Пике (породица)
Пике или звиждари или зечеви звиждачи (лат. -{Ochotonidae}-) су породица сисара из реда двозубаца, у породици постоји само један живући род, а то је род пика () у коме постоји 30 врста. Пике насељавају планинска подручја Азије, са изузетком две врсте које насељавају Северну Америку.

Име 
Име „пика” потиче из тунгуског језика, док латински назив рода -{Ochotona}- потиче од монголске речи „огдои”, што значи пика.

Опис 

Пике су мали сисари, удови су им кратки, а уши округле. Достижу дужину тела од 15 до 23 -{cm}- и тежину од 120 до 350 -{g}-, зависно од врсте. За неке врсте пика, као што је на пример огрличаста пика, се зна да складиште мртве птице у својим склоништима, којима се хране у току зиме.

Пике су биљоједи, који се хране различитим врстама биљне хране, као што су разне врсте трава, маховине, лишајеви, изданци грмова итд. У току године сакупљају биљну храну, коју у облику малих „бала сена” складиште испод камења, а затим их једу преко зиме.

Пике које живе међу стењем имају мала легла са мање од 5 младунаца, док пике које живе у брлозима рађају већи број младунаца и паре се чешће, могуће због веће расположивости хране у њиховим стаништима. Младунци се рађају после 25 до 30 дана.

Станиште 
Пике живе у пределима са хладном климом, углавном у Азији, Северној Америци и источној Европи. Већина врста насељава камените планинске падине, на којима пике могу наћи склоништа у пукотинама у стењу. Мали број врста пика насељава степе у којима су им склоништа брлози, које саме праве. У планинама Евроазије, пике често деле своје брлоге са снежним зебама, које у њима граде своја гнезда.

Врсте 
Живуће врсте које припадају роду пика ():

Изумрле врсте 
 Евроазија
 Велике пике
 Ochotona chowmincheni † (Кина: округ Баоде, касни Миоцен)
 Ochotona gromovi † (Азија, Плиоцен)
 Ochotona gudrunae † (Кина: провинција Шанси, рани Плеистоцен)
 Ochotona guizhongensis † (Тибет, касни Миоцен)
 Ochotona lagreli † (Кина: Унутрашња Монголија, касни Миоцен - касни Плиоцен)
 Ochotona magna † (Кина, рани Плеистоцен)
 Ochotona tologoica † (Забајкалје, Плиоцен)
 Ochotona transcaucasica † (Закавказје: источна Грузија и Азербејџан, Забајкалје и вероватно јужна Европа, рани до касни Плеистоцен)
 Ochotona ursui † (Румунија, Плиоцен)
 Ochotona zasuchini † (Забајкалје, Плеистоцен)
 Ochotona zazhigini † (Азија, Плиоцен)
 Ochotona zhangi † (Кина, Плеистоцен)
 Средње пике
 Ochotona agadjianiani † (Азија, Плиоцен)
 Ochotona antiqua † (Молдавија, Украјина и руске равнице, Кавказ, и вероватно Родос, од касног Миоцена до Плиоцена)
 Ochotona azerica † (Закавказје: Азербејџан, middle Pliocene)
 Ochotona lingtaica † (Азија, Плиоцен)
 Ochotona dodogolica † (Азија: западно Забајкалје, Плеистоцен)
 Ochotona nihewanica † (Кина: Хебеј, рани Плеистоцен)
 Ochotona plicodenta † (Азија, Плиоцен)
 Ochotona polonica † (Европа: Пољска, Немачка, Француска, Плиоцен)
 Мале пике
 Ochotona bazarovi † (Азија, Плиоцен)
 Ochotona dehmi † (Немачка: Шернфелд, Плеистоцен)
 Ochotona filippovi † (Сибир, Плеистоцен)
 Ochotona gracilis † (Азија, Плиоцен)
 Ochotona horaceki † (Словачка: Хонце, Плеистоцен)
 Ochotona minor † (Кина, касни Миоцен)
 Ochotona sibirica † (Азија, Плиоцен)
 Ochotona valerotae † (Француска, Плеистоцен)
 Ochotona youngi † (Азија, Плиоцен)and others.
 Други примери
 Ochotona agadzhaniani † (Закавказје: Јерменија, Плиоцен)
 Ochotona alaica † (Азија: Киргистан, Плеистоцен)
 Ochotona (Proochotona) eximia † (Молдавија, Украјина, Русија, Казахстан, од Миоцена до Плиоцена)
 Ochotona (Proochotona) gigas † (Украјина, Плиоцен)
 Ochotona gureevi † (Забајкалје, средњи Плиоцен)
 Ochotona hengduanshanensis † (Кина, Плеистоцен)
 Ochotona intermedia † (Азија, Плиоцен)
 Ochotona (Proochotona) kalfaense † (Европа: Молдавија, Миоцен)
 Ochotona (Proochotona) kirgisica † (Азија: Киргистан, Плиоцен)
 Ochotona kormosi † (Мађарска, Плеистоцен)
 Ochotona (Proochotona) kurdjukovi † (Азија: Киргистан, Плиоцен)
 Ochotona largerli † (Грузија, Плеистоцен)
 Ochotona lazari † (Украјина, Плеистоцен)
 Ochotona mediterranensis † (Турска, Плиоцен)
 Ochotona ozansoyi † (Турска, Миоцен)
 Ochotona pseudopusilla † (Украјина и равнице Русије, Плеистоцен)
 Ochotona spelaeus † (Украјина, касни Плеистоцен)
 Ochotona tedfordi † (Кина: Јуше басен, касни Миоцен)
 Ochotona cf. whartoni † (Иркутска област и Јакутија, Плеистоцен)
 Ochotona zabiensis † (јужна Пољска, рани Плеистоцен)
 Ochotona sp. † (Грчка: Марица, Плиоцен)
 Ochotona sp. † (Мађарска: Острамос, Плеистоцен)
 Ochotona sp. † (Сибир, Плеистоцен)
 Ochotona sp. † (Јакутија, Плеистоцен)
 Северна Америка
 Ochotona gromovi † (САД: Колорадо, Плиоцен)
 Ochotona spanglei † (САД, касни Миоцен или рани Плиоцен)
 Ochotona tologoica † (САД: Колорадо, Плиоцен)
 Ochotona whartoni (џиновска пика) †, (САД, Канада, Плеистоцен - рани Холоцен)
 Ochotona wheatleyi † (САД: Аљаска, Плиоцен, касни Плеистоцен)
 Ochotona zazhigini † (САД: Колорадо, Плеистоцен)
 Изумрле мале пике сличне O. pusilla групи (Плеистоцен)

Северноамеричке врсте су населиле Северну Америку из Евроазије у два таласа:
 Ochotona spanglei током касног Миоцена или раног Плиоцена, након чега постоји јаз дуг три милиона година у коме не постоје фосили који доказују постојање пика у Северној Америци.
 Ochotona whartoni (џиновска пика) и мале пике преко Беринговог копненог моста током раног Плеистоцена.

Фосили Ochotona cf. whartoni и малих пика из O. pusilla групе су пронађени и у Сибиру. Живуће ендемске северноамеричке врсте пика су се појавиле у Плеистоцену. Постоје мишљења да северноамеричке врсте огрличаста пика (O. collaris) и америчка пика (O. princeps) потичу од истог претка од ког потиче и степска пика (O. pusilla).

Ареал рода Ochotona (ареали живућих и изумрлих врста) је у прошлости био много већи и обухватао је и Западну Европу и Источну Северну Америку, области у којима пике данас не постоје.

Изумрли родови 
Изумрли родови породице пике (Ochotonidae):

Најстарији род је Desmatolagus (средњи Еоцен-Миоцен, 42,5–14,8 Ma), који је обично укључен у породицу Ochotonidae, али некад и у породицу Leporidae или ни у једну ни у другу.

Референце

Литература 
 
 Hoffman, R.S.; Smith, A.T. . "Order Lagomorpha". In Wilson, D.E.; Reeder, D.M. Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed.). .

Спољашње везе