Аз често тука с тебе съм дохождал
Аз често тука с тебе съм дохождал,
кога гаснейше пролетния ден.
Чаровни думи шепнехме си сладко – 
и аз на теб и ти на мен.

И пак съм тук сега – пак гасне бавно
на запад огнения небосклон,
и в здрача мелодично се разлива
вечерния камбанен звон.

И пак съм тук сега – за теб си спомням,
и мъка на сърцето ми тегней – 
и светли спомени все по тъмнеят
и около все по тъмней.

Стихотворения на Стамен Панчев