Тая пуста зима
Вятърът понесъл
песен чудновата,
тича луд и весел,
тича през полята.

Брули дървесата,
черните им клони.
А от небесата
капки дъжд се ронят.

Тая пуста зима,
как така замина?
Ни снежинки има,
ни шейни и кънки.

Чакахме напразно
прага да прекрачи
Дядо Мраз със разни
хубави играчки.

Ех, сега да блеснат
ледените пързалки,
всички ще се стреснем,
и с шейните малки

горе от балкана
ще се спуснем с радост...
Ах! Дано захване
пак снегът да пада!

Стихотворения на Александър Вутимски