Приспивна песен
— Иде таз проклета зима —
рече врабчо и разтърси
сивата си перушина.
— Пак трохички ще се търсят.

Пак ще зъзна под стрехата,
жулено от ветровете.
И ще гледам пак реката
как пръщи от ледовете.
Ех, във таз проклета зима
и да ям дали ще има?

— Оде веселата зима, —
рече радостно детето.
— Ех, че плъзгане ще има
със шейни по снеговете.
Много хубава пързалка
долу на реката става.
С моята шейничка малка
всичките ще изпреварвам.
Колко радости донася
тая зима беловласа!

— Пак студът ще ни защипе —
рече тихичко дърварят.
Скоро сняг ще се посипе
по долини и чукари.
Скреж ще смръзне дървесата.
Трябва с моята секира
да потегля към гората,
съчки и дърва да сбирам.
Иде, никого не пита,
тая зима мразовита!

Стихотворения на Александър Вутимски