Над морето
Из морски ширини отсечена,
скала изстъпва строен стан,
долавя взора й далечен
отблясъци от бърза бран.

И ето, облак над морето
полита, нейний сън пленил,
там скрити тайни той прочете,
що с клетва бог е вкаменил.

И мигом яркосинкав огън
стопи студена строга плът,
из ужаса на сетно сбогом
блажени възгласи ехтят.

Стихотворения на Теодор Траянов