Павлимир (краљ)
Павлимир је био по Фарлатију краљ далматинске Србије, а по драми Јунија Палмотића Павлимир, он је оснивач Дубровника.

Данијеле Фарлати у дјелу Illyricum sacrum о Павлимиру пише:

Фарлати га у индексу имена на крају 6. дијела Светог Илирика назива: Paulimirus Rex Serblorum

У Љетопису попа Дукљанина о Павлимиру пише: 

Каплан Буровић о краљу Павлимиру (926—942) пише да је био син Петрислава и унук абдицираног краља Радослава. Пошто се крунисао за краља у Требињу (не наводи се у којем Требињу, ономе у каснијој Херцеговни или мјесту Требиње у Албанији) кренуо је на бугарског цара Симеона и у Дукљи га је тешко поразио. Побјеђивао је жупане лојалне Ромеји (Византији) и Бугарској и обједињавао је покрајине тадашње Србије. Због великих ратних успјеха добио је надимак Ратник. Насљедио га син Тјецимир (942—962), а након њега је његов син Прелимир (962—990.). Сви они столују у Требињу, а владају и Скадром.

Домаслава (краљица) је можда била жена Беле Павлимира. Павле Ровински је сматрао да су Бјелопавлићи добили име по Бијелом Павлу или Павлимиру.

Референце

Литература 
 

Српски владари
Дубровник