Ясен месец веч изгрява
„Ясен месец“ е написан като въстанически марш от войводата и деец на Вътрешната македоно-одринска революционна организация Яни Попов. Текстът бързо придобива полулярност и песента става химн на тракийската революционна борба и на Странджа.

Текстът е от стихосбирката „Странджанска гусла“ (1905), издадена отново през 1909 година като „Странджански жалби“. Стихосбирката е сборник от хайдушки и революционни песни, записани на местно наречие от Лозенградско, Малкотърновско и Бунархисарско. Във второто издание е поместен пълният текст на „Ясен месец“, посветен на Пано Ангелов и Никола Равашола.

Популярно е изпълнението на „Ясен месец“ от странджанския народен певец Сава Попсавов.

Ясен месец веч изгрява над зелената гора.
В цяла Странджа роб запява песен нова юнашка.
През потоци, реки, бърда, нещо пълзи, застава
Дал е Юда самодива, или луда гидия?

Ней е Юда самодива, нито е луда гидия
Най е чета от юнаци, плашило за читаци.
Бързат, бързат да престигнат преди петли в Сърмашик,
Да ги никой не угади и ги подло предаде.
 
Пушка пукна, ек отекна, знак се даде за борба
Бомби трещат, куршум пищи - цяла Странджа веч ечи

Тиранинът е уплашен, от геройската борба.
Нема вече плахи роби, има горди юнаци…
Гръм, куршуми, гръм отново! Скъпа кръв порой тече,
Пада Паньо, Равашола, мрат в борбата синове.
О, Сърмашик, село славно, от юнашката борба,
О, Сърмашик, знаме ново на тракийската свобода.

Тракийски песни