Вуковићева штампарија
Вуковићева штампарија (позната још и као Штампарија Божидара Вуковића и Српска штампарија у Венецији) је била српска штампарија из 16. века, коју је у Венецији основао Божидар Вуковић. У првом периоду, када је штампарију организовао Божидар Вуковић, уредници и штампачи били су јеромонах Пахомије (1519–1521) и јерођакон Мојсије (1536—1540). 1560. године, Божидаров син, Вићенцо Вуковић наследио је штампарију и само годину дана касније је поново штампао књиге свог оца, а исте године почео је да штампа своје публикације. У почетку су их уредили и штампали Стефан Мариновић, а касније и Јаков из Камене реке.

Књиге које су штампане у штампарији Вуковић биле су србуље, литургијске књиге на српскословенском језику. Штампарија Вуковић штампала је највећи број србуља и била је прва штампарија која је штампала србуље на пергаменту.

Књиге штампане у штампарији Вуковић дистрибуирали су трговци Дубровачке републике преко територије Балкана под отоманском контролом, у Београд, Никопољ, Видин и у многе друге градове. Манастир Милешева, односно Милешевска штампарија, била је центар за дистрибуцију књига, које су биле богато украшене дрвеним декорацијама, биле веома популарне и имале су значајан утицај на штампаче књига на руском, грчком и румунском језику.

Допринос и историја штампарије 

Ова штампарија је у власништву Божидара Вуковића била у периоду од 1519. године, све до његове смрти 1560. године. Након смрти оца, Вићенцо Вуковић наставља са вођењем штампарске куће, које је функционисала у два периода 1519/1520-1521. и 1536-1540. године. Вуковићева штампарија, штампала је неке од првих србуља.

У првом периоду од 1519/1520-1521. године, штампане су три књиге : Средњовековни псалтир, Литургијар и Молитвеник. Уређивање и штампање књига урадио је јеромонах Пахомије.

У другом периоду 1536-1540. године, штампане су две књиге : 2. издање Молитвеника и Празнични Минеј, који је био најлуксузније и најобимије издање, штампано 1538. године. У овом другом периоду штампање је и уређивање је извршио јерођакон Мојсије (познат још и као Мојсије Дечанац).

Књиге штампане у време Божидара Вуковића су биле толико популарне, да је његов син, Вићенцо Вуковић до 1561. године поновио штампане књига рађених у време његовог оца. Једна од тих књига била је Октоих Петогласник, коју је као и све остале успешно продавао. Године 1561. Вићенцо је ангажовао Стефана Мариновића да управља штампаријом, а прва књига коју је штампао био је Посни Триод.

Године 1566. Јаков из Камене реке штампао је Књигу сати од 710 страница.

Види још 
 Историја српског штампарства
 Српске штампарије у Венецији
 Српске штампарије у 16. веку

Референце

Литература 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Старe српскe штампарије
Венеција
Млетачка република
Срби у Италији