Списак генерала Војске Књажевине и Краљевине Црне Горе
У Црној Гори чин бригадира (генерала) црногорске војске формало и институционално је уведен реформама 1880-1881. Законом о устројству војске за Књажевину Црну Гору 1910. је уведен други ниво, чин дивизијар као највиши чин у црногорској војсци.

Први генерали црногорске војске постављени су одмах након увођења чина, а последњи су именовани 1921. године у емиграцији. У том периоду именовани су 55 генерала, укључујући три принца династије Петровић-Његош и три почасна генерала. У црногорском друштву које је било врло специфично, поред војних функција, војна елита често је вршила и највише цивилне службе

После увођења устава према закону о раду скупштине било је предвиђено да књаз Никола из реда бригадира бира пет бригадира као вирилне посланике. Тако су поједини бригадири по одлуци књаза постајали чланови црногорског парламента.

Списак 

Напомена: непотпун списак.

 Јоко Аџић
 Јово Бећир (1870—1942), примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника.
 Машан Божовић (1858—1920), бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника.
 Блажо Бошковић (1860—1912)
 Иван Булатовић
 Радомир Вешовић (1871—1938), бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину дивизијског генерала.
 Миро Влаховић
 Лакић Војводић, дивизијар. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину дивизијског генерала.
 Марко Вучераковић
 Мијајло Вучинић (1834—1910), дивизијар.
 Милутин Вучинић (1869—1922), дивизијар
 Павле Вујисић
 Тодор Вуковић
 Ђуза Вукотић
 Јанко Вукотић (1866—1927), дивизијар. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину дивизијског генерала.
 Милутин Вукотић, бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника.
 Данило Гатало, бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника.
 Анто Гвозденовић (1853—1935)
 Лука Гојнић, дивизијар, примљен у Војску Краљевине СХС у чину дивизијског генерала.
 Ђуза Ђурашковић, бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника.
 Мило Ђурашковић
 Иво Ђуровић
 Машо Ђуровић
 Васо Ивановић
 Настадин Ивановић
 Јоко Јовановић, бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника.
 Стево Јовићевић (1871—1914), бригадир
 Ђуро Јововић
 Нико Кусовац
 Велиша Лазовић
 Петар Ломпар, бригадир.
 Јово Мартиновић
 Јоко Мартиновић
 Митар Мартиновић (1870—1954), дивизијар. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину дивизијског генерала.
 Петар Мартиновић (1881—1940), бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника, касније постао генерал Војске Краљевине СХС.
 Мило Матановић, бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника.
 Драгиша Меденица
 Милош Меденица, бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника.
 Милутин Николић, бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника.
 Нико Пејановић, бригадир. Примљен у Војску Краљевине СХС у чину пуковника.
 Ђуро Петровић Његош, дивизијар. војвода
 Јован Поповић-Липовац
 Крсто Поповић
 Марко Поповић
 Андрија Раичевић
 Лазар Сочица
 Авро Цемовић
 Ђуро Шоћ

три принца династије Петровић-Његош:
 Данило, дивизијар.
 Мирко, бригадир.
 Петар, бригадир.

У црногорској војсци титулу почасног генерала црногорске војске добило је неколико високих официра страних оружаних снага:
 Александар Константиновић, стари гардијски пуковник српске војске и командант Гарде краља Александра Обреновића. Александар Константиновић био је отац Наталије, супруге принца Мирка Петровића.
 инжењеријски пуковник Боривоје Нешић, некадашњи начелник Географског одјељења Генералштаба српске војске, који је у току Првог свјетског рата био начелник Артиљеријско-инжињеријско-техничког одјељења Врховне комаде црногорске војске у периоду од августа 1914. до краја 1915. године
 канадски пуковник и хирург Федерик Бурнам, који је у току Првог свјетског рата са супругом радио на организовању болничке службе на територији Црне Горе. Касније је унапријеђен у генерала британске војске

Са титулама сердара и војвода 

Међу генералима, сердарску титулу носили су 4 генерала: Јанко Вукотић, Нико Кусовац, Миро Влаховић, а крајем 1915. године та титула је додијељена Машану Божовић.

Титулу војводе носили су: Ђуро Петровић, Мијајло Вучинић, Лакић Војводић, Марко Поповић и Васо Ивановић. Према неким подацима титулом војводе краљ Никола је током емиграције наградио и Ивана Булатовића.

Галерија

Спољашње везе 
 Срђа Мартиновић: ГЕНЕРАЛИ ЦРНОГОРСКЕ ВОЈСКЕ (1881−1921)
 Глас Црногорца, број 53 од 16. новембра 1913. године, стр. 1 (лица произведена у чин бригадира)
 Срђа Мартиновић: ГЕНЕРАЛИ ИЗ ЦРНЕ ГОРЕ У ЈУГОСЛОВЕНСКОЈ ВОЈСЦИ (1919−1941)

Спискови генерала
Историја Војске Црне Горе