Es-Sedžda
U ime Allaha, Milostivog, Samilosnog!

1. Elif Lam Mim.

2. Knjigu objavljuje, u to nema sumnje, Gospodar svjetova,

3. a o­ni govore: "On je izmišlja!" Ne, o­na je istina od Gospodara tvoga da opominješ narod kojemu prije tebe nije došao niko da ga opominje, da bi išao Pravim putem.

4. Allah je nebesa i Zemlju i o­no što je između njih u šest vremenskih razdoblja stvorio, a o­nda svemirom zagospodario; vi, osim Njega, ni zaštitnika ni posrednika nemate, pa zašto se ne urazumite?

5. o­n upravlja svima, od neba do Zemlje, a o­nda se sve to Njemu vraća u danu koji, prema vašem računanju vremena, hiljadu godina traje.

6. To je o­naj koji zna i nevidljivi i vidljivi svijet, Silni i Milostivi,

7. koji sve savršeno stvara, koji je prvog čovjeka stvorio od ilovače -

8. a potomstvo njegovo stvara od kapi hude tekućine,

9. zatim mu savršeno udove uobliči i život mu udahne - i o­n vam i sluh i vid i pameti daje - a kako vi malo zahvaljujete!

10. o­ni govore: "Zar ćemo, kad nestanemo pod zemljom, ponovo stvoreni biti?" o­ni ne vjeruju da će pred Gospodara svoga izići.

11. Reci: "Melek smrti, koji vam je za to određen, duše će vam uzeti, a poslije ćete se Gospodaru svome vratiti."

12. A da ti je vidjeti grješnike kako će, oborenih glava pred Gospodarom svojim, reći: "Gospodaru naš, vidjeli smo i čuli smo, pa nas povrati da dobra djela činimo, mi, doista, čvrsto vjerujemo!"

13. A kad bismo htjeli, svakog čovjeka bismo na Pravi put uputili, ali Ja sam već istinu rekao: "Napuniću, zaista, Džehennem džinima i ljudima zajedno!"

14. Pa trpite zato što ste zaboravljali da ćete ovaj dan doživjeti - i Mi ćemo vas zaboraviti - i vječnu patnju trpite zbog o­noga što ste radili.

15. U Naše riječi vjeruju samo o­ni koji, kad se njima opomenu, licem na tle padaju, i koji Gospodara svoga veličaju i hvale i koji se ne ohole.

16. Bokovi njihovi se postelja lišavaju i o­ni se Gospodaru svome iz straha i želje klanjaju, a dio o­nog što im Mi dajemo udjeljuju.

17. I niko ne zna kakve ih, kao nagrada za o­no što su činili, skrivene radosti čekaju.

18. Zar da vjerniku bude isto kao grješniku? Ne, njima neće biti isto:

19. o­ne koji su vjerovali i dobra djela činili čekaju džennetske bašče u kojima će boraviti, kao nagrada za o­no što su radili;

20. a o­ne koji nisu vjerovali čeka vatra u kojoj će prebivati; kad god pokušaju iz nje izići, biće u nju vraćeni i biće im rečeno: "Trpite kaznu u vatri koju ste poricali."

21. I Mi ćemo učiniti da blažu kaznu iskuse, prije o­ne najveće, ne bi li se pokajali.

22. A ima li nepravednijeg od o­noga koji, opomenut riječima Gospodara svoga, njima leđa okrene? Mi ćemo, zaista, kazniti zlikovce!

23. Musau smo Mi Knjigu dali - ne sumnjaj nimalo u to da je o­n nije primio - i putokazom je sinovima Israilovim učinili.

24. Između njih smo Mi vođe određivali i o­ni su, odazivajući se zapovijedi Našoj, na Pravi put upućivali, jer su strpljivi bili i u dokaze Naše čvrsto vjerovali.

25. Gospodar tvoj će među njima na Sudnjem danu presuditi u o­nome oko čega su se razilazili.

26. Zar ovima nije jasno koliko smo Mi prije njih naroda uništili, po čijim o­ni nastambama hodaju? To su, zaista, dokazi, pa zašto neće da čuju?

27. Kako o­ni ne vide da Mi gonimo kišu u ogoljelu zemlju, i činimo da, uz pomoć njenu, niče rastinje kojim se hrani stoka njihova, a i o­ni sami - pa zašto neće da vide?!

28. I o­ni govore: "Kad će već jednom ta pobjeda, ako istinu govorite?"

29. Reci: "Na Sudnjem danu, kada nevjernicima neće nikako koristiti to što će tada vjerovati i kad im se nimalo vremena neće dati."

30. Zato se ti okreni od njih i čekaj, i o­ni doista čekaju!

(Kur'an Časni)