Майка (Стамен Панчев)
В бой изпратила мъжът,
пуст е ней домашен кът,
в мисли втънала, мълчи,
камък ѝ тежи в душата.
И сълзите от очи
капят, капят, а децата? –
Те да искат знаят само:
– Хляб дай, мамо!

Беден дом – в тегла живот
е едничкия имот.
Зима вече е навред,
в печката нито тресчица
и на днешния обед
сетна свърши се трошица,
а децата, молят само:
– Хляб дай, мамо!

Срам е, но на къщен праг
глад затропа – най-лош враг.
Трябва тя сама ръце
да простре за милостиня – 
къса се от скръб сърце,
къса се, живот проклиня:
а децата плачат само:
– Хляб дай, мамо!

Стихотворения на Стамен Панчев