Гуамски тркавац
Гуамски тркавац () је врста птице нелетачице из породице барских кока (-{Rallidae}-), која је ендемит Гуама. Врста је до краја 1980-их изумрла у дивљини острва Гуам. Живи примерци постоје само у заточеништву, на острву Гуам и у зоо вртовима у континенталном делу САД.

Опис 

Гуамски тркавац је барска кока средње величине, која достиже дужину од 28 -{cm}-. Мужјаци су нешто већи од женки. Тело је издужено и бочно спљоштено, нарочито у пределу врата и груди, што омогућава птици да се брзо креће кроз густу вегетацију. Перје оба пола је слично, горњи и средњи део главе и леђа су смеђе боје, доњи део главе, грло и груди су сиве боје, изнад очију налази се сива пруга, на трбуху и боковима перје је пругасто црно-бело. Кљун је тамносмеђе боје.

Гуамски тркавац је тајновита, територијална, брза птица нелетачица, најлакше ју је могуће приметити док се храни у близини путева или ивица поља. Гнезди се на тлу, због чега је лак плен грабљиваца, као што су пацови. Гнездо граде оба родитеља, у које женка полаже 2–4 јаја. У заточеништву могу да изведу до 10 легала. Птићи сазревају са 6 месеци живота.

Исхрана 
Гуамски тркавац је сваштојед, али радије се храни животињама него биљном храном. Храни се пужевима, ровашима (скинковима), геконима, инсектима и стрвинама, али и семењем и лишћем палми.

Изумирање у дивљини 
Све до 1960-их гуамски тркавац је био бројна врста, чија је процењена популација на острву Гуам била 70.000. Након краја Другог светског рата врста змије смеђа пењачица (-{Boiga irregularis}-) је случајно пренета са Папуа Нове Гвинеје на Гуам, вероватно у товару војног брода. Од 1960-их због повећања бројности смеђе пењачице популација гуамског тркавца, као и других аутохтоних гуамских врста птица је значајно почела да се смањује. Гуамски тркавац није имао искуства са том врстом грабљивице и није имао одбрамбене механизме којим би се заштитио од ње, због чега је био лак плен. Популација гуамског тркавца је од 1968. до 1973. драстично смањена и наставила је да се смањује до средине 1980-их. До 1981. процењена популација врсте је смањена на око 2.000, а 1983. на мање од 100. Последњи пут је виђен у дивљини 1987. 

Остале значајне претње по гуамског тркавца представљају уништавање станишта, пацови, подивљале мачке, свиње и варани.

Заштита 
Зоолог Боб Бек је покренуо иницијативу да се преживели гуамски тркавци и остале угрожене аутохтоне врсте птица ухвате и да се отпочне њихов узгој у заточеништву (у зоо вртовима широм САД и у узгајалиштима на Гуаму) како би биле спашене од изумирања. Он је 20 година од 1982. радио на спашавању гуамског тркавца. У програму узгоја 2008. је учествовало 17 зоо вртова. Овај програм даје резултате и бројност врсте у заточеништву се повећава.

Недавно је у заштићено ограђено шумовито подручје величине 22 хектара на острву Гуам ослобођен један број птица, оне су од поновне инвазије смеђе пењачице заштићене баријерама и замкама.

У новембру 2010, 16 гуамских тркаваца је ослобођено на малом атолу Кокос острво величине 33 хектара, које се налази на око 1 -{km}- од обала острва Гуам. Пре ослобађања, пацови су истребљени са острва, а у шумама су сађене домаће врсте дрвећа. Насељавање је било успешно, јер су примећени знаци гнежђења.

Извори

Спољашње везе 

 BirdLife Species Factsheet 
 USGS: Extinctions and Loss of Species from Guam: Birds

Барске коке
Ендемити