Biblija (Tomislav Dretar)/Lamentacije


Lamentacije

Jeruzalem, kao jedna napuštena udovica 	 	
			   
			   
(Alef)		   
			   
1 1		   
		Kako!	   
		Ona stanuje po strani,	   
		Varoš koja brojiše jedan brojan narod!	   
		ona se nađe kao udovica.	   
		Ona, koja važiše među narodima,	   
		princeza među pokrajinama,	   
		ona je dobra za kaznionicu.	   
		

		(Bet)		   
			   
2		   
		Ona plače i plače u noći:	   
		obrazi puni suza;	   
		za nju nema tješitelja	   
		među svim njenim ljubavnicima.	   
		Svi njeni drugovi izdali su ju:	   
		oni postaju neprijatelji njeni.	   
	(Gimel)		   
3		   
		Pod ponižavanjem, pod teretom	   
		robstva,	   
		Judeja ode u izgnanstvo;	   
		ona, ona stanuje među bezbožnicima,	   
		ona ne imade gdje se smjestiti.	   
		Svi je njeni progonitelji priklješčuju 	   
	(Dalet)		   
			   
4		   
		Ceste *sionske su u žalosti,	   
		bez ikog ko bi došao na Sastanak;	   
		njena su vrata sva urušena,	   
		njeni svećenici jecaju.	   
		Njene su mlade djevojke ožalošćene;	   
		koja gorčina za nju.	   
	(Hé)		   
			   
5		   
		Njeni se protivnici nalaze na 	   
		njeni su neprijatelji zadovoljni	   
		jer ALLAH ju ožalosti,	   
		zbog tereta njenih pobuna.	   
		Njena djeca odlaze,	   
		zarobljena, ispred neprijatelja.	   
	(Waw)		   
			   
6		   
		Iz Ljepotice Siona pobježe sva 	   
		Njeni prinčevi, evo ih kao jelenovi	   
		koji ne nalaze nikakve paše:	   
		oni odlaze bez snage	   
		pred progoniteljima.	   
	(Zain)		   
			   
7		   
		Jeruzalem se podsjeća,	   
		u dane svojeg lutanja i ponižavanja	   
		svih svojih divota 	   
		koje postojaše u dane starih 	   
		vremena!	   
	        	Kad njen narod pade u ruke 	   
		neprijatelju i kad joj niko ne dođe	   
		pomoći,	   
		protivnici ju vide:	   
		oni se smiju njenom uništenju.	   
	(Het)		   
			   
8		   
		Ona je počinila grješku, varoš 	   
		i evo je postalom smećem.	   
		Svi oni koji su ju slavili sad ju 	   
		sramote,	   
		jer gledaju njenu goLutinju;	   
		sa svoje strane, ona uzdiše	   
		i okreće leđa.	   
	(Tet)		   
			   
9		   
		Njena je prljavština na njenoj suknji;	   
		ona ne misli na ono što slijedi.	   
		Njeno svrgnuće je čudesno;	   
		nema tješitelja za nju.	   
		»Gledaj, GOSPODE, moje	   
		poniženje;	   
		neprijatelj se u stvari uvećava. 	   
	(Jod)		   
			   
10      		Neprijatelj pruža ruku		   			   
		na sve njene čari.	   
		Da, u svoje *svetište ona vidi  ulaziti	   
		neznabožce,	   
		kojima si ti zabranjivala da ne ulaze	   
		u sabor koji je tvoj.	   
	(Kaf)		   
			   
11      		Sav njen narod jeca:		   
		oni ištu kruha;	   
		oni daju svoje čari za hranu;	   
		da se povrate životu.	   
		»Gledaj, GOSPODE, i vidi	   
		koliko se ja nalazim ponižena.«	   
	(Lamed)		   
			   
12      		» Ništa od toga za vas sve koji putem		   
		prolazite;	   
		pogledajte i vidite	   
		da li je bol kao što je moja bol,	   
		ona što mi toliko nanosi zlo,	   
		ona koju ALLAH dodijeli	   
		u dan svojeg žestokog gnjeva.	   
	(Mem)		   
			   
13	      	Odozgo, on je poslao vatru		   
		u moje kosti; on je Gospodar tome.	   
		On je zategao jednu mrežu mojim 	   
		nogama;	   
		on me suzbio;	   
	        	on je od mene načinio jednu 	   
		uništenu ženu,	   
	(Zun-Nun)	sve vrijeme neraspoloženu.	   
14      		Evo ga svezanog, jaram načinjen od 		   
	        	mojih pobuna; u njegovoj ruci one su 		   
		se  zauzlale; one su razapete 	   
	        	na mom vratu;		   
		on uništava moju snagu.	   
		ALLAH me izručio u takve ruke	   
		da se ne mogu držati uspravno.	   
	(Samek)		   
15      		ALLAH je izgnao sve srčane		   	   
		koji bijahu kod mene ;	   
	        	on je odredio jedan sastanak protiv 	   
		mene		   
		da skrši moje mlade ljude.	   
		ALLAH je gazio u tijesku	   
		mladu djevojku, Ljepoticu Judeju.	   
	(Ain)		   
16      		To  ja oplakujem:		   
		moje se oči rastapaju;	   
		jer daleko od mene je utješitelj,	   
		onaj koji bi mi oživio	   
		moje sinove, evo ih uništenih,	   
		jer neprijatelj je bio jači.	   
	(Pé) 		   
17      		Sion pruža ruke;		   
		nema utješitelja za nju;	   
		ALLAH poziva protiv Jakuba	   
		njegove neprijatelje uokolo njega.	   
		Jeruzalem, u sred njih,	   
		je postao   smeće .	   
	(Sade)		   
18      		» Pravedan je ALLAH,		   
	 	budući da sam ja bila 		   
	        	neposlušna njegovoj	   
	        	zapovijedi.		   
		Slušajte dakle, narodi,	   
		i gledajte moju bol.	   
		Moje mlade djevojke i moji	   
		mladi ljudi	   
		otišli su u zatočeništvo.	   
	(Kof)		   
19      		Ja sam pozivala svoje ljubavnike :		   
		oni, prHavarili su me;	   
		moji svećenici i moje *starješine	   
		izdahnuli su u Gradu	   
		dok su tražili hranu za sebe	   
		da ožive ponovo.	   
	(Reš)		   
20      		Gledaj, GOSPODE, što je za mene		   
		ta nevolja;	   
		moj je trbuh njome uznemiren;	   
		na dnu mene moje *srce je	   
		potreseno,	   
		jer za prekršiti, ja sam prekršila!	   
		Napolju mač je lišavao potomstva,	   
		unutra bijaše kao kod Smrti.	   
	(Šin)		   
			   
21      		Oni su me slušali jecati:		   
		nema tješitelja za mene;	   
		svi su moji neprijatelji doznali za 	   
		moju nesreću,	   
		oni se raduju; u stvari ti si taj koji	   
		je djelovao:	   
		ti si doveo dan kojeg si utvrdio.	   
		Nek' oni također budu kao ja!	   
	(Taw)		   
			   
22      		Nek' dođe pred tebe sva njihova		   
		zloba,	   
		i postupi s njima kao što si	   
		sa mnom postupio	   
		zbog svih mojih pobuna.	   
		Jer brojni su moji jecaji,	   
		i sve biće moje bolesno je.«

ALLAH, jedan neprijatelj za Jeruzalem 		   
			   
			   
	(Alef )		   
			   
2 1		Kako!	   
		ALLAH, u gnjevu svome,	   
		hoće pomračiti Ljepoticu *Sion!	   
		On baca s neba na zemlju	   
		sjaj Izrailov.	   
		On se ne sjeća klupice za svoja	   
		stopala u dan srdžbe.	   
	(Bet)		   
			   
2		ALLAH guta bez milosti	   
		sve prerije Jakubove ;	   
		on uništava u svojoj neobuzdanosti	   
		utvrde Ljepotice Judeje:	   
		on daje dotaknuti zemlju,	   
		on oskvrnjuje kraljevstvo i njegove	   
		prinčeve.	   
	(Gimel)		   
3		U žestini svojeg gnjeva on uništava 	   
		svu moć Izrailovu;	   
		on ne održava svoju desnicu	   
		pred neprijateljem.	   
		On pali u Jakubu kao	   
		žeravnik koji proždire uokolo.	   
	(Dalet)		   
			   
4		On zateže svoj luk kao jedan 	   
		neprijatelj,	   
		desnica na položaju poput	   
		neprijatelja,	   
		Na šator Ljepotice Sion on sasipa	   
		kao vatru gnjev svoj.	   
	(Hé)		   
			   
5		ALLAH se odnosi kao neprijatelj;	   
		on guta Izrail;	   
		on guta sve njegove kule;	   
		on uništava njegove utvrde.	   
		On umnaža za Ljepoticu Judeju	   
		žalbe i tužbe.	   
	(Waw)		   
			   
6		On pustoši Vrt, i njegovu Kućicu;	   
		on razara svoje mjesto Sastanka.	   
		ALLAH čini da se zabravi u Sionu 	   
		Sastanak i *Šabat;	   
		on osuđuje, u svojoj žestokoj srdžbi	   
		kralja i svećenika.	   
	(Zain)		   
			   
7		ALLAH odbacuje svoj *oltar;	   
		on se gnuša svog *svetišta;	   
		on izručuje u ruke neprijatelju	   
		bedeme gradskih kula.	   
	        	On se oglašava u Kući 	   
		ALLAHOVOJ	
		kao u dan Sastanka.	   
	(Het)		   
			   
8		ALLAH smišlja uništiti bedem	   
		Ljepotice Sion;	   
		on će izravnati;	   
		on ne prinosi svoju ruku prije no što	   
		je progutao.	   
		on ožalošćuje obkope i bedeme:	   
		zajedno oni se urušavaju.	   
	(Tet)		   
			   
9		Vrata Siona potonuše u zemlju;	   
		on uništi i pokida njene zasune.	   
		Njen kralj i njeni prinčevi su među	   
		neznabošcima;	   
		nema više Zakona;	   
		čak ni njegovi proroci ne nalaze 	   
		više viđenja koja dolaze od 	   
		ALLAHA.	   
	(Jod)		   
			   
10     		Posjedali na zemlju, mučaljivi,		   
		*starješine Ljepotice Sion	   
		stavljaju sebi prašinu na glavu ;	   
		oni se stežu u *kostrijet.	   
		One puštaju pasti svoje glave	   
		sve do zemlje,	   
		mlade djevojke Jeruzalemove. 	   
	(Kaf)		   
			   
11      		Moje su oči izjedene suzama;		   
		moj je trbuh uzbunjen;	   
		iščezla je snaga iz mene, ona je	   
		na zemlji,	   
		jer moj narod, ta ljepotica,	   
		skršen je	   
		kad klonu djeca i dojenčad 	   
		po trgovima Mjesta.	   
	(Lamed)		   
			   
12      		Njihovim majkama oni govore:		   			   
		» Gdje su pšenica i vino?«	   
		Kad klonu kao ranjenici	      
		na trgovima Grada,	   
		kad njihov život iščili	   
	 	u krilima njihovih majki.	   
	(Mem)		   
13      		Koje svjedočenje ti ponoviti?		   
		Što ću usporediti tebi,	   
		Ljepotice Jeruzaleme?	   
		Što ću izjednačiti tebi da te	   
		utješim,	   
		mlada djevojko, Ljepotice Sion ?	   
		Jer, velik kao more tvoj je slom.	   
		Ko će te izliječitiđ	   
	(Zun-Nun)		   
			   
14      		Tvoji proroci imaju viđenja za tebe:		   	   
		iz praznine i iz otužnosti:	   
		oni ne razotkrivaju tvoju izopačenost,	   
		ono što bi preokrenulo tvoje stanje.	   
		Oni imaju viđenja za tebe:	   
		obznane iz praznine i obmane.	   
	(Samek)		   
15      		Oni plješću tvojim troškovima,		   
		svi prolaznici na putu;	   
		oni zvižde i klimaju glavama 	   
		na uštrb Ljepotice Jeruzalem:	   
		» Je li to Grad za kojeg bi se trebalo	   
	        	reći savršena ljepota, radost za svu zemlju?«	 	   
			   
	 	 	   
	Pé		   
16      		Oni otvaraju usta o tvom trošku,		   
		svi tvoji neprijatelji;	   
		oni zvižde i škrguću zubima;	   
		oni govore; » Mi gutamo.	   
		Najzad! Evo ga, dana koji smo	   
		čekali:	   
		mi ga nalazimo, mi ga vidimo!«	   
	 (Ain)		   
			   
17      		ALLAH čini ono što je zamislio;		   
		on ispunjava svoju riječ	   
		koju je poručio u dane	   
		nekadašnjih vremena;	   
		on uništava bez milosti.	   
		On daje klicati neprijateljiu	   
		na tvoj račun;	   
		on uzdiže moć tvojih protivnika.	   
	(Sade)		   
18      		Njihovo srce jauče prema		   
		ALLAHU.	   
		Bedem ljepotice Sion,	   
		pušta kuljati suze kao	   
		potok	   
		dan i noć;	   
		ne daje ti predaha;	   
		da se vjeđe tvog oka ne osuše.	   
	(Kof)	 	   
19      		Digni se; viči, noću,		   
		pri svakoj smjeni straže;	   
		izlij svoje srce kao vodu	   
		pred lice ALLAHovo.	   
		Digni prema njemu svoje ruke 	   
		za život svoje djece	   
		klonule od gladi	   
	(Reš)	po svim uglovima ulica.	   
20  		Gledaj, GOSPODE, i vidi  koga ti		   
		obrađuješ tako.	   
		Da žene jedu plod svoj,	   
		djecu lijepo oblikovanu!®	   
		Da svećenici i proroci su poubijani 	   
		u svetištu ALLAHovom!®	   
	(Šin)	 	   
			   
21      		Na zemlji po ulicama su legli		   
		mladi i stari;	   
		moje mlade djevojke i moji	   
		mladi ljudi	   
		popadali od mača;	   
		ti siječeš u dan svojeg gnjeva;	   
		ti kolješ bez milosti.	   
		 	   
	(Taw)		   
			   
22     		Ti ćeš  sazvati, kao u dan Sastanka,		   
		užase koji me okružuju;	   
	        	i ne postoji, u dan gnjeva 	   
		ALLAHOVOG,	   
		ni izbjegli ni preživjeli.	   
		One što ja oblikujem i razvijam,	   
		moj ih neprijatelj dovršava.	   
			   
 Užas i nada 		   
			   
			   
	(Alef)		   
			   3 1 		Ja sam čovjek koji vidi 		   
	        	poniženje		   
		pod njegovom razbješnjenom 	
	        	batinom;	   
			   
2		ja sam taj kojeg odvode i nagone	   
		ići	   
3		u tmini, a ne u svjetlosti;	   
		da, protiv mene on počinje okretati	   
		svoju pesnicu cijelog dana.	   
			   
	(Bet)		   
			   
4		On ruje moje tijelo i moju kožu,	   
		on slama moje kosti;	   
5		on skuplja protiv mene i 	   
		stavlja svud uokolo	   
		otrov i teškoće;	   
6		u tminama on me nagoni stanovati	   
		kao mrtvaci iz tmina vremenskih.	   
	 		   
	(Gimel)	  	   
			   
		   
7		On me zazidava da ne iziđem;	   
		on otežava moje lance.	   
8		ja sam vikao i pozivao u pomoć,	   
		on zagušuje moju molitvu.	   
9		On zazidava moje puteve klesanim	   
		kamenom;	   
	 	on mrsi staze moje.	   
		 	   
	(Dalet)		   
			   
10      		On je za mene jedan medvjed na 
		čeki		   	   
11      		jedan lav u zasjedi;	   
		on okreće moje puteve; on me	   
		pušta na ugaru,	   
12      		on zateže svoj luk i podiže me kao	
		cilj za strijele.	   
	  		   
	(Hé)		   
13      		On zariva u moja križa sadržaj		   
		svojih tobolaca.	   
14      		Evo me,  sveg  moga naroda,		   
		njegova vječna otrcana stvar;	   	   
15      		on me zasićuje gorčinama,	
		on me opija absintom.	   
	(Waw)		   
16      		On mi daje drobiti šljunak		   
		zubima;	   
		on me u pepeo sakriva;	
17      		ti me odbacuješ daleko od mira;	
		ja sam zaboravio sreću;
18      		i kaže: Svršeno s mojim 		   
	        	nastavljanjem,	   
	        	mojim uzdanjem koje je dolazilo 	   
		od ALLAHA.		   
		 	   
	(Zain)		   
			   
19      		Sjeti se mojeg poniženja 		   
	       	i mojeg lutanja:		   
		gorčina i otrov!	   	   
20      		Ja se sjećam, ja se sjećam,
		i ja sam izjeden svojim vlastitim 	 
		slučajem.  
21      		Evo što ću ja staviti u sjećanje		   
		sebi,	   
		to za što sam se uzdao:	   
	(Het)		   
			   
22      		Dobrote ALLAHOVE! 		   
		To da one  nisu svršene!			   
		To da njegove nježnosti nisu
		dovršene!	    	   
23      		One su nove svakog jutra.
		Velika je njegova vjernost!	   
24      		Moj dio, to je ALLAH, kažem ja
		sebi;	   
		to je ono zašto ću se uzdati u njega.
			   
			   
			   
			   
			   
	(Tet)		   
25      		On je dobar, ALLAH, onom ko ga		   
		očekuje,	   
		onom ko njega traži;	   
26      		Dobro je uzdati se u tišini  u spas
		ALLAHOV;	   
27      		dobro je za čovjeka nositi*jaram 
		mladosti svojoj.	   
	 		   
	(Jod)		   
			   
28      		Treba sjesti postrance i šutjeti		   
		kad ALLAH  ga njemu	
		stavlja;	      
29      		staviti svoja usta u prašinu	 
		- možda ima nade!	   		   
30      		pružiti obraz onome ko ga  udara;	
		biti nasićen uvrjedama.	   
		 	   
	(Kaf)		   
			   
31      		Jer ALLAH		   
		neće odbaciti za uvijek;	   		   
32      		jer ako ožalošćuje, on je pun	
		nježnosti,	
		prema svojoj velikoj dobroti;	      
33      		jer nerado on ponižava	
		i ožalošćuje  ljude.	   
	(Lamed)		   
			   
34      		Kad se gaze svi zatvorenici		   
		jedne zemlje,	   
35      		kad se krivotvori pravo čovjekovo		   
		protivno Svevišnjem,	   
36      		kad se čini krivo jedno	   	   
		čovjeku u njegovoj parnici,	   
		ne  vidi li ALLAH?	   
			   
			   
			   
			   
	(Mem)		   
37      		Ko je taj koji govori, i to postoji?		   
		ALLAH ne zapovjeda li?	   	   
38      		Iz usta Svevišnjeg 	
	        	ne izlaze li boli i sreća?  		   
39      		Na što bi se žalio živ čovjek,		   
		uspravljen usprkos svojim 	   
	        	grješkama?		   
		   	   
	(Zun-Nun)		   
40      		Ispitajmo i istražimo naše putove;		   
		vratimo se ALLAHU.		   
41      		U isto vrijeme kad i naše ruke, 
	        	podignimo svoje srce prema Allahu	
		koji je u nebesima.	   	   		   
42      		Mi, mi smo se bunili,
		mi smo neposlušni;	   
		ti, ti nećeš  oprostiti!	   
	(Samek)		   
43      		Ti se ušančuješ  u svojem gnjevu    
		i ti nas progoniš,
		ti sasijecaš nemilosrdno;	   	   
44      		ti se skrivaš u svom oblaku	
		da molitva ne prođe;	   	   
45      		od nas ti činiš jednim otpadom, otpadkom,	
		u sred naroda.	   
	Pé		   
46      		Oni otvaraju usta protiv nas,		   
		svi naši neprijatelji;	   		   
47      		užas i bezdan, to je za nas,
		nevolja i slom;	   	   
48      		moje oči  cakle			   
		jer moj narod, ta ljepotica,	   
		je skršen.	   
	(Ain)		   
			   
49      		Moje oči kuljaju nepresušno,		   
	 	jer nema spokoja	   		   
50      		sve dok se s nebesa ALLAH
		ne nagne da vidi;	   		   
51      		moje oči bole
		u pogledu na sve te djevojke	   
		iz mog grada.	   
	(Sade)		   
52      		Oni me gone, oni me progone kao		   
		jednu pticu,	   
		oni koji su mojim neprijateljima bez
		razloga;	   	   
53      		oni uništavaju moj život u jami;
		oni obaraju jedan kamen na mene;	   		   
54      		vode se prelijHavaju na moju glavu;
		ja kažem: Izgubljen sam!	   
	(Kof)	 	   
55      		Ja zazivam tvoje ime, GOSPODE,		   
		iz paklene jame;	   
56     	 	ti čuješ moj glas: » Ne začepljaj 		   
	        	svojih ušiju mojem dahtanju i mojem		   
	 	pozivu u pomoć!«		   
57      		Ti se primičeš danu	   
	        	kad sam tebe zazvao; 		   
	        	ti govoriš: » Ne boj se!«		   
			   
	(Reš)		   
58      		Ti se parbiš ALLAHe, jedan spor		   
		čiji sam ja ulog ;	 
		ti iskupljuješ moj život;	     
59      		ti vidiš, GOSPODE, kako su mi
		učinili krivo;
		učini pravicu mojem pravu!	   	   
60     	 	Ti vidiš sve njihove osvete,
		sve njihove spletke prema meni. 	   
	(Šin)	 	   
61      		Ti čuješ njihove uvrjede, 		   
		GOSPODE,	   
	 	sve njihove spletke protiv mene;	   
62      		usne mojih napadača i njihovo	
		šuškanje su protiv mene 		   
	        	tokom cijelog dana;	   
63      		bilo da sjede, bilo da stoje,		   
		pogledaj ih:	   
		ja sam njihova stara pjesma.	   
	(Taw)		   
64      		Ti ćeš njima učiniti isto, GOSPODE,		   
		prema njihovim djelima;	   		   
65      		ti ćeš ih otupjeti:	
		na njima će biti tvoja kletva!	   		   
66      		Pun gnjeva, ti ćeš ih proganjati i	
		iskorijeniti	   
		ispod nebesa ALLAHOVIH.	   
			   
			   
			   
 Opsada, glad i bliski kraj Jeruzalema 		   
			   
			   
	(Alef)		   
			   
			   4  1		Kako!	   
		Zlato može li potamniti,	   
		dobra šipka krivotvoriti,	   
		sveti se kamen razasuti po svim 	   
		uglovima ulica?	   
	(Bet)		   
2		   
		Sinovi *Siona, dragocijeni,	   
		cijenjeni kao fino zlato,	   
		kako! oni su ubrojni	   
		u zemljane ćupove,	   
		djelo ruko grnčarevih!	   
	(Gimel)		   
			   
3		   
		Čak i kod šakala daje se dojiti dijete,	   
		hrani se svoje mlade;	   
		ova ljepotica koja je moj narod	   
		postaje tako okrutna	   
	 	kao Nuhvi stepski.	   
			   
	(Dalet)		   
4		   
		Od žeđi, jezik dojenčeta	   
		lijepi se o svoje nepce;	   
		djeca ištu kruha;	   
		niko im ga ne nudi.	   
	 (Hé)		   
			   
5		   
		Jelci poslastica su porušeni,	   
		na ulicama;	   
		osobe podignute u purpuru	   
		stežu hrpe otpadaka 	   
	(Waw)		   
6		   
		A izopačenost te ljepotice koja je	   
		moj narod	   
		veća je nego grijeh Sodome,	   
		koja bi smrskana u jedan čas	   
	 	a da se rukama nije mučilo.	   
	(Zain)		   
			   
7		   
		Njeni posvećenici čistiji no snijeg,	   
	 	bjelji nego mlijeko,	   
		tijela ružičastijeg od koralja,	   
		vene od safira,	   
	(Het)		   
			   
8		   
		njihov je izgled mračniji od čađe:	   
		ne prepoznaje ih se na ulicama;	   
		a njihova se koža smežurala na 	   
		on se osušila kao drvetova.	   
	(Tet)	 	   
			   
9		   
		Sretnije su žrtve mača	   
		nego žrtve gladi	   
		koje, one, kopneći, providne,	   
		zbog nedostatka proizvoda poljskih.	   
	(Jod)		   
			   
10      		Svojim rukama, žene stvorene za		   
		nježnosti	   
		kuhaju svoju djecu;	   
		one su za njih vampiri,	   
		jer moj narod, ta ljepotica,	   
		skršen je. 	   
	(Kaf)		   
			   
11      		ALLAH  umiri svoju srdžbu,				   
		on sasu svoj žestoki gnjev;	   
		u Sionu on zapali jednu vatru	   
	 	koju proždera njegove temelje.	   
	(Lamed)		   
			   
12      		Oni ne vjeruju, ni kraljevi		   
		zemaljski,	   
		niti ijedan stanovnik svijeta,	   
		da protivnik i neprijatelj su ušli	   
		u pojas Jeruzalema.	   
			   
	(Mem)		   
			   
13      		To je zbog grijehova 		   
	        	njegovih *Pegambera,		   
		izopačenosti njegovih svećenika,	   
		koji su u sred njega prosipali	   
		krv pravednika!	   
	(Zun-Nun)		   
			   
14      		Oni lutaju, slijepci,		   
		po ulicama;	   
		oni su prljavi od krvi,	   
		tako jasno da nije dopušteno	   
	 	dodirivati njihovu odjeću.	   
	 		   
	  (Samek)		   
			   
15      		» Pazi! jedan *nečisti!« viče se		   
		na njih.	   
		»Pazi! Pazi! ne diraj!«	   
		Oni bježe, oni skitaju,	   
		ali govori se kod neznabožaca:	   
		»Oni ne mogu više biti naši	   
		stanovnici.«	   
	Pé		   
	 		   
16      		PrikazJahijaje ALLAHOVO njih		   
		raspršuje;	   
		on ih neće više vidjeti!	   
		Ne poštuje se svećenike,	   
		nema se obzira za *starješine.	   
	(Ain)		   
17      		Mi, naše se oči još izjedaju		
		u očekivanju jedne neostvarljive pomoći;	   
		na svojim osmatračnicama mi vrebamo	   
		dolazak jednog naroda koji nas ne	   
		može spasiti.	   
	 (Sade)		   
			   
18      		Progone nas po tragu:		
		nemoguće je otići na naše trgove.	   
		Naš je kraj blizu; naši dani	   
		su ispunjeni;	   
	 	da, dolazi naš svršetak.	   
	(Kof)		   
			   
19      		Naši su progonitelji brži		
		nego orlovi nebeski:	   
		na planinama nas draže,	   
		u stepama oni su u zasjedi	   
	 	zbog nas.	   
	(Reš)		   
	 		   
20      		Dah iz naših nosnica,		
		*Mesih ALLAHOV,	   
		je zarobljen  u njihovim tamnicama.	   
		»On o kojem mi govorismo: » Pod	   
		njegovom zaštitom,	   
	 	u sred neznabožaca mi ćemo živjeti.«	   
	(Šin)		   
			   
21      		Budi sretna i razdragana, 		   
	        	Ljepotice Edom	
		koja stanuješ u zemlji Us!	   
		I tebi će također doći kupa:	   
		i ti ćeš se opiti i razgolititi!	   
	(Taw)		   
			   
22      		Završilo se tvoje izopačJahijaje,		
		Ljepotice Sion:	   
		neće te više izgoniti;	   
		obavlja se pregled tvoje izopačenosti,	   
		Ljepotice Edom:	   
		pravi se izvješće o tvojim grijesima!
	   
 Vrati nas k sebi, ô ALLAHU 		   
			   
			   5' 1  		Sjeti se, GOSPODE, što nam se	
		dogodilo:	   
		pogledaj i vidi kakao se nas vrijeđa .	   
2	        	Naša je baština okrenuta u korist 
		stranaca,
		naše kuće u korist neznanaca.	   
3		Evo nas siročadima, bez oca ;	   
		naše su majke kao udovice.	   
4		Naša voda, mi ju pijemo po cijeni 
		srebra;	        			   
		naše fašine moramo plaćati.
5		Oni su na našim plećima; mi smo	   
		proganjani;	   
		mi smo izmučeni; nema odmora za nas.	   
6		Egiptu smo pružali ruku,	   
		Asiriji, da nas nasiti kruhom.	   
7		Naši su očevi propali: nema ih 	   
		više;	   
	        	mi smo opterećeni njihovim 
		izopačenostima.		   
		   
8		Robovi vladaju nad nama:
		nikog za nas istrgnuti iz njihovih 	   
	        	ruku!		   
			   
9		Priskrbljujemo svoj kruh po 	   
	          	cijenu života,
		zbog stepskih razbojnika.	   		   
10      		Naša je koža grozničava kao u vatri
		zbog užasa gladi.	   		   
11      		Oni siluju žene u Sionu,
		mlade djevojke u gradovima Judeje		   
12      		Njihovim rukama su povješani .	   
	        	prinčevi;		   
		osoba *starješine nije poštovana.	   
		   
13      		Mladi ljudi nose žrvanj,
		a dječaci pod drvima posrću.	   	   
14      		Starješine više ne odlaze u Savjet;
		mladi ljudi, ne pjHavaju svoje refrene.	   		   
15      		Ona prestaje, radost našeg srca;
		naš se ples izrodio u žalost.	   		   
16      		Ona pada, kruna naše glave.
		Oh, nesreća nama, jer mi smo	   	
		propali!	   

17      		Evo zašto je cijelo naše biće bolesno;
		evo zašto su smračene naše oči:	   		   
18      		to je zbog brda *Sion koje je uništeno, 	
	        	i gdje kruže lisice.		   
19      		Ti, GOSPODE,  ti stoluješ za uvijek;		   
		tvoje prijestolje traje  iz pokoljenja 
		u pokoljenje.	   	   
20      		Zašto bi nas stalno zaboravljao,	
		hoćeš li nas napustiti u duljini	   
		dana?	   
21      		Vrati nas k sebi, GOSPODE,
	        	i mi ćemo se vratiti;		   
		obnovi naše dane kao u staro vrijeme.	   
22      		Osim ako  nas  ne stavljaš zaista u
	 	otpad, 
		ti se protiv nas previše rasrđuješ!

Bilješke uz Lamentacije 

Vidjeti Ps 25.1 i bilješku.
ljubavnicima®drugovi: slikovito označavanje stranih naroda, koje narod Jeruzalema, ovdje simbolizirano jednom ženom, bijaše preferiralo potpori ALLAHovoj; vidjeti takođ er bilješke uz Oz 1.2; 2.4 i Za 13.6 -  izdali ju: aluzija na narode s kojima Juda računaše u momentu babilonijskog napada 588-587. g.pr.r.I.Kr. Egipćani su se bojali; Edomiti su sudjelovali u pljačkanju Jeruzalema. 
Aluzija na praznike slavljene u Hramu Jeruzalema, gdje vjernici dolaziše na hodočašće obožavati Allaha. Na hebrajskom se isti termin koristi u izrazu *šator susretanja (Izl 27.21, etc).
ili na vrhu slave.
Ili svega onog što je ona voljela.
Ili nečistom stvari (termin koji se može razumjeti kao menstruacijska krv; vidjeti Lv 15.19-24).
moje kosti: za stare Izrailite kosti predstavljaju ostatak čovjekov poslije smrti; one su tako mogle značiti  najosnovniji dio njegovog bića - uništena ili napuštena.
Tekst podrazumijHava mjim neprijateljima.
Vidjeti r. 8 i bilješku.
Vidjeti r. 2 i bilješku.
Alef: vidjeti Ps 25.1 i bilješku - sjaj Izrailov: Jeruzalem i njegov Hram -  klupice za svoja stopala: vjerojatno se radi o brdu Sion.
Jakub: Izrailov predak, personificira cjelinu naroda.
Vrt: poetsko označavanje Palestine (vidjeti Br 24.6; Jl 2.3) - svoju  Kućicu: tj. Jeruzalem (vidjeti Iz 1.8; m 9.11- mjesto Sastanka: Hram (vidjeti 1.4 i bilješku). 
tj u egzilu  -  nema više Zakona ili nema više proročanstava (izgovoreno od svećenika kao poruka Allahova).
stavljaju sebi prašinu na glavu: gesta koja izražava veliku žalost (vidjeti takođ er u Glosaru pod RASTRGATI SVOJU ODJEĆU).
Vidjeti 1.6 i bilješku.
Drugi prijevod  kistom (vidjeti Ez 13.10-15), tj. nešto što je tu samo po izgledu.
Znak velikog iznenađ enja (Jr 18.16), otkud ovdje ruganje; vidjeti Ps 22.8.
Njiçhovo srce: srce stanovnika Jeruzalema.
Digni prema njemu ( ALLAHu) svoje ruke: gesta molitve (Ps 28.2).
Sastanak: vidjeti 1.4 i bilješku - One što ja oblikujem i razvijam,: tj. moja djeca.
drugi prijevod protiv mene.
sveg moga naroda: drugi tekst od svih naoda.
ti me odbacuješ: autor se ovdje obraća izravno Allahu.
To da one  nisu svršene: prema jednom hebrejskom rukopisu i nekim starim verzijama; tradicionalni hebrejski tekst da mi nismo svršeni.
drugi prijevod zemlje.
dignuti ruke (prema Allahu): vidjeti 2.19 i bilješku.
Vidjeti 1.6 i bilješku.
misli se na sela iz okolice Jeruzalema.
jama i grob: vidjeti u Glosaru pod BORAVIŠTE MRTVIH.
Ili to se sa mnom oni sprdaju u svojim pjesmama.
Vidjeti Ps 25.1 i bilješku .
Ili oni koji imaju svoje boravište na Sionu.
Vidjeti 1.6 i bilješku.
osobe podignute u purpuru: ili  u luksuznoj odjeci -  stežu hrpe otpadaka: tj.traže hranu na smetlištima ; usporediti Ejj 2.8.
Tj. osobe posvećene Allahu jednim zavjetom (vidjeti Br 6.2-8; Sdc 13.5); ali čini se ovdje bi moglo označavati prinčeve (Stv 49.26; Dt 33.16). Drugi prijevod koji neki predlažu njegovi mladi ljudi.
vampir: ovako prevedena riječ označava, u Mezopotamiji, jednog ženskog Ifrita, o kojem se govorilo da jede djecu. Tradicionalni prijevod koji su postali njihova hrana stvara poteškoće - ta ljepotica: vidjeti 1.6 i bilješku.
Aluzija na pomoć koja se očekivala od Egipta (vidjeti Jr 37.5-7).
Dah iz naših nosnica: tj. onaj koji nas oživje; slika je aplicirana na kralja Judeje. Redci 19-20 čini se aludiraju, u stvari, na njegov bijeg i zarobljavanje kralja Sedeciasa (2Krlj 25.4-7; Jr 52.6-11) - u njihovim tamnicama ili u ćelijama (babilonijskim); za kralja zatvorenika to je već jedna vrsta groba.
Ljepotica Edom je personifikacija edomitskog naroda -  zemlja Us: vidjeti Ejj 1.1 i bilješku - kupa, opiti, razgolititi: vidjeti Jr 25.15; Ha 2.16 i bilješke.
Naša je baština: tj. zemlja koju smo primili od Allaha.
tj. bez zaštitnika: kraljevstvo je lišeno svog kralja, i obitelj i svojeg šefa.
tj. prethodne generacije.
Drugi spisi