По равната земя. Из Добруджа
„По равната земя. Из Добруджа“ е сборник пътеписни разкази на Добри Немиров.

 Робство
 Език свещен
 Скъпи мъченико!
 При малкото добруджанче
 Една паметна вечеря
 „А кой не знае да обича, нищо не струва“
 Четири имена
 Свобода
 На път!
 На гости
 Тутракан
 Там гдето се роди една велика епопея
 Силистра
 Добрич и другият Добрич
 „11 февруари“
 Единият от север, другият от юг
 Носталгия
 Повярва ли думите ми?
 Ах идеали, идеали!
 Един перл
 Имало едно време...
 Във влака

Предговор  

Ласкае ме това, че книгата ми „И вечна да е“ е първата книга за Македония след освобождението ѝ, а лаская се и от това, че и настоящата книга „По равната земя“ също така е първата рисуваща живота на Добруджа след изгрева на свободата. За мене тоя факт не е без значение. Народ, армия и политика се сляха в едно, за да дадат път на една толкова дълго чакана свобода. А българският писател трябваше да покаже какви отражения прави в душата му тая свобода, когато се знае, че главно върху него е лежал дългът да крепи с живо слово българското чувство на своите сънародници отвъд старата граница и той да проправя пътя към духовното освобождение. Прочее, това мое дело нека покаже, че българският писател не закъснява да надникне в един живот, създаден чрез силно крепеното национално съзнание и също така не закъснява да го пресъздаде чрез перото си.

Тия мои впечатления са пожънати от Добруджа през изтеклата есен когато я посетих. Дадох ли картина на видяното и преживяното там — не зная. Аз сварих един кипящ живот, пълен със стремежи, с импулси, с неугасима жажда за работа. Дано съм успял поне малко да разкрия величието на триумфа, който озаряваше Добруджа и я водеше към нов светъл и лъчезарен възход.

Нека Бог бди над нея!

Нуждата от добросъседски отношения с Румъния всякога е била належаща. Един от ратниците в тая област бях и аз, но изключителните обстоятелства по онова време попречиха да им дадем правилна насока. Вярвам, че се знае от някои литератори в Румъния моят роман „Първи бразди“, гдето върху фона на националните ни и социални стремежи и борби, свойствени на времето през деветдесетте години, аз соча и на благотворната роля, която Румъния е играла в процеса на нашите културни домогвания.

Затова, нека описанията ми за миналото на Добруджа се вземат като неща отнасящи се до едно време, което си е отишло вече. Една бърза равносметка ни дава всички права да почнем наново нашето съседство, което, без съмнение, ще закрепне на почвата на взаимните домогвания към благоденствието и прогреса.

 АВТОРЪТ

Добри Немиров