Молитва (Мара Белчева, 1929-2)
След буря в нежънати ниви
денят си почива,
след град, сред сломената ръж
– за хляба насъщ

помак във молитва се кланя.
Убита прехрана!
Отплаща за някой ли грях?
Знай само Аллах.

И утре Аллах ще помага
и в суша и влага:
в ръце му е всеки живот
и всеки имот.

Отблясва се, грей премирение
и в светло кръжение,
целува добрата земя
там вита челма.

Стихотворения на Мара Белчева