Апатията
Бъди герой пословичен и чуден,
разбивай спънките в живота труден,
от камък имай воля в тоя час,
        от стомана обятията,
но тебе пак ще те разбий у нас
                        апатията.
 
Клюкарства подли, интриги покрити,
псувни, коварний шопот на глупците
презирай ги: те немощни са змий,
        не бой се от проклятията!
Но завистта с едно ще те убий:
                        с апатията!
 
Бъди велик ти гений на земята,
свят кат Христа, прав кат Сократа;
но да умреш не нужно е у нас
        ни яд, нито разпятията:
по-зло от оръжье стои в нашта власт:
                        апатията!

Стихотворения на Иван Вазов