Шапсуги
Шапсуги (, шапс. -{Шапсыг}-), једно су од дванаест черкеских племена (Черкези су кавкаски народ који претежно живи у Русији и Турској). Живе у Туапсинском и Лазаревском округу — Краснодарски крај. Нема прецизних података о променама броја Шапсуга кроз време, јер на пописима нису регистровани као посебна група, али према индиректним подацима, 1926. године било је више од 4 хиљаде Шапсуга, а данас племе броји око 10 хиљада људи. Поред Русије, веће шапсушке заједнице налазе се у Турској, Израелу (Кфар Кама), Јордану, Ираку, Сирији, западној Европи и Сједињеним Америчким Државама.

Крајем 1700—их година ово племе постаје све битније и моћније. Током [1860-е|1860-их]], већина Черкеза је или убијена или се преселила у Турску — Османско царство. Шапсуги говоре шапсушким дијалектом адигејског језика, а вера им је ислам.

Географија 
Шапсуги у Русији живе на северним обронцима Кавказа, представљају једну од највећих прицрноморских група Адигејаца. Насељавају земљу између реке Џубге и реке Шахе (Мали Шапсуг).

Шапсушки национални округ 
Дана 6. септембра 1924. године, бољшевици су основали Шапсушки национални регион (Шапсугский национальный район) као део Црноморског округа. У округу је било око 3.400 Шапсуга, а центар округа био је обални град Туапсе. Почетком 1925. године подељена је на четири села: Карповски, Кичмај, Красно-Александровски и Псеушко. 

Након завршетка Другог светског рата, овај округ је преименован у Лазаревски округ.

1990. године одржан је први конгрес племена Шапсуг, на ком је усвојена декларација о поновном успостављању Шапсушког националног региона, а званично је прихваћена 12. јуна 1992. године.

Историја 
Шапсузи су били велико племе које је заузимало територије на обали Црног мора и реке Кубањ. Различити извори помињу да је пре рата на Кавказу број Шапсуга био у распону од 150.000 до 300.000. Постали су моћно племе 1700—их година и тада настају први договори са Русима. Шапсузи су веома активно учествовали у Кавкаском рату. Имали су репутацију непобедивих људи и били су једно од последњих племена које је положило своје оружје под притиском царских трупа 1864. године. Након завршетка рата, већина Шапсуга била је присилно исељена у Турску или побијена. Не више од 6.000 Шапсуга је остало на њиховој родној земљи.

Култура 
Култура Шапсуга слична је свим осталим племенима Адигејаца. Сејали су пшеницу, раж, јечам, зоб; Од краја 18. века кукуруз се широко распространио. Познати су по узгоју коња. Значајно место је припадало вртларству и виноградарству, али и пчеларству.

Мушкарци носе крзнене капуте у комбинацији са европским оделом, женама је обавезна марама. Друштвени и породични живот задржао је многе патријархалне врлине: породица и племенска солидарност, поштовање старијих и др. Венчања су обично веома раскошна и могу трајати неколико дана, праћена коњаничким такмичењима. Фолклор укључује разне приче, митове, легенде.

Шапсушке породице

Значајни људи 
 Tirimüjgan Kadınefendi — мајка султана Абдула Хамида II
 Karzeg Sait Bey (1887–1920)
 Hazret Sovmen
 Suna Öz — мајка др Оза
 Nili Natkho
 Бибрас Натхо

Референце

Спољашње везе 
 

Черкези