Јован Анђел (севастократор)
Јован Анђел (грчки: Ιωαννης Αγγελος; умро 1348), био је византијски севастократор, војсковођа и владар Епира и Тесалије.

Биографија 
Јован Анђел је био рођак (могуће нећак) византијског цара Јована Кантакузина, најближег сарадника Андроника III Палеолога (1328-1341). Имена његових родитеља су непозната. Могуће да је био син протовестијара Андроника Палеолога. Јован Кантакузин у својим мемоарима пише да је сам подигао и одгајао Јована Анђела подучавајући га ратним вештинама. У изворима се Јован први пут јавља 1328. године као намесник Касторије. Потом је око 1336/7. године био кефалија Јањине са титулом пинкерна. Јањина је, као и остале епирске територије, прикључена Византијском царству након освајања цара Андроника извршених након завршетка последњег Византијско-српског рата. Епиром је владао Јован II Орсини који умире 1335. године остављајући га у рукама малолетног Нићифора II Орсинија и његове мајке Ане Палеолог. Локално становништво, незадовољно византијском влашћу, диже побуну 1339. године. Нићифор се вратио са Пелопонеза у намери да преузме власт над Артом, али су Јован и Андроник лако угушили побуну.

Јован је остао у Епиру до смрти цара Андроника III Палеолога (јун 1341). Тада је напустио Арту и кренуо ка Димотици да се састане са Кантакузином. Узео је учешћа у грађанском рату два Јована подржавајући Кантакузиново проглашење за цара 26. октобра 1341. године. Пратио је Кантакузина у нападу на Солун и приликом састанка са Стефаном Душаном (1331-1355). Исте године су тесалски племићи пришли Кантакузину нудећи му помоћ у рату. Кантакузин је након успешних преговора именовао Јована Анђела пинкерном и доживотним намесником Тесалије. Касније је Анђел напредовао до севастократорске титуле. Анђел је успешно владао Тесалијом. Користећи се падом Каталинаца у Атинском војводству, Анђел је проширио своју државу над читавим Епиром и Акарнанијом. Ана Палеолог је заробљена и утамничена. Почетком 1343. године Анђел је на челу тесалског контингента у Кантакузиновом нападу на Солун.

Анђео је владао Епиром, Етолијом и Акарнанијом до почетка 1348. године. Умро је од куге. Његову смрт искористио је, сада цар, Стефан Душан који је заузео његове територије (Епир на јесен 1347, а Тесалију почетком 1348. године, неколико месеци након Јованове смрти). На чело новоосвојених територија у Тесалији постављен је кесар Прељуб.

Извори 

 
 
 
 
 
 
 
 

Умрли 1348.
Севастократори
Династија Анђела
Византијске војсковође
Епирска деспотовина
Историја Тесалије