Закон за българския червен кръст
Отразена деноминацията от 05.07.1999 г.

Обн. ДВ. бр.87 от 29 септември 1995 г., изм. ДВ. бр.44 от 12 май 1999 г., изм. ДВ. бр.54 от 31 май 2002 г., изм. ДВ. бр.108 от 29 декември 2006 г., изм. ДВ. бр.41 от 22 май 2007 г., изм. ДВ. бр.80 от 14 октомври 2011 г.

ЗАКОН ЗА БЪЛГАРСКИЯ ЧЕРВЕН КРЪСТ 
Чл. 1. (1) Българският Червен кръст е единствената национална организация на Червения кръст на територията на Република България. Той е част от международното движение на Червения кръст и Червения полумесец.

(2) Българският Червен кръст осъществява своята дейност в съответствие с българското законодателство, с разпоредбите на Женевските конвенции от 12 август 1949 г., Допълнителните протоколи към тях от 8 юни 1977 г., както и с основните червенокръстки принципи, установени от международните конференции на Червения кръст.

Чл. 2. (1) Българският Червен кръст е юридическо лице, регистрирано по Закона за лицата и семейството, със седалище в София. (2) Устройството, съставът и дейността на организацията се уреждат с нейния устав.

Чл. 3. (Доп. – ДВ, бр. 41 от 2007 г., в сила от 22.05.2007 г.) Българският Червен кръст е автономна организация, която подпомага държавата в хуманитарната област, в подготовката за действия при военно положение, военни конфликти и бедствия, за опазване и укрепване здравето на населението и за възпитанието му в дух на висока нравственост, милосърдие и благотворителност, както и при приемането, съхраняването и разпределянето на предоставената от чужди държави, организации и граждани помощ с хуманитарни, в т. ч. екологични и културно-просветни, цели.

Чл. 4. (1) (Предишен текст на чл. 4 – ДВ, бр. 80 от 2011 г., в сила от 14.10.2011 г.) За постигане на своите цели Българският Червен кръст:

1. провежда социално-помощна дейност, организира събиране и разпределение на хуманитарната помощ от страната и чужбина;

2. работи за:

а) повишаване на здравната култура на населението;

б) ограничаване и предотвратяване на социално значими заболявания;

в) обучението на населението за оказване на първа помощ;

г) подпомагане, популяризиране и утвърждаване на безвъзмездното кръводаряване;

д) предотвратяване и оказване на помощ при нещастни случаи в планините и водните площи;

е) подготовката и квалификацията на кадрите за неговата дейност, като за целта издава съответните документи;

ж) пропагандиране и разпространяване на червенокръстките принципи сред децата, подрастващите и младежта;

3. оказва помощ у нас и в чужбина на пострадали при въоръжени конфликти и природни бедствия;

4. работи за повишаване готовността на населението за действия при бедствия и съвместно с органите на гражданската защита подготвя формирования за първа помощ и оказва такава;

5. пропагандира целите и задачите на международното Червенокръстко движение и на Българския Червен кръст, съдейства за изучаването, разпространението и спазването на нормите на международното хуманитарно право;

6. (доп. – ДВ, бр. 44 от 1999 г., изм. – ДВ, бр. 54 от 2002 г., в сила от 01.12.2002 г.) подпомага чужденците, търсещи или получили закрила в Република България по Закона за убежището и бежанците;

7. в съответствие с разпоредбите на Женевските конвенции от 12 август 1949 г., Допълнителните протоколи към тях от 8 юни 1977 г. и резолюциите на международните конференции на Червения кръст и Червения полумесец издирва на територията на страната и извън нея членове на семейства, разделени в резултат на войни, въоръжени конфликти и природни бедствия;

8. създава свои институти и заведения с благотворителна цел в съответствие с действащото законодателство. (2) (Нова – ДВ, бр. 80 от 2011 г., в сила от 14.10.2011 г.) Дейностите по ал. 1, т. 2, буква „д“ по предотвратяване и оказване на помощ при нещастни случаи в планините се осъществяват от Планинската спасителна служба в състава на Българския Червен кръст. Редът и начинът на извършването им се определят с устава по чл. 2, ал. 2.

Чл. 5. (1) Българският Червен кръст се подпомага от държавата. (2) Държавните институции в Република България и извън нея, търговските дружества и гражданите са длъжни да подпомагат Българския червен кръст при изпълнение на неговите задачи.

Чл. 6. (1) Българският Червен кръст осигурява необходимите средства за своите дейности от членски внос, субсидии от държавния бюджет, дарения, завещания, приходи от недвижими имоти и от други дейности, съответстващи на българското законодателство. (2) Към Българския Червен кръст могат да бъдат създавани фондове за финансиране на дейността му.

Чл. 7. За изпълнение на своите дейности Българският Червен кръст ползва следните облекчения:

1. (доп. – ДВ, бр. 44 от 1999 г., отм. – ДВ, бр. 108 от 2006 г., в сила от 01.01.2007 г.)

2. (отм. – ДВ, бр. 108 от 2006 г., в сила от 01.01.2007 г.)

3. при военно положение и по време на бедствие Българският Червен кръст се освобождава от такси за превоз с всички видове транспортни средства и от пощенски такси, а лицата, които изпълняват служебни функции, имат право на безплатно пътуване;

4. при военно положение и по време на бедствие органите на Българския Червен кръст ползват безплатно съобщителните връзки;

5. при военно положение и по време на бедствие Българският Червен кръст има право на безплатни административни услуги и съдействие от всички държавни и местни органи.

Чл. 8. (1) Българският Червен кръст има изключителното право да използва името Червен кръст и емблемата, установена от Женевските конвенции от 12 август 1949 г. – червен кръст на бяло поле.

(2) В мирно време емблемата може да бъде използвана от други лица и организации само с разрешението и под контрола на Българския Червен кръст.

(3) При военно положение използването на емблемата се ограничава съобразно правилата на Женевските конвенции от 12 август 1949 г. и Допълнителните протоколи към тях от 8 юни 1977 г.

Административнонаказателни разпоредби 
Чл. 9. (1) Който в нарушение на разпоредбите на този закон ползва емблемата, установена с Женевските конвенции от 12 август 1949 г., и името Червен кръст, ако извършеното не подлежи на по-тежко наказание, се наказва с глоба от пет до двеста лева.

(2) Който наруши разпоредбите на този закон извън случаите по ал. 1 и ако извършеното не подлежи на по-тежко наказание, се наказва с глоба от петдесет до сто лева.

(3) Когато нарушенията по ал. 1 и 2 са извършени от юридически лица, се налага имуществена санкция в размер от десет до триста лева.

(4) Който не изпълни задълженията си по този закон или пречи за осъществяване на дейността на Българския Червен кръст, се наказва с глоба от пет до двеста лева.

(5) Нарушенията по предходните алинеи се установяват с актове, които се съставят от председателя на Българския Червен кръст или от упълномощени от него длъжностни лица.

(6) Наказателните постановления се издават от министъра на финансите или от упълномощени от него длъжностни лица.

(7) Съставянето на актовете, издаването, обжалването и изпълнението на наказателните постановления се извършва по реда на Закона за административните нарушения и наказания.

(8) Сумите, получени от глобите и имуществените санкции, наложени по този закон, се внасят в приход на Българския Червен кръст.

Заключителни разпоредби 
§ 1. Този закон отменя Указ № 494 от 22 декември 1953 г. за Българския Червен кръст (Изв., бр. 104 от 1953 г.).

§ 2. В чл. 157, ал. 1 от Кодекса на труда (обн., ДВ, бр. 26 и 27 от 1986 г.; изм. и доп., бр. 6 от 1988 г., бр. 21, 30 и 94 от 1990 г., бр. 27, 32 и 104 от 1991 г., бр. 23, 26, 88 и 100 от 1992 г., бр. 69 от 1995 г. – Решение № 12 на Конституционния съд от 1995 г.) се създава точка 7: „7. за участие като доброволец в мероприятия и обучения, организирани от Българския Червен кръст – до 5 работни дни за мероприятия и до 3 работни дни за обучения.“

§ 3. В чл. 5 от Закона за държавните такси (обн., Изв., бр. 104 от 1951 г.; изм. и доп., бр. 89 от 1959 г., бр. 21 от 1960 г.; ДВ, бр. 53 от 1973 г., бр. 87 от 1974 г., бр. 21 от 1975 г., бр. 21 от 1990 г., бр. 55 от 1991 г., бр. 100 от 1992 г. и бр. 69 от 1995 г.) се създава буква „п“: „п) Българският Червен кръст.“

§ 4. В Закона за местните данъци и такси (обн., Изв., бр. 104 от 1951 г.; попр., бр. 10 от 1952 г.; изм. и доп., бр. 12 и 104 от 1954 г., бр. 91 от 1957 г., бр. 13 от 1958 г., бр. 57 и 89 от 1959 г., бр. 21 и 91 от 1960 г.; ДВ, бр. 85 от 1963 г., бр. 1 и 52 от 1965 г., бр. 53 от 1973 г., бр. 87 от 1974 г., бр. 21 от 1975 г., бр. 102 от 1977 г., бр. 88 от 1978 г., бр. 36 от 1979 г., бр. 99 от 1981 г., бр. 55 от 1984 г., бр. 73 от 1987 г., бр. 33 и 97 от 1988 г., бр. 21 от 1990 г.; изм., бр. 30 от 1990 г., бр. 82 от 1991 г., бр. 59 от 1993 г., бр. 40 от 1995 г.) се правят следните изменения:

1. В чл. 6, ал. 1 се създава буква „м“: „м) сградите, дворните места и парцелите на Българския Червен кръст, ако не са предоставени за ползване от друго лице.“

2. В чл. 26, буква „д“ след думата „общините“ се добавя „Българският Червен кръст“.

3. В чл. 41 се създава ал. 3: „При сделки, в които участвува Българският Червен кръст, таксите се плащат от другата договаряща страна, а при дарения в полза на Българския Червен кръст такси не се плащат.“

4. В чл. 48, ал. 1 накрая се добавя „и Българският Червен кръст“.

5. В чл. 53 се създава буква „г“: „г) Българския Червен кръст, когато се използват за целите на организацията.“

6. В чл. 64, ал. 1 се правят следните изменения:

а) създава се нова буква „б“: „б) Българският Червен кръст;“;

б) досегашните букви „б“ и „в“ стават съответно „в“ и „г“. 7. В чл. 80 се създава буква „е“: „е) Българският Червен кръст.“

§ 5. В чл. 63, ал. 4 от Гражданския процесуален кодекс (обн., Изв., бр. 12 от 1952 г.; изм. и доп., бр. 92 от 1952 г., бр. 89 от 1953 г., бр. 90 от 1955 г., бр. 90 от 1956 г., бр. 90 от 1958 г., бр. 50 и 90 от 1961 г.; попр., бр. 99 от

1961 г.; изм. и доп., ДВ, бр. 1 от 1963 г., бр. 23 от 1968 г., бр. 27 от 1973 г., бр. 89 от 1976 г., бр. 36 от 1979 г., бр. 28 от 1983 г., бр. 41 от 1985 г., бр. 27 от 1986 г., бр. 55 от 1987 г., бр. 60 от 1988 г., бр. 31 и 38 от 1989 г., бр. 31 от 1990 г., бр. 62 от 1991 г., бр. 55 от 1992 г., бр. 61 и 93 от 1993 г.) след думата „учреждения“ се добавя „и Българският Червен кръст“.

§ 6. Изпълнението на закона се възлага на министъра на финансите и на председателя на Българския Червен кръст.

Преходни и Заключителни разпоредби КЪМ ЗАКОНА ЗА ДЪРЖАВНИЯ БЮДЖЕТ НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ ЗА 2007 Г. 
(ОБН. – ДВ, БР. 108 ОТ 2006 Г., В СИЛА ОТ 01.01.2007 Г.)

§ 106. Законът влиза в сила от 1 януари 2007 г., с изключение на § 103 и 104, които влизат в сила от деня на обнародването му в „Държавен вестник“.

Преходни и Заключителни разпоредби КЪМ ЗАКОНА ЗА ЗАКРИВАНЕ НА АГЕНЦИЯТА ЗА ЧУЖДЕСТРАННА ПОМОЩ 
(ОБН. – ДВ, БР. 41 ОТ 2007 Г., В СИЛА ОТ 22.05.2007 Г.)

§ 6. Законът влиза в сила от деня на обнародването му в „Държавен вестник“.

Преходни и Заключителни разпоредби КЪМ ЗАКОНА ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА ЗАКОНА ЗА ЗАЩИТА ПРИ БЕДСТВИЯ 
(ОБН. – ДВ, БР. 80 ОТ 2011 Г., В СИЛА ОТ 14.10.2011 Г.)

§ 57. Законът влиза в сила от деня на обнародването му в „Държавен вестник“.

Източници 
https://www.lex.bg/bg/laws/ldoc/2133634561