Језици Европе
Већина језика Европе припада индоевропским језицима. Други по реду следе угрофински језици а након њих остале скупине.

Од признатих језика Европе њихов број по државама износи:
Албанија (7; укупно 7), Андора (3; укупно 5), Аустрија (9; укупно 20), Белгија (10; укупно 29), Белорусија (2; укупно 11), Босна и Херцеговина (4; укупно 8), Бугарска (11; укупно 16), Црна Гора (4; укупно 4), Чешка (10; укупно 20), Данска (7; укупно 13), Естонија (2; укупно 18), Финска (12; укупно 23), Француска (23; укупно 62), Гибралтар (2; укупно 3), Грчка (14; укупно 24), Хрватска (7; укупно 22), Ирска (5; укупно 5), Исланд (2; укупно 2), Италија (33; укупно 42), Латвија (5; укупно 13), Лихтенштајн (3; укупно 4), Литва (4; укупно 12), Луксембург (3; укупно 6), Мађарска (9; укупно 17), Македонија (9; укупно 10), Малта (4; укупно 4), Молдавија (5; укупно 13), Низоземска (15; укупно 38), Норвешка (10; укупно 20), Немачка (27; укупно 69), Пољска (14; укупно 20), Португал (8; укупно 9), Румуњска (15; укупно 23), Русија (европска Русија 60, за два је непознат број говорника; цијела Русија 100; укупно 123), Сан Марино (2; укупно 2), Словачка (10; укупно 13), Словенија (4; укупно 10), Србија (14; укупно 21), Шпанија (14; укупно 21), Шведска (12; укупно 30), Швајцарска (12; укупно 26), Турска (европска Турска 12, за један није познат ниједан говорника; цијела Турска 34, укупно 45), Уједињено Краљевство (12; укупно 56), Украјина (13; укупно 42), Ватикан (1; укупно 1).

Алтајски језици

Монголски језици 
 калмички

Туркијски језици

Огурски језици 
 чувашки

Огуски језици 
 азерски
 гагаушки
 турски

Кипчачки језици 
 кримски татарски
 карачај-балкарски
 караимски
 казашки
 кумички
 ногајски
 татарски
 урумски

Баскијски 
Баскијски језик је изоловани језик на северу Пиринејског полуострва, и као такав није повезан нити с једним од наведених језика.

Угрофински језици 
Угрофински језици су подпородица уралских језика.
 естонски
 фински
 мађарски
 ингријски
 карелијски
 кантијски
 комски
 ливонијски
 манси
 маријски
 мордвински
 пермски
 сами језици:
 инарски лапонски
 килдински лапонски
 лулески лапонски
 северни лапонски
 питески лапонски
 сколтски лапонски
 јужни лапонски
 терски лапонски
 умески лапонски
 удмуртски
 вепски
 вõро
 вотички

Северни кавкаски језици

Северозападни кавкаски језици 
 абазински
 абхаски
 адигејски
 кабардински

Североисточни кавкаски језици 
 аварски
 батс
 чеченски
 даргински
 ингушки
 лакски
 лезгински
 табасарански
 цезки
 уди

Малтешки 
То је семитски језик који се говори на Малти и повезан је с арапским, али се пише латиничним писмом. Као службени језик, њиме говори најмање становника Европске уније.

Јужни кавкаски језици 
 грузински
 ласки
 мегрелски
 свански

Индоевропски језици 
Већина језика Европе су индоевропски језици. Ова велика породица језика развила се из језика који се говорио пре више хиљада година, а стручно се назива протоиндоевропски језик.

Балтички језици 
 куронски
 латгалијски
 латвијски
 литвански
 старопруски (изумро)
 жемаитски (по некима је наречје литванског)

Келтски језици

Бритонски 
 корнијски - оживљен
 кумбријски - изумро
 бретонски
 велшки

Гелски 
 ирски
 манкс
 шкотски гелски

Германски језици

Северни германски 
 западни (острвски) скандинавијски
 исландски
 феројски
 норн (изумро)
 источни (континентални) скандинавијски
 дански
 норвешки (Норвешки -{Bokmål}-)
 шведски

Западни германски 
 високонемачки језици
 стандардни немачки језик (-{Hochdeutsch}-)
 средишњи немачки
 источни средишњи немачки
 западни средишњи немачки
 луксембуршки
 горњонемачки
 алемански
 алзашки
 хутеритски ("Тиролски")
 аустро-баварски
 јидиш
 ниско франконијски језици
 африканерски
 холандски
 лимбуршки
 нисконемачки језици
 западни нисконемачки
 источни нисконемачки
 -{plautdietsch}- (менонитски нисконемачки)
 англо-фризијски језици
 фризијски
 западни фризијски
 сатерландски фризијски (источни фризијски)
 северни фризијски
 англиски језици
 енглески
 шкотски енглески (-{scots}-)
 западноиндијски енглески
 -{yola}- (изумро у 19. стољећу)
 ток писин
 хиберно-енглески
 шелта (помјешан с ирским)

источни германски 
 готски (изумро)
 бургундијски (изумро)
 кримски готски (изумро у 19. стољећу)
 ломбардијски (изумро)
 вандалски (изумро)

Италски језици 
 Латински

Романски језици 
Романски језици су настали из вулгарног латинског језика који се говорио широм Римског царства.

Ибероромански језици и дијалекти 
 арагонски
 астурски
 мирандски
 каталонски
 источни каталонски
 алгуершки
 балеарски
 средишњи каталонски
 северни каталонски
 западни каталонски
 северозападни каталонски
 валенсијски
 фала (Екстремадура)
 галицијски
 еонавијски (галицијско наречје с траговима астуријског)
 ладино
 мозарабски језик (изумро)
 португалски
 -{portuñol}-
 Шпански језик
 естрамадурски језик
 аљама

Галоромански језици 
 франкопровансалски
 -{langue d'oïl}-
 бургундијски
 -{champenois}-
 -{Franc-Comtois}-
 француски
 белгијски француски
 швајцарски француски
 гало
 lorrain
 нормански
 -{jèrriais}-
 -{dgèrnésiais}--{}-
 пикардијски
 -{Poitevin-Saintongeais}-
 валонски
 окситански
 гаскоњски
 Аранесе
 -{Auvergnat}-
 -{Languedocien}-
 -{Limousin}-
 провансалски
 шуадит (јудео-провансалски) (изумро 1977)

Италоромански језици 
 корзикански
 далматски
 истриотски
 италијански
 емилијано-ромањоло
 јудеоталијански
 лигурски
 монегашки
 ломбардски
 напуљски
 пијемонтски
 сардински језици
 кампидански
 галурски
 логудорски
 сасарски
 сицилијански
 венецијански

Реторомански језици 
 фурлански
 ладински
 романш

Источноромански језици 
 румунски (дакорумунски)
 македорумунски језик
 истрорумунски
 мегленски

Словенски језици

Западнословенски језици 
 чешки
 кашупски
 пољски
 полапски (изумро)
 померанијски (изумро)
 словиначки
 лужичкосрпски
 доњолужичкосрпски
 горњолужичкосрпски

Источнословенски језици 
 белоруски
 руски
 русински
 карпатски русински (рутенијски)
 панонско русински (русначки)
 украјински

Јужнословенски језици 
 бугарски
 српски, српскохрватски
 старословенски
 македонски
 словеначки

Историја писама 
Писани систем у Европи темељи се на фонографско-азбучном начелу. Његов извор је северносемитски (2000-1700 с. е.), затим пренесен у Европу преко Грка и од тамо представљен Римљанима у 6. столећу старе ере. Латински се алфабет развио на неколико начина. У средњем веку, каролиншка минускула била је најважнија варијација латинског писма. Из ње су се развиле две гране: готичка која се употребљавала у Немачкој и италијанско-античко-латинска која се и данас употребљава. (У Ирској се употребљава и посебни ирски тип.)

Неке нације Европе су и прије тога развиле своја властита писма, нпр. Германи су употребљавали руне (3. до 17. ст.).

Језици по европским државама :
 1. Албанија (7; укупно 7): гегијски језик (1,800.000; 2007), тоскијски језик (2,900.000; 1989), влашки ромски (60.000; 1991), македорумунски (10.000; Салминен 1993), српски (297.000; 2007).), македонски (150.000), грчки (60.000; 1989)
 2. Андора (3; укупно 5): каталонски (31.000; 1990), француски (2.400; 1986), шпански (24.600; 1986).
 3. Аустрија (9; укупно 20),
 4. Белгија (10; укупно 29),
 5. Белорусија (2; укупно 11),
 Босна и Херцеговина (4; укупно 8),
 Бугарска (11; укупно 16),
 Црна Гора (4; укупно 4),
 Чешка (10; укупно 20),
 Данска (7; укупно 13),
 Естонија (2; укупно 18),
 Финска (12; укупно 23),
 Француска (23; укупно 62),
 Гибралтар (2; укупно 3),
 Грчка (14; укупно 24),
 Хрватска (7; укупно 22),
 Ирска (5; укупно 5),
 Исланд (2; укупно 2),
 Италија (33; укупно 42),
 Косово (албански, српскохрватски, турски, ромски)
 Латвија (5; укупно 13),
 Лихтенштајн (3; укупно 4),
 Литванија (4; укупно 12),
 Луксембург (3; укупно 6),
 Мађарска (9; укупно 17),
 Македонија (9; укупно 10),
 Малта (4; укупно 4),
 Молдавија (5; укупно 13),
 Низоземска (15; укупно 38),
 Норвешка (10; укупно 20),
 Немачка (27; укупно 69),
 Пољска (14; укупно 20),
 Португалија (8; укупно 9),
 Румуњска (15; укупно 23),
 Русија (европска Русија 60, за два је непознат број говорника; цијела Русија 100; укупно 123),
 Сан Марино (2; укупно 2),
 Словачка (10; укупно 13),
 Словенија (4; укупно 10),
 Србија (14; укупно 21),
 Шпанија (14; укупно 21),
 Шведска (12; укупно 30),
 Швајцарска (12; укупно 26),
 Турска (европска Турска 12, за један није познат ниједан говорника; цијела Турска 34, укупно 45),
 Уједињено Краљевство (12; укупно 56),
 Украјина (13; укупно 42),
 Ватикан (1; укупно 1): италијански; један је изумро: латински.

Референце