Есенен ден (Теодор Траянов)
Тайнствен говор в глухо шумоление,
потисната печал: в усоен кът
задрямал вир почива, уморени
отсенки и листа на него спят.
 
Под златолистен свод отеква кобен,
тих плясък на невидими весла,
надвесен скритом някой призрак гробен
засенва всичко с облачни крила.
 
Таинствен говор в глухо шумоление,
потисната печал: в усоен кът
задрямал вир почива, уморени
отсенки и листа по него спят!

Стихотворения на Теодор Траянов