Тежка мисъл
Във душата ми стъмнена
горки мисли се таят,
мойта съвест възмутена
ядни спомени летят.
 
Мислях ази да промина
в тоз лукав и шумен свет
тих, невинен, но загина
таз надежда занапред.
 
Няма туй, кое желаях,
аз да найда на света
и това, кое мечтаях,
виждам, че било мечта.
 
Чувства хубави и прави
обладаваха ми дух,
но всъде срещнах лукави
и всъде неправда чух.
 
Бодростта ми се изгуби
всред световните беди
и душата ми възлюби
туй, що мразеше преди!

Стихотворения на Иван Вазов