spram tebe;
	već smo mi bili prinuđeni nositi
	tovare nakita koji pripada ovom narodu:
	mi smo ga pobacali;
	tako je i Samiri njih bacio,
88	po tome je otud za njih izvukao jedno tele:
	jedno tijelo koje riče».

	Oni tada rekoše:
	« Evo vašeg Allaha i Allaha Musinog!
	On je dakle zaboravio!»

89	Ne vide li oni
	da to tele njima ne odgovara
	i da ne može
	njima naškoditi, ni biti koristan?

90	Aron im je prije govorio:
	« O moj narode!
	Ovo je za vas samo jedna napast.
	Vaš je Gospodar, uistinu, Milosrdan.
	Slijedite me dakle i pokorite se mojoj zapovijedi».

91	Oni rekoše:
	« Mi se nećemo prestati privrgavati tome
	dok Musa se ne bude vratio k nama ».

92 Musa reče:
	« O Harune!
	Šta te je spriječilo da me slijediš,
	kad si vidio da oni zastranjuju?
93	Jesi li ti odbio pokoriti se mojoj zapovijedi?»

94	On reče:
	« O sine moje majke!
	Ne vuci me ni za bradu ni za glavu.
	Ja se bojim da mi ti ne kažeš:
	" Ti si posijao rasdor među sinove Izrailove
	i nisi se držao moje riječi"»

95 Musa reče:
	« Što ti imaš za odgovoriti, o Samiri?»

96	Ovaj reče:
	« Ja sam vidio ono što oni ne vide.
	Ja sam uzeo šaku prašine ostavljenu od poslanika
	i ja sam ju basio.
	Eto što me je moja duša naputila»

97 Musa reče:
	«Odlazi!
	Ti ćeš biti prinuđen cijelog života govoriti:
	" Ne dirajte me! "
	a jedan vam je sastanak zakazan;
	i nećeš mu izmaći.

	Osmotri svog Allaha;
	ti si mu ostao svakodnevno privržen;
	mi ćemo ga spaliti
	i potpuno ćemo rasuti pepeo
	u more».

98	Uistinu, sam je vaš Allah  Allah .
	Nema Allaha osim njega!
	Njegova znanost obuhvaća svaku stvar.

99	Mi ti pričamo, tako, povijest prošlog vremena.
	Mi ti donosimo Opomenu, koja je s naše strane.

100 Oni koji se od nje okrenu, nosiće težak teret 
	na Dan Oživljavanja,
101 i nosiće ga zauvijek.
	Kojeg li mrskog tereta,
	za Dan Oživljavanja,
102	za dan kad će se zatrubiti u trubu!

	Tog Dana,
	mi ćemo sakupiti krivce, smetene,
103 a oni će reći, tihim glasom, jedni drugima:
	« Vi ste ostali samo deset dana!»

104 Mi znamo savršeno što će oni reći
	kad jedan od njih,
	čije je ponašanje primjerno,
	ustvrdi:
	« Vi ste ostali sam o jedan dan !»

105 Oni ćete  ispitivati glede planina.
	Reci:
	« Moj će ih Gospodar pretvoriti u prah;
106 i načiniti od njih ravno polje
107 gdje ti nećeš vidjeti ni ni uzvisina ni ulegnuća ».

108	Tog dana,
	oni će izravno slijediti onoga koji ih bude pozvao.
	Glasovi će se spustiti u nazočnosti Milosrdnoga;
	a ti ćeš čuti samo lagano brujanje.

109	Tog dana,
	posredovanje neće donijeti ploda
	osim onome  kome
	Milosrdni bude dopustio,
	onome čiju on riječ bude prihvatio.

110	On zna što se nalazi ispred i iza njih,
	dok to njihova znanost ne može dosegnuti.

111	Tad će se lica poniziti u nazočnosti Živoga,
	onoga koji postoji sam po sebi.

	Onaj koji je opterećen nepravdom biće nesretan;
112	ali vjernik koji bude činio dobro
	neće osjetiti ni nepravdu niti teškoće.

113	Tako smo mi dali da siđe jedan arapski Kur’an
	u čijem smo mi sadržaju oubličili prijetnje.
	Može biti da se oni počnu bojati Allaha
	i da im jedna Opomena bude obnovljena.

114	Neka Allah  bude uzvišen:
	Kralj, Istina!

	Ne žuri se u recitaciji,
	prije nego njeno otkrovenje ne bude ispunjeno za tebe.
	Reci:
	« Gospodare moj!
	Povećaj moju znanost !»
115	Ranije smo mi povjerili jednu zadaću Ademu,
	ali on je zaboravio nju,
	mi u njemu ne nađosmo nikakve odlučnosti.

116	Kad mi bijasmo rekli Melecima:
	« Pokonite se pred Ademom,
	jedino Ibliz odbi.

117	Mi rekosmo:
	« O Ademe !
	Ovaj je neprijatelj za tebe i tvoju suprugu.
	Nek vas ne izvede oboje iz vrta,
	jer ćeš biti nesretan.

118	Nećeš ti biti gladan;
	nećeš biti gol;
119	nećeš biti žedan;
	ti nećeš trpjeti od sunčeve žege ».

120	Ibliz ga dovede u napast govoreći:
	« O Ademe !
	Hoćeš li da ti pokažem drvo vječnosti
	i jedno nepropadivo kraljevstvo?

121	Njih su oboje tu jeli;
	pojavi se njihova golotinja,
	oni tad staviše na sebe
	lišće iz vrta.

	Adem  bi nepokoran svojem Gospodaru,
	pao je on u grijeh.

122	Njegov ga Gospodar tada izabra;
	on se vratio k njemu 
	i on ga je usmjerio.

123	 On reče:
	« Siđite, oboje zajedno, iz vrta,
	neprijatelji jedni drugima.
	S moje strane biće vam pokazan jedan pravac.

	Onaj Ko  bude slijedio moj pravac neće zabludjeti
	i neće biti nesretan.

124	Ali ako netko se okrene od moje Opomene
	vodiće sigurno jedan jadnički život,
	potom ćemo ga mi dovesti, slijepog,
	na Dan Oživljavanja ».

125	On će reći:
	« Gospodare moj!
	Zašto si me doveo ovamo, slijepog,
	kad sam ja ranije jasno vidio ?»

126 Allah će reći:
	« Isto tako kao što si ti zaboravio naše Znakove,
	nakon što su došli do tebe,
	ti ćeš biti zaboravljen danas .»

127	Tako mi nagrađujemo onoga koji prestupi granice
	i ne vjeruje u Znakove svoga Gospodara.
	Da, kazna budućeg života je jača
	i trajaće dugo vremena.

128	Koliko smo mi uništili naraštaja prije njih.
	u boravištima kojima se oni sada šeću.
	Zar im ovaj primjer ne služi kao pouka.
	Evo pak Znakova za one
	koji su rasboriti.

129	Da Riječ tvoga Gospodara
	nije predhodila ovom Danu,
	kazna bi bila neizbježiva u utvrđeno vrijeme.

130	Podnosi strpljivo njihova govorenja.
	Slavi hvalospjeve svojem Gospodaru
	prije izlaska sunca i prije njegovog zalaska.
	Slavi ih tokom noći
	jednako kao i u osvit i u sumrak.
	- Možda ćeš ti biti prihvaćen –

131	Ne ponesi svojih pogleda
 	sprem kratkotrajnih uživanja
	koja smo mi dodijelili
	većem broju grupa među njima;
	to je ukras životu ovoga svijeta,
	  određen njihovoj kušnji.
	Dobra koja ti je dodijelio tvoj Gospodar bolja su
	i trajaće dugo vremena.

132	Zapovjedi molitvu tvojoj obitelji,
	i ustraj ti sam u molitvi.

	Mi ti nećemo iskati nikakvog dobra;
	mi smo ti koji tebi daju ono potrebno.
	Sretan završetak je za one koji se boje Allaha.

133	Oni su rekli:
	« Zašto nam nije došao
	 sa Znakovima svojeg Gospodara ?»
	Odlučni dokaz sadržan u prvim Knjigama
	nije li njima dakle stigao?

134	Da smo ih mi uništili
	jednom kaznom koja je predhodila njegovu dolasku,
	oni bi zacijelo rekli:
	« Gospodare naš!
	Zašto nam nisi poslao jednog Poslanika   ?
	Tad bismo mi slijedili tvoje Znakove,
	prije nego što bismo bili poniženi i zbunjeni ».
	

135	Reci:
	Svatko čeka.
	Čekajte dakle!
	Vi ćete  saznati uskoro
	koji su to ljudi koji slijede ispravan put
	i Ko  je onaj koji je dobro usmjeren ».