Жертвоприношение
Ти чакаше ме кротко,
наяве и насъне,
сред тайната болежка
на овенчаний грях,
ти чакаше спасител
душата да разгъне,
да каже в светло утро:
светице, аз разбрах!

Ти чакаше да чуеш
в потока на живота
гласа на брат незнаен,
молба на чист копнеж,
пред своето страдание
да наведеш челото,
на жертвения пламък
душа да отдадеш!

Ти чакаше ме кротко,
насъне и наяве,
когато аз залутан
към тебе търсех път,
днес свойта скръбна повест
сърцата си разправят
и в чудотворни сълзи
очите ни горят!

Стихотворения на Теодор Траянов