Ти знаеш...
Ти знаеш
как да си красива.
Безумно женствена
и глезена,
и чувствена
с потръпващ глас
и галещ сетивата
смях.
Ти знаеш
как да ми говориш.
Да шепнеш
знаеш как
и докога...
Да ме докосваш
знаеш
и да продължаваш,
ти знаеш
докъде...

Ти знаеш
как да си чаровна.
И устните ти знаят,
и ръцете -
научени отдавна.
Не сричат азбуката,
наизуст я знаят
и могат
всичко да разкажат
за нежността -
отдавана
и получавана,
понякога
невръщана...
Додето
"понякога"
превръща се
във "често".
Но няма
да признаеш,
няма...

Ти знаеш
как да си красива.
Аз знам, че знаеш!
Но не зная,
доколко
и дали те има.

Стихотворения