Синьо цвете
До кръстопът среднощен синьо цвете
прекършено линей; смъртта мълчи,
в засенени пресъхнали очи,
удавената тайна плахо свети.

И спускат се звездица след звездица,
целуват го, потъват у нощта,
потрепва то, ужилена девица,
от спомена за първата мечта.

Стихотворения на Теодор Траянов