Vi vil også belønne danskernes arbejdsindsats og flid. For hvem sørger for, at der er varer i butikkerne, at vi bliver passet, når vi er syge, og at hele vores hverdag fungerer? Og hvem sælger grønne løsninger til Korea og enzymer til Indien og tjener penge hjem til landet? Det gør alle de danskere, der hver morgen står op og går på arbejde. Derfor skal der være en større gevinst ved at arbejde. Her er der nogen, som spørger: Hvorfor skal en håndværker arbejde mere, når der samtidig går håndværkere ledige? Hvorfor skal en sekretær tage en ekstra tørn, når der står arbejdsløse sekretærer klar til at tage over? Jeg har to svar på det spørgsmål: Mit første svar handler om i dag. Selvfølgelig skal vi her og nu gøre, hvad vi kan, for at der bliver arbejde til de ledige håndværkere og sekretærer. Det gør vi med en kickstart. Ved at sætte gang i renovering af boliger. Med investeringer i infrastruktur. Med de ekstra afskrivninger for investeringer, som er en del af skattereformen. Det nytter ikke noget, at vi først løser problemerne, når de er der. Så kortsynede må vi ikke være. Vi ved, at de store årgange når pensionsalderen og bliver afløst af små årgange af unge. Det er en kendsgerning. Og hvis vi ikke handler i dag, så vil vi mangle arbejdskraft i morgen. Det vil bremse vores muligheder, når opsvinget kommer. Derfor skal vi arbejde mere. * * * For 25 år siden blev der indgået en trepartsaftale om Fælleserklæringen. Det var en fremsynet aftale. En aftale, som fejrede jobfest i stedet for lønfest. En aftale, som også støbte fundamentet til et af verdens mest robuste og omfattende pensionssystemer. Nu er det vores tur. Nu skal vores generation af faglige ledere, arbejdsgivere og folkevalgte leve op til vores ansvar. Vi skal støbe fundamentet til flere arbejdspladser og bedre uddannelser. For det andet skal vi have mere ud af EU’ s finansiering til projekter og virksomheder. Vi har aftalt et forsøg med projektobligationer, som skal sikre penge til ny infrastruktur. Og vi vil forbedre Den Europæiske Investeringsbanks muligheder for at yde lån til de små og mellemstore virksomheder. For det tredje skal vi fjerne de barrierer, der i dag forhindrer, at vi får det fulde udbytte af det indre marked. Det indre marked er EU’ s vækstmotor. Det har givet store fordele for europæiske virksomheder og forbrugere. Men vi kan høste endnu større gevinster. Vi har allerede indgået en aftale, der vil betyde meget lavere mobilpriser. Og vi er tæt på at være i mål med en række andre initiativer. Standardiseringspakken. Forslaget om et indre marked for venture kapital. Og det europæiske patent. I januar måned havde jeg igen muligheden for at møde de danske soldater, politifolk, rådgivere, læger og sygeplejersker i Afghanistan. Og jeg blev igen imponeret over deres store engagement. De ved, at deres opgave er farlig, men de viger ikke tilbage. Jeg vil her i dag sende en hilsen til de udsendte i Afghanistan: I gør en vigtig og modig indsats. Mødet med de to kvinder den januardag i det sneklædte Kabul var for mig en påmindelse om, hvorfor vi er i Afghanistan. Vi er der for at forhindre, at landet igen bliver et helle for terrorister. Vi er der for at give mødre og døtre en tro på, at de kan leve et liv i frihed. Det er de kvinder, jeg tænker på, når Danmark tredobler vores bidrag til finansieringen af de afghanske sikkerhedsstyrker. Det er de kvinder, jeg tænker på, når Danmark øger udviklingsbistanden til Afghanistan frem til 2017. Vi arbejder hen mod NATO’ s mål: At afghanerne i 2014 overtager ansvaret for egen sikkerhed. I de kommende år skifter vores indsats gradvist fra kamp til træning og bistand. Vi kan også være stolte af vores samarbejde i Rigsfællesskabet. Samarbejdet mellem Danmark, Grønland og Færøerne bygger på langt mere end love og regler. Det bygger på en fælles historie. Det bygger på fællesskab mellem mennesker. På bånd mellem familier. På stærke venskaber.