Gospodin će izvršiti svoje naume


Gospodin će izvršiti svoje naume 
Gospodin će izvršiti svoje naume

10 Pjevajte za GOSPODA jednu 

 pjesmu novu, 

 pjevajte njegovu zahvalnicu, s 

 krajeva 

 zemaljskih, 

 ljudi s pučine, i sveg što more 

 ispunjava, 

 otoci i njihovi stanovnici. 

11 Nek' podignu glas pustinje i 

 njihovi gradovi, 

 sela gdje stanuje Kedar; 

 nek' stanovnici stijenja 

 kliču, 

 s vrhova planinskih 

 nek' kliču pozdrave; 

12 nek se odaje slava GOSPODU, 

 nek' se objavi po otocima njegova 

 pjesma pohvalnica! 

13 GOSPOD, kao jedan junak, izići 

 će, 

 kao jedan ratnik, on budi 

 svoju ljubomoru, 

 on zove na uzbunu, jednu 

 grmljavinu 

 i protiv neprijatelja svojih 

 on se drži junački: 

14 Ja sam dugo vremena ostao 

 nedjelotvoran, 

 nisam rekao ništa, držao sam se 

 kao jedna žena u poslu, 

 uzdisao sam, zgranjivao se, 

 i najednom sam potišten. 

15 Ja ću uništiti brda i 

 planine 

 i sve njihovo zelenilo, ja ću ga 

 sasušiti; 

 ja ću promijeniti rijeke u 

 otoke, 

 a jezera, njih ću sasušiti. 

16 Daću da hodaju slijepci 

 putovima njima nepoznatim, 

 stazama im nepoznatim 

 ja ću dati da hode. 

 Promijeniću pre njima 

 tmine u svjetlost, 

 krivine u prave crte. 

 Te naume, ja ću ih izvesti 

 i ništa neću napustiti. 

17 Evo ih zabačenih unazad, 

 svih postiđenih, 

 onih koji se pouzdaju 

 u idole, 

 onih koji govore livenoj 

 kovini: 

 ”Naši bogovi, to ste vi! “ 

 Jedan narod koji nije htio slušati 

18 Vi, gluhi, slušajte! 

 Vi, slijepci, gledajte i 

 vidite! 

19 Ko bijaše slijep, ako ne moj 

 Sluga? 

 Ko bijaše gluh kao moj 

 Glasonoša kojeg sam poslao? 

 Ko bijaše slijep kao 

 Oprošteni? 

 Ko bijaše gluh kao Sluga 

 GOSPODOV? 

20 Ti si mnogo vidio, ali 

 nisi zapamtio; 

 imaš otvorene uši, ali 

 ne čuješ! 

21 GOSPODU je godilo, zbog 

 njegove pravde 

 učiniti svoj *Zakon velikim i 

 veličanstvenim, 

22 ali evo jednog naroda opljačkanog 

 i opustošenog: 

 svi su uzapćeni 

 u jamama{{Refl|291}, 

 u zatvorima oni su bili 

 skriveni; 

 oni su bili određeni pljačkanju i 

 niko ih nije oslobađao, 

 osuđeni na pustošenje, a niko nije 

 govorio: 

 ”Obnovi! “ 

23 Ko će između vas poslušati 

 ove riječi, 

 biti pozoran i slušati, ubuduć- 

 nosti: 

24 Ko je izručio Jakuba pustošenju, 

 Izrail pljačkašima? 

 Nije li to GOSPOD, on prema kome 

 smo mi zgriješili, 

 on čije putove nismo htjeli slijediti 

 i čiji nismo slušali Zakon? 

25 Tada je on sasuo na Izrail 

 bijes svojeg gnjHava, 

 razmah rata; 

 on se raspalio posvuda uokolo, 

 a da on ne prepozna ništa, 

 on ga skameni usred polja, 

 a da ništa ne primi k srcu!