Moje boemstvo


Moje boemstvo

fantazija

Ja kretah, s rukama u dva džepa šuplja;

Imao sam čak i kaput idealni;

U skitnji, o Muzo, bio sam tvoj stalni

Zatočenik što u snu cvijet ljubavi skuplja.

Rupom su zjapile hlače mi jedine.

- Bijah Palčić-sanjar što slikove ište.

Velika mi Kola bjehu konačište,

A moja sazvježda šuštahu iz tmine,

Te, uz put sjedeći u jesenje veče,

Ja ih osluškivah, pustivši da teče

Mojim čelom rosa - sok što snagom vrca,

Pa, slažući rime sred čarobne tmice,

Ja sam prebirao, ko na liri, žice

Ranjenih mi cipela - stopu pored srca!

Poezija
Arthur Rimbaud