Стълба
През огън водят наште стъпала;
през огъня на дните мъртви.
И нигде вратня, нигде перила,
вред върхове от жъртви.

Осъдени на смърт, не се боим,
на смърт осъждаме ний други:
и в Божите очи тогава дим
са нашите заслуги.

На времето си слепи ний стрелки
посочваме на ден и нощ прехо̀да
Поточета – се вливаме в реки
на тръните под свода.

Стихотворения на Мара Белчева