За срам на чуждите езици
За срам на чуждите езици
в пространството все се вреш,
кога говориш, мелиш трици,
кога те хулят, ти се смеш.

Да поразсъдиш не умееш,
пред разумните мълчиш,
пред тях езика си държиш,
като че уж благоговееш.

И мислиш, че си исполин
между разумните двукраки,
че с име свършваш ти на аки.
Бъди, какъвто щеш господин,
човешкий род, без да забикаля,
познава винаги Михаля.

Стихотворения