Biblija (Tomislav Dretar)/Sedma nevolja: tuča
Sedma nevolja: tuča

Sedma nevolja: tuča 

13  ALLAH  reče Musi: » Ustani rano u jutro i predstavi se *Faraonu. Reci mu: Ovako govori ALLAH:  Allah Hebreja, Pusti moj narod  otići da mi služi.
14  Jer ovog puta, ja ću poslati svoje mlatilo protiv tebe samog, protiv tvojih slugu i tvog Naroda, da bi ti spoznao da ništa nije kao ja na zemlji.
15 Da sam ja pustio svoju ruku, ja bih te bio udario kugom, tebe i tvoj Narod, i ti bi nestao sa zemlje.
16  Ali evo zašto sam te zadržao: da bi vidio moju snagu, da bi se objavilo moje *ime po cijeloj zemlji.
17 Ti ustrajavaš  činiti prepreke odlasku mojem Narodu.
18 Sutra u isti sat, ja ću učiniti da padne jedna vrlo žestoka tuča, takva kakve nikad ne bijaše u Egiptu od prije dana svojeg utemeljenja sve do sada.
19 A sada, pošalji staviti u zaklon stada i sve što ti pripada u poljima. Svaki čovjek i svaka životinja koji budu nađeni u polju, a ne budu dovedeni kući, biće usmrćeni od tuče koja će pasti na njih.«
20 Među slugama Faraonovim, onaj koji se bojaše riječi GOSPODOVE skloni svoje sluge i svoja stada u kuće,
21 onaj koji ne uze ozbiljno riječ GOSPODOVU ostavi u poljima svoje sluge i svoja stada.
22 ALLAH  reče Musi: »Pruži ruku prema nebu i nek' tuča udari sav Egipat, na sve ljude i sve životinje, i na svu travu u poljima  u zemlji egipatskoj.«
23 Musa pruži svoj štap prema nebu, a ALLAH razulari grmljavinu i tuč; munja se obori na zemlju i ALLAH pusti pasti tuču na zemlju egipatsku.
24  Tuča, munje pomiješane s tučom: to bi tako žestoko da sva zemlja egipatska nije vidjela ništa slično otkad bijaše ijedan narod.
25  U svoj zemlji Egipat, tuča udari sve što bijaše u poljima  i polomi sva stabla u poljima.
26 Tuča poštedi samo zemlju Gošen, gdje se nalaziše sinovi Izraelovi.
27 Faraon dade pozvati Musu  i Haruna i reče im: »Ovog  puta, ja sam zgriješio; ALLAH je taj koji je pravedan; ja i moj Narod, mi smo krivci.
28 Molite ALLAHA! Dosta je grmljavine i tuče! Pustiću vas otići, vi neće te više ostati dugo vremena.«
29  Musa mu reče: » Na izlasku iz grada, ja ću pružiti ruku prema  GOSPODU; grmljavina će prestati, neće  više biti tuče, da ti spoznaš da zemlja pripada  GOSPODU.
30  Ali, ti i tvoje sluge, ja znam da se vi još ne bojite ALLAHA  Allaha. «
31 Lan i ječam biše potučeni, jer ječam bijaše u klasovima, a lan u cvatu.
32  Pšenica i ozimi krupnik ne biše potučeni jer su kasni.
33 Musa iziđe od Faraona i iz grada, i pruži ruku prema  GOSPODU; grmljavina i tuča prestadoše, kiša se više ne sručivaše na zemlju.
34  Faraon vidje da kiša, tuča i grmljavina bijahu prestali, ali on opet zgriješi. On i sluge njegove uzjoguniše se
35  *Srce Faraonovo osta nesmiljeno: on ne pusti sinove Izraelove, kako je to bio rekao ALLAH putem Musu .