Песен за жената
Жена! Най-сладък дар на боговете!
Дъхът на твойте погледи опива.
Сърцето ми се в тръпна болка свива,
Кога плътта – плътта ти предусети.

Очите ти ласкаят и шептят,
от устните ти – алени пожари –
лукави благовония дъхтят.
Целувката ти ненаситно пари.

Веднаж ли, голо и заруменяло,
прегръах твойто, малко, светло тяло!
Немирната ти гръд трепти под мене,
гласът ти в жадена притома стене, –
бесней кръвта ми в шеметна игра!
И плът в плътта – и твойте алчно още…
Жена, жена! – И тия знойни нощи…

Уви! Ти никога ме не разбра!

 Източник

 в-к "Ретро", 18–24.04.2013, с.23

Стихотворения