Мила момне
Мила момне, спиш ли ти?
        Твойто сърце спи ли?
Знай ли вече да тупти…
        От любов гори ли?
 
Люби, люби!… Що стоиш?
        Младостта е скъпа,
днес е пролет, утре, виж,
        зимата настъпа.
 
Що е небе без звезди?
        Без дъх що е роза?
И моминските гърди
        без любов защо са?
 
Люби! Люби! Дор е май.
        Чуй, славеят пее!
Люби, охкай и мечтай!
        Животът спане е.
 
Любовта е златен сън,
        който мъчи, пали;
който е любил с огън,
        той само живял е!

Стихотворения на Иван Вазов