Песен (Едгар Алън По)
Видях те в твоя сватбен ден —
И ти бе с лик заруменен,
И радост бе край теб навред —
Любов пред теб бе целий свет.

Лъчът на твоя поглед скъп
Бе туй едничко на света,
В което мойта болна скръб
Можа да види красота.

То, може би, не бе, освен
Руменец от момински свен,
Макар скръбта да удвои
У този, който те, уви!

Виде във твоя сватбен ден —
И ти бе с лик заруменен,
И радост бе край теб навред —
Любов пред теб бе целий свет.

Превод: Г. Михайлов, 1920 г.

Поеми