Обручение
Зорницата блестеше ярка
в дълбокия вълшебен свод,
лъчи събуждаха из мрака
неземен призрачен живот.

Заглъхна стъпката свенлива
на чистий ангел на нощта,
дошъл със миро да полива
на обич белите цветя.

И нейде две души обручи
трикратен херувимски звън,
към светло утренно съзвучие
поведени от девствен сън.

Но възвисиха се внезапно
незнайни черни дървеса,
над две души сълза откапна
от милостиви небеса.

Стихотворения на Теодор Траянов