Systema Naturae
Systema Naturae (оригинално на  са топографском лигатуром æ) једно је од највећих дела шведског ботаничара, зоолога и лекара Карл фон Линеа (1707–1778) и увод у Линеову таксономију. Иако је систем, данас познат као биномијална номенклатура, био направљен од стране браће Бохин, Гаспара и Јохана, 200 година раније, Лине ју је први пут конзистентно употребио у својој књизи. Прво издање је публиковано 1735. Пун назив 10. издања (1758), које је и најважније, је  или преведено: „Систем природе кроз три царства, према класама, редовима, родовима и врстама, са карактерима, разликама, синонимима, местима”.

Десето издање ове књиге из 1758. се сматра почетком међународног кодирања зоолошке номенклатуре (: ICZN или ICZN код). Лине је 1766–1768 публиковао надограђено 12. издање, последње под његовим ауторством. Још један опет побољшан рад у истом стилу и под називом „” публиковао је Јохан Фридрих Гмелин између 1788 и 1793. Најкасније од почетка 1900-их зоолози су ово дело почели узимати као последње издање из Линеове серије таксономија. Такође је званично сматрано и од стране -{ICZN}--а, у Мишљењу 296 (26. октобар 1954), као тринаесто издање -{Systema Naturae}-.

Преглед 
Линеус (касније познат као "Карл фон Лине", по стицању племићке титуле 1761) публиковао је прво издање  1735. године, током свог боравка у Холандији. Као што је било уобичајено за научну литературу тог доба, књига је штампана на латинском. у њој, Лине је нагласио своје идеје о хијерархијској класификацији природног света, делећи га у животињско царство (), биљно царство () и "минерално царство" ().

Линеова Systema Naturae наводи само око 10.000 врста организама, од којих је око 6.000 биљака, а 4.236 су животиње. Према историчару ботанике Вилијам Томас Стерну, "Још у 1753. је веровао да би број врста биљака у целом свету тешко достигао 10.000; у својој целој каријери именоао је око 7.700 врста цветних биљака."

Лине је развио своју класификацију биљног биљке у покушају да опише и разуме природни свет као одраз логике божјег стварања. Његов сексуални систем, где су врсте са истим бројем прашника спадале у исту групу било је практично, али по његовом мишљењу вештачко. Лине је веровао у божју креацију и да не постоји дубља веза која би се могла изразити. Често се наводи да је говорио: "Бог је створио, а Линеус организовао". Класификација животиња је била много природнија. На пример, људи су први пут стављени у исту групу са осталим приматима, као Anthropomorpha.

Као резултат популарности његовог рада и броја нових узорака послатих са свих страна света, Лине је наставио да објављује нова и заувек растућа издања његовог пређашњег рада. Порасла су са 12-то страног издања из 1735. године на 2.400 страна 12. издања (1766–1768). Такође, како је посао напредовао, правио је промене: у првом издању, китови су класификовани ка рибе, пратећи рад Линеовог пријатеља и "оца ихтиологије" Петер Артедиа; у 10. издању, објављеном 1758. године, китовису померени у класу сисара. У овом истом издању је увео дводелна имена (види биномна) за животињске врсте, нешто што је урађено за биљне врсте у издању из 1753. под називом . Систем је накнадно израстао у линеову таксономију, хијерархијски организовану биолошку класифкацију.

Пошто је Линеово здравље почело да пропада крајем 1770-их, публиковање Systema Naturae је отишло у два правца. Други шведски научник, Муреј издао је део под називом Regnum Vegetabile 1774. године, део целог Линеовог дела са насловом Systema Vegetabilium, што је било прилично збуњујуће. Ово издање је означено као 13. издање. У међувремену, 13. издање целог Systema се појавило у деловима између 1788 и 1793. Имало је исто историју као и издање Systema Vegetabilium на коме је Лине радио и које је постало широко познато у Енглеској после превода наслова () од стране Дарвин Еразмуса (1783–1785).

 Таксономија 
У његовој , Лине је основао три царства, названа,  и . Овај приступ, животињско, биљно и минерално царство, преживело је до данас у популарној науци, нарочито у облику друштвених игара: "Јел то животиња, биљка или минерал?". Класификација је заснована на пет нивоа: царство, класа, ред, род и врста. Док су се врсте и родови могли видети у Богом даној (или "природној") класификацији, три виша таксона је креирао Лине. Концепт рангирања, који се примењује на све групе, био је да се направи систем који би се лако запамтио и кроз њега кретало. Ово је ствар за коју многи кажу да је Лине успео да уради.

Линеов рад је имао јак утицај на науку. Непобитно је поставио темеље биолошке номенклатуре, сада регулисане номенклатурним кодовима. Два његова дела, прво издање  (1753) о биљкама и 10. издање Systema Naturae (1758), су прихваћени као почетне тачке номенклатуре. Многа имена врста и родова су публикована јако рано у његовом раду, те тако имају приоритет над онима из других, каснијих радова. У зоологији постоји један изузетак, што је монографија о шведским пауковима, , издана од стране Карл Александар Клерка 1757. године, па имена у тој књизи имају примат над Линеовим именима. Међутим, значај Линеа није због вредности његове таксономије. Његов таленат за привлачење вештих младих ученика и њихово слање у иностранство учинио је његов рад далеко утицајнијим од рада његових савременика. На крају 18. века, његов систем је постао стандардни систем за биолошку класификацију.

 Царство животиња 
Само је у царству животиња виша таксономија Линеа још увек мање-више препознатљива, а нека од његових имена су још увек у употреби, обично не баш за исте групе за које их је користио Лине. Он је поделио царство животињско у шест класа:
 Mammalia представљају сисаре. У првом издању, китови и северноамерички ламантини су били класификовани као рибе.
 Aves представљају птице. Лине је први који је померио слепе мишеве из групе птица и класификовао као сисаре.
 Amphibia представњају водоземце, гмизавце и сортирао риве које нису припадале кошљорибама.
 Pisces представљају рибе са коштаним скелетом. Ово је укључивало рибе са игличавим перајима, припаднике (Perciformes) као посебан ред.
 Insecta представљају зглавкаре. ракове, пауколике зглавкаре и стоноге које су биле у оквиру реда "Aptera".
 Vermes представњени групом бескичмењака, групо означени именом "црви", а то су: мекушци и организми са тврдим оклопом попут бодљокожаца.

 Царство биљака 
Редови и класе биљака према Линеовом , никада нису имале намеру да представе природне групе (за разлику од његових природних редова описаних у ), већ само за потребе идентификације. У том смислу су се користили у 19. веку.

Линеове класе биљака у Systema Sexuale биле су:

 Classis 1. Monandria
 Classis 2. Diandria
 Classis 3. Triandria
 Classis 4. Tetrandria
 Classis 5. Pentandria
 Classis 6. Hexandria
 Classis 7. Heptandria
 Classis 8. Octandria
 Classis 9. Enneandria
 Classis 10. Decandria
 Classis 11. Dodecandria
 Classis 12. Icosandria
 Classis 13. Polyandra
 Classis 14. Didynamia
 Classis 15. Tetradynamia
 Classis 16. Monadelphia
 Classis 17. Diadelphia
 Classis 18. Polyadelphia
 Classis 19. Syngenesia
 Classis 20. Gynandria
 Classis 21. Monoecia
 Classis 22. Dioecia
 Classis 23. Polygamia
 Classis 24. Cryptogamia

 Царство минерала 
Линеова таксономија минерала је одавно престала да се користи. У 10. издању , Линеове класе минерала су биле:
 Класа 1.  (стене)
 Класа 2.  (минерали и руде)
 Класа 3.  (фосили и седименти)

 Издања 

Тринаесто Гмелиново издање () из 1788–1793, се лако може помешати са тринаестим издањем Јохан Андреас Муреј из 1774. године, а затим касније у даљим издањима, све под ревидираним називом Systema Vegetabilium.

Датуми објављивања Гмелинових издања су следећи: 
 Део 1: стране;1–12, 1–500 (25. јули 1788)
 Део 2: стране;501–1032 (20. април 1789)
 Део 3: стране;1033–1516 (20. нобембар 1789)
 Део 4: стране;1517–2224 (21. мај 1790)
 Део 5: стране;2225–3020 (6. децембар 1790)
 Део 6: стране;3021–3910 (14. мај 1791)
 Део 7: стране;3911–4120 (2. јули 1792)

 Види даље 
 Додатак биљкама (Supplementum Plantarum) Парадоксалне животиње (Animalia Paradoxa)''

Референце

Литература

Спољашње везе 

 Linné online

Биолошка класификација
Биолошка номенклатура
Зоолошка номенклатура
Зоологија
Зоолошке књиге