Henrijev zakon
Henrijev zakon je gasni zakon, koji tvrdi da je na konstantnoj temperaturi količina rastvorenog gasa u tečnosti direktno proporcionalna s parcijalnim pritiskom tog gasa, u ravnoteži s tečnošću. Ovaj zakon je postavio Vilijam Henri 1803. Drugim rečima, rastvorljivost gasa u tečnosti je direktno proporcionalna sa pritisakom gasa iznad tečnosti. 

Svakodnevni primer Henrijevog zakona su gazirana pića. Pre nego što se boca s gaziranim pićem otvori, gas iznad pića u boci je skoro čisti ugljenik-dioksid, s pritiskom malo većim od atmosferskog pritisaka. Piće isto tako sadrži rastvoreni ugljen-dioksid u sebi. Kada bocu otvorimo, deo gasa u boci se izdvoji, dajući karakteristični piskavi šum. Kako je pritisak iznad tečnosti niži, deo rastvorenog ugljen-dioksida izlazi iz rastvora u obliku mehurića, sve dok se ne uspostavi ravnoteža.

Formula i konstanta Henrijevog zakona 
Henrijev zakon u matematičkom obliku glasi:

gde je: p – parcijalni pritisak rastvorenog gasa, u vazduhu iznad rastvora, c – koncentracija rastvorene materije i kH – Henrijeva konstanta, koja zavisi od rastvorene materije, rastvarača i temperature. Neke vrednosti kH za gasove rastvorene u vodi, na temperaturi 298 K (25 ºC) su: 

kiseonik (O2) : 769,2 L·atm/mol
ugljen-dioksid (CO2) : 29,4 L·atm/mol
vodonik (H2) : 1282,1 L·atm/mol

Ostali oblici Henrijevog zakon 
U raznoj literaturi mogu se naći razni oblici Henrijevog zakon, koji su navedeni u tabeli:  

{| class="wikitable"
|+ 'Neki oblici Henrijevog zakona i konstanti (gasovi u vodi na 298 K), izvedeni iz  
! jednačine: ||  ||  ||  || 
|-
! jedinice: ||  ||  ||  || bez dimenzije
|-
|align=center| O2 ||align=center| 769,23||align=center| 1,3 ||align=center| 4,259 ||align=center| 3,180
|-
|align=center| H2 ||align=center| 1282,05 ||align=center| 7,8 ||align=center| 7,099 ||align=center| 1,907
|-
|align=center| CO2 ||align=center| 29,41 ||align=center| 3,4 ||align=center| 0,163 ||align=center| 0,8317
|-
|align=center| N2 ||align=center| 1639,34  ||align=center| 6,1 ||align=center| 9,077 ||align=center| 1,492
|-
|align=center| He ||align=center| 2702,7 ||align=center| 3,7||align=center| 14,97 ||align=center| 9,051
|-
|align=center| Ne ||align=center| 2222,22 ||align=center| 4,5 ||align=center| 12,30 ||align=center| 1,101
|-
|align=center| Ar ||align=center| 714,28 ||align=center| 1,4 ||align=center| 3,955 ||align=center| 3,425
|-
|align=center| CO ||align=center| 1052,63  ||align=center| 9,5 ||align=center| 5,828 ||align=center| 2,324
|}

gde je:c = koncentracija rastvorene materije u rastvoru (u mol/L)p = parcijalni pritisak rastvorenog gasa, u vazduju iznad rastvora (u atm)x = molni udeo gasa u rastvoru (bez dimenzija)
Henrijev zakon se može primeniti samo na rastvarače koji hemijski ne reaguaju sa rastvorenom materijom. Tipičan primer gasa koji reaguje sa rastvaračom je ugljen-dioksid, koji stvara ugljenu kiselinu (H2CO3), do određenog stupnja u vodi. 

 Temperaturna zavisnost Henrijeve konstante od temperature 

Kako se temperature menja, tako se i menja Henrijeva konstanta. Postoje razne formule za izražavanje uticaja temperature na Henrijevu konstantu. Tako na primer van’t Hofova jednačina glasi:

gde je:kH – Henrijeva konstanta zavisna od temperatureT - apsolutna temperatura
To – odnosi se na standardnu temperaturu (298 K).
Ova jednačina je samo približna vrednost, i treba je koristiti samo ako nema eksperimentalnih rezultata za dati gas. 

Sledeća tabela daje neke vrednosti C (u Kelvinima) za gornju jednačinu:

Kako se rastvorljivost gasova obično smanjuje s povećanjem temperature, parcijalni pritisak obično raste. Dok grejemo vodu (zasićenu azotom) od 25°C do 95°C, rastvorljivost će se smanjiti za 43% od početne vrednosti. To se može videti na dnu posude u kojoj grejemo vodu, gde mehurići gasa intenzivno izlaze pre nego se dostigne vrelište. Slično tome, ugljen-dioksid u gaziranom piću izlazi puno brže ako se ne hladi, jer se povećava parcijalni pritisak s povećanjem temperature. Parcijalni pritisak CO2 u gasnoj fazi, u ravnoteži s morskom vodom, postaje dvostruk svakih 16°C povećanja temperature.

Konstanta C se može izraziti kao:

gde je:ΔsolvH - entalpija rastvaranjaR – univerzalna gasna konstanta
Rastvorljivost gasova se ne smanjuje uvek s povećanjem temperature. Za vodene rastvore, Henrijeva konstanta obično ima svoj maksimum. Za većinu gasova, minimum je ispod 120°C. Primećeno je da što je manji molekul gasa (manja rastvorljivost u vodi), to je niža temperatura maksimuma Henrijeve konstante. Tako je za helijum maksimum oko 30°C, 92 do 93°C za argon, azot i kiseonik, i 114°C za ksenon.

 U geofizici 

U geofizici, jedan oblik Henrijevog zakona, za rastvorljivost plemenitih gasova u kontaktu s rastvorenim silikatima, je sledeći:

gde je:C - brojna gustina rastvorenog gasa u ratvoru i u gasnoj faziβ - 1/kBT, recipročna temperaturna skala: kB = Bolcmanova konstantaµE - višak hemijskog potencijala ratvorenog gasa u dve faze

 Poređenje sa Raulovim zakonom 

Za rastvore, koncentracija rastvorene materije je otprilike proporcionalna s molnim udelom x, i Henrijev zakon se može pisati kao:

To se može uporediti sa Raulovim zakonom:

gde je p* - pritisak pare čiste komponente. 

Na prvi pogled, Raulov zakon izgleda kao poseban slučaj Henrijevog zakona, gde vrijedi kH = p''*. To vredi za hemijske elemente koji su slični, kao što su benzen i toluen, koje se pokoravaju Raulovom zakonu u celom rasponu. Takve mešavine se nazivaju “idealnim": 

 Raulov zakon: 

 Henrijev zakon:

Vidi još 
 Daltonov zakon
 Parcijalni pritisak

Reference

Spoljašnje veze 
 EPA On-line Tools for Site Assessment Calculation – Henry's law conversion

Гасни закони
Хемија равнотеже
Инжењерска термодинамика