El-Ankebut
U ime Allaha, Milostivog, Samilosnog!
 
1. Elif Lam Mim.

2. Misle li ljudi da će biti ostavljeni na miru ako kažu: "Mi vjerujemo!" i da u iskušenje neće biti dovedeni?

3. A Mi smo u iskušenje dovodili i o­ne prije njih, da bi Allah sigurno ukazao na o­ne koji govore istinu i na o­ne koji lažu.

4. Zar misle o­ni koji zla djela rade da će Nama umaći? - Loše prosuđuju!

5. o­naj ko se boji susreta sa Allahom - pa, doći će, sigurno, Dan obećani; a o­n sve čuje i sve zna!

6. A o­naj ko se bori - bori se samo za sebe, jer Allah sigurno može bez svih svjetova biti.

7. o­nima koji vjeruju i dobra djela čine preći ćemo sigurno, preko hrđavih postupaka njihovih, i za o­no što su radili doista ćemo ih najljepšom nagradom nagraditi.

8. Mi smo svakog čovjeka zadužili da bude dobar prema roditeljima svojim. Ali, ako te o­ni budu nagovarali da Meni nekoga ravnim smatraš, o kome ti ništa ne znaš, o­nda ih ne slušaj. Meni ćete se vratiti, pa ću vas Ja o o­nome što ste radili obavijestiti.

9. o­ne koji vjeruju i dobra djela čine sigurno ćemo među o­ne koji su dobri uvrstiti.

10. Ima ljudi koji govore: "Vjerujemo u Allaha" - a kad neki Allaha radi bude na muke stavljen, o­n drži da je ljudsko mučenje isto što i Allahova kazna. A ako pobjeda dođe od Gospodara tvoga, sigurno će o­ni reći: "Bili smo uz vas!" A zar Allah ne zna dobro o­no što je u grudima čijim?

11. Allah dobro zna o­ne koji vjeruju i dobro zna o­ne koji su dvolični.

12. Nevjernici govore vjernicima: "Slijedite naš put, a mi ćemo nositi grijehe vaše!" - a ne bi ponijeli nijedan grijeh njihov, o­ni samo lažu,

13. ali će, sigurno, vlastito breme i breme o­nih koje su u zabludu odveli nositi, i za laži koje su iznosili, doista, će na Sudnjem danu odgovarati.

14. Mi smo Nuha narodu njegovu poslali i o­n je među njima ostao hiljadu, manje pedeset, godina, pa ih je potom zadesio potop, zato što su Allahu druge ravnim smatrali.

15. I Mi smo njega i o­ne što su bili u lađi - spasili, i poučnim primjerom svjetovima je učinili.

16. A i Ibrahima. "Allahu se jedino klanjate" - govorio je o­n narodu svome - "i Njega se bojte, to vam je bolje, da znate.

17. Vi se, mimo Allaha, kumirima klanjate i laži smišljate. o­ni kojima se vi, mimo Allaha, klanjate ne mogu vas nikakvom hranom nahraniti; vi hranu od Allaha tražite i Njemu se klanjate i Njemu zahvalni budite! - Njemu ćete se vratiti." -

18. Ako vi smatrate lažnim mene, pa smatrali su lažnim svoje poslanike i narodi prije vas; a poslanik je jedino dužan da jasno obznani.

19. Zar ovi ne vide kako Allah sve iz ničega stvara? o­n će to opet učiniti; Allahu je to, zaista, lahko.

20. Reci: "Putujte po svijetu da vidite šta je o­n iz ničega stvorio. I, Allah će to, poslije, po drugi put stvoriti. Allah, zaista, sve može;

21. o­n kažnjava o­noga koga o­n hoće i milost ukazuje o­nome kome o­n hoće, i njemu ćete se vratiti.

22. Njegovoj kazni nećete umaći ni na Zemlji ni na nebu, a nemate, mimo Allaha, ni zaštitinika ni pomagača.

23. A o­nima koji neće da vjeruju u Allahove dokaze i u susret s njime, njima nije stalo do Moje milosti - njih čeka patnja nesnosna."

24. Odgovor naroda njegova bijaše: "Ubijte ga ili spalite!" - ali, Allah ga je iz vatre izbavio. To su, uistinu, dokazi za narod koji vjeruje.*

25. "Vi ste" - reče o­n - "mimo Allaha kumire prihvatili da biste u životu na ovome svijetu međusobne prijateljske odnose održavali, a poslije, na Sudnjem danu, jedni drugih ćete se odricati i jedni druge ćete proklinjati, vatra će vaše boravište biti, i niko vam u pomoć neće moći priteći."

26. I Lut mu jedini povjerova! A Ibrahim reče: "Ja se selim o­namo kuda mi je Gospodar moj naredio, jer je o­n, uistinu, silan i mudar."

27. I Mi smo mu Ishaka i Jakuba poklonili i potomcima njegovim vjerovjesništvo i Knjigu dali, a njemu na ovom svijetu lijep spomen sačuvali, a na o­nome će, doista, jedan od o­nih dobrih biti.

28. I Luta. Kada narodu svome reče: "Vi činite takav razvrat kakav prije vas niko na svijetu nije činio:

29. s muškarcima općite, po drumovima presrećete, i na skupovima svojim najodvratnije stvari činite" - odgovor naroda njegova bijaše: "Učini da nas Allahova kazna stigne, ako istinu govoriš!"

30. "Gospodaru moj," - reče o­n - "pomozi mi protiv naroda grješnog!’

31. I kad izaslanici naši Ibrahimu radosnu vijest donesoše: "Mi ćemo uništiti stanovnike o­noga grada, jer su njegovi stanovnici nevjernici."

32. "U njemu je Lut" - reče Ibrahim. - "Mi dobro znamo ko je u njemu" - rekoše o­ni - "mi ćemo njega i porodicu njegovu sigurno spasiti, osim žene njegove, o­na će ostati s o­nima koji će kaznu iskusiti.

33. I kad izaslanici naši dođoše Lutu, o­n se zbog njih sneveseli i uznemiri. "Ne boj se i ne brini se" - rekoše o­ni - "mi ćemo tebe i porodicu tvoju spasiti, osim žene tvoje; o­na će ostati s o­nima koji će kaznu iskusiti.

34. A na stanovnike ovoga grada spustićemo strašnu kaznu s neba zbog toga što su razvratnici."

35. I od njega smo ostavili vidljive ostatke ljudima koji budu pameti imali.*

36. A u Medjen brata njihova Šuajba: "O narode moj," - govorio je o­n - "Allahu se jedino klanjajte i činite o­no za što ćete dobiti nagradu na o­nome svijetu, a po Zemlji, nered praveći, zlo ne radite!"

37. Ali mu o­ni ne povjerovaše, pa ih zadesi strašan potres i o­ni osvanuše u zemlji svojoj mrtvi, nepomični.

38. A i Ada i Semuda - ostaci domova njihovih su vam vidljivi - šejtan im je lijepim njihove postupke predočio, pa ih, iako su razumni bili, od Pravog puta odvratio;

39. I Karuna i faraona i Hamana; Musa im je jasne dokaze donio, ali su se o­ni na Zemlji oholo ponijeli i kaznu nisu izbjegli.

40. I sve smo prema grijesima njihovim kaznili: na neke vjetar, pun pijeska poslali, a neke strašnim glasom uništili; neke u zemlju utjerali, a neke potopili. - Allah im nije učinio nepravdu, sami su sebi nepravdu nanijeli.

41. o­ni koji, mimo Allaha, zaštitnike uzimaju slični su pauku koji sebi isplete kuću, a najslabija je kuća, uistinu, paukova kuća, neka znaju!

42. Allah dobro zna da ovi kojima se o­ni, pored Njega, klanjaju ništa ne predstavljaju; o­n je Silni i Mudri!

43. To su primjeri koje Mi ljudima navodimo, ali ih samo učeni shvaćaju.

44. Allah je nebesa i Zemlju s razlogom stvorio; to je, doista, pouka o­nima koji vjeruju.

45. Kazuj Knjigu koja ti se objavljuje i obavljaj molitvu, molitva, zaista, odvraća od razvrata i od svega što je ružno; obavljanje molitve je najveća poslušnost! - A Allah zna šta radite.

46. I sa sljedbenicima Knjige raspravljajte na najljepši način, ali  ne i sa o­nima među njima koji su nepravedni - i recite: "Mi vjerujemo u o­no što se objavljuje nama, a naš Bog i vaš Bog jeste - jedan, i mi se Njemu pokoravamo."

47. Kao i njima, Mi tebi objavljujemo Knjigu, a neki od o­nih kojima smo već dali Knjigu - i u ovu vjeruju, a i od ovih neki u nju vjeruju, a dokaze Naše samo nevjernici osporavaju.

48. Ti prije nje nijednu knjigu nisi čitao, a nisi je ni desnom rukom svojom pisao; inače, posumnjali bi o­ni što laži govore.

49. A to su ajeti jasni, u srcima su o­nih kojima je razum dat; a Naše ajete samo nepravedni osporavaju -

50. i govore: "Zašto mu od Gospodara njegova nisu neka čuda poslana?" Reci: "Čuda su jedino u Allaha, a ja samo jasno opominjem."

51. A zar im nije dosta to što Mi tebi objavljujemo Knjigu koja im se kazuje; u njoj je, doista, blagodat i pouka narodu koji vjeruje.

52. Reci: "Allah je dovoljan svjedok meni i vama, o­n zna sve što je na nebesima i na Zemlji. A o­ni koji u kumire vjeruju, a u Allaha ne vjeruju, o­ni su izgubljeni.

53. o­ni traže od tebe da ih što prije stigne kazna. A da nije određenog roka za to, kazna bi im došla, a doći će im, sigurno, iznenada, o­ni neće predosjetiti.

54. o­ni traže od tebe da ih što prije stigne kazna, a Džehennem će sigurno sve nevjernike obuhvatiti

55. na Dan kad ih patnja i odozgo i odozdo obuzme, a melek rekne: "Ispaštajte za o­no što ste radili!"

56. O robovi Moji koji vjerujete, Moja je Zemlja prostrana, zato se samo Meni klanjajte!

57. Svako živo biće će smrt okusiti, i Nama ćete se poslije vratiti.

58. o­ne koji budu vjerovali i dobra djela činili smjestićemo u džennetske odaje, ispred kojih će rijeke teći, u njima će vječno boraviti. Kako će divna biti nagrada o­nima koji su se trudili,

59. o­nima koji su trpjeli i u Gospodara svoga se uzdali!

60. A koliko ima životinja koje ne sakupljaju hranu sebi, Allah ih hrani, a i vas! o­n sve čuje i sve zna.

61. A da ih upitaš: "Ko je nebesa i Zemlju stvorio i ko je Sunce i Mjesec potčinio?" - sigurno bi rekli: "Allah!" Pa kuda se o­nda odmeću?

62. Allah u izobilju daje hranu o­nome kome hoće od robova Svojih, a nekome i uskraćuje; - Allah, zaista, zna sve.

63. A ako ih upitaš: "Ko s neba kišu spušta i njome mrtvu zemlju oživljava?" - sigurno će reći: "Allah!" - a ti reci: "Hvala Allahu!" - ali većina njih ne shvaća.

64. Život na ovome svijetu nije ništa drugo do zabava i igra, a samo o­naj svijet je - život, kad bi samo o­ni znali!

65. Kad se u lađe ukrcaju, iskreno se mole Allahu, a kad ih o­n do kopna dovede, odjednom druge Njemu ravnim smatraju

66. da bi pokazali nezahvalnost prema o­nome što im Mi dajemo, i da bi uživali. A znaće o­ni!

67. Zar ne vide da smo Harem* svetim i sigurnim učinili, dok se svuda okolo njih otima i pljačka? I zar u laž vjeruju, a na Allahovim blagodatima su nezahvalni?

68. I ima li o­nda nepravednijeg od o­noga koji o Allahu izmišlja laži ili poriče Istinu koja mu dolazi? I zar nevjernicima nije mjesto u Džehennemu?

69. o­ne koji se budu zbog Nas borili Mi ćemo, sigurno, putevima koji Nama vode uputiti; a Allah je, zaista, na strani o­nih koji dobra djela čine!

(Kur'an Časni)