Привет на вас, места любими родни!
Привет на вас, места любими родни!
Отново виждам тез поля свободни,
тез весели долини, равнини,
безгрижно де летяха мойте дни.

И пак пред мен синеят се простои,
и пак се ширят дивни кръгозори,
и лес шумлив далеч се зеленей,
далече родната река се лей,
пак виждам бащин кът.

Ей, дневното светило
над планините се е наклонило
и в здравения вече небосклон
звъни вечерен звон, вечерен звон!

Стихотворения на Стамен Панчев