Лакомата Жабурана
Жабурана рано рани,
та жабока кани
днес на гости да отидат,
с близки да се видят.

И нагиздени се вдигат,
живо-здраво стигат.
Там ги канят свати стари
със мухи, с комари.

Лапа бърже жаба дърта,
хич не се озърта,
че се всичките наели
и отдавна спрели.

А на връщане клетница -
жаба кекерица
си повлече с труд снагата -
не държат краката...

Съжали я жабок стари,
па я натовари
и отнесе, та я гътна
в локвата им мътна.

Стихотворения на Чичо Стоян