Доба
Ке дойдит доба, ке дойдит доба,
И тая доба не ет далеко,
Да ся исполнит народна молба,
Желанье горешо, ак и не леко.
Не, дошла доба, минута свяащена,
Загърмело веч българско слово,
Свършават ся воля общонародна,
Но мъчно, широко поприще ново.
И ум оно искат и разум и вера,
Търпенье и владанье разумно,
Да ся посеит сеидба сос мера
На наше широко народно гумно.
И сеячи да сет сос памет, сос ука,
В земля добра семе да паднит,
Да не плевел задавит очукат,
Да не пак чужд го откраднит.

Стихотворения