Възвърната целувка
Далек спи тъжна есен, тя няма да разкаже
за мъката си скрита, за хищните зъби,
загадъчната тайна живее днес в миражи,
н наведени над гроба безрадостни върби.

Там спи и мойта пролет, и скрито мрачни стражи
готови бдят — ще гръмнат прокобните тръби!
Но като бог възкръснал, душата ще премаже
и клетвите всесилни на хиляди съдби!

Тя — върната царкиня — отново ще изчисти
от ордите среднощни ограбений чертог,
ще бляснат колонади и сводове лъчисти!

Победа предвещава обагрений възток,
от веселия кораб долита слънчев звук,
платната гордо тръпнат в напътен топъл юг!

Стихотворения на Теодор Траянов