Младежу
(Г-ну Д-ру Д-ву)

Дор не беше йоще влязъл
в вихъра световни,
ти бе ангел непокварен,
с погледи любовни.
 
Мисли чудни ти питайше
за борба, за слава,
и вселенната за тебе,
тясна бе тогава.
 
Но от стола на мечтите
ти в живота влезна
и кат много преди тебе
ти в калта изчезна.
 
За дела не си роден бил,
ни за бой — изпечен…
Де остана, братко, твоят
идеал сърдечен?

Стихотворения на Иван Вазов