Не даваме я!
Не даваме я, не — земята мила,
земята на светите ни отци.
Не даваме праха на Самуила,
ни славата на двамата светци!
 
Тя наша е! Тя с нази е носила
открай ярем и търнови венци,
да, наш е Солун, Шар, Пирин и Рила
и песните на нейните певци.
 
Не даваме, тъй как не бихме дали
завета на бащите си заспали,
зеницата на нашите очи!
 
Не даваме, дор Бог стои отгоре,
дорде в онез гори, поля, простори
светото слово българско ечи!

Стихотворения на Иван Вазов