Der er noget magisk over spejlinger, ikke mindst i denne skulptur. Den flotte gravide kvinde er gentaget på hovedet. Som beskuer ser vi op på den nøgne kvinde, og vi kan komme rigtig tæt på spejlingen. Vi ser, hvordan kunstneren har arbejdet med leret, som han oprindeligt har formet skulpturen med. Den stoflige overflade og de tydelige mærker af fingre giver skulpturen liv og personlighed. For kunstneren Hans Pauli Olsen er det vigtigt, at skulpturens sokkel er en del af værket. Her ligner sokkelen en klippe, men hvis det hænger sådan sammen, ser vi kun spejlingen af klippen. Titlen Skyggen vækker forundring–hvordan kan noget så ukonkret tingsliggøres i en skulptur? En person sidder med samlede ben og arme under en stor, vertikal flade. Fladen minder om et bjerg, og på bjergkanten står en lille person. Læg mærke til, hvordan kunstneren arbejder med rumlighed og dimensioner. Mens begge personer er tredimensionelle, er den flade skygge todimensionel. Hvis solen skinner, ser du muligvis bjerget kaste en skygge i græsset. Spørgsmålet er så, hvor kunstværket mon slutter. En lillebitte mand står øverst oppe på spidsen af en syletynd bjergtinde, omkring seks meter over jorden. Manden gør sig klar til at springe–han bøjer knæene og strækker den ene arm frem men dækker øjnene med den anden. Nederst på skulpturen ser vi et aftryk af en krop i fuld størrelse med armene strakte ud til siderne. Det er kunstnerens eget aftryk. Mon det er den samme mand, som står oppe på kanten og nu har kastet sig ud? Med skulpturen leger kunstneren med bevægelse, tyngdekraft, perspektiv og en tidsdimension. Den lille mand er ved at springe samtidig med, at aftrykket af hans store krop er på jorden. Hans Pauli Olsen: Ovenpå og under vandet (1986) En strakt kvindekrop står i forlængelse af en høj sokkel. Hans Pauli Olsen arbejder ofte med tydelige forskelle i størrelsesforhold i en og samme skulptur, ligesom han gør her. Den nedre del af kroppen er i normal størrelse, mens den øvre del er meget mindre. Som titlen Over og under vandet minder os om, ændres proportionerne og størrelsesforholdene i vandskorpen. Skulpturen viser et øjebliksbillede af en kvindekrop, som vi kun kan opleve på denne måde i vand- og i kunsten.