Bárður Jákupsson har malet fire store kvadratiske billeder, som hænger midt i spisesalen på Boðaneshjemmet. De viser øer, hav, fugle og får, som skildres på en abstrakt, dekorativ måde med enkle stregtegninger, som er kombineret med lette lysstærke farvestrejf i gul, violet, grønt og blåt. Farvefladerne er sat på lærredet med hvide pauser imellem, så det minder om akvarel og papirklip. Mellem billederne hænger nogle skrå strøg, der ligesom fjeldformer binder billederne sammen. Horisonten er høj i billederne med øformer, vi genkender, og som synes at være afbilledet i panoramisk afstand, mens billedsiderne som helhed ser ud til at være mere abstrakte i forgrunden, hvor der virkelig sker noget med voldsomme rytmiske strøg. Bárður Jákupsson kender sit motiv og sin teknik og billederne fungerer godt i den lyse spisesal. Mellemspillet mellem billederne virker unødvendigt og en smule tvunget og overidyllisk på samme måde, som det kunne være, hvis der var tale om en udsmykning til børn. Nu er det jo ikke utænkeligt, at jeg kommer til at bo på Boðaneshjemmet, og muligvis kommer jeg til at irriteres over, at kunstneren har prøvet at tænke for mig, en fuldvoksen, gammel kone. Når alt kommer til alt, regner jeg dog med, at jeg vil glædes over farver og komposition i Bárður Jákupssons billeder, det gjorde jeg den dag, da jeg var til begravelskaffe på Boðaneshjemmet. Desværre kan jeg ikke sige det samme om Per Arnoldis udsmykning, som jeg helt ærlig synes minder om den slags‘ kunstimitationer (ligner på kunst)’, man plejede at kunne finde i Idé (møbler) eller Ilva under et skilt, hvor der stod‘ Ægte kunst’. Plakaterne, som Per Arnoldi lavede i 80 erne var interessant design til tiden dengang. Hans billeder på Boðaneshjemmet med røde, blå og gule firekanter på sort bund ser ud som uelegante pasticher af 80 er plakater. Titlen‘ Færøsk Fantasi’ er en historie for sig selv. Måske er det ikke bevidst og måske anes endda en hilsen til den færøske ekspressive naturkunst i billederne, men i grunden er titlen så opblæst og indbildsk, at det minder om færøvenligt koloniherresnak af den rigtigt gamle slags. Forestil jer, at en færøsk kunstner laver billeder til et dansk alderdomshjem og kader det‘ Dansk Fantasi’. Nej, ikke rigtigt vel? –Nåja, lysstærke grundfarver på væggene på et alderdomshjem kan næppe skade, kunne man protestere, -nej, men når jeg nu ved, hvor meget godt der findes af færøsk kunst og anden kunst, så er det ærgerligt/irriterende at se halvanden million blive brugt sådan. Boðaneshjemmet kostede 100 millioner og halvanden procent, 1,5 million er et helt utroligt stort beløb i færøsk kunstsammenhæng.