Регионални музеј у Добоју
ЈУ Музеј у Добоју, пуног назива Јавна установа Музеј у Добоју, шире познат под старим називом Регионални музеј у Добоју, је матична културна установа од великог регионалног значаја. Музеј у Добоју , према територијалној организацији музеја у Републици Српској, има статус матичног музеја. По оснивачкој структури, типу и матичности у Републици Српској — односно чији су оснивачи јединице локалне самоуправе, Рјешењем министарства утврђен статус матичности — Музеј у Добоју је музеј општег типа, односно комплексног типа са одјељењима археологије, историје, етнологије, природњачких наука и историје умјетности у Републици Српској. Запослених у Музеју у Добоју је шест особа а седам је програма. 

Музеј у Добоју посједује велику збирку предмета од великог значаја за регију Добој, али својим дјеловањем
покрива простор сјеверо-источног дијела Републике Српске. Од самог оснивања поставке Музеја у Добоју су презентоване на начин да свједочи о животу на овом подручју од палеолита до данас. Мањи дио збирке је предочен јавности. Музеалије су распоређене на два спрата у пет изложбених простора и расположивом простору у ходнику. У плану су опремање још једног спрата и уређење простора који већ постоји.

ЈУ Музеј у Добоју је основан 8. новембра 1956. године. Од самог оснивања па до ратних дејстава у Босни и Херцеговини Музеј у Добоју је дјеловао на подручју добојске регије.
ЈУ Музеј у Добоју од 1995. године дјелује на подручју 10 општина који данас припадају регији Добој у Републици Српској: Добој, Дервента, Модрича, Теслић, Брод, Шамац, Петрово, Станари, Вукосавље и Лончари (Доњи Жабар). Дакле, Музеј у Добоју покрива простор са око 600 насеља. Због недефинисане мреже музеја у Републици Српској, простор дјеловања Музеја у Добоју је знатно шири. Музеј у Добоју према потреби дјелује и на подручју Сарајевско-романијске регије али и за шире подручје сјеверне Босне.  

Музеј у Добоју је комплексан и у погледу финансирања па су ту укључена Влада Републике Српске, Министарство просјете и културе Републике Српске и Град Добој а за програмске активности укључени су и фондови или институције које финансирају пројекте из културе.

Положај и смјештај 
Музеј је смјештен у адаптираној згради, завршеној 1938. године, у улици Видовданска 4 у ширем централном дијелу Добоја. Зграда је првобитно била Хрватски католички просвјетни дом. Акција изградње зграде започела је још 1935. године.

Визуелни идентитет зграде Музеја у Добоју допуњује и пано елипсастог облика, пречника метар и по, израђен у теракоти. Ријеч је о натпису имена музеја и постављен изнад врата. У центру тог натписа уграђен је један музејски експонат који потиче од прије три и по хиљаде година. Пано је израђен 2009. године.

Називи институције 

Од свог оснивања па до данас Музеј у Добоју је више пута мијењао своје име. Називи музеја у Добоју, по хронологји су били:
 Завичајни музеј у Добоју (1956-1989);
 Регионални музеј у Добоју (1989-2002);
 Музеј у Добоју (2002-2012);
 ЈУ Музеј у Добоју (2012-...).

Тренутни назив музеја је Јавна установа Музеј у Добоју али, и сада је у широј употреби, ранији назив Регионални музеј у Добоју.

Историјат Музеја у Добоју 

Оснивање и рад Музеја у ФНР (1963) Југославији

Музеј у Добоју основан је 8. новембра 1956. године као музеј комплексног типа са одјељењима археологије, историје и етнологије  на подручју Народног одбора среза Добој као Завичајни музеј. Завичајни музеј у Добоју је био надлежан за подручје 12 општина која су припадале добојској регији прије територијалног разграничења на два ентинтета: Добој, Тешањ, Дервента, Модрича, Теслић, Брод, Оџак, Завидовићи, Маглај, Жепче, Шамац и Градачац.

Први директор Музеја била је етнолог Оливера Ћулибрк. Oд почетка рада Музеја заступљене су научне дисциплине: археологија, историја и етнологија. У данашњој згради у којој се налази Музеј од 1965. године, основана је прва стална поставка која је била из Народноослободилачка борбе. Три године касније, 1968. године оформљена је и археолошка поставка, која је непрестано допуњавана, да би стални изглед добила 1984. године све до посљедње обнове 2022. године. Првобитни изложбени простор у оквиру зграде износио је око 250 m².

Музеј за време ратних дешавања у Југославији 90-тих година 20. вијека

У ратним дешавањима 1990.тих година, музејска поставка је из безбједносних разлога склоњена. Овај поступак се показао као оправдан јер је зграда музеја претрпела оштећења.

Музеј у Републици Српској

Mузејскa дјелaтнoст је дјелатност од посебног друштвеног значаја и општег интереса за Републику Српску, а односи се на систeмaтскo истраживање, прикупљање, обраду, чување, стручну обраду прoучавање, заштиту, излагање и публиковање музејске грађе. Музејска дјелатност има задатак да музејску грађу, као дио националне и опште људске културне баштине, сачува, проучи и учини да буде доступна јавности.
У Републици постоји десет музеја који су према територијалној надлежности организовани као централни, матични и локални музеји. Музеј у Добоју има статус матичног музеја, уз Музеј Козаре у Приједору и Музеј Херцеговине у Требињу. 

Послије завршетка рата, Музеј је био у великим проблемима. Била је потребна поправка оштећене зграде, очување музеалија у добром стању, и стручно организовање нове сталне поставке, које без обзира на квалитет у таквим условима нису могле задовољити интерес културне јавности. У то вријеме приоритет је био формирати сталну поставку. Упркос томе, музеј је све вријеме био отворен за јавност путем повремених тематских изложби, учешћем на различитим манифестацијама и скуповима, оглашавањем у средствима информисања, стручним часописима и на друге начине.

Поставка Музеја у Добоју, 2010. године 

Прва послијератна стална музејска поставка је била комплексног типа, реализована у три изложбене сале и у расположивим просторима ходника. Тематски и хронолошки је била широког оквира. Презентованим музејским материјалом се настојало приказати регионални и локални развој различитих цивилизација и култура регистрованих на овом тлу.

Поставка „Човјек на тлу сјеверне Босне - фрагменти из прошлости” (2010. година) 

Прва послијератна стална поставка „Човјек на тлу сјеверне Босне - фрагменти из прошлости”, отворена је 4. фебруара 2010. године, послије 18. година од посљедње поставке, на којој је у три изложбене сале и просторима ходника, на зидним и одговарајућим слободним паноима, изложено око 700 експоната. Музеј је поново имао улогу и значај као некада, на којој је приказано око 700 експоната из археологије, историје, геологије и етнологије. 

Тематски и хронолошки Музеј у Добоју је широког спектра. Посебан значај те поставке је у томе што је она приказује регионални и локални развој цивилизација и култура које су постојале на овом подручју, као и хронолошки стални развој од најстарије прошлости (средњег палеолита) до друге половине 20. вијека кроз неке значајније догађаје. Она свједочи о животу у римским, византијским, средњовјековним, османлијским, аустроугарском и временима до периода социјалистичке Југославије. Свака просторија је пуна едукативних табли са описима сегмената поставке на коју се односи. Поставка је само мали дио богате колекције Музеја од преко 20000 предмета и документације, већи дио стоји у депоима, али доступан посјетиоцима на упит. Поставка је константно допуњавана, она није статичка категорија. 

Аутори сталне поставке из 2009. године били су: виши кустос археолог Ђоко Јовановић, виши кустос историчар Милка Ћосић и виши кустос етнолог Небојша Драгојловић, директор Музеја у Добоју. Стална поставка се финансирала из више извора. Један дио је финансирало Министарство просвјете и културе Репубике Српске а дио град Добој од редовних годишњих прихода 
 

Пригодни водич-каталог „Човјек на тлу сјеверне Босне - фрагменти из прошлости”

Поставка је представљена и пригодним издањем водича-каталога под називом Човјек на тлу сјеверне Босне - фрагменти из прошлости (три верзије: ћирилица, латиница и енглеска верзија). Ту на 97 страна текста илустрованог са 82 фотографије музејских експоната и факсимила докумената из разних временских периода, посјетиоцима пружа дио информација о експонатима представљених на сталној музејској поставци. Каталог је је изашао из штампе 2. марта 2010. године. У публикацији су предочене историјско-друштвене теме и догађаји представљени у три цјелине: "Археологија сјеверне Босне, Добоја и добојског региона", "Осмовјековна историја добојског подручја" и "Етнографски записи с добојског региона".

Текстови у публикацији не дају цјеловито и детаљно разрјашњење представљених предмета и друштвено-историјских тема и догађања, него само наговјештавају читаоцу и посјетиоцу Музеја да одговоре на питања о културно-историјској прошлости и баштини добојског подручја могу потражити у музејским фондовима.

Археолошка поставка

Археолошки дио поставке представљен је кроз периоде: палеолит, неолит, метално доба, антички и раносредњовјековни. Поставка указује на трагове људског постојања на просторима сјеверне Босне од прије 60.000 до 30.000 година прије нове ере или средњег палеолита. Поставка је обогаћена и керамичким предметима који су једно вријеме чувани у сарајевском Земаљском музеју, али су враћени зато што потичу са ових подручја.

Представљена је сљедећа збирка:
 Геолошка прошлост добојске регије (посебан сегмент);
 Палеолитске и мезолитске културе панонске регије;
 Неолит;
 Енолит: бакарно доба, бронзано доба, гвоздено доба;
 Римљани на Босни, Усори и Спречи;
 Византија

Историјска поставка

Историјски дио сталне поставке Музеја), са преко 10 000 предмета из праисторијског периода и 4.000 јединица из античког и средњовјековног доба, обухвата период од средњег вијека до 1990-их година, у неколико, хронолошки, тематских цјелина (из осмовјековне историје добојског подручја): 
 Средњовјековна Усора (13. до 16. вијек) - самостална изложбена цјелина, 
 Стећци - средњовјековни надгробни споменици, 
 Усорска властела у повељама и писмима, 
 Средњовјековни манастири, 
 Градови – тврђаве, 
 Османско доба (1520. до 1878. године) - самостална изложбена цјелина, 
 Аустроугарска окупација и управа (1878. до 1918. година) - самостална изложбена цјелина,
 Први и Други свјетски рат,
 Управа и живот у заједничкој држави Југославији с периодима у Краљевини Југославији, НОР-ом и социјалистичким периодом (1918. до 1991. године).

Геолошка поставка

Геологија је представљена с петрогеним варијететима и фосилним остацима са простора добојског региона. Од изложених врста стијена наглашена је дијабаз, на чијој подлози је изграђена добојска средњовјековна тврђава. Посебну вриједност представљају фосилни остаци ријетког примјерка морског јежа.

Етнографска и етнолошка поставка 

Етнографска и етнолошка поставка) је представљена у три цјелине на горњем спрату музеја у ходнику и двије просторије. У највећој просторији су експонати који се ту налазе и у најновијој сталној поставки из 2022. године: модел динарске куће, колекција средстава за привређивање и приказ градске куће са краја 19. вијека.

У посебној просторији је приказана нематеријална и културна баштина): народна ношња, одјећа, модели манастира из добојске регија, прикази традиције и обичаја.

Описани су и представљени етнографски записи добојске регије) (изложбом у Музеју и у публикацији која прати изложбу из 2009. године):
 Поријекло становништва и задружни начин живљења;
 Обичаји (свадба и рођење, погребни обичаји, Слава, саборовање, пољске молитве - масла, коледари, обичаји код Муслимана);
 Вјеровања;
 Становање (на селу и у градовима);
 Привређивање;
 Одијевање (на селу, распрострањеност ношњи, у градовима).

Музеј у Добоју, током поплава 2014. године 

Током катастрофалних поплава које су задесиле сјеверне дјелове Републике Српске 2014. године, нису биле поштеђене ниједна Културна Институција од изузетног значаја. Међу њима је био и Регионални музеј у у Добоју, који је претрпио знатна оштећења на инфраструктури зграде, највећа у 60 година постојања.Комплетна стална поставка музеја је спашена захваљујући директору и радницима институције, уз помоћ и колега са стране. Најтеже су били погођени дијелови зграде у подрумским просторима, гдје је услед поплаве која се акумулирала током неколико дана дошло до потпуног уништења пословног простора, главне конференцијске сале, покретног мобилијара и делимично оштећених подова и зидова археолошког депоа. Музејска грађа није погођена поплавама, али је у опасности од високе влажности.
Финансирање радова је обезбеђено из фондације Принца Клауса у износу већем од 15.000 евра. Музеј је био привремено затворен и 2015. године због реконструкције и све редовне активности и манифестације су биле отказане.

Музеј данас - Музејска поставка из 2022. године

Музеј је обновљен, проширен за додатних 150 квадратних метара. Грађевински радови су трајали двије године. Поново је отворен 11. фебруара 2022. године у сврху излагања умјетничких дела академског вајара Драге Хандановића, које је овај добојски умјетник завјештао граду. Средства за проширење музеја је обезбједио Град Добој у вриједности од 224.000 КМ. На овај начин се одужује истакнутом умјетнику за његов труд, рад и допринос Граду.

Зграда у коју је смјештен Музеј у Добоју се након доградње простире на 1100 m², од чега је око 700 m² намјењено као изложбени простор. Тренутни понуђени јавности је на 450 m² а у плану је уредити и остатак. 

Поставка "Фрагменти из прошлости, културно-историјско и природно насљеђе сјеверо-источне Републике Српске" (2021. године) је најновија стална поставка.

Музеј у Добоју је матични музеј општег, комплексног типа са више изложбених поставки размјештених у пет одјељења (историјско, археолошко, етнолошко, природњачко и умјетничко). Посљедње, најмлађе одјељење је посвећено легату Драге Хандановића, чувеног добојског вајара и керамичара.

Стална поставке је поучног и образовног карактера, те има за циљ подизање свијести грађана о историјском и културном богатству и разноликости, те значају и угрожености биљног и животињског свијета у региону Сјеверне Босне.

Лапидариј и двориште музеја 

 

Двориште Музеја није велико и односи се на површину испред Музеја. Главни разлог формирања лапидаријума је заштита средњовјековних споменика културе који се налазе у посједу музеја. У Добоју не постоји Завод за заштиту споменика па тај дио је преузео Музеј у Добоју. Двориште музеја је бетонским прилазом згради и степеницама подијељено на двије површине.

Копије стећака Војводе Момчила

У дворишту Музеја у Добоју су смјештене двије цијелине стећака: два права стећка на његовој лијевој страни и модел Стећци Војводе Момчила на њеној десној страни. Укупно је три модела стећака на тој страни. Прва копија једног од три стећка постављена је 6. октобра 2012. године. Копије три стећка израђене су од армираног натур бетона и по изгледу, димензијама и просторном положају одговарају оригиналу. Аутор копије стећака је академски вајар и керамичар Драго Хандановић. Израда је трајала готово годину дана у сарадњи са стручњацима Музеја у Добоју. 
Раду у музејској радионици претходио је десетодневни боравак на терену гдје су направили 19 отисака од гипсаних негатива са три стећка. Све три копије се састоје од 19 гипсаних и армираних дијелова. Копије су рађене у ситнозрнастој фракцији, тако да мрежа и квалитет бетона гарантују неограничену трајност стећака.

Оригинални стећци

Два оригинална стећка, који се такође могу видети у дворишту Музеја, радили су традиционални сеоски мајстори средњег вијека. 
Први стећак је постављен у лапидаријуму  19. августа 2010. године. Средњовјековни стећак тежак 6 тона дислоциран је са простора старе, унутрашње некрополе у Шеварлијама. 
Посљедњи стећак је пронађен у шумском дијелу насеља Какмуж на планини Озрен крајем 2012. године. Тај стећак је тежак неколико тона и потиче из средњег вијека. 
Један стећак, нађен у селу Осредак (општина Станари) се налази у унутрашњости Музеја као дио сталне поставке.

Организација
У саставу Музеја у Добоју дјелује 5 организационих јединица или одјељења:
 Археолошко одјељење,
 Историјско одјељење,
 Природњачко одјељење,
 Етнолошко одјељење и 
 Умјетничко одјељење (одјељење историје умјетности или легат Драге Хандановића)

Музејски фондови и збирке

Археолошко одјељење 

Кроз поставку археолошког одјељења заступљени су налази који прате развој живота људи на овом подручју од најранијег палеолитског периода до османске управе у овој регији. Сталном поставком обухваћен је мањи дио цјелокупног фонда који сведочи о различитим културама и народима који су вјековима насељавали подручје регије Добој.

Први палеолитски локалитет у Босни и Херцеговини откривен је 1949. године у Макљеновцу поред Добоја, са континуитетом насељавања у посљедњих 100.000 година. Станишта средњепалеолитског човјека откривена су на локалитетима: Даниловића брдо и Грабовца брдо у Подновљу, Кадар, Камен, Палеолитски локалитет Лонџа, Хендек и Црквина у Макљеновцу, Марковац, Велики мајдан, Високо брдо у Лупљаници и Зобиште, Кушум у Карушама, Лушчић, Гај и Мала Градина у Кулашима али и много других. До 1984. године откривено је више од 100 палеолитских налазишта у долинама ријека Босне, Усоре, Укрине, Врбаса и Саве. Међу неколико пећинских палеолитских станишта у добојској регији је пећина Растуша код Теслића. Неолитски локалитети на овом подручју су: ушће Усоре, Уларице, Шије, Шеварлије, Кладари, итд. Најзначајнији локалитет старијег гвозденог доба (од VII до IV вијека п. н. е.) је Доња Долина код Градишке. 

Највреднији археолошки експонати су палеолитске камене алатке са локалитета Зобиште у Доњем Детлак код Дервенте,затим бронзанодопске сјекире, келтски шљем из Ритешића код Добоја и др. Процјењује се да праисторијска збирка Музеја у Добоју броји око 10.000 јединица археолошке грађе, а античка и средњовјековна збирка око 4.000 јединица. 

Посебна пажња је посвећена добојској тврђави Градина. 
Тврђава Градина није архитектонски значајна али је значајна за локалну заједницу због своје позиције и континуитета. На основу пронађених ископина процјена је да је тврђава подигнута око средине 14. вијека, највјероватније као утврђен дворац, а најбогатији слојеви археолошких ископавања и налаза везују се за период од краја 16. вијека до почетка 18. вијека, те за период Османског царства, када су Турци вршили и највеће преправке на објекту.Најинтересантнији археолошки налази добојске тврђаве датирају из 16. вијека. Посебно се издваја бронзани свијећњак, риједак налаз у Европи, израђен у облику тулипана. Од осталих налаза из тог периода највише је војног наоружања као што су врхови самострела, дијелови плочастог средњовјековног оклопа, као и дијелови керамике.

Значајан је рестаураторски рад праисторијске керамике, јединствена радионица у Босни и Херцеговини. Послије двије деценије чувања остатака стилизоване керамике, прво у Земаљском музеју у Сарајеву одакле су враћени у Музеј у Добој, приступило се обнови, конзервацији и рестауранији артефаката уз стручну помоћ добојског вајара и керамичара Драге Хандановића током 2013. и2014. године након три године рада са вишим кустосом археологом Александром Јашаревићем. 

Налази овог одјељења, преко 20 000 предмета, су распоређене хрононолошки у сљедеће збирке:

Историјско одјељење 

Историјско одјељење је формирано по оснивању Музеја и првобитно је било Одјељење радничког покрета и НОБ-а. Историјска стална поставка обухвата више тематских цјелина: Средњовјековна Усора, Манастири, Градови-Тврђаве, Османско доба, Аустро-Угарска окупација и управа, Добојски логор, Добојски крај у Краљевини Југославији, у Другом свјетском рату и у послијератној изградњи. Одјељење располаже са 6000 предмета.

Најновијом музејском поставком иѕ 2022. године представљено је богато историјско наслеђе добојског краја кроз седам различитих збирки и посебним фондом Отаџбинског рата:

Етнолошко одјељење 

Етнолошко одјељење чува Етнографски записи добојског краја. Одјељење етнологије броји око 2.000 музејских предмета који су од 2008. године распоређени у седам збирки:

Природњачко одјељење 
Богатство биљног и животињског свијета добојског краја али и шире добојске регије и регије Сјеверне Босне се очитује кроз сталну поставку Музеја из 2022. године. У оквиру ове поставке приказане су већи дио присутних врста биљака и животиња од којих су многе угрожене утицајем човјека на њихово природно станиште. 

Богата флора и фауна Сјеверне Босне представљена је у 7 визуелних цјелина у оквиру истог одјељака и на занимљив, живописан начин, приказује биљни и животињски свијет наших крајева с посебан осврт на два карактеристична станишта краја а то су планина Озрен и подручје резервата Тишина у општини Шамац. На малом простору музејски радници су се потрудили да креирају осјећај као да се посјетиоци налазе у шуми или мочвари. На веома лако сагледљив начин, ова поставка приказује богатство природног насљеђа на нашим просторима тако да посјетиоци могу да на једном мјесту виде и упознају се о многим врстама из флоре и фауне добојског краја, које иначе ријетко сусрећу у природи. То је велики образовни потенцијал и значајан је посебно за младе генерације.

На самом улазу у одјељење, са десне стране, је витрина са водоземцима. На пратећој едукативној табли су подаци о гмизавцима и водоземцима. Приказана колекција броји 10 мокрих препарата. У продужетку је низ од 12 мокрих препарата змија уз велике едукативне табле са двојезичним натписом (на српском и енглеском језику) за сваког од њих. 
Многе експонате је изузетно тешко прикупити јер су неке врсте веома ријетке и ова поставка је у сталном уређењу. 

Историјат одјељења

Природњачко одјељење Музеја у Добоју је млађа збирка у Музеју. Збирка је формирана у посљедњих неколико година. 
Покушаји оснивања природњачког одјељење Музеја у Добоју може се везати за Винка Калиха, који је своју збирку препарираних инсеката,
биљака и животиња почетком 70-их година 20. вијека покушао реализовати у нашем музеју али је због промјене посла и селидбе у Тузлу 1974. године са собом понио и ту збирку која је и данас основа природњачког одјељења у Тузли. 
Пријемом биолога од 2012. године, Музеј у Добоју почиње са формирањем овог одјељења. Врше се истраживања природног насљеђа и пристизање првих експоната у музејске збирке са простора који Музеј својим дјеловањем покрива.
У 2022. години реализована је и изложба, која постаје саставни дио сталне музејске поставке. 
У овом одјелењу се од 2022. године налази преко 200 предмета разврстаних у неколико засебних збирки:

Одјељење историје умјетности 

Најновије одјељење у Музеју, које је званично отворено 11. фебруара 2022. године, чини збирка награђених радова које је чувени добојски вајар Драго Хандановић завјештао Граду Добоју. Музеј је обновљен и проширен да би могао прихватити збирку умјетнина. Управо је Гранд-при награда Хандановића 2018. године била подстицај за проширење Музеја у Добоју. Поклоњена збирка броји 100 умјетничких дијела са комплетном пратећом документацијом. Дио је изложен у сталној поставци Музеја. Ријеч је о 38 најљепших дијела израђених у керамици, односно мајорици перфорираног глиненог тијеста и теракоти. То су дијела која су била изложена на многим ликовним догађањима и значајним изложбама код нас и у свијету. Сва изложена дјела су потврђена као вриједности многим признањима, укључујући и награду Grand Prix, највећим признањем у Босни и Херцеговини. Умјетничка поставка се састоји из два дијела. Овај Хандановићем поклон сматра се зачетком одјељења историје умјетности. Остатак умјетнина је депонован и у плану је да се излаже као мобилна, гостујућа изложба.

Привремене активности и догађаји 

Поред сталне поставке Музеја, периодично се одржавају и разне друге активности или изложбе. Активности се реализују у склопу културног календара Добоја или као независне манифестације. 

Манифестације у музеју

Посебан вид дјелатности ове институције представља учешће у организацији и реализацији манифестација фестивалског карактера са међународним учешћем. Посебно се истичу сљедеће активности: 
 Међународни фестивал археолошког филма 
Фестивал је реализован у сарадњи са Народним музејем из Београда. Било је три фестивала као годишњи догађај од 2011. до 2013. године. 

 Међународни фестивал етнолошког филма
Фестивал је реализован у сарадњи са Етнографским музејом из Београда.Фестивали су се реаизовали 2011. и 2017. године. 

Културни догађаји

У Музеју у Добоју је 2. новембра 2011. године представљена књига "Школска завичајна збирка ' идеја и стварност", аутора Живка Секулића из Бање Луке, у издању Педагошког завода Републике Српске autora.

Музеј је обиљежио важан јубилеј - 60. година постојања 2016. година низом активности. Радно вријеме музеја је у том периоду продужено (понедјељак-петак од 7 до 20 часова, субота од 9 до 14 часова).

Изложбе Музеја у Добоју

Уз сталне поставке Музеј је организовао низ привремених изложби. 

Гостујуће изложбе у Музеју у Добоју

 Изложба "Крајишки Срби у Војводини у 20. веку", гостујућа изложба Музеја Војводине, 3. децембра до 15. децембра 2010. године.
 Изложба посвећена ћириличном писму, од 27. фебруара до краја марта 2013. године.
 Изложба „Моје Јадовно“ коју је организовало Удружење грађана „Јадовно 1941“ из Бањалуке. отворена од 4. априла до 14. априла 2013. године.
 Изложба паноа националних споменика „Културно памћење - благо које нестаје“, гостујућа изложба у организацији Комисије за очување националних споменика БиХ, отворење 16. октобра 2013. године.
 Изложба "Тврђаве на Босни" (од 26. јуна до 30. септембра 2015. године) 
 Изложба "Геодезија-зашто, како, чиме" (1. марта до 1. октобра 2016. године), гостујућа изложба Музеја науке и технике из Београда.
 Изложба "Топот келтских коња", гостујућа изложба словеначког Толминског музеја (23. април 2017. — мај 2018. године)
 Изложба "Немањићи - рађање краљевине" (од 16. маја до 31. маја 2019. године).
 
Гостовања изложби Музеја у Добоју у другим музејима

Гостовање у Теслићу, јануара 2012. године отворена је изложба макета манастира добојског краја.

Гостујућа изложба Музеја у Добоју: „Живот у бронзи – оставе касног бронзаног доба из Музеја у Добоју“,аутора MA Александра Јашаревића, у трајању од 3. до 25. фебруара 2016. године (тема: бронзанодобна металургија - остава оружја и оруђа из Мајдан/Риџала, керамичке посуде и накит из Липца, те пољопривредно оруђе из Грапске, тродимензионални предмети).

Изложба "Добојски логор, култура сјећања 1915-2015" гостовала је широм Републике Српске: у Музеју Стара Херцеговина у Фочи на манифестацији Ноћ Музеја отвореној 2016. године, онда је отворена 15. јуна у Палама, а 12. новембра 2016. године је отворена у Музеју Херцеговине у Требињу. Изложба је креирана уз помоћ Архијерејског намјесништва Српске православне цркве и средњошколаца града Добоја.

У оквиру Међународног сајма књига и 26. изложбе „Арт Експо“ 2022. године представљен је дјелокруг рада Музеја у Добоју на главној бини у организацији Покрајинског секретаријата за културу, јавно информисање и односе с верским заједницама.

Привремене едукативне активности

У склопу музеја одржавала се и школа грнчарства коју је водио признати академски вајар Драго Хандановић 2014. године, који је и аутор реплика три стећка постављених у дворишту Музеја. Стећци су посвећени Војводи Момчилу, његовој супрузи и његовој власти. У сарадњи са Народном библиотеком Дервента организована је грнчарска радионица априла 2012. године. Полазници су савладали основе моделирања на грнчарском колу које подразумјевају три основна процеса: центрирање, извлачење и отварање. Радили су отворену и затворену посуду и на крају патинирање.

Стручни рад 
Стручни кадар Музеја у Добоју дао је значајан допринос истраживању, очувању и промоцији културно-историјског насљеђа добојског краја.

Стручњаци музеја радили су на значајним археолошким налазиштима у добојском крају али и шире као самостални пројекти или у склопу већих домаћих и међународних истраживачких пројеката. Испитивање локалитета и систематска истраживања у Макљеновцу спроводио је и финансирао Музеј у Добоју почевши од 1958. године а посебно 1963. и 1964. године. То су само дио истраживања археолошких локалитета добојског краја који има велики потенцијал. 
У новије вријеме издваја се учешће археолога Музеја у пројекту „Палеолит сјеверне Босне“ од 2006. до 2010. године, заједничком подухвату Музеја Републике Српске, Завода за заштиту културно-историјског и природног насљеђа Републике Српске и универзитета у Кембриџу, а касније и Лестер Универзитета. Прикупљени археолошки материјал се истражује и складишти у Музеју у Добоју.

Александар Јашаревић, виши кустос-археолог је дао значајан допринос развоју археологије на овом подручју. Током рада у Музеју у Добоју поднио је 22. фебруара 2013. године, петицију/приједлог за проглашење археолошког локалитета: Праповјесно насеље на Вису код Дервенте, националним спомеником Босне и Херцеговине. Такође, истог дана поднио је петицију за палеолитске локалитете у Макљеновцу код Добоја. 
Значајан допринос дају и у археолошким истраживањима прошлости добојског краја. Руководио је радовима на локалитету Манастира Удрим који су започели у октобру 2018. године, а трајали и наредне године. посебно на раду на добојској тврђави 2016. године десетак дана, а онда наредне 2017. године од марта до краја маја.
Значајан допринос археолошком истраживању Манастиру Папраћа 2022. године. Учествује у пројекту "Ревитализација средњовјековног насљеђа Сарајевско-романијске регије - фаза један" гдје се три мјесеца радило на резиденцијалном комплексу на подручју Пала који је припадао династији Павловић. Значајни радови су и на археолошким ископавањима на локалитету Грич-Хрватиновићи у општини Тешањ.
Стручњаци Музеја учествују у бројним активностима, као што је учешће у изради студија о споменицима о народноослободилачком рату у Босни и Херцеговини, објављеној јула 2020. године.

Етнологија је заступљена од самог оснивања Музеја. У новије доба посебно се издваја рад на нематеријалној културној баштини - Берба ивa траве на планини Озрен. Активност је уврштена 2011. године у Службену листу нематеријалне културне баштине (НКБ) Републике Српске и Босне и Херцеговине, а 2018. године уписано је на УНЕСКО-ов Репрезентативни списак нематеријалне културне баштине човјечанства. Номинацију је припремио за Унескову листу нематеријалног културног насљеђа још 2016. године.Чланови Комисије за сарадњу Босне и Херцеговине с Унеском подржали су 31. марта 2016. номинацију елемента „Брање траве иве на Озрену” за упис на листу нематеријалне културне баштине човјечанства. 
Презентације нематеријалног културног добра добојског краја је дио и изложби музеја и промоције исте на манифестацијама у земљи и иностранству. Изложба “Свјетско нематријално насљеђе са простора Републике Српске на UNESCO-вој листи”, отворена 3. јуна 2019. године у изложбеном простору Општине Града Солуна, приређена је уз ангажман Представништва Републике Српске у Грчкој. Изложбу је отворила шеф Представништва Јелена Јовановић Атханасиоу а свечаном отварању присуствовали су директор Музеја Републике Српске Миладин Савић, музејски савјетник етнолог Владимир Ђукановић и M.Sc. Небојша Драгојловић, виши кустос етнолог и директор Музеја у Добоју. Иста изложба је представљена у Бечу током октобра 2019. године, чиме је уједно затворена манифестација "Дани Србије и Српске у Аустрији". Рад на елаборату везаном за бербу траве Иве допринио је и да се децембра 2021. године прогласи Заштићено станиште Гостиљ, које се простире на подручју града Добоја на укупној површини од око 132 хектара, чиме је завршен дванаестогодишњи процес на институционализацији те очувању овог природног и културног насљеђа.

Добојски умјетник Драго Хандановић је као сарадник обавио и значајан рестаураторски рад у лапидаријуму Музеја - копије стећака војводе Момчила (2013. године) и археолошке збирке - 20 керамичких посуда, односно остатака стилизоване керамике украшених ритуалним формама из периода неолита, енеолита, бронзаног и гвозденог доба, који потичу са локалитета на подручју Добоја, Дервенте (највећа колекција је са подручја Вис Модран), Брода и Модриче (2013. и 2014. године).. Задатак умјетника је био да на основу керамичких фрагмената направи одговарајућу форму, уз обавезу да сачува разлику између оригиналне ископине и рестаурираног дијела. Рестаурирани дијелови праисторијске керамике су дио сталне поставке.

Сарадња са локалном заједницом 

Музеј у Добој је значајан центар културе и носилац очувања културног и историјског наслијеђа и важна је тачка у туристичкој промоцији града Добоја. Посјета Музеју је дио службених протокола званичних посјета Граду Добоју али и препорука путника шта видјети у Добоју.

Посјетиоци изложби могу наћи цјеловито и детаљно разјашњење представљених предмета и друштвено-историјских тема и догађаја, као и одговоре на питања о културно-историјској прошлости и баштини подручја који се могу потражити у музејским фондовима.

Музеј има и едукативан карактер и може имати велику улогу у образовном процесу. Стална поставка је дјелимично усклађена са наставним планом и програмом што омогућава реализацију часове историје, биологије, екологије и ликовне умјетности у Музеју доживе на интересантан начин и тако лакше савладају градиво. Организоване су посјете ученика основних и средњих школа као и званичних посјетилаца града Добоја као и бројних организованих група.

Иако Музеј у Добоју нема музејског педагога, сви запослени се надају да ће нова поставка посебно привући младу публику у Музеј, што је са становишта Министарства просвјете и културе посебно значајно, с обзиром да је развој публике један од пет стратешких циљева зацртаних у Стратегији развоја културе Српске.

Промоција дјелокруга рада Музеја у Добоју 

Током више деценија рада Музеја у Добоју рад је био комбиновани - од манифестационог рада као што су изложбе, промоције и да буду видљиви на локалној културној и туристичкој сцени до стручног, кустоског рада и рада у депоима те теренско истраживање и сакупљање предмета. 
Музеј дјелује и образовно у сарадњи са васпитно-образовним установама на подручју Града Добоја и Туристичком организацијом Добој (ТОД).
Основна намјера нове поставке је подизање свијести посјетилаца о културном и историјском богатсву добојског краја, те разноликости, значају и угрожености живог свијета у домаћим крајевима.
Промоција дјелокруга рада музеје реализује се и кроз многе тематске изложбе и исте су и презентоване и на другим локацијама.

Директори институције 

Директори Музеја у Добоју су, по редосљеду, били:
 Оливера Ћулибрк, етнолог (1956-1969);
 Бранко Белић, археолог (1959-1972); 
 Предраг Вучковић (1972-1976);
 Бранко Белић, археолог (1976-1980);
 Добрила Бјелић, етнолог (1981-1986);
 Хаџија Хаџиабдић, историчар (1986-1992);
 Добрила Бјелић, етнолог (1992-2000);
 Милка Ћосић, виши кустос историчар (2000-2003);
 Ђоко Јовановић, археолог (2003-2008);
 Небојша Драгојловић, виши кустос етнолог (2008-...)

Информације за посјетиоце 

Посјете музеју су омогућене сваког радног дана од 7.00 до 16.00 часова. 

Од 20. јуна 2022. године посјетиоци Музеја могу користити викимедијине вишејезичне кјуар кодове да сазнају више о појединим експонатима. Тиме је Музеј у Добоју постао други музеј у БиХ који користи наведену технологију, послије Музеја Старе Херцеговине у Фочи.
Приземље зграде је високо али је обезбјеђен теретни лифт, који је закључан.

Галерија

Музеј у Добоју

Двориште-лапидаријум Музеја у Добоју

Први спрат

Други спрат

Види још 
 Музеји у Републици Српској
 Туристичка организација Добој
 Драго Хандановић 
 Легат Драге Хандановића
 Лапидаријум у Добоју

Извори

Литература 
 Јовановић Ђ., Ћосић М., Драгојловић Н. (2010). Човјек на тлу сјеверне Босне - фрагменти из прошлости - Добој: Музеј у Добоју, (Лозница: Граф), 
 Шукало Г. (2022). Гмизавци Републике Српске - Бања Лука: Природно-математички факултет, Универзитет у Бањој Луци, (Бања Лука: Vilux), 
 Каишаревић Љ. (2019). Драго Хандановић: 60 година умјетничког обликовања, (Лакташи: Графомарк), 
 Заштићено станиште „Тишина” - Студија заштите (2019). Републички завод за заштиту културно-историјског и природног насљеђа, Бања Лука
 Бјелић Д. (2001). Вуна у традиционалној ношњи и покућству из збирке етнолошког одјељења музеја, Регионални музеј Добој, (Добој: ЗЗГР „Графика”)

Спољашње везе 

 Регионални музеј Добој - www.visitmycountry.net
 Регионални музеј Добој - www.muzejdoboj.net

Музеји у Републици Српској
Грађевине у Добоју
Култура у Добоју
Институције Републике Српске