Лапароскопска хирургија у урологији
Лапароскопска хирургија у урологији једна је од области лапароскопске хирургије која се заснива на примени минимално инвазивних хируршким метода за делимчно или радикално уклањање или лечење оболелог бубрега или неког другог органа у мокраћно-полном систему. Може се комбиновати и са трансплантацијом органа. Осим што значајно побољшава квалитет живота болесника са акутним и хроничним уролошким болести, лапароскопска хирургија омогућава мањн трауму болесника бржи опоравак и значајне финансијске уштеде за друштво у целини.

Изводи се употребом лапароскопа (танких флексибилних цеви са хладним светлом, камером са пратећом видео опремом), и друге високософистициране опреме. У трбух, преткодно анестезираног пацијента, уводи се неколико хируршких инструмената, уз помоћ којих се на минимално инвазиван (безболан и недеструктиван) начин уклања оболео орган, или њеагов оболели део. а према потреби имплантира орган донора. Зато нпр. лапароскопска трансплантација бубрега све више добија на популарности.

Историја 
 Уролози су били међу првима који су користили ендоскопски трансуретрални приступ још од краја 19. века. 
 Такође уролози су били међу првим хирурзима који су усвајили лапароскопску хирургију као једну од метода избора у лечењу бројних уролошких болести. 
 Данас је са готово сваки отворен хируршки захват може извести лапароскопски.
 2000. године у САД регистрован је први роботизовани оперативни систем. 
 Данас је роботска хирургија саставни део модерне урологије тако да се нпр. у Сједињеним Америчким Државама простатектомија обавља углавном применом робота.
 Медицинска наука и техника све више напредује и у будућности нас чека чека н убрзан развој операције путем природних отвора ().

Методе у уролошкој лапароскопској хирургији 
Стални технолошки напредак омогућио је данас дијагностичке и терапијске процедуре у урологији са користећи минимално инвазивне технике. Овај приступ постиже исту ефикасност као и отворене хируршке процедуре, али са значајним смањењем бола и трајањем опоравка. Минимално инвазивна хирургија (скраћено МИК) укључује пуно мањи оперативни рез јер омогућава терапеутски поступк без оперативног реза, и пружа низ других погодности: 
 краћи боравак у болници,
 мањи постоперативни бол што умањује потребу за аналгезија, 
 мањи губитак крви, 
 бољи естетски ефекат, 
 бржи повратак у нормалне радне активности. 
Поред наведеног ова метода има, што је најважније, исти клинички ефекат третмана као и традиционални хируршки приступ.

Болест бубрега 
 Једноставна лапароскопска нефектомија
 Лапароскопско уклањање бубрежних циста
 Лапароскопска биопсија бубрега
 Лапароскопска нефропексија.
 Делимична лапароскопска нефректомија
 Радикална лапароскопска нефектомија.
 Радикална лапароскопска нефроуректомија.

Болести бубрега и уретера 
 Лапароскопска пластична операција бубрежне карлице.
 Лапароскопско уклањање камена у уретри,
 Лапароскопски третман уретре
 Лапароскопска уретеронеоцистостомија

Болести надбубрежне жлезде 
 Лапароскопско уклањање надбубрежне жлезде.

Болести простате 
 Радикална лапароскопска простатектомија.

Болести мокраћне бешике 
 Радикална лапароскопска цистектомија са лимфаденектомијом и могућношћу стварања ортотопске илеална замене мокраћне бешике
 Лапароскопски дивертикулитис,

Болести тестиса 
 Лапароскопски третман варикокеле.
 Радикална лапароскопска ретроперитонеално лимфаденектомија код рака тестиса

У случају пада дна карлице и уринарне инконтиненције код жена 
 Лапароскопска сакро-липопротекција према Буршу

Друге болести 
 Лапароскопско лечење препонске киле.
 Лапароскопско лечење ретроперитнеалне лимфоденопатје.

Галерија

Извори

Спољашње везе 

 Радикална нефректомија 
 Časopis Akademije medicinskih znanosti Hrvatske, Acta Mediа Croatica • Vol. 65 Br. 4 • pp. 297-388 Zagreb, rujan 2011. 

Урологија
Инвазивне терапијске методе
Минимално инвазивне терапијске методе