Радомир В. Ивановић
Радомир В. Ивановић (Смоница, 28. август 1936 — Београд, 20. новембар 2022) био је српски универзитетски професор, академик и књижевни критичар.

Младост 
Радомир Ивановић је рођен 28. августа 1936. године у селу Смоница код Ђаковице. Основну школу је завршио у Подгорици, нижу гимназију у Змајеву (код Новог Сада),а вишу гимназију и Филозофски факлутет (Групу за југословенску књижевност и јужнословенске језике) у Новом Саду 1960. год. Докторирао је на Филолошком факултету Универзитета у Београду.

Радио је као асистент, а касније као доцент и ванредни професор на Филозофском факултету у Приштини (Групи за југословенске књижевности и српско-хрватски језик). Радио је такође и као саветник у Републичком секретаријату за образовање и науку СР Србије у Београду. Од 1976. године, па до одласка у пензију радио је као редовни професор на Филозофском факултету у Новом Саду, на коме је предавао Српску књижевност 19. века и Македонску књижевност. Пензионисан је 2003. године. Прве стручне и научне радове почео је да објављује 1960. године. До данас је објавио преко 1600 радова, као и преко 60 књига на српском и преко 12 књига на македонском језику. Радове је објавио у 164 публикације на језицима југословенских народа и народности као и на неколико светских језика. Ивановићеви радови превођени су на: француски, енглески, руски, немачки, македонски, албански, турски, румунски, јерменски, словачки, русински, бугарски, италијански, грчки, шпански и јапански језик. Створио је обимно и значајно дело из области књижевне теорије, критике и есејистике. По позиву је држао предавања на страним универзитетима и учествовао у раду бројних научних скупова из области филологије. Говори руски и македонски, а служи се немачким, словеначким и бугарским језиком.

Осим књижевном историјом, теоријом и критиком бави се још и позоришном теоријом и критиком.
Као истакнути педагошки, научни и културни радник, акад. Ивановић је током протеклих деценија више пута награђиван значајним друштвеним наградама и признањима.

Од 1991. године Ивановић је редовни члан Македонске академије наука и уметности у Скопљу,а од 2000. године и Црногорске академије наука и умјетности у Подгорици. Члан је Удружења књижевника Србије, почасни члан Друштва писаца Македоније, стални члан-сарадник Матице српске у Новом Саду и почасни доктор наука Универзитета „Св. Кирил и Методије“ у Скопљу.

2001. године објављена је књига-зборник радова у почаст академику Радомиру В. Ивановићу, филозофски факултет-ИТП „Змај“, Нови Сад. Књигу је уредио проф. др Миодраг Радовић, у којој је заступљено 36 сарадника који су говорили о Ивановићевом научном доприносу. Године 2003-2004. издата су Ивановићева изабрана дела у седам књига, а 2006. године изабрана дела у осам књига.

Преминуо је 20. новембра 2022. године у Београду.

Најпознатија књижевна дела 
 Милутин Ускоковић
 Романи Михаила Лалића
 Поетика Косте Рацина
 Поетика Блажа Конеоског.- Београд: Партизанска књига, 1982
 Реч о речи : поетика Аце Шопова.- Београд: Ново Дело, 1986
 Поетика Славка Јаневског.- Краљево: Слово, 1989
 Поетика Риса Ратковића
 Његошев поетски говор
 Писци у проблеми
 Књижевне паралеле
 Поетика и критика
 Од Његоша до Лалића
 Реторика човјечности

Најпознатије монографије 
 Петар Други Петровић Његош
 Стефан Митров Љубиша
 Марко Миљанов Поповић
 Никола Први Петровић Његош
 Душан Костић
 Анрићева мудроносна проза
 Стварање и сазнање

Референце

Литература 
 Библиографија Радомира В. Ивановића. Милорад Милановић Цетиње: Централна народна библиотека Црне Горе „Ђурђе Црнојевић” 2010.
 Први гувернер Подгорице (Бане Н. Ивановић, Радосав Милић)
 Књижевно обликовање стварности (Радомир В. Ивановић)

Рођени 1936.
Умрли 2022.
Српски књижевници
Српски критичари
Ђаковичани
Чланови Матице српске