Мартина Малешев
Мартина Малешев (Дебељача, 23. август 1988) српски је писац, фотограф и хуманиста.

Биографија 
Уписује гимназију у Ковачици, општи смер и исте године сазнаје да је оболела од ретког малигног тумора. Наставља да похађа гимназију ванредно и успешно је завршава док се паралелно бори са канцером.

Свој први литерарни рад објављује на сајту гимназије. Њен рад бива запажан од стране професора и постаје збирка прича „Некоме ко то није заслужио” објављена 2005. године. Даљи ток живота збирке се наставља промовисањем у регионалним центрима и поновним издањем. Постаје поклон-књига за најбољи школски успех у школама Општине Ковачице.

После скоро двогодишњег лечења на Институту за онкологију и радиологију Србије, отпуштена је као неизлечен случај. Али годину дана касније уз помоћ алтернативне медицине канцер нестаје, а Мартина заједно са породицом наставља да даје савете о здравој исхрани оболелима. Своје искуство блиске смрти на објективан и користан начин преточила је у роман „Да ли знаш шта је најлепше на свету?”, објављен 2008. Исте године уписује Филолошки факултет Универзитета у Београду и наредне године проводи радећи као новинар, фото-репортер и блогер.

Паралелно се бави хуманитарним радом као члан, гост и суоснивач разних пројеката у многим удружењима за борбу против канцера у Србији. Суоснивач новог удружења специјално намењен младима оболелим од рака „Младице”. Године 2010, одлази у Латинску Америку као амбасадор своје земље на првом интернационалном конгресу младих излечених од рака. Наредних година постаје један од организатора првих регионалних окупљања младих излечених од рака, одржаних у Београду. Суоснивач првог радио-програма на интернету у Европи намењеном само искључиво оболелима од рака. Наставља да пише текстове и води емисију, да пише о здравој исхрани и да интерактује са људима који пролазе исто што и она.

Њен роман 2011. године објављује НУРДОР и сав приход бива дониран у хуманитарне сврхе. Роман се промовише по другим градовима и на Интернационалном сајму књига. Признање за свој хуманитарни рад на тему канцера добија као „Нај жена године”, 2012. године проглашена од стране читатеља дневних новина у Србији. Године 2014, одлази у Каталонију као волонтер програма Европске уније. Где ради као фотограф, професор енглеског и српског и као волонтер деце социјално-угроженог статуса, пише и представља српску културу. Године 2015. се сели у Валенсију, (Шпанија) у потрази за самом собом.

Награде 
 Фото изложба „Живот аутора”, у галерији, Ковачица, Србија, 2004.
 Члан клуба Југословенских писаца, 2008.
 Интернационални семинар младих излечених од рака, Кито, Еквадор, 2010.
 Курсеви креативног писања, Универзитет у Београду, 2009—2011.
 Курс дигиталне фотографије, Нови Сад, Србија, 2012.
 Награда за хуманитарни рад „Нај жена године”, Београд, 2012.
 Прва и друга регионална конвенција младих излечених од рака, Београд, 2013. и 2014.
 Дипломирани професор српског језика и књижевности, Универзитет у Београду, 2014.
 Награда за фотографију „Борба за опстанак” од стране Канон вебсајта, 2014.
 Награда за фотографију са путовања „Са друге стране времена”, 2014.
 Пројекат Европске уније, сертификат за волонтирање на интернационалном нивоу „ЈОУТХ ПАС”, Ла сеу де Ургел, Шпанија, 2014.
 Курс о имигрантима „Право на мигрирање”, Валенсија, Шпанија, 2015.
 Дигиталне изложбе фотографија „Некад и сад”, архив и „Магична природа”, музеј Ла сеу де Ургела, Шпанија, 2015.
 Семинар „Добар однос према себи и другима”, Валенсија, Шпанија, 2016.
 Нутриционистички курс факултета у Холандији, Интернет-курс, 2017.

Референце 

Рођени 1988.
Ковачичани
Српске књижевнице
Српски фотографи