Canigó
Canigó es un massís montanhós dels Pirenèus catalans situat a mens de 50 km de la mar Mediterranèa, entre Conflent e Valespir. Domina Prada de Conflent e tota la valada de la Tet ambe 2784 m a la seuna cima.
Se pòt veire de fòrça luènh, de tota la plana lengadociana (e fins a Marselha, en de circonstàncias particularas).
 
La legenda atribuís la seuna primièra ascension al rei Pèire III d'Aragon, en l'an 1285.

Al pè de Canigó se tròban los monastièrs de Sant Martí del Canigó e de Sant Miquel de Cuixà.

Canigó es un vertadièr simbòl nacional en Catalonha, e a inspirat de poètas coma Jacint Verdaguer, e tanben de cançons  popularas coma: Muntanyes de Canigó, fresques són i regalades

 Lo Canigó és una magnòlia immensa
que en un rebrot del Pirineu se bada;
per abelles té fades que la volten,
per papallons los cisnes i les àligues.
Formen son càlzer escarides serres 
que plateja l’hivern i l’estiu daura, 
grandiós beire on beu olors l’estrella, 
los aires rellentor, los núvols aigua. 
Les boscúries de pins són sos bardissos, 
los Estanyols ses gotes de rosada, 
i és son pistil aqueix palau aurífic, 
somni d’aloja que cel davalla.  Jacint Verdaguer Canigó (poèma) (p. 27-28)

La flama de Canigó 
Existís una tradicion, cada 22 de junh, fòrça monde i pujan per alucar la flama de Canigó, una flama que velhan tota la nuèit. L'endeman, davalan  fins a Perpinhan amb la meteissa tesa emplegada a  la cima, per alucar los divèrses fuòcs de la nuèit de Sant Joan als Païses Catalans.

Notes 
 

Pirenèus
Canigó
Canigó
Canigó