Предпролет
Издигат се тополите безлисти
изострени и тънки в вечерта,
Ликуват косове, кат извор чисти,
почива си в предчувствие света.

И тежки, мокри облаците висят
засенили беззвездния простор....
Планински блясък в тях закри се.
Поля, гори – един безмълвен хор.

Стихотворения на Мара Белчева