Ще бъдеш в бяло
Ще бъдеш в бяло – с вейка от маслина
и като ангел в бяло облекло...

А мисля днес; света прогнил от зло
не е, щом той е твоята родина.

И ето усъмних се най-подир
в невярата тревожна – искам мир.

И с вяра ще разкрия аз прегръдки,
загледан в две залюбени очи,
и тих ще пия техните лъчи, -
ще пия светлина, лечебни глътки.

И пак ще се обърна просветлен
света да видя цял при ярък ден.

И нека съсипни се той окаже!
(Веднъж ли съм се спъвал в съсипни,
залутан из среднощни тъмнини?)
Аз бих намерил и тогава даже
обломки, от които да създам
нов свят за двама ни, и свят, и храм.

Стихотворения на Пейо Яворов