Софија Стефановић (песник)
Софија Стефановић (Сомбор, 1839 — Каћ ?, 1919) била је српска песникиња, учитељица, наставница и гувернанта.

Живот 
Рођена је у Сомбору (по неким изворима 1839. године, а по неким 1843, а по неким пак 1851; сигурно је само да је крштена 1851.) од мајке Љубице (девојачко Стојачковић) и оца свештеника и писца Ђорђа Стефановића Којановог. У Сомбору је завршила и Заведеније за васпитање и изображење србских кћери којим је управљала Ана, супруга Исидора Николића-Србоградског, великог жупана и списатеља. Потом је полагала испите у Учитељској школи.

Под утицајем оца, Вуковог сарадника и старијег брата Владисава који је такође писао песме мада никад није објавио ниједну књигу, Софија је већ са дванаест година почела да пише. Поезију је читала у омладинској дружини „Венац“ чији је била члан. Била је учитељица ручног рада у Каћу. 

Живела је у браку са супругом који се према неким изворима звао Владимир а према другим Василије Луцић. 

Умрла је 1895. или 1919. од сушице.

Дело 
Прву и једину књигу је објавила са непуних осамнаест година – збирку песама „Равијојле први лет“. Књига је штампана у Сомбору 1869. године, у штампарији Андрије Вагнера, на 139 страница. На претплату за Софијине песме одазвало се чак 408 људи, кад је, како је у то време био обичај, огласила почетком децембра 1868. у новосадској Застави, речима да „…први лет носиће српству моји 100 песама, између којих су неколико с немачког преведене“. Биле су то махом љубавне и родољубиве песме које су међутим добиле лошу критику у Летопису Матице српске од Стеве В. Поповића, због чега можда никада није објавила другу књигу.

Године 1884. неколико њених песама се ипак појавило  у новосадском Јавору .

Библиографија 
Монографије
 Равијојле први лет (1869).
Чланци и други саставни делови
 Црној Гори (1868).
 Певаш ми... (1868)
 С једне... (1884)
 Питам... (1884)
 На зеленој витој грани (1884).
 Је л' ми за то... (1884)

Извори

Спољашње везе 
 Knjiženstvo: Sofija Stefanović

Рођени 1839.
Умрли 1919.
Сомборци
Српске књижевнице