В летен ден в дола безводен
В летен ден в дола безводен
стадо млад овчар запладни,
па седна, с кавал засвири
под букови сенки хладни.

Свири млад овчар, а стадо
да пладнува не се спира,
току жално, милно блее,
за водица то примира.

А овчарят и не хае,
че овцете жажда мори,
свири, свири и кавала
сякаш дума и говори:

Нека знае сиво стадо,
че как за вода жаднее,
тъй овчаря цяло лято
зарад моми сам копнее.

Стихотворения на Стамен Панчев