Заклинание на земята
Възлез проявена,
о сила нетленна,
възлез самородна
из свойта тъма,
в живот се прераждай
гори въплътена,
душа чудотворна
на мойта земя!

Заливай със злато
простори обширни,
откърмяй, закриляй
насъщния плод,
насищай със щедрост
годините мирни,
труда благославяй
на моя народ!

Чрез теб да пребъде
стоманата свята
в десниците силни
на твойте чада,
орало когато
ще пори земята,
а меч и защита —
под бранна звезда!

Стори да погинат
злини и нещастия,
изтривай следите
на гибел и срам,
разкрий чудесата
на свойто причастие,
кръщавай сърцата
в чистителен плам!

Чрез теб нека прати
всевишната воля
лазурното чудо
на земния рай,
където човекът
без страх ще се моли,
опит от небето
на родния край!

О мощ проявена
на дух благороден,
пред свойта България
завета разкрий:
делата остават,
човек е преходен!
Народът е вечен
в това, що твори!

Стихотворения на Теодор Траянов