Млад съм аз, бях горд и силен…
Млад съм аз, бях горд и силен.
Бях, и неотдавна, да.
Моят дух горещ, окрилен
не предвиждаше беда.
 
        Помна как в вълните бързи
плувах весело, без страх,
помна как с ония сълзи
смело аз се подиграх!
 
        Помна, о, душа страдална,
твойте стонове, молби,
твойта клетва, реч фатална —
твойта страшна реч: люби!
 
        Тя звучи, звучи и вече
пред мен свети като жар,
както огнените речи, що
прочете Валтазар!

Стихотворения на Иван Вазов