Ти никога не се призна на мене
Ти никога не се призна на мене, 
ти ни веднъж не се смути дори тогаз,
кога пред теб с мъчително вълнение
от теб едничка дума само исках аз.

И пак през тъмна нощ ме навестяват
за тебе спомени – и плача за преди,
кат че в тез спомени се открояват
на щастие живяно светлите мечти.

Стихотворения на Стамен Панчев