В минути на тъга и злъчка…
В минути на тъга и злъчка
не съм те, роде мой, щадил:
при общий укор, шум и глъчка
и аз без свяст съм те корил.
 
        И аз съм фърлял мойта хула
и мойте ледни хорати,
но клевета не се е чула
от моите уста. Прости!
 
        Прости, жесток към тебе бивах,
но не без вътрешен болеж:
отровата, коя изливах,
изгаряше ме мен напреж.

Стихотворения на Иван Вазов