Biblija (Tomislav Dretar)/Babilonska kula


Babilonska kula 
 
11  1  Cijela se zemlja služila istim jezikom i istim riječima. 
2 Putujući na istok, ljudi otkriše jednu ravnicu u zemlji Šinear i nastaniše ju. 
3 Jedni drugima rekoše: »Hajdemo! Salijmo cigle i ispecimo ih u peći.« Opeke  im poslužiće umjesto kamenja a bitumen kao malter. 
4   »Hajdemo«! Rekoše  oni, »sagradimo sebi jedan grad i jednu kulu čiji će vrh dosegnuti nebo. Stvorimo sebi jedno ime da ne budemo raspršeni po svoj površini zemlje. «  
5 ALLAH siđe da vidi grad i kulu koju sagradiše sinovi Ademovi.
6 » Eh, reče ALLAH, oni svi su tek jedan narod  i jedan jezik i to je njihovo prvo djelo! Sada, što god da zamisle činiti ne će im biti nedostupno! 
7 Hajdemo, siđimo i smrsimo njihov jezik, da više ne razumiju jedni druge!« 
8 Otuda, ALLAH ih rasprši po površini zemlje i oni prestadoše graditi grad. 
9 Tako dade mu se ime Babilon jer to ALLAH smrsi jezik cijele zemlje, i otada ALLAH rasprši ljude po cijeloj površini zemlje.

Babilonska kula