През зимна нощ
На запад гасне светла есен,
далеко зимна нощ тъмней,
в полето пусто кротка песен
приспивно вейките люлей.

Полека снежен хлад полъхна,
полягат сухите треви,
самата есен ли въздъхна,
сърце ли сбогом промълви?

Помръкна радостта измама,
пресъхна нейния поток,
грядущето е сянка няма,
а миналото — сън дълбок.

Стихотворения на Теодор Траянов