Jarðfrøði> Verkætlanir> Skriðulop> Um skriðulop Jordskred Et jordskred kan karakteriseres som jord og evt. grus og sten, som løsner sig fra en position på en skrænt/fjeldside og ved hjælp af tyngdekraften bevæger sig ned ad [Selby, 1993]. Typer af jordskred Der findes en række forskellige typer af jordskred, som alle har forskellige dimensioner og bevægelsesmekanismer. Ligeledes findes en lang række systemer til klassificering af de forskellige typer jordskred. Et af de mest anvendte klassifikationssystemer blev udarbejdet af Varnes (1958). Et uddrag af dette klassifikationssystem er vist i figur 1. Jordskred på Færøerne Især overfladiske jordskred er meget udbredt på Færøerne, og er den type jordskred, der arbejdes med i dette forskningsprojekt. At det især er overfladiske jordskred, som findes på Færøerne skyldes i høj grad, at jordbunden generelt har en tykkelse på blot få meter ned til den underliggende klippe. Når jordskredet sker, flytter den overliggende jord sig i forhold til klippen. Det er altså selve jordbunden, som udgør det skridende materiale, mens overgangen mellem jord og klippe i mange tilfælde fungerer som skredplanet, hvor jorden flytter sig i forhold til klippen. At et skredplan er sket i overgangen mellem jord og klippe kan ses ved, at klippen ved mange jordskred på Færøerne er blotlagt i arret efter skredet (figur 2). Der ses en stor størrelsesvariation i de overfladiske jordskred på Færøerne. De mindste ar efter skred måler således ganske få meter i bredde og længde, mens det største opmålte skredar er 62 meter bredt og 87 meter langt. Det er beregnet, at der ved sidstnævnte jordskred, som skete i Ljósádalur på Eysturoy i 1990, er blevet flyttet over 14.000 m 3 materiale, eller hvad der kan være i mere end 200 store skibscontainere. Der er også stor variation i ødelæggelsen af det materiale som skrider, samt hvor langt materialet transporteres. Ved nogle jordskred flytter jorden sig kun nogle få meter, og det skredne materiale er næsten intakt (figur 3A). I andre tilfælde flytter jorden sig væsentligt længere. Et eksempel på dette kan ses i figur 3C, hvor materialet fra et jordskred er skredet meget længere end selve skredarret. Til trods for den massive flytning af materiale, som i mange jordskred transporteres længere end skredarret, kan i det dannede skredar ses tilbageblevne intakte stykker af den oprindelige jordbund og vegetation (figur 3B). Mange jordskred ses som kombinationer af de ovennævnte eksempler. Øverst i et skredar kan f. eks. findes intakte stykker tilbageblevet materiale, mens der længere nede i skredarret og endnu længere ned i terrænet kan findes skred-materiale, som er langt mere sønderdelt. Figur 3: Forskellige overfladiske jordskred på Færøerne. A: Jordskred hvor materialet kun har flyttet sig få meter og er næsten intakt. B: Jordskred hvor der i skredarret ses tilbageblevne intakte stykker af jordbund og vegetation. C: Jordskred hvor det skredne materiale har flyttet sig langt udover selve skredarret. De udløsende faktorer for jordskred på Færøerne er især nedbør og muligvis også smeltevand. Begge disse faktorer øger vandindholdet i jorden på den pågældende skrænt. Det øgede vandindhold og især vandmætning nedsætter jordens sammenhængskraft betydeligt og øger dermed risikoen for, at jorden kan skride. Litteratur Dahl M-P J, (2007)“ Jordskred på Færøerne–en analyse af udløsende faktorer” Speciale, Roskilde Universitet, Danmark