Милутинова грамота за градежа на морския пирг на Хилендар


Оригинал (адаптиран текст)

Превод 
Богоотецът Давид, като бленуваше за небесните селения и като беше в умиление, от Светия Дух осенен, в песните си възкликна, казвайки: много са мили Твоите селения, Господи на силите, Боже мой, царю мой, и добре е за онези, които живеят в Твоите домове. Зер не намери птицата дом и гургулицата за себе си гнездо, в което да положи и отгледа своите пиленца, сиреч олтарите Твои, Господи мой, Господи на силите, царю мой, Боже мой, и блажени са пребиваващите в твоите двори. Така и аз, смиреният, подобен на пустиннолюбива гургулица, радостен бих бил да оглася всички пустинни долини с пълна мисъл и благопросветление. Както и гургулицата с гукането свое огласява дебри с глас, макар силата ѝ да е същинска немощ, така и аз грешният: защото моят глас се разнесе по цялата вселена, а добрите ми дела на земята моят Бог ги не видя, нито други са ги виждали, защото не сътворих нищо добро на земята. Но като чух от моя Спасител за някоя вдовица, която за два медника освен богатство получила и още много, не се отчаях и аз, грешникът, виждайки светите мои прародители и родители, които бяха приложили доста много на манастира „Света Богородица“ в Света гора, наречен Хилендар. По изволение на Небесния отец, Светая Светаго, аз Урош, крал Стефан, син на Урош, великия крал, сина Стефанов, на Стефан, сина Неманичев, наречен на свети Симеон, след като дойде при мен йеромонах Кирияк с черноризци хилендарски и ми разказа за своите беди по море, случили им се от безбожните хусари, които не можем да изповядаме, обърнаха се към мен с умиление и молба: съгради ни убежище, защото целият ни живот е на морето и ни е от морето. И не им попречих, но изпълних всичките им молби. И създадох им пирг и на него този храм Спасов, и изпълних (го) с книги и завеси, и с икони, и със съсъди, и с други потреби доволно, да бъде за славословие Божие, а на тях за убежище и за утеха, а мен в молитвите свои да поменават, раба божи Стефан Урош крал. 

Завърши се този храм в дните на благоверния цар кир Андроник и на неговия син кир Михаил, при прота Йоаникий, при игумена хилендарски Кирияк, в лето 6810 [1302], слънчев кръг 13, лунен 8,  индикт 13.

В Христа Бога верен крал Стефан Урош

Бележки

Източници 
 
 

Средновековни сръбски текстове