Ватрослав Мимица
Ватрослав Мимица (Омиш, 25. јун 1923 — Загреб, 15. фебруар 2020) био је југословенски и хрватски филмски редитељ, сценариста и продуцент, творац неких од најпознатијих остварења југословенске кинематографије, а српској публици најпознатији као режисер филма о епском српском јунаку Бановић Страхињи. По мишљењу Петербуршке федерације кино-штампе Ватрослав Мимица је највећи хрватски режисер и продуцент.

Биографија 
Пре Другог светског рата уписао је Медицински факултет Универзитета у Загребу, а за време фашистичке НД Хрватске године 1942. постаје члан Савеза комунистичке омладине Југославије (СКОЈ). Од 1943. се прикључио југословенским партизанима и учествовао у Народноослободилачкој борби у склопу партизанских санитетских јединица.

Рад на филму 
Након рата, Мимица је наставио студирање медицине, али упоредо пише књижевне и филмске критике. Филмску каријеру започиње 1950. године када је постао директор студија Јадран филма. Међутим, две године касније, Мимица је напустио ово предузеће због неслагања с његовим креативним концептима. Његов деби као независног редитеља и сценаристе је филм У Олуји (1952). У другој половини 1950-их Мимица је постао заинтересован за анимиране филмове и постао је један од водећих директора Загребачке школе анимираног филма и направио је неколико значајних остварења. Године 1960. Мимица се повукао из сфере анимираног филма, иако ће његов последњи посао у анимацији бити филм Ватрогасци (1971), и вратио се играним филмовима, од којих су најпознатији награђивани Прометеј с отока Вишевице, Сељачка буна 1573. и последње остварење Бановић Страхиња.

Године 1961. заједно са италијанским колегама екранизује историјску драму Сулејман Освајач. Филм Прометеј с отока Вишевице (1964) добио је у Пули 1965. године Златну арену за филм (ex aequo) и специјалну награду на IV Московском међународном филмском фестивалу.
За филм Понедељак или уторак (1966) Мимица је освојио Златну Арену за најбољу режију. Мотиве латентног људског зла Мимица испитује у филмовима Каја, убит ћу те! (1967) и Храњеник (1970). Након филма Каја, убит ћу те! (1967) враћа се традиционалним филмовима и први од њих је Догађај (1969). Следећим филмом, Храњеник (1970), поново анализира зло као један од аспеката људске природе и суштину тоталитаризма у конкретној историјској ситуацији враћајући гледаоце на тему Другог светског рата и дешавањима у нацистичком концентрационом логору.
Након тога Мимица је направио још неколико филмова, од којих су најважнији Сељачка буна 1573. (1975) који приказује како су сељаци на северу Хрватске и суседним подручјима Славоније, измучени злостављањем и искоришћавањем од стране локалних феудалаца попут окрутног Фрање Тахија, подигли устанак крајем XVI века; и филм Бановић Страхиња (1981) снимљен по мотивима српске народне песме Бановић Страхиња. Сценарио за филм је написао у сарадњи са Александром Сашом Петровићем. 2001. године на филмском фестивалу у Пули Мимица је добио награду за допринос кинематографији током своје каријере.

Приватни живот 
Отац је холивудског режисера Серђа Мимице-Гецана.

Филмографија (редитељска) 
 Бановић Страхиња (1981)
 Последњи подвиг диверзанта Облака (1978)
 Сељачка буна 1573. (1975)
 Македонскиот дел од пеколот (1971)
 Ватрогасци (1971)
 Храњеник (1970)
 Догађај (1969)
 Каја, убит ћу те! (1967)
 Понедељак или уторак (1966)
 Прометеј с отока Вишевице (1964)
 Женидба господина Марципана (1963)
 Тифусари (1963)
 Телефон (1962)
 Мала кроника (1962)
 Сулејман Освајач (1961)
 Перпетуум мобиле лтд (1961)
 Јубилеј господина Икла (1955)

Сценарији 
 Бановић Страхиња (1981)
 Последњи подвиг диверзанта Облака (1978)
 Сељачка буна 1573. (1975)
 Македонскиот дел од пеколот (1971)
 Ватрогасци (1971)
 Позивница (1970)
 Догађај (1969)
 Каја, убит ћу те! (1967)
 Понедељак или уторак (1966)
 Прометеј с отока Вишевице (1964)
 Тифусари (1963)
 Женидба господина Марципана (1963)
 Телефон (1962)
 Перпетуум мобиле лтд (1961)
 Сулејман Освајач (1961)
 Инспектор се вратио кући (1959)
 Јаје (1959)
 Код фотографа (1959)
 Срећан крај (1958)
 Самац (1958)
 Каубој Џими (1957)
 У Олуји (1952)

Продуцентска остварења 
 Телефон (1962)
 Сулејман Освајач (1961)

Референце

Спољашње везе 
 Хрватски филмски летопис
 Филмови Ватрослава Мимице

Рођени 1923.
Умрли 2020.
Омишани
Југословенски редитељи
Југословенски сценаристи
Хрватски редитељи
Хрватски сценаристи
Хрватски продуценти
Југословенски партизани
Добитници награде Златна арена за најбољу режију
Добитници награде Златна арена за најбољи сценарио