Jeg sa at «Hatet mot Arbeiderpartiet» er et konstruert fiendebilde av humanistene, venstresiden og antirasistene. Angrepet som kom av dette er et skremmende innblikk i hva du som enkeltperson utsettes for av venstremobben på Twitter. Humanetisk Forbund står absolutt først i køen av mobberne. Den ivrige twitreren og samfunsdebattanten Didrik Søderlind er rådgiver i Humanetisk Forbund. Han har holdt på i tre uker med meldinger om at jeg er nazisympatisør. Et forbund som først og fremst skal fremheve etikk og humanisme som alternativ til religion. I stedet har de vist oss hva slags etikk som er rådende som alternativ til religiøs moralisme. Dette er min ytringsfrihet. Organiserte nettroll angriper meg i flokk på signal fra enkeltpersoner på sosiale medier. Didrik Søderlind står i bresjen. Han er tidligere journalist i Playboy og redaktør i Humanisten. Han går etter personer som-lenker-til-feil-lenker, og dermed stempler han de som nazivennlige, rasister, antisemittister, barnevernshatere osv. Han opplyser selv at han er tidligere Blitzer og heavy metalrocker. Søderlind og nettrollene hans består av godt voksne mennesker med et åpenbart behov for å få ut aggresjon og frustrasjon. De sitter bak anonyme profiler og sender endeløse strømmer twittermeldinger til en ukjent enkeltperson, for å avspore, kverulere, sjikanere, stemple som nazivennlig, fornekter av ulike slag, barnevernshater, konspirasjonsteoretiker osv. Hensynsløst mobbes det vilkårlige mennesker som får ødelagt sitt omdømme for all fremtid. De som tråkker opp stien og peker ut hvem som skal mobbes, stammer fra den nå nedlagte organisasjonen Motoffensiv, som ble etablert av Humanetisk Forbund etter 22. juli og Utøya. De samlet og lærte opp 50–60 personer til å angripe de som sto for «Hatet mot Arbeiderpartiet» i kommentarfelt og på sosiale medier. Hvordan 60 personer ble lært til å sjikanere i kommentarfeltet og på sosiale medier. Debatteknikken til Lars Gule går ut på å sjikanere bestemte personer og slite dem ut. Metoden er så effektiv at høyreekstrem hat på nett er blitt forsvinnende liten i forhold til den organisasjon Motoffensiv skapte. Og som nå lever videre med Gule etter at det ble nedlagt i 2016. Gruppen var vellykket sier Gule her. Debattantene og opplæringen skal fortsette, den hemmelige Facebookgruppen skal fortsette. Der har de register over vilkårlige personer de stempler som ekstremister. Personer som utsettes for en offentlig gapestokk uten noe fnugg av bevis eller dokumentasjon for påstandene de henges ut for. Gruppen har helseopplysninger, og andre sensitive personopplysninger på mennesker som er ukjent med at de er registrert der. Uten å ha konsesjon fra datatilsynet. Hvordan kan Humanetisk Forbund gi bort alt dette materiale til privatpersoner? Nå er register over et ukjent antall personer i hendene på en mann som tidligere har vist hvor langt han er villig til å gå for noe han tror på? Lars Gule tror på fantasifiender. Han etterforsker, tiltaler og dømmer forsvarsløse personer, og deler det med en hemmelig gruppe debattanter på Facebook som deretter ødelegger omdømmet deres. Jeg svarte litt eplekjekt med samme mynt til å begynne med, men måtte gi opp å få oversikt over alle. På en melding kunne jeg få 10 ulike svar med konfronterende, aggressive spørsmål. Det var helt forferdelig. Jeg fikk nesten panikk og turte ikke åpne mobilen. Jeg ble teppebombet med sjikane og trolling fordi jeg mente noe annet enn det som er akseptert. Dommen som det snakkes om her er et forelegg for angivelig netthets. Jeg er dømt i straffesak uten bevis. Men av almenpreventive hensyn, fordi jeg er fremstil som et nettroll i mange år. Uten å være det. Her er om dommen som er anket, og hvordan den har ført til at jeg nå er fritt vilt for de verste nettrollene/stalkere noensinne. I dag tror politi, påtale og domstolene i fullt alvor at jeg er en farlig ekstremist, en rabiat netthetser og barnevernshater, som forfølger offentlig ansatte og hater meningsmotstandere. Det er jeg ikke. Jeg skriver saklig og etterrettelig kritikk av barnevernet. Jeg har ingen kontroversielle tanker. Jeg er trygg på mine kunnskaper og er ikke redd for å si hva jeg mener. Jeg har aldri skrevet en konspiratorisk setning, støtte til nazismen, eller drevet spredning av hat. Allikevel kan du bli dømt for det. Av almenpreventive hensyn, dømt av dommere uten kunnskap om almeheten. Beskyldningene mot meg er usanne og ærekrenkende. Dommen som Bergh omtaler skal ikke publiseres og identifisere partene. Den er spredd av en person som har kontaktforbud mot meg, og ikke lov til å publisere noe som helst om meg. Den samme personen som jeg er dømt til å betale bot for å advare mot til offentligheten. Øyvind Bergh har vært en plage for arbeidsgiver Havforskningsinstituttet i flere år. Administrerende direktør Sissel Rogne har vært ute og slukket branner etter Bergh mer enn en gang. Her i samtale med en fortvilet Tore Krudtaa som har hatt Bergh etter seg i mange år. Her er Øivind Bergh i konflikt med miljøforkjemperen Kurt Oddekalv. Bergh kaster et krus kaffe på Oddekalv når han sier Bergh er et nettroll. Her vinner Øivind Bergh rettssaken mot Tore Krudtaa: ««Bergh er spiss i sine formuleringer og i sin fremstilling, men søker å underbygge sine påstander med argumentasjon og lenker. (…) Etter en helhetsvurdering finner retten at Berghs artikkel ikke kan anses for å være «utilbørlig». Ved vurderingen er det lagt vekt på at han søker å diskutere sak og benytter referanser til enkeltpersoner for å underbygge sin argumentasjon–og ikke primært fremsetter et personlig angrep på de berørte parter.» «Øivind Bergh er godt fornøyd med dommen, og understreker at hovedhensikten her har vært å sette en grense for hva man kan skrive om andre mennesker på nettet. –Hvis det skulle bli akseptert å henge folk ut for forbryterske og umoralske handlinger uten grunn vil de fleste ikke lenger orke å engasjere seg. Den ekstremismen vi har sett i de ytterliggående antivaksinemiljøene, og her også i et ytre-høyremiljø, har åpenbart hatt til hensikt å skremme vekk meningsmotstandere. Det har denne dommen satt ned foten for, sier Bergh til Fritanke. no. Han mener dette er en viktig seier for ytringsfriheten.» Øyvind Bergh angriper er Tore Krudtaa. Også her var Bergh representert av Liv Toril Evenrud. I ankesaken ble Bergh representert av Jon Wessel Aas. En ufattelig dom som har ført til en betydelig forverring av debattklimaet på sosiale medier. «Hetsen har også gått ut over mine familiemedlemmer. Det har pågått over tid, og det ligger åpent på nettet, den dag i dag. Jeg har kontaktet politiet, blant annet i den tro at netthets, gjentatte trusler om falske politianmeldelser er ulovlig, men til ingen nytte.» Øivind Bergh og Didrik Søderlind forpester sosiale medier. Øyvind Bergh og hans venner er beskyttet av en klikk advokater og jurister i domstolene og politiet. Han står bak Facebookgruppen «Forulempingstilsynet». Sammen med Tor Jørgen Næss og Hans Petter Nenseth driver de flere blogger og Facebooksider som henger ut kritikere av rettssystemet, de som kritiserer advokater, og såkalte «pedosvertere». Personer som angivelig prøver å stemple noen som pedofile når de forsvarer barneporno som tegneserie. Pedosverter var et ord som advokat Liv Toril Evenrud klarte å få med i anklagene mot Tore Krudtaa i saken mot Øivind Bergh. Det ble sitert i dommen, og siden det har trollene kastet pedosverter anklager mot alle. Konspirasjonsteoretikere o. l., og alt som kan settes i samme bås. Folk henges ut som farlige konspirasjonsteoretikere, som jeg angivelig er, og får ødelagt omdømmet sitt fullstendig. Dette er voksne, tilsynelatende ansvarlige mennesker som har samfunnets tillit. De mobber i flokk, og ødelegger hensynsløst mennesker som kritiserer dem. Jon Wessel Aas sitt bidrag i hets og forfølgelse på sosiale medier. I en storm av sjikanemeldinger til Elin Gregusson poster han en tweet som forteller at jeg er en netthetser av verste sort. Jeg kjenner ingen av disse menneskene. De har hetset og mobbet meg siden 2014. Derfor skriver jeg om det. Jeg ble saksøkt av Wessel-Aas’ venninne august 2014 for påståtte ærekrenkelser. 2. september 2014 poster Wessel-Aas «et eklatant eksempel» til Twitteratet, og peker ut meg som fienden. «Betryggende avgjørelse Høyesterett rydder opp i vårt forhold til internasjonale konvensjoner. I TO RUNDER I 2008 og 2009 endret Høyesterett i storkammer norsk rettspraksis ved å slå fast at alle som nektes ankebehandling i domstolen, har krav på en begrunnelse. Både i sivile saker og i straffesaker. En ankenektelse uten begrunnelse er i strid med Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen (EMK) og FNs konvensjon om menneskerettigheter (SP), mente vår øverste domstol.» https://www. aftenposten. no/meninger/i/BR589/Betryggende-avgjorelse Her om hvordan bl. a. Høyesterett sender ut forkynnelser som ikke er signert (hvor det kun er bevitnet for RETT UTSKRIFT), og hvor kopier av orginale kjennelser mangler dommernes navn i teksten i kjennelsen–til tross for at dommere angivelig skal ha signert kjennelsen. Enkelte mennesker behandles så skammelig i rettsvesenet, at det er for skamfullt å skrive om hvordan man blir behandlet. Det er ikke mulig i en sivilisert rettsstat. Folk tror det ikke, og tror istedet at det må være en hemmelig, men god grunn til at du utsettes for det. Det er rutinemessig trakassering. Enkelte tingretter bryr seg ikke lenger med å skjule det. Saksomkostningsspørsmålet i rettssaken min om samvær og omsorg for felles barn er ikke avgjort i rettsapparatet enda. Saken startet januar 2016. Det som har skjedd er at far anket omkostningene til lagmannsretten. De sendte saken tilbake til tingretten. Fars advokat Dag Svensson skriver mange prosesskrift, for det meste med sjikane og med skjermdump fra ting jeg har skrevet på nett. Uken før påske sendte jeg et prosesskrift til tingretten med en tidslinje over hvordan de har håndtert alle sakene etter barnelovens § 61 til beste for min sønn, i 10 år. Om en spesiell dommer som har trengt seg inn i to av sakene mine de 4 siste årene, og gjort skade, med vedlagt lydopptak av samtale med dommeren siste gang. Videre opplyste jeg om alle rettens aktører som hadde sviktet i den to år lange prosessen, med grundig redegjørelse for hva og hvor de hadde sviktet, ignorert, ikke fulgt loven, ikke fulgt reglene osv. Spesielt sakkyndig psykolog Sverre Asmervik. Han kom, skrev salæroppgave, og gikk. Jeg skrev til rettens leder, sorenskriver Bernt Bahr, og satte Domstoladministrasjonen på kopi. Jeg spurte hvordan dette kunne skje? Og fikk til svar at det var pga ferieavvikling. Dommeren hadde altså gått på jobb mandag 26 april, skrevet en 15 siders dom, og tatt ferie uten å sende dommen til partenes prosessfullmektig, forteller sorenskriveren. De svarer deg som om du er tilbakestående. Det nytter ikke si eller skrive noe som helst. Domstolene sliter deg ut av å klage på prosessuelle feil og urimeligheter. Man klarer tilslutt ikke å se hele bildet og forstå hva som skjer. Man drukner i dokumenter, beskyldninger, krav og tidsfrister.