Полонеза
Защо прекъсна? Нежните ръце,
насън отнети на Психея,
защо отпуснаха се уморени?
Тук вихрове на пламенно сълце,
от скръб и щастие родени,
в едничка реч бих искал да излея.
Да кажат смело в тоя чакан миг
клавишите, тъй горестно смълчани,
какво таи, изгубен в мрак и рани,
на радостта невидения лик!

Да трепнат милиони корди,
сърца, опънати над бездна!
Да блесне волята железна
в хармониите горди
на млъкнали вълни!

И в свойта яростна стихия
скръбта ми сили ще намери
сълза последна да изтрие!
Психея! Твоя ръст трепери!
Почни! Сред вихрове почни!

Стихотворения на Теодор Траянов