Ейбрахам Линкълн: Писмо до бостънски републиканци
Господа,

 Получих любезната ви покана да посетя празненството в Бостън на 13 април в чест на рождения ден на Джеферсън, но имам задължения от такова естество, че не мога да присъствам.

 Като имаме предвид създаването на двете големи политически партии* в страната преди седемдесет години, както и че Томас Джеферсън е оглавил едната от тях, а Бостън е бил седалище на другата, любопитно и интересно е, че предполагаемите политически наследници на противниковата на Джеферсън партия сега празнуват неговия рожден ден. В първоначалното седалище на своята империя, докато тези, които твърдят, че политически произлизат от него, почти не споменават името му.

 Като си припомним също, че се предполага партията на Джеферсън да е била създадена заради тяхната висша преданост към личните човешки права с уговорката, че правото на собственост е на втори план и всъщност стои много по-ниско, и като приемем подир това, че така наречената днешна деморкация е и на Джеферсън, и на неговите опоненти, на противопоставящите се на Джеферсън групи, би било не по-малко интересно да отбележим, че двете напълно са си разменили местата по отношение на принципа, за който първоначално се смяташе, че ги разделя.

 Според днешните демократи свободата на един човек не е абсолютно нищо, ако е в противоречие с правото на собственост на друг човек. А републиканците, напротив, държат и на човека, и на долара, но при противоречия поставят човека над долара.

 Спомням си колко забавно ми стана веднъж, когато видях как двама облечени с балтони леко подпийнали мъже преминаха към юмручен бой след една продължителна, но доста безобидна разправия, като накрая всеки беше смъкнал своя балтон и намъкнал балтона на другия. Ако двете водещи партии на нашето време са всъщност идентични с партиите по времето на Джеферсън и Адамс**, то те са свършили същата работа като двамата пияни.

 Трезво погледнато обаче, не е детска игра да се запазят принципите на Джеферсън, така че да не бъдат напълно отхвърлени от народа.

 [......]

 Принципите на Джеферсън са дефинициите на аксиомите на едно свободно общество. При все това те биват отричани и пренебрегвани с доста голям и видим успех. Едни енергично ги обявяват за "примамливи общи приказки", други безцеремонно ги наричат "очевидни лъжи", а трети коварно изтъква, че те са приложими само за "висшите раси". Тези определения, различни по форма, са идентични по тема и резултат – изместване на принципите на свободното управление и възстановяване на принципите на класификацията, кастата и наследствените права.

 [......]

 Нашият свят е свят на уравновесяването: онзи, който не иска да бъде роб, трябва да даде съгласието си да не притежава роби. Ако обаче отказвате свободата на останалите, самите вие не заслужавате да бъдете свободни.

 Чест и почитания за Джеферсън – човекът, който под конкретния натиск на борбата за национална и независимост на един народ проявява хладнокръвието, предвидливостта и заложбите да внесе в един революционен по характер документ*** една абстрактна истина, приложима към всички хора във всички времена и да я запази дотам непоклатима, че днес, а и във всички бъдещи дни, тази истина да служи като порицание и препъникамък тъкмо за блюстителите на зараждащата се отново тирания на потисничеството.

 Бележки

 * Джон Адамс (1735–1826) е първият вицепрезидент на САЩ и вторият президент на САЩ. 

 ** Джеферсън е бил представител на Демократичнo-републиканската партия, основана през 1791–1793 г. от него и Джеймс Мадисън (четвърти президент на САЩ). Нейна опозиционна сила е била Федералистката партия (първата американска партия, основана през 1790 г. и просъществувала до 1816 г.). През 1824 г. Демократично-републиканската партия се разцепва на две: на Демократическа партия и Национална републиканска партия, чиито наследници през 1854 г. създават съвременната Републиканска партия. Историците често наричат членовете на Демократично-републиканската партия Джеферсънови републиканци, за да ги отличат от съвременните републиканци.

 *** Има се предвид Декларацията за независимост на САЩ, съствена от Томас Джеферсън и подписана от членовете на Континенталния конгрес на 4 юли 1776 г.

 Източник

 Из сборника "Моята представа за демокрацията", Ейбрахам Линкълн, превод: Огняна Иванова, ИК "Стигмати", София, 2009, с.95-97 

 Писма от Ейбрахам Линкълн