En märklig sak med kyrkogården var att kvinnorna var begravda på norra sidan kyrkan och männen på södra sidan. Det var efter en gammal norsk lag, Eidsivathings kyrkolag där det utryckligen står: "Lenndan man skal grafa nest kirkiu och laenndra manna born oc laennz mannz kono. Thui nest skal grafa friasgafa och thierra born. Thui nest skal grafa löysingia och thierra born Thui nest skal grafa friasgafa oc thierra born. En nest kirkiu garde skal grafa manna mann oc ambottor. Karlemenn skulu liggja firi sunnan kirkiu en konor firi nordan "Den övergivna kyrkogården på Frösön är unik i Norden och en guldgruva för forskarna. Vid denna tid var barnadödligheten hög, de flesta barn dog innan de hunnit fylla 15 år. Knappt 2 procent av de vuxna levde till sin 60-årsdag. Gårdens trälar led av näringsbrist, sjukdomar och missbildningar. En annan teori är att Västerhus var en norsk utpost i det nyligen erövrade Jämtland, och att man härifrån drev in skatt. En kunglig norsk fogde eller herre på Västerhus behövde sannolikt minst en krigare eller väpnare på gården. Männen med huggskador är dessutom högresta och alla ligger de på kyrkogården finaste platser, närmast kyrkan. Allra finast var att ligga under takdroppet i höjd med koret-det framgår av de norska lagtexterna från denna tid. Omvänt ligger de som är märkta av sjukdomar på de sämsta platserna, på norra och västra sidan och längst bort från kyrkan.