Среднощният вятър
Среднощният вятър
две листа отбрули,
два сраснали листа
разтръгна смъртта,
невиждали есен,
за зима нечули,
два листа слетяха
без ропот в нощта.

Среднощният вятър
звездата отбрули,
що водеше нощем
две тъжни деца,
и призрачно вее
над рухнали кули,
две струни покъсал,
две детски сърца.

Среднощният вятър
две сълзи отбрули,
две сълзи горчиви
на сетно прости,
два погледа чисти
с печал забули
и в скърби почерни
две бели мечти.

Среднощният вятър
два кораба брули,
два кораба тръгват
на разни страни,
среднощният вятър
два взора затули,
два взора потъват
в безкрайни вълни.

Стихотворения на Теодор Траянов