Селска черкова
Всред село ми се издига
бяла черкова висока,
там кандилце едно мига,
влада тишина дълбока.
 
        Но по празници големи
тя все буди, съживява
и клепалото не дреме:
всички люде призовава.
 
        Да се сбират, да се молят
гологлави и смирени,
и свещеник пред престолът
пее господу хваленье.

Стихотворения на Иван Вазов