Като влазяхме в обятията на Рила
От малък възприех таз жажда жива
за красното, великото, светото,
и тоз възторг към всяка хубост дива,
и обожаване на естеството.
 
От детство йощ фанах да любя ази
свободний свят, картините му сяйни:
шир, хоризонти, шумове, талази,
гори дълбоки, самотии, тайни;
 
и снежний връх и чудний свод лазурни,
орлите горди, дето там се вият,
скалата в мъх и водопада бурни,
и дивата поезия, що крият;
 
и плясъка на поточето сърдито,
и накита на цветенцата лепи,
и всички чудосии, през които
мнозина, хиледи минуват слепи!
 
И хубостта на горската свобода,
и божията сила вседържавна…
О, майко, за любов е таз природа,
нали? — Таз българска природа славна!

Стихотворения на Иван Вазов