Към пролетта
Пленителна пролет,
победно ликувай,
извишвай в мъглите
лазурния мост,
зловещият кораб
полека отплува,
далеко отнесе
всевластния гост!

По склонове мрачни
и тъмни покрови
разискрена, бурна
всевластно мини,
стихийна разкройвай
огромни огньове
до снежни тъмници
и ледни стени!

В поляни, в дъбрави
живота подклаждай,
оглеждай го в свойто
въздушно море,
ти земната горест
във песни прераждай,
да всичко живее
и нищо не мре!

Стихотворения на Теодор Траянов