Zijavci i trkalice
Zijavci i trkalice (лат. -{Glareolidae}-) su familija šljukarica iz podreda -{Charadri}-. Sadrži dve različite podgrupe ptica, zijavce i trkalice. Atipična egipatska zviždarka (-{Pluvianus aegyptius}-) se tradicionalno nalazi u ovoj familiji iako se sada zna da je ona samo daleki srodnik ove familije.

Familija sadrži 15 vrsta u okviru 5 rodova.

Opis 
Osobina po kojoj se ova familija razlikuje od ostatka reda je lučno zakrivljeni kljun sa nozdrvama u osnovi.
Zijavci imaju kratke noge, dugačka zašiljena krila i dugačke vilaste repove. Imaju karakterističan „plivajući” let koji ima omogućava mnogobrojne loveće strategije, kojima svoj plen hvataju u letu, a što podseća na strategiju lova lasti i čiopa. Oblik krila omogućava određenim vrstama dugačke migracije.
Trkalice imaju dugačke noge, koje koriste za trčanje, pa otuda i ime cele grupe. Krila su kraća i njihov let je pravilniji nego let zijavaca.

Distribucija i stanište 
Zijavci i trkalice žive u Starom svetu i pojavljuju se u južnoj Evropi, Aziji, Africi (uključujući Madagaskar) i u Australiji. Smatra se da je familija evoluirala u Africi, gde je i najveći diverzitet vrstama. Fosilni ostaci iz miocena su nađeni u Francuskoj.
  
Trkalice se najčešće sreću u otvorenim i suvim staništima kao što su pustinje i žbunjaci. -{Rhinoptilus cinctus}- i -{Rhinoptilus chalcopterus}- su izuzetak jer se sreću u šumama daleko od otvorenih staništa. Ova podfamilija se često povezuje sa nizijskim područjima, dok se -{Cursorius rufus}- sreće u južnoj Africi u afro-alpijskoj zoni planina. Zijavci se povezuju sa vodenim staništima ili vlažnim staništima, pored reka, estuara ili kontinetalnim tokovima. Kao i sa trkalicama i ovde postoje izuzeci kao kod crnokrilog zijavca (-{Glareola nordmanni}-) koji se gnezdi i hrani u stepama.

Neke vrste zijavaca su migranti na velike daljine. Migranti na kraće daljine je madagaskarski zijavac (-{Glareola ocularis}-) koji migrira sa svojih gnezdećih teritorija u istočnu Afriku, za razliku od crnokrilog zijavca koji migrira iz stepa istočne Evrope i centralne Azije do zapadne i južne Afrike. Migratorni put može biti i do 10.000 km dugačak, pri čemu ptica leti na velikim nadmorskim visinama, bez pravljenja pauze. Trkalice se ne smatraju preteranim selicama iako je takvo ponašanje primećeno kod plave trkalice (-{Cursorius cursor}-) koja migrira u južnije delove areala rasprostranjena. Trkalice su pravi nomadi i kod njih postoji samo disperzija u nepovoljnim delovima godine.

Ponašanje 
Trkalice su krepuskularni (aktivni u sumrak i zoru) i nokturalni (aktivni noću) u svojim staništima, generalno neupadljivi, pogotovo šumske vrste. Nisu socijalni i gregarni (ne okupljaju se) kao bučni i socijalni zijavci.

Ishrana 
Različiti oblici insekata i zglavkara su osnova ishrane ptica ove familije. Zijavci za hranom tragaju u letu, ali su sposobni da hranu prikupe i na zemlji. Oportunisti su i primećena su jata kako prate antilope u potrazi za insektima koje ovi preživari podižu na pašnjacima ili hvatanje insekata pod noćnim svetiljkama. Insekti koji se roje, kao što su skakavci i termiti su osnova ishrane. Trkalice su isključivo terestrijalni (vezani za zemlju) i hrane se nalik ostalim šljukaricama, tako što trče sa zastajkivanjem i skeniraju da li ima plena koji se kreće. Neke vrste mogu kljunom kopati mekanu zemlju u potrazi za insektima. Pored insekata, neke se mogu hraniti i mekušcima i semenkama raznih biljaka.

Reference