Испания
Какво бе ти за мене? —
                                Нищо. —
Една загубена страна
на рицари и на плата.
Какво бе ти за мен? —
Огнище
        на някаква любов жестока,
която диво се опива
                        от кръв
                                от блясък на ками,
от шлагери
                и от китари
от страст,
                от ревност
        и псалми.
 
Сега за мене ти си участ.
Сега за мене си съдба.
И аз участвам неотлъчно
в борбата ти за свобода.
 
Сега горя, сега се радвам
на всеки боен твой успех
и вярвам в силата ти млада,
във нея свойта сила влех;
 
сега се бия до победа,
в картечните гнезда прикрит,
из улиците на Толедо
и пред стените на Мадрид.
 
Един работник с синя блуза
до мене прострелен лежи
и под каскета му нахлузен
неспирно топла кръв струи.
 
Това е мойта кръв, която
тревожно в жилите шуми;
и аз познавам тоз приятел
от ланкаширските котли,
 
където двамата с лопати
работехме на обща пещ,
и нямаше стена, която
да спре младежкия копнеж…
 
Спи, мой другарю, спи спокойно
под кървавите знамена. —
Ще мине твойта кръв във мойта
и после в цялата земя.
 
И тази кръв сега протича
в заводите от град във град,
вълнува, движи и увлича
селата в общия парад —
 
на упоритата надежда,
на смелостта и на труда,
на суровата неизбежност,
на кървавата свобода.
 
Тя днес издига барикади,
налива в жилите кураж,
крещи, безумна в свойта радост:
„Мадрид е наш!
                        Мадрид е наш!“
 
Светът е наш! Не бой се, друже!
И всяка молекулна част
е наша.
Под небето южно
ти спи
        и вярвай,
                вярвай в нас!

Стихотворения на Никола Вапцаров