Закон за кодификацията
ЗАКОНЪ за кодификацията

Обн., ДВ, бр. 48 от 4.03.1916 г.

1. При министерството на правосъдието се учреждава кодификационна комисия, въ съставъ: единъ председатель, четири членове и единъ секретарь, всички съ юридическо образование, назначавани и уволнявани съ указъ по предложение на министра на правосъдието.

Може двамата отъ членовете да бъдатъ и безъ юридическо образование, ако са заемали високи длъжности по администрацията или са се проявили като видни правници по служба, въ науката, адвокатура или на друго обществено поприще.

Председательтъ, членовете и секретарьтъ на комисията не могатъ да бъдатъ уволнявани въ продължение на петь години отъ датата на указа, съ който са били назначени, освенъ по писмено подадена отъ тяхна страна оставка и въ случай на лишение отъ права, изброени въ чл. 30 отъ наказателния законъ .

2. На кодификационната комисия се възлага:

1) да обедини въ общи законници всички отделни закони и поместените въ несъответни места законоположения отъ една и съща правна область, като подведе и съгласува отделните законоположения подъ общи правни начала.

2) да следи за нуждите отъ попълване или изменяване на действующите закони, каквито съдебната практика или новите условия на живота създаватъ, и да изработва, съобразно съ тия нужди, надлежните законопроекти, и

3) да приработва въ окончателна форма всички законопроекти на правителството, преди внасянето имъ въ Народното Събрание, както и да преглежда всички административни правилници.

3. Кодификационната комисия изпълнява възложените й, съгласно чл. 2 , работи подъ върховния наздоръ на министра на правосъдието, който я председателствува.

Председательтъ на комисията ръководи нейните дела и председателствува заседанията и въ отсъствието на министра.

4. Приготвените отъ министерствата законопроекти и административни правилници се изпращатъ за преглеждане и преработване въ кодификационната комисия, която излага мотивите за внесените въ тяхъ поправки, изменения или допълнения.

Въ заседанията на комисията могатъ да участвуватъ съ съвещателенъ гласъ, делегати на онова министерство, чийто законопроектъ или правилникъ е билъ внесенъ на разглеждане въ комисията.

5. Кодификационната комисия може, съ одобрението на министра на правосъдието, да изисква или изслушва (писмено или устно) мнението на специалисти, както и да натоварва съ отделни работи частни лица или държавни служители, възнаграждението на които, за положения трудъ и употребено време, се определя съ постановление на Министерския съветъ.

6. Кодификационната комисия се сношава, чрезъ министра на правосъдието, съ всички държавни и обществени учреждения, които са длъжни да й дадатъ исканите сведения, справки и преписи.

7. Делопроизводството на комисията се води отъ секретаря, който съставлява протоколите за нейните заседания.

Секретарьтъ урежда архивните дела на комисията, които се съхраняватъ въ Министерството на правосъдието, и заедно съ председателя подписва писмата.

Секретарьтъ се подпомага отъ потребното число служащи, кредита за които се предвижда ежегодно въ бюджета на Министерството на правосъдието. При нужда могатъ да се назначаватъ и допълнителни секретари.

8. Заплатата на председателя, членовете и секретаря на кодификационната комисия се определя ежегодно въ бюджета на Министерството на правосъдието, но тя не може да бъде по-малка отъ: 12.000 л. за председателя, по 10.200 л. за членовете и 6.000 л. за секретаря.

Закон за кодификацията