Еманация на погалването
Добро утро, тихичко шептя
в розовата нежна раковина.
И докосвам разпиляната коса...
В твоя сън на пръсти се отбивам.

И отпивам аромата на дъха ти
и уханието на плътта копринена -
по веднъж. Ала и много пъти
не ми стигат... После си отивам.

Стихотворения