Надер Ебрахими
Надер Ебрахими (персијски نادر ابراهیمی‎‎; 3. април 1936 –5. јун 2008) ирански писац, сценариста, фотограф, редитељ и глумац. Син Ата-ол-молка Ебрахимија, који је био потомак једне од највећих породица Кермана, стекао је диплому из персијске књижевности, а затим је добио лиценцу за енглеску књижевност. Такође је био повезан са спорним политичким активностима, што је резултирало његовим затварењем. Радио је на различитим пословима, укључујући наставу и банкарство. Режирао је неколико ТВ серија и документараца, као што је „Звук пустиње“. Али, најпознатији је као романописац, јер је написао романе попут „Три погледа на човека који долази“, „Четрдесет писама мојој жени“, „Човек у трајном изгнанству“ и „Ватра без дима“. Његова каријера завршила се када му је дијагностикован алцхајмер. Умро је у 72. години од последица Алцхајмерове болести.

Биографија 
Рођен је 1936. године у Техерану. По завршетку средње школе у Техерану уписао се на Правни факултет, али се након две године повукао да би стекао диплому из енглеског језика и књижевности.
Испробао се на разним пословима. Током свог живота био је мајстор у пустињи, штампарски радник, рачуновођа у банци, дизајнер часописа, преводилац и уредник, продуцент документарних и играних филмова, продавац књига, калиграф, сликар, универзитетски предавач и писац.
Почео је да пише у 16 години и никада није одустао. Његова прва књига „Кућа за ноћ” постигла је велики успех. Поред стотина књижевних чланака, објавио је више од 100 књига.
Написао је и режирао неколико филмова, документараца и две добро урађене и популарне телевизијске серије.
Основао је институт за дечију књижевност „Хамгам“, који је добио награде „Најбољи издавач у Азији“ и „Најбољи издавач света“ на азијским и светским сајмовима књига за децу.
Добитник је прве награде Братиславе (1970), UNESCO награде за образовање, награде Ирана за књигу године (1970) и неколико других награда. Добио је титулу „Најбољи писац фикције 20 година након револуције“ за роман „Ватра без дима“. Његова дела су преведена на више језика.

Дела 
 	"Аташ бедуне дуд" (Ватра без дима)
 	"Седаје Сахра" (Звук пустиње)
 	"Аан ке хијал бафт, Аан ке амал кард" (Онај који је сањао, онај који је делао)
 	"Ивн машагел" (Син послова), први пут издата 1966. године, издавач "РУЗБЕХАН", са Ебрахимијевом аутобиографијом, прва књига
 	"Абу ал-машагел" (Отац послова), први пут издата 1986, издавач Roozbehan, са Ебрахимијевом аутобиографијом, друга књига
 	"Марди дар Табиид Авади" (Човек у трајном изгнанству)
 	"Бар џаде-хаје аби сорх" (На плавоцрвеним путевима)

Референце 

Рођени 1936.
Умрли 2008.
Ирански књижевници
Ирански глумци