Недовършено
На най-злощастний человек
тя би обърсала сълзите,
тя бе изляла сладък лек
на мойте болки ядовити.
 
За вечна искрена любов
и тя, и ази се заклехме
и като в рай ний земен, нов
в блаженството се веселехме.
 
И вярвах в мойта простота,
че тъй ще бъде непрестанно,
че у жената любовта
е нещо много постоянно…
...........................
...........................

Стихотворения на Иван Вазов