Ved fylkestingsvalget i Rogaland i 1983 var valgdeltagelsen på 70% mot 71,1% i 1979. Også ved dette kommune og fylkestingsvalget var valgdeltagelsen ved fylkestingsvalget ca. 2% lavere en ved kommunevalget. Det er den samme tendensen som i landet for øvrig. Også det forhold at valgdeltagelsen ved kommune- og fylkestingsvalg er for nedadgående er heller ingen nyhet, denne utvikling har fortsatt ved hvert valg helt frem til valget i 2003 hvor valgdeltagelsen ved fylkestingsvalget var på 55,6%. Av dette kan man trekke den slutning at det største partiet i den borgerlige blokken (H) fikk ordføreren og det nest største (Krf) varaordføreren, mens Ap sin kandidat fikk 27 stemmer som antas å være Ap sine 21 og Sv sine 3. Hvor de siste 3 kom fra blir bare en antagelse, det mest nærliggende er at det var Venstre sine 3 representanter. Når jeg så detaljert har gått inn på dette er det fordi Lars Vaage, også ved valget i 1979 var foreslått som fylkesordfører, men manglet da en stemme på å bli valgt. Han ga ved flere anledninger uttrykk for at det var en av hans største skuffelser som politiker ikke minst fordi han mente det” lå i kortene” at Høyre som det største borgerlige partiet skulle ha fylkesordføreren. Det var dette som nå skjedde og hans glede var stor. Lars Asbjørn Vaage ble født den 16. januar 1928 i Larvik (Brunlanes). Han tok medisinsk embetseksamen i 1953, ble spesialist i medisinsk radiologi i 1963, almenpraktiker DNLF 1973 og spes. almenmedisin i 1983. Han hadde sykehuspraksis fra 1953 til 1962 hvoretter han drev allmenn legepraksis i Stavanger frem til 1992 da han ble pensjonist. Han ble kommandørkaptein og som sådan var han sjef for sanitetsavdelingen Stavanger Sjøforsvarsavsnitt/KNM Harald Hårfagre (” Madlaleieren”) fra 1959 til 1988. Han har utgitt en rekke verker og artikler, både medisinske og historiske. Når man i en relativt kortfattet artikkel skal beskrive Lars Vaages politiske liv og virke står man nesten overfor en umulig oppgave. Hans engasjement spenner over så å si hele det politiske spekter av samfunnsoppgaver, fra helse- og sosialomsorg, kultur og undervisning til næringsliv og samferdsel. I tillegg hadde han en rekke viktige tillitsverv innen den partiorganisasjon som han tilhørte. Og sammen med alt dette maktet han å drive en omfattende legepraksis i Stavanger for øvrig, sammen med sin kone Valbjørg, som både i legepraksisen og i det daglige, var en utrolig støttespiller for Lars, og helt avgjørende for at han kunne utrette det han gjorde. Andre har uttrykt det slik:” De fleste av oss måtte hatt flere liv for å kunne ha utført det Lars Vaage har utført ved siden av sin legepraksis, som i seg selv var travel nok.” Jeg skal i det følgende i det vesentlige konsentrere meg om Lars Vaages virke i sine fylkeskommunale funksjoner og tillitsverv, bare nevne at han satt i Stavanger bystyre fra 1965 til 1999, i formannskapet fra 1968 til 1983, og var formann i Sosialstyret i en periode fra 1972 til 1975. Av ordfører Sevland fikk han denne attesten da han i 1998 mottok Kongens Fortjenestemedalje i gull:” Lars Vaage er en av de mest betydningsfulle politikerne i Stavanger etter krigen” Lars Vaage brukte ofte, i sine mange politiske debatter og ellers, å vise til sitt livsmotto som var” Trygghet for alle, frihet for den enkelte” og dette motto preger uten tvil hans engasjement i de mange store og viktige saker som han tok opp og fikk gjennomført. Men først en oppsummering av (en del av) hans fylkeskommunale verv: Medlem av fylkestinget 1972 til 1987, av fylkesutvalget fra 1976 til 1987, fylkesvaraordfører fra 1980 til 1983, fylkesordfører fra 1984 til 1987, formann i Helse- og Sosialstyret fra 1976 til 1983, formann i Styret for SIR (Sentralsjukehuset) fra 1976 til 1983, styremedlem og styreformann i Rogaland Teater 1976-1987, formann i Norsk Havbruksforum 1988-1995, formann i Universitetskomiteen 1983 til 1991, formann i stiftelsen Leseforskning fra 1989, formann i Bokn-Utsira-Kvitsøyutvalget (BUK) fra 1978 til 1991, og styremedlem i Rogalandsforskning og Rogalandsdata. I tillegg til tillitsverv som hadde tilknytning til fylkeskommunen hadde han en rekke andre verv, bl. a. i Norsk Luftambulanse, representatskapet i Rogalandsbanken og senere i Fokus Bank og han var formann i Trafikkmiljøkomiteen i Rogaland i mange år fra 1972. Innen sitt parti Høyre var han formann i Stavanger Høyre fra 1969 til 1971, i Rogaland Høyre formann fra 1973 til 1977, medlem av Høyres Sentralstyre fra 1973 til 1977 og formann i Høyres helsepolitiske utvalg fra 1980 til 1981. Så litt om det jeg vil kalle Lars Vaage sine hjertesaker: Som jeg innledet med å si, han var ingen sektorpolitiker, han spente over hele spekteret av samfunnsoppgaver. Men som lege var det vel naturlig at det var særlig helse- og sosialpolitikken som stod hans hjerte nærmest. Det fører naturlig over på hans engasjement for å få bygget sykehjem i alle kommunene i Rogaland. De somatiske og psykiatriske sykehjem var et fylkeskommunalt ansvar i den tiden Lars Vaage virket i fylkeskommunen. Kyststamveiens far Lars Vaage har også vært kalt” Kyststamveiens” far. Han tok i 1983 initiativ til dannelsen av” Kyststamvegutvalget” som hadde som formål å etablere en ferjefri vestlansdsvei fra Kristiansund til Egersund. (Senere ble det utvidet til å gå fra Kristiansand til Trondheim). Enkelte mente nok at dette var utopi, men i dag, 23 år senere ser vi at denne” drømmen” er i ferd med å bli realisert. Det er nok å nevne Boknafjordsambandet og” Rogfast” i dette fylket,” Trekantsambandet” og en rekke andre fullførte, påbegynte eller planlagte prosjekter langs vestlandskysten. I en samtale med fhv. vegsjef Chester Danielsen sa Lars Vaage at han lurte på om de to (han og Chester) ville bli husket og invitert når” Kyststamveien” skulle åpnes, til hvilket Chester Danielsen bemerket at det blir nok i tilfelle at vi blir minnet med 2 min. stillhet. Luftambulansen Det er som sagt vanskelig å velge i” hyllen” når det gjelder saker som Lars engasjerte seg i. Nevnes må i hvert fall Luftambulansen hvor han lokalt sloss for og fikk gjennomslag for at Luftambulansen også skulle bli et tilbud i Rogaland. Sentralt var man av denne mening at det ville bli for dyrt om en slik tjeneste skulle tilbys utenfor det sentrale østlandsområdet. I dag vet vi at hele landet er dekket med et slikt tilbud. Det var også Lars Vaage sitt initiativ som førte til at Norsk Luftambulanse fikk sitt eget bygg med helikopterlandingsplass og hangar/kontorer ved Sentralsjukehuset. Det ble langt på vei finansiert ved midler som Lars Vaage skaffer til veie. Hans engasjement for Norsk Luftambulanse resulterte i at han var formann i Norsk Luftambulanse lokalt og medlem av styret for Norsk Luftambulanse sentralt hvor han også i en periode var formann. Lars Vaage var også sterkt engasjert i kultursektoren, han var i mange år styremedlem og styreformann for Rogaland Teater, og arbeidet også for å få bygget Stavanger Faste Galleri (Rogaland Kunstmuseum) hvor Hafstensamlingene og Hertervig-samlingene skulle få sin plass. I sin tale til fylkestinget i 1987 sa han at det var viktig at dette prosjekt ble realisert i kommende valgperiode. Som vi vet er også dette realisert, og Lars Vaage var også styremedlem for Rogaland Kunstmuseum i en årrekke. På sine eldre dager inntok han gjerne en formiddagskaffe med sjokoladekake der. Lars Vaage var meget glad i søte saker, noe han tilkjennega ved forskjellige representasjonsmiddager, hvor han ba om at hovedretten ble servert en gang, mens desserten skulle serveres to ganger. Det var i en slik forbindelse at Lars Vagge og fylkesrådmannen reiste til Oslo for å fremlegge sin nød for daværende kommunalminister Arne Rettedal (som for øvrig var en nær venn av Lars Vaage). Rettedal møtte Roglandsdelegasjonen sammen med sin statssekretær (Kjell Stahl) og personlige sekretær (Kjell Ursin Smith) og embetsverket i departementet. Resultatet var heller nedslående, svaret i departement var” reis hjem og klar dere med det dere har”. I den forbindelse bør det nevnes at Lars Vaage ikke var særlig opptatt av økonomi, han sa ofte at økonomi ikke var hans sterke side. Han var mer opptatt av å få ting gjort og ikke hva det kostet. Når han foreslo nye stillinger på sykehusene, så var svaret på spørsmål om dekning på budsjettet at de var” selvfinansierende”, noe som vel ikke var helt overensstemmende med realiteten. Lars Vaage hadde en velutviklet humoristisk sans som kom til uttrykk både i fylkesutvalg og fylkesting. Den gode replikk satt aldri langt inne. I politiske debatter kunne han være skarp og pågående, det samme gjaldt hans mange politiske innlegg i aviser. Hans møteledelse var til tider litt ustrukturert og han deltok ivrig i debatten selv om han var møteleder. Under en budsjettbehandling i hans ordførerperiode ble det som vanlig fremmet en rekke (skriftlige) forslag som det skulle voteres over. Da administrasjonen tilbød seg å hjelpe til med å sortere forslagene slik det vanligvis ble gjort, sa Lars at det ikke var nødvendig,” Vi tar det fra stuen” var hans bemerkning. Jeg røper ingen hemmelighet at administrasjonen etterpå hadde visse problemer med å skrive protokollen fra dette fylkestings budsjettbehandling. Lars Vaage hadde helt fra barndommen av vært plaget av stamming, i sin avslutningstale til fylkestinget kom han inn på dette og sa at han hadde arbeidet intenst med å kamuflere dette men at angsten alltid var til stede når han tok ordet. Han sa videre at det hadde gått bedre enn han hadde ventet og at han håpet at han derved kunne være med” å gi en liten inspirasjon til andre som har et eller annet handikap med seg på livets landeveg”. Det er ikke minst dette forhold som ligger bak Lars Vaage sitt engasjement og initiativ for å få etablert et talesenter og senter for leseforskning.