Василије Перевалов
Василије Перевалов (Ниш, 20. март 1937) српски је скулптор и један од доајена нишке вајарске сцене чија професионална каријера траје од средине шездесетих година 20. века, када почиње свој стваралачки пут, педагошку и ликовну активност којом је значајно допринео развоју и афирмацији вајарства у Нишу.

Живот и каријера 
Рођен је 20. марта 1937. године у Нишу, у коме је завршио средњу Уметничку школу 1958. године. Академију за примењене уметност у Београду, на вајарском одсеку, у класи професора Радета Станковића завршио је 1963. године.<ref name="Милица17">Милица Тодоровић, уредник. Каталог за самосталну изложбу Василија Перевалова, Скулптуре, Естетика тродимензионалног облика. Ниш, 2017, ГСЛУ Ниш, стр. 17</ref> 

Од 1964. до 1977. радио је као професор стручних предмета на вајарском одсеку у Уметничкој школи у Нишу, у којој је 1967. године основао одсек индустријског дизајна. 

Од 1977. године радио је као просветни саветник у Педагошком заводу у Нишу.

Од 1990. године до пензионисања 2001. године обављао је дужност републичког инспектора - школског надзорника за ликовну културу и просветног саветник за предмет ликовна култура. На овој дужности вршио је надзор у реализацији програма наставе ликовне културе у основним и средњим школама. Као просветни саветник одржао је бројна предавања ликовним педагозима Републике Србије и СФР Југославије. 

У два мандата био је члан комисије Просветног саветра Републике Србије за ликовну културу.

Аутор је и кооаутор програма стручних предмета за уметничку школу и програма ликовне културе за основну и средњу школу.

Члан је УЛУПУДС-а од 1969. године и један од оснивача регионалног друштва у Нишу. 

 Уметничко стваралаштво 

У свом уметничком стваралаштву, Василије Перевалов углавном се определио за принцип сублимације и редукције форме различитих нивоа, дајући својим скулптурама углавном карактер асоцијативног са ретким екскурзима у домен чисте апстракције. 

Пишући о почетним радовима Василија Перевалова из 1969. године, ликовни критичар Војислав Девић указивао је на извесне паралеле са средњевековном уметношћу, у његовим делима. Иако је током деценија ово стваралачко надахнуће бледило, ипак и у својим најновијим скулптурама Василије се изнова вратио овом ослонцу духовне и формалне природе, коју доминантно допуњује формом кугле у пуном волумену или сегментарно, и позиционира је као централно језгро коме у полузатвореном или отвореном простору теже 
друге форме''.

Уметников мотивски репертоар из опуса „Естетика тродимензионалног облика” 
У најновијем периоду ликовног стваралаштва уметникова дела имају своје извориште у свету фигурације и зооморфним мотивима, у којима он;
 

У начину на који Перевалов дефинише фигуралне композиције његовог најновијег циклуса подвргавајући их стилизацији, препознајемо;
 

Василије Перевалов чувар старих техника обраде метала
Василије Перевалов, спада и у групу ретких вајара у Србији који се професионално бави старим међусобно допуњујућим техникама уметничке обраде метала — искуцавања и цизелирања, које се изводе на сребру, бакру, месингу, а њен резултат рада је плитки рељеф, или форма тродимензионалног објекта.

Ликовне колоније 
Учесник је ликовних колонија у Сићеву, Поганову, Мокрој Гори, Рибарској Бањи и Липовцу.

Награде и признања 
Добитник је:
 1982. — Октобарске награде града Ниша за ликовну уметност 
 1989. — Дипломе заслужног ликовног педагога Југославије, Савеза за унапређивање ликовне културе Југославије. 
 Друге награде на југословенском конкурсу за споменичко обележје у Нишу.
 1970. Признање за ауторско дело — Ректорски ланац нишког Универзитета

Скулптуре Васлија Перевалова данас се налазе у колекцијама: Народног музеја у Нишу, Галерији савремене ликовне уметности Ниш, ликовној колонији у Мокрој Гори и ентеријеру лечилишта у Рибарској Бањи.

Самосталне изложбе

Колективне изложбе 
На колективним изложбама учествује од 1965. године, у различитим градовима Србије и иностранству. До сада је излагао у Београду, Нишу, Крагујевцу, Приштини, Крајови (Румунија).

Извори

Спољашње везе 

 Василије Перевалов Колективни рад ученика у керамици - "Зимска школа ликовних педагога", Матарушка Бања, 17. до 21. јануара 1983.

Рођени 1937.
Српски вајари
Нишлије