Там! (Иван Вазов, 2)
Там, там душите и сърцата, братя!
Там нашите стремленья и мечти,
там наште очи, умове, обятья,
там нека всичко българско лети;
 
там, дето дивний Шар гърми проклятья,
де Охридското езеро ехти,
де дрънкат железа, стърчат разпятья,
де нашта Македония пищи.
 
Света и себе нека да забравим
и на забравените да отправим
надежда, братски думи и лучи.
 
Нащрек! Готови! Никой да не дреме:
на всякой вик оттамо, що ечи
към бога — първи да се отзовеме!

Стихотворения на Иван Вазов