Ледена коса
Ледена коса (), такође позната и као ледена вуна () или брада од мраза () тип је леда који се формира на угинулом дрвету попримајући облик фине, свиленкасте косе. Донекле је неуобичајена, а јавља се углавном на северним ширинама између 45° и 55°, у широколисним шумама. Метеоролог и проналазач континенталног дрифта, Алфред Вегенер, описао је ледену косу на влажном угинулом дрвету још 1918. године, претпостављајући да су неке специфичне гљиве биле катализатор; ову теорију су, између осталог, 2005. године потврдили Герхарт Вагнер и Кристијан Мецлер. Године 2015, гљива Exidiopsis effusa идентификована је као кључна за формацију ледене косе.

Формација 

Ледена коса се формира на влажном, трулом дрвету широколисних биљака када је температура незнатно испод  а ваздух влажан. Свака од глатких, свиленкастих ’власи’ има пречник од око  и дужину до око . Власи су крте, али буду увијене и таласасте. Свој облик могу да задрже сатима, некад чак и данима. Овај дуг век трајања указује на то да нешто спречава мале ледене кристале од рекристализовања у веће кристале, пошто до кристализације обично долази веома брзо при температурама око .

Власи по свему судећи полазе из отвора медуларних зрака (никад са коре), а њихова дебљина може се упоредити с пречником канала медуларних зрака. Комад дрвета који почне да производи ледену косу може да настави с тиме следећих неколико година.

Године 2015, немачки и швајцарски научници идентификовали су гљиву Exidiopsis effusa као кључну за формацију ледене косе. Гљива је пронађена на сваком узорку ледене косе који су истраживачи испитивали, а онемогућавајући деловање гљиве фунгицидом или врелом водом спречавао се и настанак ледене косе. Гљива обликује лед у фине власи непознатим механизмом, а вероватно и стабилизује цео процес омогућавајући инхибитор за рекристализацију слично као антифризни протеини.

Види још 
 Игличасти лед
 Ледено цвеће

Референце

Спољашње везе 

 Фотографије ледене косе за WDR 5 Leonardo (нем.)

Феномени
Хидрологија
Физиологија биљака