Писмо от Христо Ботев до Найден Геров, 16.10.1863
Милостивий благодетелю!

Ида с настоящето си да ви прося да ме простите, че ви не писах от Цариград, като в Пловдив ви се обрекох, защото срам ме беше да ви пиша, като няма за какво, че кога да излазя пощата, ничто дотогава не бях свършил и ето зачто.

… Зех за 18 рубли билета, та влязох в парахода и на 14-того влязох в Одеса, гдето се представих при г-на Н.М.Тошков и комуто дадох писмото ви и писмото на баща ми, което получих още в Цариград. Той, като прочете писмата, каза: "Ну добре, видя щем." И така, като седя празен, ходя при българчетата, та ги разпитвам за всичко и от които се научавам, че в месеца им давали 20 рубли, от които давали 15 на квартира, 1 за свещи и така им остаят 4. Сега аз, като постъпя, нямам ни форма, ни завивки, ни постелка, ни шапка, ни ничто, с четири карбовни [стари руски монети] на месец мога ли да си купи всичко това, като за един само кат дрехи искат 60 рубли! Затова аз ще искам да постъпя в първата гимназия, в която дават всичко нужно, само че не ща да съм на квартира и при българчета.

Няма друго что да ви пиша…

Х.Петков

Да прощавате за писмото, зачтото ничто няма още наредено.

Същи

 Източник

 Христо Ботев, "Събрани съчинения в три тома", под. ред. на Николай Жечев, изд. "Български писател", София, 1976, код 15 9536172711 / 5506-23-77, т.3, с.195–196

Писма от Христо Ботев