Гостенка-готованка
Осата: Зу-зу-зу!

Пчелата: Кой е тука
и зузука?

Осата: Аз пчелице, аз –
ида къмто вас.

Пчелата: Ти, Осице, ти?
Как се тъй сети?

Осата: Ей сегичка,
тъй самичка
седнала дома,
рекох си в ума:
Де да ида
да ги видя…

Пчелата: Тъй ли? Бива –
да си жива!
Но кажи ми
не лъжи ме,
обичая,
що го зная,
дет обичаш
да надничаш
към съдеца
със медеца,
да се радваш
и покрадваш,
остави ли,
забрави ли?

Осата: Зън-мън-зън мън

Пчелата: Вън-вън! Вън-вън!…

Стихотворения на Чичо Стоян