Selskapsrett  Erstatning  Aksjeloven § 17-1
Saken gjelder krav om erstatning etter aksjeloven 17 1 Subsidiært er det krevet erstatning etter ulovfestede regler om culpaansvar. Sakens bakgrunn B stiftet i 2011 selskapet Kooperativ Bemanning A S. Han har siden stiftelsen vært eier, daglig leder og enestyre i selskapet. Selskapet har drevet med utleie av helsepersonell til vikariater i norske helseforetak og kommuner. I slutten av desember 2016 leide Kooperativ Bemanning A S inn C som konsulent. Etter at C ble engasjert, tok Kooperativ Bemanning A S i bruk et såkalt C RM system (Customer relationship management), fra leverandøren Recman. Dette er et system for håndtering av kunder, vikarer, oppdrag, timeføring, lønnsutbetalinger, og fakturering. Høsten 2017 bestemte B og C seg for å starte et nytt bemanningsselskap der de sammen skulle drive med utleie av helsepersonell til vikariater i norske helseforetak og kommuner. Den 5 september 2017 ble Kooperativ A S stiftet. Lada Holding A S og Magnella Holding A S var eiere med 50 prosent av aksjene hver. Lada Holding A S var eid 100 prosent av B, og Magnella Holding A S var eid 100 prosent av D, Cs søster. E ble engasjert som styreleder. D og B var styremedlemmer. A arbeidet i Kooperativ A S fra starten av november 2017 med tittel som daglig leder. Leiekontrakten for kontorlokalet i sted ble 1 november 2017 overført fra Kooperativ Bemanning A S til Kooperativ A S. A og C arbeidet på kontoret i sted. C var høsten 2017 innleid til Kooperativ A S via et selskap, men det var meningen at han fra 1 januar 2018 skulle være ansatt direkte i Kooperativ A S. B har forklart at han arbeidet fra sin bopel i Warszawa. Kooperativ A S fikk full tilgang til informasjon om kunder og ansatte vikarer i Kooperativ Bemanning A S gjennom C RM systemet fra leverandøren Recman. A, C og B hadde alle tilgang til systemet. I løpet av høsten 2017 ble det sendt ut melding til vikarene som hadde registrert seg i Kooperativ Bemanning A S, om at det hadde skjedd en omorganisering og ny konsernstruktur og opplyst at Kooperativ Bemanning A S hadde nytt kontonummer og organisasjonsnummer og nytt navn; Kooperativ A S. Vikarene fikk opplyst at ny arbeidsavtale måtte signeres. En rekke kunder, kommuner og helseforetak, fikk tilsvarende informasjon om nytt navn, nytt kontonummer og nytt organisasjonsnummer. Kooperativ Bemanning A S ble aldri formeldt nedlagt. I hvilken grad det var virksomhet i Kooperativ Bemanning A S høsten 2017, er omstridt. Samarbeidet mellom B, A og C ble vanskeligere utover høsten 2017 I januar 2018 var det planlagt at B, A og C skulle oppholde seg i Alicante og arbeide sammen over flere uker. Samarbeidet brøt imidlertid helt sammen allerede en av de første dagene på Alicante, og C ga tidlig i januar uttrykk for at han ikke lenger ønsket å jobbe i Kooperativ A S. Det synes å være uomtvistet at C etter dette også mottok en oppsigelse, og han mistet tilgangen til C RM systemet. Styrelederen i Kooperativ A S fratrådte 19 januar 2018Ultimo januar 2018 ba A regnskapsfører om at feriepenger mm utbetales vikarene fra Kooperativ A S, og at alle ble sluttmeldt. Selv ble A sluttmeldt 8 februar 2018 Det er ikke framlagt noen formell oppsigelse for A, men det er uomstridt at hun fratrådte i perioden 8 10 februar 2018 Vikarene ble sluttmeldt i Kooperativ A S per 31 desember 2017Den 7 og 8 februar 2018 ble det utstedt fakturaer til kommuner og helseforetak fra Kooperativ Bemanning A S for oppdrag utført av vikarer i januar 2018 Sammenlagt ble det fakturert for over to millioner. Kooperativ Bemanning A S utbetalte lønn til vikarene for arbeidet i januar på i underkant av 1, 6 millioner kroner. B sluttet også å arbeide for Kooperativ A S, og det har etter februar 2018 ikke vært drift i Kooperativ A S. B fortsatte imidlertid bemanningsvirksomheten i Kooperativ Bemanning A S. A startet også få dager etter sin fratreden fra Kooperativ A S i februar 2018 å arbeide for Kooperativ Bemanning A S. Revisor fratrådte 9 februar 2018 sitt oppdrag for Kooperativ A S. Revisor ble deretter engasjert av Kooperativ Bemanning A S. Den 20 april 2018 overførte B 184 000 kroner fra Kooperativ A S konto til Kooperativ Bemanning A S. Det var etter dette bare et helt ubetydelig beløp igjen på kontoen til Kooperativ A S. På ekstraordinær generalforsamling 20 april 2019, innkalt av tingretten, jamfør aksjeloven 5 9, besluttet Kooperativ A S å gå til sak mot Kooperativ Bemanning A S, B og A. Lada Holding A S, som eies av B, deltok ikke ved behandlingen av saken. N1 er i dag styreleder i selskapet Kooperativ A S. N1 har etter at driften i Kooperativ A S opphørte, overtatt 49 prosent av aksjene i Magnella Holding A S, D er eier av de resterende 51 prosent av aksjene. Magnella Holding eier fortsatt halvparten av aksjene i Kooperativ A S. Lada Holding A S, som eies av B, eier fortsatt den andre halvparten av aksjene i Kooperativ A S. B og D er fortsatt styremedlemmer i selskapet. Ved stevning 9 mai 2018 reiste Kooperativ A S søksmål ved Oslo tingrett mot Kooperativ Bemanning A S, B og A med krav om erstatning oppad begrenset til 10 millioner kroner. De saksøkte tok til motmæle. B fremmet motkrav om utbetaling av lønn med n million kroner. Kooperativ Bemanning A S fremmet motkrav om tilbakebetaling av utlegg med 51 453 kroner. Oslo tingrett avsa 11 juni 2019 dom med slik domsslutning: 1. Kooperativ Bemanning A S, B og A frifinnes. 2. Kooperativ A S skal innen 2 to uker fra dommen er forkynt betale til Kooperativ Bemanning A S 51 453 femtien tusen fire hundre og femtitre kroner med tillegg av lovens forsinkelsesrente fra forfall og til betaling skjer. 3. Kooperativ A S frifinnes for motkravet fra B4. Kooperativ A S skal innen 2 to uker fra dommen er forkynt betale sakskostnader til Kooperativ Bemanning A S med 448 884 fire hundre og førtiåtte tusen åtte hundre og åttifire kroner. 5. Kooperativ A S skal innen 2 to uker fra dommen er forkynt betale sakskostnader til B med 134 628 ett hundre og trettifire tusen seks hundre og tjueåtte kroner. 6. Kooperativ A S skal innen 2 to uker fra dommen er forkynt betale sakskostnader til A med 149 628 ett hundre og førtini tusen seks hundre og tjueåtte kroner. For nærmere detaljer vedrørende saksforholdet vises til tingrettens dom og lagmannsrettens bemerkninger nedenfor. Kooperativ A S anket dommen til Borgarting lagmannsrett. I anken ble det også fremmet krav om restitusjon etter aksjeloven 3 7 Ankemotpartene gjorde gjeldende at restitusjonskravet måtte avvises og viste til at det ikke hadde vært behandlet for tingretten. I kjennelse 11 november 2020 avviste lagmannsretten anken for så vidt gjaldt kravet om tilbakeføring etter aksjeloven 3 7 Høyesterett forkastet anke over lagmannsrettens avvisning i kjennelse 17 februar 2021I prosesskriv 12 mai 2021 framsatte ankemotpartene krav om at C, D og N1 er solidarisk ansvarlig med ankende part, Kooperativ A S, for sakskostnader for tingretten og lagmannsretten, jamfør tvisteloven 20 7 andre ledd tredje punktum. Lagmannsretten besluttet 4 august 2021 at erstatningskrav mot de tre personene ikke tillates trukket inn i saken. Ankeforhandling ble holdt 24 og 25 august 2021 i Borgarting lagmannsretts hus. For ankende part, Kooperativ A S, møtte styreleder N1 sammen med selskapets prosessfullmektig. N1 avga forklaring. Ankemotpartene B og A møtte sammen med felles prosessfullmektig og rettslig medhjelper. B møtte også som partsrepresentant for Kooperativ Bemanning A S. B og A forklarte seg. Det ble hørt fire vitner. Om bevisføringen for øvrig vises til rettsboka Den ankende part, Kooperativ A S, har i hovedtrekk anført: Vilkårene for erstatning fra Kooperativ Bemanning A S, A og B er oppfylt i medhold av aksjelovens 17 1, subsidiært etter ulovfestede regler om culpaansvar dersom lagmannsretten ikke anser A ansvarlig som daglig leder. Et tap på 184 000 kroner med tillegg av avsavnsrente kreves erstattet av Kooperativ Bemanning A S og B i medhold av aksjeloven 17 1, jamfør også bestemmelsens andre ledd. B overførte dette beløpet til Kooperativ Bemanning A S uten at det var behandlet eller godkjent av Kooperativ A S. Det foreligger ikke noe rettslig grunnlag for overføringen. B var på tidspunktet aksjonær, daglig leder og styreleder i Kooperativ Bemanning A S. Den uhjemlede overføringen var klart uforsvarlig. Vilkårene for erstatning er oppfylt fordi den uhjemlede overføringen har medført et tap for Kooperativ A S på 184 000 kroner. Det er fra Kooperativ A S ikke erkjent at B hadde krav på et beløp i denne størrelsesorden. Under enhver omstendighet foreligger ikke grunnlag for motregning av 184 000 kroner. Tapet er forårsaket av handlingene til B. Kooperativ Bemanning A S har medvirket som direkte mottaker av midlene. Vilkårene for erstatning etter aksjeloven 17 1 er dermed oppfylt. Kooperativ A S har også krav på å få erstatning for inntektstap etter at faktura nummer 207 220 som ble utstedt 7 og 8 februar 2018 av Kooperativ Bemanning A S til kommuner og helseforetak. Fakturaene for arbeid i januar 2018 knyttet seg til oppdrag utført av Kooperativ A S etter avtaler med de aktuelle kundene, og hvor vikarene var ansatt i Kooperativ A S. Virksomheten i Kooperativ Bemanning A S ble overført til Kooperativ A S i 2017 Det var også intensjonen med å opprette det nye selskapet at virksomheten skulle drives videre der. Fra november 2017 var driften i Kooperativ Bemanning A S helt opphørt Oppdragene som Kooperativ Bemanning fakturerte til seg, ble utført i en periode da det var drift i Kooperativ A S, og ikke drift i Kooperativ Bemanning A S. Dette var derfor inntekt som skulle tilfalt Kooperativ A S, ikke Kooperativ Bemanning A S. Den ulovlige kanaliseringen av inntekter fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S var klart uforsvarlig. At alle ansatte hadde sluttet i Kooperativ A S endrer ikke dette. Både A og B er oppført som kontaktpersoner på fakturaene, Kooperativ Bemanning A S tok imot beløpet. Beløpet kreves derfor erstattet av både A, B og Kooperativ Bemanning A S i medhold av aksjeloven 17 1, jamfør også bestemmelsens andre ledd. Dersom lagmannsretten ikke anser det sannsynliggjort at A var ansatt som daglig leder, anføres subsidiært at ansvar uansett foreligger for henne etter ulovfestede regler om culpaansvar. At Kooperativ Bemanning A S mottok betaling for oppdragene istedenfor Kooperativ A S utgjør et inntektstap for Kooperativ A S. Tapet er forårsaket av handlinger utført av B og A, samt Kooperativ Bemanning A S. Selskapet er direkte mottaker av midlene hvor B som nevnt var aksjonær, daglig leder og styreleder. Vilkår for erstatning er dermed oppfylt. Det ble urettmessig krevet inn 2 123 721 kroner. Det skal gjøres fradrag for kostnader, det vil si utbetaling av lønnen til vikarene og avgifter i denne forbindelse. Etter det som er framlagt fra ankemotpartene anses det sannsynlig at nettotapet var om lag 500 000 kroner for januar 2018Kooperativ A S krever i tillegg erstattet tap som følge av ulovlig overføring av virksomheten i form av kunder, interessenter og vikarer, fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S. Heller ikke dette hadde vært behandlet i noen av selskapets organer. Virksomheten var som angitt flyttet fra Kooperativ Bemanning A S til Kooperativ A S i forbindelse med opprettelsen av Kooperativ A S. Den 7 februar 2018 flyttet likevel B alle løpende oppdrag og utleie av helsepersonell fra Kooperativ A S til sitt gamle selskap Kooperativ Bemanning A S. Nye avtaler ble inngått med Kooperativ Bemanning A S som arbeidsgiver. B sperret også Kooperativ A S tilgang til C RM systemet fra Recman, som etter dette ble benyttet i driften av Kooperativ Bemanning A S. B begynte selv å arbeide hos Kooperativ Bemanning A S. A fratrådte som daglig leder i Kooperativ A S og begynte som bemanningskonsulent i Kooperativ Bemanning A S. Etter dette har B og A håndtert den tidligere bemanningsvirksomhet i Kooperativ A S gjennom Kooperativ Bemanning A S. Gjennom B og A har Kooperativ Bemanning A S fått tilgang til all informasjon som høsten 2017 ble overført til Kooperativ A S. Kooperativ Bemanning A S har også fått tilgang til lister over potensielle vikarer som kontaktet Kooperativ A S etter en S MS kampanje høsten 2017, og liste utarbeidet av A over vikarer og når de kunne være aktuelle for arbeid. Det omfattet også sommeren 2018 Listen utarbeidet hun etter telefonhenvendelser hun gjorde mens hun arbeidet for Kooperativ A S. Kooperativ A S har på sin side ikke hatt tilgang til C RM systemet fra Recman eller den informasjon som er lagret der etter den ulovlige virksomhetsoverdragelsen. Samtlige handlinger ble initiert og gjennomført av A og B uten rettslig grunnlag i avtale, vedtak fra styret eller selskapets generalforsamling. All virksomhet i Kooperativ A S ble med dette overført til et konkurrerende selskap. Dette er klart i strid med de plikter som påhviler styremedlem og daglig leder, og handlingen er uforsvarlig. Det har voldt tap for Kooperativ A S. Erstatningen må fastsettes skjønnsmessig. Verdien av overføringen og følgelig også Kooperativ A S tap, er vanskelig å tallfeste. Det kan vurderes hva et salg av virksomheten ville gitt, eller hva som ville vært fortjeneste ved fortsatt drift. Kooperativ Bemanning A S omsetning og resultat i 2018 kan være et utgangspunkt når tapet fastsettes. Det var sommeren 2018 som var forberedt av Kooperativ A S. Omsetningen i Kooperativ Bemanning A S var i 2018 på 49, 4 millioner kroner med et årsresultat på 6, 5 millioner kroner før skatt og 5 millioner kroner etter skatt. Andre relevante momenter for utmålingen er Kooperativ A S vedtatte budsjett for 2018 med et resultat på om lag 9 millioner kroner. Avsavnsrente etter ulovfestede regler om dette, kreves også. Det er ikke grunnlag for lemping av erstatningen verken helt eller delvis. Det gjelder både overfor Kooperativ A S, B og A. Det er nedlagt slik påstand: 1. Kooperativ Bemanning A S og B dømmes in solidum til å betale N OK 184 000 til Kooperativ A S med tillegg av avsavnsrente, innen 2 to uker etter dommens forkynnelse. 2. Kooperativ Bemanning A S, A og B dømmes in solidum til å betale et beløp fastsatt etter rettens skjønn, innen 2 to uker etter dommens forkynnelse. 3. Kooperativ A S tilkjennes sakens kostnader for tingretten og lagmannsretten. Ankemotpartene, Kooperativ Bemanning A S, A og B, har i hovedtrekk anført: Oslo tingretts dom er riktig i resultatet og i det vesentlige hva gjelder begrunnelsen. B handlet ikke uaktsomt ved å overføre 184 000 kroner fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S, og det er ikke grunnlag for er erstatningskrav mot ham for dette beløpet. Overføringen var oppgjør for utlegg Kooperativ Bemanning A S hadde gjort for Kooperativ A S. Kooperativ A S erkjente i tingretten at selskapet skyldte Kooperativ Bemanning A S et tilsvarende beløp. Det har derfor uansett ikke oppstått noe tap for Kooperativ A S som følge av overføringen. På tidspunktet for utbetalingen var det heller ingen andre i Kooperativ A S til å ta beslutningen, og det var ingen drift i selskapet. Etter forholdene på overføringstidspunktet var handlingen ikke uforsvarlig. På denne bakgrunn var det heller ikke uaktsomt av Kooperativ Bemanning A S å motta beløpet. Vilkårene for medvirkning er ikke oppfylt. Kooperativ Bemanning A S er dermed heller ikke ansvarlig for beløpet. Kooperativ A S har heller ikke krav på erstatning for det som ble fakturert kundene i februar 2018 av Kooperativ Bemanning A S. Det er ikke slik at inntektene fra faktura 207 220 for arbeid i januar 2018 på til sammen 2 123 721 kroner tilhørte løpende oppdrag med Kooperativ A S og derfor skulle vært fakturert fra og innbetalt til Kooperativ A S og ikke Kooperativ Bemanning A S. Det er ikke dokumentert at inntektene stammer fra løpende kundeavtaler med Kooperativ A S. Alle kundene var der fra før. Det var dessuten ikke Kooperativ A S ansatte som utførte arbeidet i tilknytning til de aktuelle fakturaene. De 80 arbeidskontraktene Kooperativ A S har fremlagt som støtte for dette, er såkalte 0 prosentsavtaler og vikaren får verken arbeidsrett eller arbeidsplikt. Det fremgår her ikke opplysninger om lønn og arbeidssted og det er i tillegg uklart om disse kontraktene er inngått med Kooperativ A S eller Kooperativ Bemanning A S. Denne type 0 prosentsavtaler ble for øvrig fra 2018 ulovlige. Det er først når vikaren har inngått oppdragsavtale med bemanningsbyrået at byrået får et grunnlag for å genere inntekter, men det er ikke gitt at oppdragsavtalen generer overskudd. Dette beror på kostnadene knyttet til vikaren. Det var drift i Kooperativ Bemanning A S fra høsten 2017 til januar 2018 Det har aldri vært noen virksomhetsoverdragelse fra Kooperativ Bemanning A S til Kooperativ A S. Kooperativ A S fikk bare tillatelse til å fakturere og operere en periode denne høsten. Det var aldri ment at Kooperativ Bemanning A S skulle legges ned. Det var Kooperativ Bemanning A S som inngikk avtale om et C RM system fra leverandøren Recman, og avtalen med leverandøren har hele tiden vært hos Kooperativ Bemanning A S. Det var derfor ikke uforsvarlig av B å fakturere fra Kooperativ Bemanning A S. Kooperativ Bemanning A S har ikke medvirket i en uforsvarlig handling, og kan ikke holdes ansvarlig. At A sto oppført som kontaktperson på fakturaene kan uansett ikke medføre ansvar for henne etter aksjeloven 17 1 Hun var ikke reell daglig leder i Kooperativ A S. Heller ikke etter et ulovfestet culpagrunnlag kan det være ansvar for henne. Hun har ikke utført noen ansvarsbetingende handling, ikke handlet uforsvarlig. Det foreligger under enhver omstendighet verken årsakssammenheng eller et økonomisk tap. Det var ingen i Kooperativ A S som ville krevet inn pengene. C arbeidet heller ikke der lenger. Samarbeidet hadde brutt sammen og alle ansatte hadde sluttet. Pengene ville derfor ikke blitt innkrevet dersom dette ikke var gjort fra Kooperativ Bemanning A S. En eventuell erstatning må uansett være et nettokrav, slik at det bare er overskuddet fra inntektene som kan kreves erstattet. Overskuddet utgjør maksimalt 300 000 kroner. Det var heller ikke ellers en ulovlig virksomhetsoverføring fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S etter at samarbeidet i Kooperativ A S brøt sammen. Det er derfor heller ikke grunnlag for noen ytterligere skjønnsmessig erstatning på bakgrunn av fortsatt drift i Kooperativ Bemanning A S. Kooperativ Bemanning A S la som nevnt aldri ned sin drift og eksisterte parallelt med Kooperativ A S. Det var heller aldri meningen at Kooperativ Bemanning A S skulle avvikles, og det ble ikke inngått noen avtale mellom partene om at Kooperativ Bemanning A S ikke skulle ha rett til å kontakte kundene og vikarene registrert i Recman systemet. B har dessuten bare mottatt lønn fra Kooperativ Bemanning A S i perioden oktober 2017 til januar 2018, men har ikke mottatt noe lønn fra Kooperativ A S. Det ble ikke overført noen liste over vikarer, som A hadde kontaktet, fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S. Hvem som ville være interessert i å jobbe sommeren 2018 var det uansett for tidlig å avklare høsten 2017 Recman systemet var som nevnt aldri overført til Kooperativ A S og kunne følgelig benyttes fritt av Kooperativ Bemanning A S. Det bestrides uansett at den framlagte listen over interessenter og vikarer og den angivelige overføringen av kunder og vikarer, utgjør et tap for Kooperativ A S som er i nærheten av det overskuddet Kooperativ Bemanning A S fikk i 2018 Listen og oversikten over vikarene har tilnærmet null verdi uten Bs eller Cs arbeidsinnsats, og først og fremst Bs gode relasjon til kundene. Samarbeidet i Kooperativ A S var som nevnt brutt sammen, så det ville uansett ikke vært inntekter av fortsatt drift i Kooperativ A S. Dersom retten skulle komme til at vilkårene for erstatning er oppfylt for ankemotpartene anføres at erstatningen må falle bort, jamfør skadeserstatningsloven 5 1 Det må uansett skje en lemping på grunn av de særlige omstendigheten i saken, jamfør skadeerstatningsloven 5 2Det er nedlagt slik påstand: 1. Anken forkastes. 2. Kooperativ A S dømmes til å betale sakens omkostninger for ting og lagmannsrett. Lagmannsretten er kommet til et annet resultat enn tingretten og bemerker: 1. Innledning problemstilling Kooperativ A S har krevet erstatning etter aksjeloven 17 1 fra B og Kooperativ A S for overføring av 184 000 kroner fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S i april 2018 Lagmannsretten drøfter dette i punkt 3 Kooperativ A S har også krevet erstatning fra B, A og Kooperativ Bemanning A S for overdragelse av virksomhet fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S, herunder innkreving av inntekter opptjent av Kooperativ A S i januar 2018 Lagmannsretten drøfter dette i punkt 4 nedenfor. Innledningsvis angir lagmannsretten noen rettslige utgangspunkter. 2. Rettslig utgangspunkter Aksjeloven 17 1 lyder Selskapet, aksjeeier eller andre kan kreve at daglig leder, styremedlem, medlem av bedriftsforsamlingen, gransker eller aksjeeier erstatter skade som de i den nevnte egenskap forsettlig eller uaktsomt har voldt vedkommende. Selskapet, aksjeeier eller andre kan også kreve erstatning av den som forsettlig eller uaktsomt har medvirket til skadevolding som nevnt i første ledd. Erstatning kan kreves av medvirkeren selv om skadevolderen ikke kan holdes ansvarlig fordi han eller hun ikke har utvist forsett eller uaktsomhet. Bestemmelsen er en regulering av den alminnelige erstatningsrettslige culpanormen på aksjelovgivningens område. Lagmannsretten må gjøre en konkret vurdering av handlemåten, sett i lys av de kravene som gjelder for et styremedlem eller en daglig leder i et aksjeselskap, jamfør eksempelvis H R 2019 317 A med videre henvisning til H R 2017 2375 A avsnitt 25Ansvaret etter 17 1 gjelder en avgrenset personkrets. Ansvar etter den alminnelige ulovfestede culpanormen kan likevel gjøres gjeldende for en større personkrets enn det som er omhandlet i bestemmelsen. Også andre enn de som er angitt i 17 1 kan for eksempel anses å ha en lojalitetsplikt overfor selskapet der brudd på denne kan bebreides dem som uaktsomt og gi grunnlag for ansvar. Aksjeloven 17 1 krever at det må foreligge en skade som er voldt ved den uaktsomme eller forsettlige handlingen. I tråd med de alminnelige ulovfestede erstatningsrettslige prinsipper et det et vilkår at det foreligger et økonomisk tap, og det må være adekvat årsakssammenheng mellom den påberopte skadevoldende handlingen og det økonomiske tapet. Lagmannsretten drøfter på denne bakgrunn først krav fra Kooperativ A S om erstatning av 184 000 kroner. 3. Krav fra Kooperativ A S mot Kooperativ Bemanning A S og B om erstatning av 184 000 kroner. Det er uomtvistet at B i april 2018 overførte 184 000 kroner fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S. Lagmannsretten må etter aksjeloven 17 1 som nevnt gjøre en konkret vurdering av handlemåten, sett i lys av de kravene som gjelder for et styremedlem i et aksjeselskap. Et aksjeselskap er et selvstendig rettssubjekt. Styreansvaret springer ut av et kontraktsforhold som gir grunnlag for lojalitetsplikter. Styremedlemmet skal som hovedregel ivareta selskapets interesser, ikke egne eller tredjeparts interesser. Aksjeloven har da også flere regler om beskyttelse av selskapskapitalen. Det er uomtvistet at overføringen ikke var behandlet og godkjent i styret eller annen med kompetanse til å godkjenne slik utbetaling på vegne av selskapet. Det er opplyst at B hadde tilgang til selskapets konto, men lagmannsretten kan ikke se at han som styremedlem hadde kompetanse til å beslutte slik overføring av kapital fra selskapet. Når B i tillegg var 100 prosent eier av det aksjeselskapet han overførte pengene til, må han vise særlig aktsomhet. Lovgiver har også gitt uttrykk for dette blant annet ved egen regulering av transaksjoner mellom selskapet og aksjeeier med videre jamfør aksjeloven kapittel I V, 3 8 og 3 9 Utdeling fra selskapet er dessuten særskilt regulert i aksjeloven 3 6Det er opplyst at etter uttaket av 184 000 kroner, var Kooperativ A S konto tilnærmet i null. Overføringen gjaldt for selskapet derfor heller ikke et ubetydelig beløp. Lagmannsretten anser det på denne bakgrunn klart at B handlet i strid med den lojalitetsplikten han som styremedlem har, da han overførte kapital til et selskap der han selv er eier. Han har i det minste handlet uaktsomt. Det endrer ikke dette at han mente eget selskap hadde krav på beløpet. Kooperativ Bemanning A S har medvirket til den uaktsomme overføringen av beløpet ved å motta dette. B har vist til at Kooperativ A S ikke ble påført et tap fordi Kooperativ Bemanning A S uansett hadde krav på et beløp fra Kooperativ A S som minst var i denne størrelse. Det er fra Kooperativ A S for lagmannsretten ikke erkjent at Kooperativ Bemanning A S hadde krav på et slikt beløp på dette tidspunktet, i april 2018 Lagmannsretten anser etter bevisførselen at overføringen påførte selskapet et økonomisk tap. Det er ikke for lagmannsretten sannsynliggjort at Kooperativ Bemanning A S hadde et krav mot Kooperativ A S. Det sentrale er uansett at selskapets rette organer ikke har besluttet at beløpet skal overføres til en kreditor framfor en annen. Det er heller ikke vist til motregningsadgang. Lagmannsretten anser på denne bakgrunn at B har voldt skade ved den uaktsomme overføringen. Kooperativ Bemanning A S er ansvarlig som medvirker. Kooperativ A S har også krevet avsavnsrente av beløpet. Området for avsavnsrenter er utvidet i senere år, selv om det ikke kan anses som et alminnelig prinsipp at ethvert økonomisk etteroppgjør uten forsinkelsesrente skal suppleres med avsavnsrente, jamfør Rt 2014 501 avsnitt 44Hvorvidt en erstatning skal omfatte et rentetap, må avgjøres ut fra en vurdering av den konkrete situasjonen og på bakgrunn av vanlige erstatningsrettslige regler, jamfør blant annet Rt 2001 969 skal vel være H R 2001 969, Lovdatas anm.. Tapet for Kooperativ A S består ikke bare i at pengene ble trukket fra kontoen i april 2018 Tapet består også i at beløpet ikke umiddelbart tilbakebetales selskapet, men først erstattes etter en lang rettslig konflikt. Dette rentetapet anser lagmannsretten som en påregnelig tapspost i erstatningsoppgjøret og avsavnsrente tilkjennes fra og med 1 mai 2018 En avsavnsrente på 4 prosent anses her rimelig. B og Kooperativ Bemanning A S er solidarisk ansvarlig for å betale Kooperativ A S erstatning på 184 000 kroner med tillegg av avsavnsrente på 4 prosent fra mai 2018, jamfør skadeserstatningsloven 5 34 Krav fra Kooperativ A S mot Kooperativ Bemanning A S, B og A om erstatning etter overføring av virksomheten i Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S. Lagmannsretten drøfter først i hvilken grad virksomheten i selskapet Kooperativ Bemanning A S ble overført til Kooperativ A S høsten 2017Lagmannsretten anser det uomtvistet at både B og C våren 2017 mente at samarbeidet dem imellom hadde gitt gode økonomiske resultater. Utviklingen av omsetningen våren 2017 viser også dette. Implementeringen av Recman systemet fant sted umiddelbart etter at C startet i Kooperativ Bemanning A S ultimo desember 2016 Lagmannsretten legger etter bevisførselen til grunn at bruken av dette systemet innebar en profesjonalisering av bemanningsvirksomheten som ga positiv økonomisk uttelling. Kooperativ A S ble opprettet for at B og C skulle fortsette sitt profesjonelle samarbeid og sammen forbedre resultatene for bemanningsvirksomheten. Planen var at samarbeidet skulle videreføres i et selskap der B ikke var eneeier, men hvor han via et selskap eide en halvpart, og Cs søster, via et annet selskap, var eier av den andre halvparten. Det er ikke nødvendig for lagmannsretten å ta stilling til om D som eier gjennom Magnella Holding A S i realiteten opptrådte for C fordi han på stiftelsestidspunktet var under gjeldsordning slik det ble framholdt fra B. Dette har uansett begrenset betydning for i hvilken grad virksomheten ble overdratt. Lagmannsretten anser etter en samlet vurdering av bevisførselen at den klare intensjonen mellom B og C var at bemanningsvirksomheten skulle overføres til det nye selskapet, og at virksomheten i den gamle selskapet skulle opphøre. I juli 2017 var det e postkorrespondanse fra C til Kooperativ Bemanning A S under emne Kooperativ A S onemail om nye e poster med domenet kooperativ. no og flytting av webside fra www. kooperativbemanning. no til www. kooperativ. no, samt om videresendelse av e poster fra kooperativbemanning. no til kooperativ. no. Lagmannsretten oppfatter dette som en forberedelse til å sluse vikarene og kundene over i det nye selskapet. I august 2017 var det e postkorrespondanse mellom B og C under emneknaggen avvikling av selskapet der det drøftes ulike modeller for hvordan Kooperativ Bemanning A S skulle avvikles. C skrev 9 august blant annet: Jeg tror det er dumt å legge ned kooperativ nå. Jeg tror det er bedre å bare la A S ligge der til neste år og bare føre over kundene. Så kan man avvikle eller fusjonere på et senere tidspunkt når det ikke er noe drift i selskapet. Lager minst støy Senere samme kveld foreslo B at han kunne selge for samme pris som aksjekapitalen. C ga uttrykk for at han var usikker på reglene og betydningen for skatteplikt. B svarte 10 august at det da vel var bedre å legge ned. E postkorrespondansen gir lagmannstretten et klart inntrykk av at Kooperativ Bemanning A S skulle legge ned sin virksomhet Lagmannsretten viser også til at det nye selskapet Kooperativ A S skulle drive med det samme som det gamle; utleie av helsepersonell til vikariater i norske helseforetak og kommuner. Det har formodningen mot seg at B planla å opprette et selskap som skulle ha parallell drift med det gamle, og altså være en konkurrent i markedet. Det er heller ingen holdepunkter for dette i bevisene. Lagmannsretten oppfatter som nevnt at det sentrale var å få etablert et selskap som skulle videreføre driften, men tjene mere penger. I vedtektene for Kooperativ A S er et konkurranseforbud uttrykkelig tatt inn: Aksjonærene har ikke adgang til, direkte eller indirekte, å drive, delta i eller bistå virksomhet som konkurrerer med selskapets virksomhet At eierne i Kooperativ A S direkte var to selskaper, får i denne sammenheng begrenset betydning. Konkurranseforbudet viser uansett at det var forutsetningen da Kooperativ A S ble stiftet at de involverte ikke skulle drive konkurrerende virksomhet. Bevisførselen for lagmannsretten viser også at intensjonen ble satt i verk, og at den pågående bemanningsvirksomheten i Kooperativ Bemanning A S høsten 2017 ble flyttet til Kooperativ A S. B var eneier, og styreleder mm i Kooperativ Bemanning A S og hadde kompetanse til å ta virksomheten over i et nytt selskap. Noe annet er heller ikke anført. De nye domenene ble tatt i bruk og interesserte vikarer sluses inn i det nye selskapet. Etter at selskapet ble stiftet, drøftet C og B hvordan vikarene og kundene skulle informeres. B var i e post 3 november 2017 til C opptatt av at kommunene må informeres om at faktura kommer til å bli sendt fra et nytt selskap. B var også opptatt av å få informert vikarene om at de har ny arbetsgivare Kooperativ A S. I november 2017 ble det som nevnt sendt ut melding til en rekke vikarer som hadde registrert seg i Kooperativ Bemanning A S, om at det hadde skjedd en omorganisering og ny konsernstruktur. Det ble samtidig opplyst at Kooperativ Bemanning A S hadde nytt kontonummer og organisasjonsnummer og nytt navn; Kooperativ A S. Vikarene fikk videre beskjed om at ny arbeidsavtale måtte signeres. Flere kunder, kommuner og helseforetak, fikk tilsvarende informasjon om nytt navn, nytt kontonummer og nytt organisasjonsnummer. Det framgår av en e post 7 november 2017 fra B til C at de to var enige om formuleringene. Lagmannsretten legger isolert sett begrenset vekt på i hvilket navn det ble inngått såkalt 0 avtaler med vikarene. Disse ga verken arbeidsrett eller arbeidsplikt. Lagmannsretten er også enig med ankemotpartene i at vikarene kunne registrere seg som interessenter i flere vikarbyrå. På den annen side viser disse oppfordringene til å inngå ny avtale med Kooperativ A S at Kooperativ A S ble introdusert som den nye arbeidsgiveren. I vurderingen av om virksomheten ble overdratt er det for lagmannsretten sentralt at det ikke har vært aktivitet av betydning i Kooperativ Bemanning A S etter slutten av oktober 2017 Interesserte vikarer ble sluset til Kooperativ A S og lagmannsretten legger etter bevisførselen til grunn at de aktuelle oppdragene i november og desember ble inngått med Kooperativ A S som avtalepart. Det er ikke framlagt noen fakturaer fra Kooperativ Bemanning A S i november, desember og januar. Faktura nummer 206 utstedes 27 oktober 2017 for vikartimer utført i september 2017 Den neste fakturaen, nummer 207, utstedes først 7 februar 2018 Faktureringen synes altså i sin helhet å ha gått fra Kooperativ A S fra november. B har forklart at han parallelt i denne perioden arbeidet for Kooperativ Bemanning A S, uten at det er nærmere konkretisert. Det er uklart for lagmannsretten hva som var hans arbeidsoppgaver i det gamle selskapet fra november 2017 Lagmannsretten utelukker ikke at det kan ha vært noe arbeid av administrativ karakter for B i Kooperativ Bemanning A S, men kan etter bevisførselen vanskelig legge til grunn at dette var arbeid av betydning. Det er ingen holdepunkter for at B på det tidspunktet aktivt drev en konkurrerende virksomhet. Lagmannsretten legger etter en samlet bevisvurdering til grunn at i den utstrekning B hadde kontakt med kunder og vikarer var dette som ledd i arbeid for Kooperativ A S. Kooperativ A S fikk dessuten fra oppstart full tilgang til informasjon om kunder og ansatte vikarer i Kooperativ Bemanning A S gjennom C RM systemet fra leverandøren Recman. A, C og B hadde alle tilgang til systemet. Avtalen med Recman ble imidlertid værende i selskapet Kooperativ Bemanning A S. Det framgår at C på vegne av Kooperativ A S ba Recman om å få overført avtalen. Men dette ble likevel ikke gjennomført. Kooperativ A S betalte fakturaer for systemet i november, men det er opplyst at Kooperativ Bemanning A S senere har refundert selskapet dette beløpet. Lagmannsretten har for øvrig forstått det slik at refusjonen ble gjort etter at tvist var oppstått. Det er uomstridt at det var intensjonen at C RM systemet fra Recman skulle benyttes av Kooperativ A S, og at ansatte i selskapet skulle ha tilgang. Det er videre uomstridt at dette ble gjennomført fra oppstart. Ved å benytte systemet ble interessenter kontaktet og registrert. Lagmannsretten anser derfor at innholdet i systemet i det vesentlige må anses overført og benyttet i tråd med intensjonen, selv om lisensen forble i Kooperativ Bemanning A S. Lagmannsretten legger til grunn at planen var at også lisensen skulle overføres og at B var innforstått med det, men at den nødvendige elektroniske signeringen, ikke ble gjennomført før samarbeidet raknet. Lagmannsretten kan ikke se at Bs forklaring om at han ikke signerte fordi han også skulle fortsette virksomheten i Kooperativ Bemanning A S, har støtte i de øvrige bevisene i saken. For den videre drøftelsen av erstatningsansvaret anser lagmannsretten det ikke nødvendig å gå nærmere inn på i hvilken grad overføringen av virksomhet skal betegnes som en virksomhetsoverdragelse slik begrepet brukes i arbeidsmiljøloven. Lagmannsretten anser det etter en samlet vurdering sannsynliggjort at virksomheten i Kooperativ Bemanning A S ble overført fra Kooperativ Bemanning A S til Kooperativ A S. Lagmannsretten kan ikke se at det i bevisførselen er noen holdepunkter for at dette bare skulle gjelde fram til nyttårsskiftet. Tvert imot er det mest sannsynlig at alle involverte så for seg at samarbeidet og virksomheten skulle fortsette i Kooperativ A S. Det er fra B forklart at verken Kooperativ Bemanning A S eller Kooperativ A S har inngitt anbud og fått rammeavtale med det offentlige. Bare dersom selskapet som har rammeavtalen ikke klarer å stille vikarer, kan kommunene eller helseforetaket ta kontakt med et vikarbyrå uten rammeavtale. Lagmannsretten legger etter dette til grunn at Kooperativ A S normalt inngikk avtalen om et oppdrag med vikaren på kort varsel. Lagmannsretten anser det derfor mest sannsynlig at avtalene med vikarene om arbeid i januar var gjort mens det utelukkende var aktivitet i Kooperativ A S. Lagmannsretten anser det på denne bakgrunn klart at et styremedlem i Kooperativ A S og daglig leder i det samme selskapet iallfall har handlet uaktsomt når det sendes fakturaer for arbeid i januar med krav om innbetaling til et annet selskap, Kooperativ Bemanning A S. Både B og A visste at virksomheten ble drevet i Kooperativ A S. De arbeidet begge for dette selskapet og B var også styremedlem der og hadde tatt aktivt del i overføringen. Etter bevisførselen anser lagmannsretten det sannsynliggjort at både B og A var vel kjent med at fakturaene ble sendt ut. Det er sannsynlig at faktureringen var initiert av B. A hadde imidlertid blant annet forberedt dette ved å sluttmelde alle vikarene for Kooperativ A S per nyttårsskiftet. Lagmannsretten anser det for ansvaret ikke nødvendig å ta stilling til om A er ansvarlig etter aksjeloven 17 1 Hun opptrådte med tittelensom daglig leder og var orientert om de fullmakter og det ansvar det innebar. Hun vil i kraft av sitt ansettelsesforhold i Kooperativ A S ha et lojalitetsforhold til dette selskapet og uansett være ansvarlig etter den alminnelige ulovfestede culpanormen, ved å ha medvirket til å overføre inntektene fra Kooperativ A S til et annet selskap et selskap hun få dager etter startet å arbeide for. Det er fra ankemotpartene anført at faktureringen av kundene for oppdrag i januar 2018 ikke innebar et økonomisk tap for Kooperativ A S idet det ikke lenger var ansatte i selskapet slik at faktureringen ikke ville blitt ivaretatt. Lagmannsretten kan ikke se at verken B eller A kan høres med dette. Slik lagmannsretten forstår det, ble fakturaene sendt ut før A fratrådte. Men uansett hadde B som styremedlem en lojalitetsplikt overfor Kooperativ A S og ved dette plikt til å ivareta selskapets interesser, og han burde medvirket til at utestående ble inndrevet. Selv om ansatte hadde sagt opp, innebærer det ikke at styremedlemmets lojalitetsplikt ikke lenger gjelder. B anså seg for øvrig også som ansatt i selskapet, og hadde god innsikt i porteføljen. Lagmannsretten anser det etter dette klart at B påførte Kooperativ A S et tap da betaling for vikaroppdrag i januar ble fakturert Kooperativ Bemanning A S som mottaker. A medvirket blant annet ved å stå som kontaktperson på fakturaene. Kooperativ Bemanning A S har medvirket ved å stå som innkrevende selskap og å motta betalingen. Kooperativ Bemanning A S mottok mer enn 2, 1 millioner kroner i betaling fra kundene. Utgiftene kommer til fradrag når tapet for Kooperativ A S skal beregnes. Lagmannsretten anser det sannsynliggjort at det ble betalt lønn til vikarene, og at kostnader som bør gå til fradrag er omlag 1, 6 millioner kroner. Det vises til oversikt for Kooperativ Bemanning A S for januar og februar 2018 utarbeidet av regnskapsfører N2, og til N2s forklaring for lagmannsretten. Lagmannsretten forsto N2s forklaring slik at det oppførte beløp i lønnsutbetaling for januar, inkluderte avgifter, mens avgiftene for februar var ført som en egen post. Det kan etter dette ikke legges til grunn at det var en feil i periodiseringen, slik det ble framholdt fra ankemotpartene. Skjønnsmessig fastsettes tapet for Kooperativ A S knyttet til faktureringen for januar 2018 til 500 000 kroner. Kooperativ A S har anført at selskapet i tillegg ble påført et økonomisk tap ved at Kooperativ Bemanning A S, B og A, uten at dette var lovlig besluttet i selskapets organer, overførte bemanningsvirksomheten fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S. Det er ikke omstridt at B og A fortsatte å drifte bemanningsvirksomheten i Kooperativ Bemanning A S. A har som nevnt forklart at hun få dager etter fratreden 8 februar 2018 fra stillingen som daglig leder i Kooperativ A S, startet som bemanningskonsulent i Kooperativ Bemanning A S. Det er på det rene at også B fra februar 2018 fortsatte arbeidet med bemanningsvirksomheten, men nå i selskapet Kooperativ Bemanning A S. Lagmannsretten har som nevnt ansett det sannsynliggjort at virksomheten ble overført fra Kooperativ Bemanning A S til Kooperativ A S ved oppstart av Kooperativ A S, og at dette iallfall var gjennomført innen slutten av oktober 2017 De opplysninger om vikarer og kunder som var registrert ved oppstart av Kooperativ A S, må anses overført til Kooperativ A S. Kooperativ A S kunne fritt benytte seg av dette uten konkurranse fra Kooperativ Bemanning A S. Som det framgår av lagmannsrettens drøftelse foran, anses det sannsynliggjort at dette ikke var en tillatelse avgrenset til noen måneder. Kooperativ Bemanning A S kunne derfor ikke uten videre gjenoppta bruken av den informasjonen som var overført. Det får derfor begrenset betydning at lisensen for Recman systemet fortsatt lå i Kooperativ Bemanning A S. Det hadde vært S MS kampanje høsten 2017, og lagmannsretten legger til grunn at det også var rekruttert nye aktuelle vikarer til Kooperativ A S. Det arbeidet med rekruttering og kartlegging som ble gjort av A senhøstes 2017, må også anses å tilhøre Kooperativ A S. Det framgikk at hun hadde hatt kontakt med en rekke av vikarene og ført egne lister der det var registrert hvem som kunne tenkes å arbeide blant annet sommeren 2018A, som daglig leder og B, som styremedlem, hadde undertegnet en taushetsplikterklæring 18 januar 2018 Her het det blant annet: Undertegnede som har styreverv i Kooperativ A S (under kalt bedriften), forplikter seg til ikke å røpe overfor uvedkommende drifts eller forretningsforhold som han hun får kjennskap til i sitt virke. Denne plikt til taushet gjelder både forhold han hun blir kjent med vedrørende bedriften, dennes oppdragsgivere og forretningsforbindelser. Han hun plikter også med dette å bevare taushet om personopplysninger han hun får kjennskap til gjennom ovennevnte bedrifts databehandlingssystem. Taushetsplikten gjelder også ansatte i selskapet som ikke har behov for vedkommende informasjon i sitt arbeide. Han hun plikter følgelig i sine vurderinger og i behandlingen av informasjon å ivareta bedriftens interesser på en best mulig måte. Lagmannsretten anser det etter en samlet vurdering klart at både A og B må bebreides for det tapet som ble påført Kooperativ A S, da de uten beslutning fra Kooperativ A S flyttet virksomheten over i et konkurrerende selskap. Lagmannsretten anser det også klart at Kooperativ A S ved denne overdragelsen av virksomheten ble påført et økonomisk tap. At samarbeidet i Kooperativ A S, mellom de som opprinnelig hadde avtalt å drive selskapet, hadde brutt sammen, endrer ikke dette. Et styremedlem har uansett en lojalitetsplikt til selskapet. Det samme gjelder den som fungerte som daglig leder. Utmålingen av tapet må skje skjønnsmessig. Lagmannsretten tar som utgangspunkt at Kooperativ A S skal stilles som om den ansvarsbetingende handlingen ikke hadde skjedd, jamfør H R 2021 967 A. Det må da skje en sammenligning mellom to hendelsesforløp: på den ene siden det hypotetiske hendelsesforløpet, det vil si det som hadde skjedd hvis virksomheten i Kooperativ A S ikke hadde blitt overført til Kooperativ Bemanning A S, og på den annen side det faktiske hendelsesforløpet. Lagmannsretten har funnet utmålingen av tapet vanskelig. Det er på det rene at samarbeidet mellom B og C hadde brutt sammen. Begge hadde etter dette sluttet å arbeide for selskapet. Dersom det i et hypotetisk hendelsesforløp for Kooperativ A S tenkes videre drift etter januar 2018, må det forutsette nye ansatte. Lagmannsretten kan ikke legge til grunn at nye ansatte ville kunne nyttiggjøre seg kundelister, innholdet i Recman systemet og vikaroversikten i Excel som A hadde bearbeidet manuelt fra høsten 2017, i så stor utstrekning som det var gjort av C og B. Etter bevisførsel anser lagmannsretten det mest sannsynlig at den personlige kundekontakten med B over flere år hadde stor betydning for å få til avtaler med kundene. Lagmannsretten anser derfor at den fortjenesten som ble oppnådd for hele 2018 i Kooperativ Bemanning A S, ikke uten videre fullt ut er veiledende for hvilket tap Kooperativ A S har lidt. En stor del av den fortjenesten på om lag fem millioner kroner som selskapet Kooperativ Bemanning A S fikk for 2018, må anses å referere til Bs personlige innsats og hans personlige kontakter særlig hos kundene. Lagmannsretten viser ellers til at fortjenesten fra januar 2018, som er behandlet foran, inngår i fortjenesten for Kooperativ Bemanning A S på fem millioner. Dersom det istedenfor fortsatt drift som et hypotetisk forløp, tenkes at Kooperativ A S hadde vært solgt, anser lagmannsretten at opplysninger om vikarer og kunder fra høsten 2017 ville hatt en ikke helt ubetydelig verdi, særlig gjelder det dersom man fant en kjøper som drev tilsvarende virksomhet og man fikk realisert selskapet tidlig på nyåret. En slik verdsettelse er imidlertid ikke nærmere belyst for lagmannsretten. Lagmannsretten anser det også her rimelig at det betales avsavnsrente, jamfør Rt 2014 501 avsnitt 44 og Rt 2001 969 skal vel være H R 2001 969, Lovdatas anm.. Det vises til det som er sagt under punkt 3 om dette. Når det uten vederlag er disponert over vesentlige deler av virksomheten til et annet selskap samt disponert over en måneds fortjeneste anser lagmannsretten at avsavnsrente må anses som en påregnelig tapspost i erstatningsoppgjøret. Også her anses 4 prosent å være rimelig. Etter en samlet skjønnsmessig vurdering fastsetter lagmannsretten det tapet som skal erstattes både for faktureringen for januar og overføring av virksomheten samlet til 2 500 000 kroner. Beløpet inkluderer avsavnsrente. B, A og Kooperativ Bemanning A S er solidarisk ansvarlig for beløpet, jamfør skadeserstatningsloven 5 35 Lemping av ansvaret Ankemotpartene har subsidiært gjort gjeldende at erstatningen må lempes helt eller delvis. Skadeserstatningsloven 5 1 lyder: 1. Dersom den direkte skadelidte eller erstatningssøkeren har medvirket til skaden ved egen skyld, kan erstatningen settes ned eller falle bort for så vidt det er rimelig når en tar hensyn til atferden, og dens betydning for at skaden skjedde, omfanget av skaden og forholdene ellers. 2. Som medvirkning reknes det også når den direkte skadelidte eller erstatningssøkeren har latt være i rimelig utstrekning å fjerne eller minske risikoen for skade eller etter evne å begrense skaden. 3. Reglene i nummer 1 og 2 gjelder tilsvarende ved medvirkning av andre personer eller forhold som den direkte skadelidte eller erstatningssøkeren i denne sammenheng hefter for. Den skadelidte og erstatningssøkeren er her selskapet Kooperativ A S. Lagmannsretten kan ikke se at selskapet Kooperativ A S har medvirket til skaden ved egen skyld. Selskapet kan heller ikke bebreides for ikke å ha minsket risikoen for skade. Hvem av de to samarbeidspartnerne, B eller C, som må bære den største del av ansvaret for at samarbeidet mellom de to raknet, og at grunnlaget for selskapets videre drift ble et annet, er det ikke nødvendig for lagmannsretten å ta stilling til. Det er uansett ikke rimelig å lempe ansvaret etter tredje ledd for skadegjørende handlinger som ble begått mot selskapet Kooperativ A S etter at det var på det rene at samarbeidet var raknet. Etter skadeserstatningsloven 5 2 kan erstatningsansvaret lempes når retten under hensyn til skadens størrelse, den ansvarliges økonomiske bæreevne, foreliggende forsikringer og forsikringsmuligheter, skyldforhold og forholdene ellers finner at ansvaret virker urimelig tyngende for den ansvarlige. Det samme gjelder når det i særlige tilfeller er rimelig at den skadelidte helt eller delvis bærer skaden. Slik saken er opplyst, kan lagmannsretten ikke se at det for noen av de ansvarlige foreligger forhold som tilsier at det er rimelig at ansvaret overfor Kooperativ A S skal lempes etter denne bestemmelsen. 6. Sakskostnader Kooperativ A S har i det alt vesentlig fått medhold. Påstanden punkt 2 gjelder et krav om en skjønnsmessig fastsatt erstatning. I realiteten referer det til to forhold som det kreves erstatning for. Lagmannsretten har gitt medhold på begge punkt. Saken er da å anse som vunnet selv om den fastsatte erstatningssummen er lavere enn det maksimale beløpet som ble angitt da anken ble inngitt. En part som i det vesentlige har fått medhold, har i utgangspunktet krav på full erstatning for sine sakskostnader fra motpartene, jamfør tvisteloven 20 2 første ledd. Lagmannsretten kan ikke se at det for noen av de tre ankemotpartene er tungtveiende grunner som gjør det rimelig å frita for erstatningsansvaret helt eller delvis, jamfør tvisteloven 20 2 tredje ledd. Forlikstilbud er trukket fram fra begge sider. Det er opplyst at ankemotpartene tilbød å betale ankende part 600 000 kroner. Etter det resultat lagmannsretten har kommet til, kan det ikke anses at Kooperativ A S har avslått et rimelig forlikstilbud. Den ankende part har krevet dekket omkostninger til advokatsalær med 1 149 870 kroner, inklusive merverdiavgift. Ankemotpartenes prosessfullmektig hadde ikke innvendinger til kravet. Før avslutningen av ankeforhandlingen ba lagmannsretten ankende parts prosessfullmektig om kommentarer til kravet, jamfør tvisteloven 20 5 femte ledd andre punktum. Det ble også gitt anledning til å inngi skriftlige kommentarer innen en angitt frist. Det framgår at det er brukt 67, 5 timer fram til det ble inngitt anke, og deretter 167, 83 timer fram til ankeforhandlingen, dessuten kreves for 20 timer fram til avslutning for instansen. Ankeforhandlingen ble gjennomført over to rettsdager. Lagmannsretten kan ikke se at et totalt timetall i dette omfang kan anses nødvendig, og at det ut fra betydningen av saken har vært rimelig å pådra dem. Lagmannsretten legger til grunn at det er et stort omfang dokumenter, og at det for ankende parts prosessfullmektig har vært krevende å få oversikt over sakens faktum. Dokumentasjonen har ikke vært slik det kan forventes av et aksjeselskap, og lagmannsretten legger til grunn at det tilsier et høyere tidsbruk for den som skal sette seg inn i de faktiske forhold. Det er dessuten ny prosessfullmektig for ankeinstansen. Det må også ses hen til at saken har vært omberammet, og det merarbeid det innebærer. Lagmannsretten har videre sett hen til at ankemotpartenes prosessfullmektig i sin salæroppgave totalt krevde honorert for mer enn 300 timer for lagmannsretten. Også den annen side har altså krevet salær for et timetall som er betydelig høyere enn sakens karakter og omfang normalt skulle tilsi. Samlet tilsier dette at det har vært nødvendig med et større arbeid for forberedelsen for lagmannsretten enn normalt ved saker av denne karakter. Til tross for dette mener lagmannsretten at det har medgått langt flere timer enn nødvendig, også sett hen til hva som ut fra betydningen av saken har vært rimelig å pådra. Sakens rettslige spørsmål er for øvrig i det vesentlige sentrale spørsmål på selskapsrettens område, og kan ikke begrunne et høyt timetall. Det er heller ikke anført. Etter en skjønnsmessig vurdering fastsettes nødvendige advokatkostnader for lagmannsretten til 750 000 kroner inklusive merverdiavgift. I tillegg kommer rettsgebyr på 31 050 kroner. I alt utgjør nødvendige kostnader for lagmannsretten 781 050 kroner, jamfør tvisteloven 20 5 første ledd. Lagmannsretten bestemmer, som begjært, at de tre ankemotpartene hefter felles for hele beløpet, jamfør tvisteloven 20 6 andre ledd. Lagmannsretten legger vekt på nærheten mellom de kravene som er behandlet og motpartens mulighet til å få dekning. Lagmannsretten legger sitt resultat til grunn når den avgjør krav på sakskostnader for tingretten, jamfør tvisteloven 20 9 andre ledd. Utgangspunktet er etter dette at Kooperativ A S skal ha erstattet sine kostnader for tingretten, jamfør 20 2 første ledd. Lagmannsretten kan heller ikke for tingrettens behandling se at det er tungtveiende grunner som gjør det rimelig å gjøre helt eller delvis unntak for en eller flere av ankemotpartene. Det ble for tingretten krevet omkostninger med i alt 588 175 kroner. Kostnadene anses nødvendige, jamfør tvisteloven 20 5 første ledd. Også her hefter alle tre parter felles for hele beløpet, jamfør tvisteloven 20 6 andre ledd. Dommen er enstemmig. D OM SS LU TN IN G1. Kooperativ Bemanning A S og B skal, n for begge og begge for n, betale til Kooperativ A S 184 000 etthundreogåttifiretusen kroner med tillegg av 4 fire prosent rente fra 1 mai 2018 til betaling skjer. Oppfyllelsesfristen er to uker fra forkynnelsen av denne dommen. 2. Kooperativ Bemanning A S, A og B skal, n for alle og alle for n, betale 2 500 000 tomillionerfemhundretusen kroner, til Kooperativ A S innen to uker fra forkynnelsen av denne dommen. 3. I sakskostnader for lagmannsretten skal Kooperativ Bemanning A S, A og B, n for alle og alle for n, betale 781 050 sjuhundreogåtteientusenogfemti kroner til Kooperativ A S innen to uker fra forkynnelsen av denne dommen. 4. I sakskostnader for tingretten skal Kooperativ Bemanning A S, A og B, n for alle og alle for n, betale 588 175 femhundreogåttiåttetuseetthundreogsyttifem kroner til Kooperativ A S innen to uker fra forkynnelsen av denne dommen. 
Saken gjelder krav om erstatning etter aksjeloven 17 1 Subsidiært er det krevet erstatning etter ulovfestede regler om culpaansvar. Sakens bakgrunn B stiftet i 2011 selskapet Kooperativ Bemanning A S. Han har siden stiftelsen vært eier, daglig leder og enestyre i selskapet. Selskapet har drevet med utleie av helsepersonell til vikariater i norske helseforetak og kommuner. I slutten av desember 2016 leide Kooperativ Bemanning A S inn C som konsulent. Etter at C ble engasjert, tok Kooperativ Bemanning A S i bruk et såkalt C RM system (Customer relationship management), fra leverandøren Recman. Dette er et system for håndtering av kunder, vikarer, oppdrag, timeføring, lønnsutbetalinger, og fakturering. Høsten 2017 bestemte B og C seg for å starte et nytt bemanningsselskap der de sammen skulle drive med utleie av helsepersonell til vikariater i norske helseforetak og kommuner. Den 5 september 2017 ble Kooperativ A S stiftet. Lada Holding A S og Magnella Holding A S var eiere med 50 prosent av aksjene hver. Lada Holding A S var eid 100 prosent av B, og Magnella Holding A S var eid 100 prosent av D, Cs søster. E ble engasjert som styreleder. D og B var styremedlemmer. A arbeidet i Kooperativ A S fra starten av november 2017 med tittel som daglig leder. Leiekontrakten for kontorlokalet i sted ble 1 november 2017 overført fra Kooperativ Bemanning A S til Kooperativ A S. A og C arbeidet på kontoret i sted. C var høsten 2017 innleid til Kooperativ A S via et selskap, men det var meningen at han fra 1 januar 2018 skulle være ansatt direkte i Kooperativ A S. B har forklart at han arbeidet fra sin bopel i Warszawa. Kooperativ A S fikk full tilgang til informasjon om kunder og ansatte vikarer i Kooperativ Bemanning A S gjennom C RM systemet fra leverandøren Recman. A, C og B hadde alle tilgang til systemet. I løpet av høsten 2017 ble det sendt ut melding til vikarene som hadde registrert seg i Kooperativ Bemanning A S, om at det hadde skjedd en omorganisering og ny konsernstruktur og opplyst at Kooperativ Bemanning A S hadde nytt kontonummer og organisasjonsnummer og nytt navn; Kooperativ A S. Vikarene fikk opplyst at ny arbeidsavtale måtte signeres. En rekke kunder, kommuner og helseforetak, fikk tilsvarende informasjon om nytt navn, nytt kontonummer og nytt organisasjonsnummer. Kooperativ Bemanning A S ble aldri formeldt nedlagt. I hvilken grad det var virksomhet i Kooperativ Bemanning A S høsten 2017, er omstridt. Samarbeidet mellom B, A og C ble vanskeligere utover høsten 2017 I januar 2018 var det planlagt at B, A og C skulle oppholde seg i Alicante og arbeide sammen over flere uker. Samarbeidet brøt imidlertid helt sammen allerede en av de første dagene på Alicante, og C ga tidlig i januar uttrykk for at han ikke lenger ønsket å jobbe i Kooperativ A S. Det synes å være uomtvistet at C etter dette også mottok en oppsigelse, og han mistet tilgangen til C RM systemet. Styrelederen i Kooperativ A S fratrådte 19 januar 2018Ultimo januar 2018 ba A regnskapsfører om at feriepenger mm utbetales vikarene fra Kooperativ A S, og at alle ble sluttmeldt. Selv ble A sluttmeldt 8 februar 2018 Det er ikke framlagt noen formell oppsigelse for A, men det er uomstridt at hun fratrådte i perioden 8 10 februar 2018 Vikarene ble sluttmeldt i Kooperativ A S per 31 desember 2017Den 7 og 8 februar 2018 ble det utstedt fakturaer til kommuner og helseforetak fra Kooperativ Bemanning A S for oppdrag utført av vikarer i januar 2018 Sammenlagt ble det fakturert for over to millioner. Kooperativ Bemanning A S utbetalte lønn til vikarene for arbeidet i januar på i underkant av 1, 6 millioner kroner. B sluttet også å arbeide for Kooperativ A S, og det har etter februar 2018 ikke vært drift i Kooperativ A S. B fortsatte imidlertid bemanningsvirksomheten i Kooperativ Bemanning A S. A startet også få dager etter sin fratreden fra Kooperativ A S i februar 2018 å arbeide for Kooperativ Bemanning A S. Revisor fratrådte 9 februar 2018 sitt oppdrag for Kooperativ A S. Revisor ble deretter engasjert av Kooperativ Bemanning A S. Den 20 april 2018 overførte B 184 000 kroner fra Kooperativ A S konto til Kooperativ Bemanning A S. Det var etter dette bare et helt ubetydelig beløp igjen på kontoen til Kooperativ A S. På ekstraordinær generalforsamling 20 april 2019, innkalt av tingretten, jamfør aksjeloven 5 9, besluttet Kooperativ A S å gå til sak mot Kooperativ Bemanning A S, B og A. Lada Holding A S, som eies av B, deltok ikke ved behandlingen av saken. N1 er i dag styreleder i selskapet Kooperativ A S. N1 har etter at driften i Kooperativ A S opphørte, overtatt 49 prosent av aksjene i Magnella Holding A S, D er eier av de resterende 51 prosent av aksjene. Magnella Holding eier fortsatt halvparten av aksjene i Kooperativ A S. Lada Holding A S, som eies av B, eier fortsatt den andre halvparten av aksjene i Kooperativ A S. B og D er fortsatt styremedlemmer i selskapet. Ved stevning 9 mai 2018 reiste Kooperativ A S søksmål ved Oslo tingrett mot Kooperativ Bemanning A S, B og A med krav om erstatning oppad begrenset til 10 millioner kroner. De saksøkte tok til motmæle. B fremmet motkrav om utbetaling av lønn med n million kroner. Kooperativ Bemanning A S fremmet motkrav om tilbakebetaling av utlegg med 51 453 kroner. Oslo tingrett avsa 11 juni 2019 dom med slik domsslutning: 1. Kooperativ Bemanning A S, B og A frifinnes. Kooperativ A S skal innen 2 to uker fra dommen er forkynt betale til Kooperativ Bemanning A S 51 453 femtien tusen fire hundre og femtitre kroner med tillegg av lovens forsinkelsesrente fra forfall og til betaling skjer. Kooperativ A S frifinnes for motkravet fra B4. Kooperativ A S skal innen 2 to uker fra dommen er forkynt betale sakskostnader til Kooperativ Bemanning A S med 448 884 fire hundre og førtiåtte tusen åtte hundre og åttifire kroner. Kooperativ A S skal innen 2 to uker fra dommen er forkynt betale sakskostnader til B med 134 628 ett hundre og trettifire tusen seks hundre og tjueåtte kroner. Kooperativ A S skal innen 2 to uker fra dommen er forkynt betale sakskostnader til A med 149 628 ett hundre og førtini tusen seks hundre og tjueåtte kroner. For nærmere detaljer vedrørende saksforholdet vises til tingrettens dom og lagmannsrettens bemerkninger nedenfor. Kooperativ A S anket dommen til Borgarting lagmannsrett. I anken ble det også fremmet krav om restitusjon etter aksjeloven 3 7 Ankemotpartene gjorde gjeldende at restitusjonskravet måtte avvises og viste til at det ikke hadde vært behandlet for tingretten. I kjennelse 11 november 2020 avviste lagmannsretten anken for så vidt gjaldt kravet om tilbakeføring etter aksjeloven 3 7 Høyesterett forkastet anke over lagmannsrettens avvisning i kjennelse 17 februar 2021I prosesskriv 12 mai 2021 framsatte ankemotpartene krav om at C, D og N1 er solidarisk ansvarlig med ankende part, Kooperativ A S, for sakskostnader for tingretten og lagmannsretten, jamfør tvisteloven 20 7 andre ledd tredje punktum. Lagmannsretten besluttet 4 august 2021 at erstatningskrav mot de tre personene ikke tillates trukket inn i saken. Ankeforhandling ble holdt 24 og 25 august 2021 i Borgarting lagmannsretts hus. For ankende part, Kooperativ A S, møtte styreleder N1 sammen med selskapets prosessfullmektig. Ankemotpartene B og A møtte sammen med felles prosessfullmektig og rettslig medhjelper. B møtte også som partsrepresentant for Kooperativ Bemanning A S. B og A forklarte seg. Det ble hørt fire vitner. Om bevisføringen for øvrig vises til rettsboka Den ankende part, Kooperativ A S, har i hovedtrekk anført: Vilkårene for erstatning fra Kooperativ Bemanning A S, A og B er oppfylt i medhold av aksjelovens 17 1, subsidiært etter ulovfestede regler om culpaansvar dersom lagmannsretten ikke anser A ansvarlig som daglig leder. Et tap på 184 000 kroner med tillegg av avsavnsrente kreves erstattet av Kooperativ Bemanning A S og B i medhold av aksjeloven 17 1, jamfør også bestemmelsens andre ledd. B overførte dette beløpet til Kooperativ Bemanning A S uten at det var behandlet eller godkjent av Kooperativ A S. Det foreligger ikke noe rettslig grunnlag for overføringen. B var på tidspunktet aksjonær, daglig leder og styreleder i Kooperativ Bemanning A S. Den uhjemlede overføringen var klart uforsvarlig. Vilkårene for erstatning er oppfylt fordi den uhjemlede overføringen har medført et tap for Kooperativ A S på 184 000 kroner. Det er fra Kooperativ A S ikke erkjent at B hadde krav på et beløp i denne størrelsesorden. Under enhver omstendighet foreligger ikke grunnlag for motregning av 184 000 kroner. Tapet er forårsaket av handlingene til B. Kooperativ Bemanning A S har medvirket som direkte mottaker av midlene. Vilkårene for erstatning etter aksjeloven 17 1 er dermed oppfylt. Kooperativ A S har også krav på å få erstatning for inntektstap etter at faktura nummer 207 220 som ble utstedt 7 og 8 februar 2018 av Kooperativ Bemanning A S til kommuner og helseforetak. Fakturaene for arbeid i januar 2018 knyttet seg til oppdrag utført av Kooperativ A S etter avtaler med de aktuelle kundene, og hvor vikarene var ansatt i Kooperativ A S. Virksomheten i Kooperativ Bemanning A S ble overført til Kooperativ A S i 2017 Det var også intensjonen med å opprette det nye selskapet at virksomheten skulle drives videre der. Fra november 2017 var driften i Kooperativ Bemanning A S helt opphørt Oppdragene som Kooperativ Bemanning fakturerte til seg, ble utført i en periode da det var drift i Kooperativ A S, og ikke drift i Kooperativ Bemanning A S. Dette var derfor inntekt som skulle tilfalt Kooperativ A S, ikke Kooperativ Bemanning A S. Den ulovlige kanaliseringen av inntekter fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S var klart uforsvarlig. At alle ansatte hadde sluttet i Kooperativ A S endrer ikke dette. Både A og B er oppført som kontaktpersoner på fakturaene, Kooperativ Bemanning A S tok imot beløpet. Beløpet kreves derfor erstattet av både A, B og Kooperativ Bemanning A S i medhold av aksjeloven 17 1, jamfør også bestemmelsens andre ledd. Dersom lagmannsretten ikke anser det sannsynliggjort at A var ansatt som daglig leder, anføres subsidiært at ansvar uansett foreligger for henne etter ulovfestede regler om culpaansvar. At Kooperativ Bemanning A S mottok betaling for oppdragene istedenfor Kooperativ A S utgjør et inntektstap for Kooperativ A S. Tapet er forårsaket av handlinger utført av B og A, samt Kooperativ Bemanning A S. Selskapet er direkte mottaker av midlene hvor B som nevnt var aksjonær, daglig leder og styreleder. Vilkår for erstatning er dermed oppfylt. Det ble urettmessig krevet inn 2 123 721 kroner. Det skal gjøres fradrag for kostnader, det vil si utbetaling av lønnen til vikarene og avgifter i denne forbindelse. Etter det som er framlagt fra ankemotpartene anses det sannsynlig at nettotapet var om lag 500 000 kroner for januar 2018Kooperativ A S krever i tillegg erstattet tap som følge av ulovlig overføring av virksomheten i form av kunder, interessenter og vikarer, fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S. Heller ikke dette hadde vært behandlet i noen av selskapets organer. Virksomheten var som angitt flyttet fra Kooperativ Bemanning A S til Kooperativ A S i forbindelse med opprettelsen av Kooperativ A S. Den 7 februar 2018 flyttet likevel B alle løpende oppdrag og utleie av helsepersonell fra Kooperativ A S til sitt gamle selskap Kooperativ Bemanning A S. Nye avtaler ble inngått med Kooperativ Bemanning A S som arbeidsgiver. B sperret også Kooperativ A S tilgang til C RM systemet fra Recman, som etter dette ble benyttet i driften av Kooperativ Bemanning A S. B begynte selv å arbeide hos Kooperativ Bemanning A S. A fratrådte som daglig leder i Kooperativ A S og begynte som bemanningskonsulent i Kooperativ Bemanning A S. Etter dette har B og A håndtert den tidligere bemanningsvirksomhet i Kooperativ A S gjennom Kooperativ Bemanning A S. Gjennom B og A har Kooperativ Bemanning A S fått tilgang til all informasjon som høsten 2017 ble overført til Kooperativ A S. Kooperativ Bemanning A S har også fått tilgang til lister over potensielle vikarer som kontaktet Kooperativ A S etter en S MS kampanje høsten 2017, og liste utarbeidet av A over vikarer og når de kunne være aktuelle for arbeid. Det omfattet også sommeren 2018 Listen utarbeidet hun etter telefonhenvendelser hun gjorde mens hun arbeidet for Kooperativ A S. Kooperativ A S har på sin side ikke hatt tilgang til C RM systemet fra Recman eller den informasjon som er lagret der etter den ulovlige virksomhetsoverdragelsen. Samtlige handlinger ble initiert og gjennomført av A og B uten rettslig grunnlag i avtale, vedtak fra styret eller selskapets generalforsamling. All virksomhet i Kooperativ A S ble med dette overført til et konkurrerende selskap. Dette er klart i strid med de plikter som påhviler styremedlem og daglig leder, og handlingen er uforsvarlig. Det har voldt tap for Kooperativ A S. Erstatningen må fastsettes skjønnsmessig. Verdien av overføringen og følgelig også Kooperativ A S tap, er vanskelig å tallfeste. Det kan vurderes hva et salg av virksomheten ville gitt, eller hva som ville vært fortjeneste ved fortsatt drift. Kooperativ Bemanning A S omsetning og resultat i 2018 kan være et utgangspunkt når tapet fastsettes. Det var sommeren 2018 som var forberedt av Kooperativ A S. Omsetningen i Kooperativ Bemanning A S var i 2018 på 49, 4 millioner kroner med et årsresultat på 6, 5 millioner kroner før skatt og 5 millioner kroner etter skatt. Andre relevante momenter for utmålingen er Kooperativ A S vedtatte budsjett for 2018 med et resultat på om lag 9 millioner kroner. Avsavnsrente etter ulovfestede regler om dette, kreves også. Det er ikke grunnlag for lemping av erstatningen verken helt eller delvis. Det gjelder både overfor Kooperativ A S, B og A. Det er nedlagt slik påstand: 1. Kooperativ Bemanning A S og B dømmes in solidum til å betale N OK 184 000 til Kooperativ A S med tillegg av avsavnsrente, innen 2 to uker etter dommens forkynnelse. Kooperativ Bemanning A S, A og B dømmes in solidum til å betale et beløp fastsatt etter rettens skjønn, innen 2 to uker etter dommens forkynnelse. Kooperativ A S tilkjennes sakens kostnader for tingretten og lagmannsretten. Ankemotpartene, Kooperativ Bemanning A S, A og B, har i hovedtrekk anført: Oslo tingretts dom er riktig i resultatet og i det vesentlige hva gjelder begrunnelsen. B handlet ikke uaktsomt ved å overføre 184 000 kroner fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S, og det er ikke grunnlag for er erstatningskrav mot ham for dette beløpet. Overføringen var oppgjør for utlegg Kooperativ Bemanning A S hadde gjort for Kooperativ A S. Kooperativ A S erkjente i tingretten at selskapet skyldte Kooperativ Bemanning A S et tilsvarende beløp. Det har derfor uansett ikke oppstått noe tap for Kooperativ A S som følge av overføringen. På tidspunktet for utbetalingen var det heller ingen andre i Kooperativ A S til å ta beslutningen, og det var ingen drift i selskapet. Etter forholdene på overføringstidspunktet var handlingen ikke uforsvarlig. På denne bakgrunn var det heller ikke uaktsomt av Kooperativ Bemanning A S å motta beløpet. Vilkårene for medvirkning er ikke oppfylt. Kooperativ Bemanning A S er dermed heller ikke ansvarlig for beløpet. Kooperativ A S har heller ikke krav på erstatning for det som ble fakturert kundene i februar 2018 av Kooperativ Bemanning A S. Det er ikke slik at inntektene fra faktura 207 220 for arbeid i januar 2018 på til sammen 2 123 721 kroner tilhørte løpende oppdrag med Kooperativ A S og derfor skulle vært fakturert fra og innbetalt til Kooperativ A S og ikke Kooperativ Bemanning A S. Det er ikke dokumentert at inntektene stammer fra løpende kundeavtaler med Kooperativ A S. Alle kundene var der fra før. Det var dessuten ikke Kooperativ A S ansatte som utførte arbeidet i tilknytning til de aktuelle fakturaene. De 80 arbeidskontraktene Kooperativ A S har fremlagt som støtte for dette, er såkalte 0 prosentsavtaler og vikaren får verken arbeidsrett eller arbeidsplikt. Det fremgår her ikke opplysninger om lønn og arbeidssted og det er i tillegg uklart om disse kontraktene er inngått med Kooperativ A S eller Kooperativ Bemanning A S. Denne type 0 prosentsavtaler ble for øvrig fra 2018 ulovlige. Det er først når vikaren har inngått oppdragsavtale med bemanningsbyrået at byrået får et grunnlag for å genere inntekter, men det er ikke gitt at oppdragsavtalen generer overskudd. Dette beror på kostnadene knyttet til vikaren. Det var drift i Kooperativ Bemanning A S fra høsten 2017 til januar 2018 Det har aldri vært noen virksomhetsoverdragelse fra Kooperativ Bemanning A S til Kooperativ A S. Kooperativ A S fikk bare tillatelse til å fakturere og operere en periode denne høsten. Det var aldri ment at Kooperativ Bemanning A S skulle legges ned. Det var Kooperativ Bemanning A S som inngikk avtale om et C RM system fra leverandøren Recman, og avtalen med leverandøren har hele tiden vært hos Kooperativ Bemanning A S. Det var derfor ikke uforsvarlig av B å fakturere fra Kooperativ Bemanning A S. Kooperativ Bemanning A S har ikke medvirket i en uforsvarlig handling, og kan ikke holdes ansvarlig. At A sto oppført som kontaktperson på fakturaene kan uansett ikke medføre ansvar for henne etter aksjeloven 17 1 Hun var ikke reell daglig leder i Kooperativ A S. Heller ikke etter et ulovfestet culpagrunnlag kan det være ansvar for henne. Hun har ikke utført noen ansvarsbetingende handling, ikke handlet uforsvarlig. Det foreligger under enhver omstendighet verken årsakssammenheng eller et økonomisk tap. Det var ingen i Kooperativ A S som ville krevet inn pengene. C arbeidet heller ikke der lenger. Samarbeidet hadde brutt sammen og alle ansatte hadde sluttet. Pengene ville derfor ikke blitt innkrevet dersom dette ikke var gjort fra Kooperativ Bemanning A S. En eventuell erstatning må uansett være et nettokrav, slik at det bare er overskuddet fra inntektene som kan kreves erstattet. Overskuddet utgjør maksimalt 300 000 kroner. Det var heller ikke ellers en ulovlig virksomhetsoverføring fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S etter at samarbeidet i Kooperativ A S brøt sammen. Det er derfor heller ikke grunnlag for noen ytterligere skjønnsmessig erstatning på bakgrunn av fortsatt drift i Kooperativ Bemanning A S. Kooperativ Bemanning A S la som nevnt aldri ned sin drift og eksisterte parallelt med Kooperativ A S. Det var heller aldri meningen at Kooperativ Bemanning A S skulle avvikles, og det ble ikke inngått noen avtale mellom partene om at Kooperativ Bemanning A S ikke skulle ha rett til å kontakte kundene og vikarene registrert i Recman systemet. B har dessuten bare mottatt lønn fra Kooperativ Bemanning A S i perioden oktober 2017 til januar 2018, men har ikke mottatt noe lønn fra Kooperativ A S. Det ble ikke overført noen liste over vikarer, som A hadde kontaktet, fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S. Hvem som ville være interessert i å jobbe sommeren 2018 var det uansett for tidlig å avklare høsten 2017 Recman systemet var som nevnt aldri overført til Kooperativ A S og kunne følgelig benyttes fritt av Kooperativ Bemanning A S. Det bestrides uansett at den framlagte listen over interessenter og vikarer og den angivelige overføringen av kunder og vikarer, utgjør et tap for Kooperativ A S som er i nærheten av det overskuddet Kooperativ Bemanning A S fikk i 2018 Listen og oversikten over vikarene har tilnærmet null verdi uten Bs eller Cs arbeidsinnsats, og først og fremst Bs gode relasjon til kundene. Samarbeidet i Kooperativ A S var som nevnt brutt sammen, så det ville uansett ikke vært inntekter av fortsatt drift i Kooperativ A S. Dersom retten skulle komme til at vilkårene for erstatning er oppfylt for ankemotpartene anføres at erstatningen må falle bort, jamfør skadeserstatningsloven 5 1 Det må uansett skje en lemping på grunn av de særlige omstendigheten i saken, jamfør skadeerstatningsloven 5 2Det er nedlagt slik påstand: 1. Kooperativ A S dømmes til å betale sakens omkostninger for ting og lagmannsrett. Lagmannsretten er kommet til et annet resultat enn tingretten og bemerker: 1. Innledning problemstilling Kooperativ A S har krevet erstatning etter aksjeloven 17 1 fra B og Kooperativ A S for overføring av 184 000 kroner fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S i april 2018 Lagmannsretten drøfter dette i punkt 3 Kooperativ A S har også krevet erstatning fra B, A og Kooperativ Bemanning A S for overdragelse av virksomhet fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S, herunder innkreving av inntekter opptjent av Kooperativ A S i januar 2018 Lagmannsretten drøfter dette i punkt 4 nedenfor. Innledningsvis angir lagmannsretten noen rettslige utgangspunkter. Rettslig utgangspunkter Aksjeloven 17 1 lyder Selskapet, aksjeeier eller andre kan kreve at daglig leder, styremedlem, medlem av bedriftsforsamlingen, gransker eller aksjeeier erstatter skade som de i den nevnte egenskap forsettlig eller uaktsomt har voldt vedkommende. Selskapet, aksjeeier eller andre kan også kreve erstatning av den som forsettlig eller uaktsomt har medvirket til skadevolding som nevnt i første ledd. Erstatning kan kreves av medvirkeren selv om skadevolderen ikke kan holdes ansvarlig fordi han eller hun ikke har utvist forsett eller uaktsomhet. Bestemmelsen er en regulering av den alminnelige erstatningsrettslige culpanormen på aksjelovgivningens område. Lagmannsretten må gjøre en konkret vurdering av handlemåten, sett i lys av de kravene som gjelder for et styremedlem eller en daglig leder i et aksjeselskap, jamfør eksempelvis H R 2019 317 A med videre henvisning til H R 2017 2375 A avsnitt 25Ansvaret etter 17 1 gjelder en avgrenset personkrets. Ansvar etter den alminnelige ulovfestede culpanormen kan likevel gjøres gjeldende for en større personkrets enn det som er omhandlet i bestemmelsen. Også andre enn de som er angitt i 17 1 kan for eksempel anses å ha en lojalitetsplikt overfor selskapet der brudd på denne kan bebreides dem som uaktsomt og gi grunnlag for ansvar. Aksjeloven 17 1 krever at det må foreligge en skade som er voldt ved den uaktsomme eller forsettlige handlingen. I tråd med de alminnelige ulovfestede erstatningsrettslige prinsipper et det et vilkår at det foreligger et økonomisk tap, og det må være adekvat årsakssammenheng mellom den påberopte skadevoldende handlingen og det økonomiske tapet. Lagmannsretten drøfter på denne bakgrunn først krav fra Kooperativ A S om erstatning av 184 000 kroner. Krav fra Kooperativ A S mot Kooperativ Bemanning A S og B om erstatning av 184 000 kroner. Det er uomtvistet at B i april 2018 overførte 184 000 kroner fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S. Lagmannsretten må etter aksjeloven 17 1 som nevnt gjøre en konkret vurdering av handlemåten, sett i lys av de kravene som gjelder for et styremedlem i et aksjeselskap. Et aksjeselskap er et selvstendig rettssubjekt. Styreansvaret springer ut av et kontraktsforhold som gir grunnlag for lojalitetsplikter. Styremedlemmet skal som hovedregel ivareta selskapets interesser, ikke egne eller tredjeparts interesser. Aksjeloven har da også flere regler om beskyttelse av selskapskapitalen. Det er uomtvistet at overføringen ikke var behandlet og godkjent i styret eller annen med kompetanse til å godkjenne slik utbetaling på vegne av selskapet. Det er opplyst at B hadde tilgang til selskapets konto, men lagmannsretten kan ikke se at han som styremedlem hadde kompetanse til å beslutte slik overføring av kapital fra selskapet. Når B i tillegg var 100 prosent eier av det aksjeselskapet han overførte pengene til, må han vise særlig aktsomhet. Lovgiver har også gitt uttrykk for dette blant annet ved egen regulering av transaksjoner mellom selskapet og aksjeeier med videre jamfør aksjeloven kapittel I V, 3 8 og 3 9 Utdeling fra selskapet er dessuten særskilt regulert i aksjeloven 3 6Det er opplyst at etter uttaket av 184 000 kroner, var Kooperativ A S konto tilnærmet i null. Overføringen gjaldt for selskapet derfor heller ikke et ubetydelig beløp. Lagmannsretten anser det på denne bakgrunn klart at B handlet i strid med den lojalitetsplikten han som styremedlem har, da han overførte kapital til et selskap der han selv er eier. Han har i det minste handlet uaktsomt. Det endrer ikke dette at han mente eget selskap hadde krav på beløpet. Kooperativ Bemanning A S har medvirket til den uaktsomme overføringen av beløpet ved å motta dette. B har vist til at Kooperativ A S ikke ble påført et tap fordi Kooperativ Bemanning A S uansett hadde krav på et beløp fra Kooperativ A S som minst var i denne størrelse. Det er fra Kooperativ A S for lagmannsretten ikke erkjent at Kooperativ Bemanning A S hadde krav på et slikt beløp på dette tidspunktet, i april 2018 Lagmannsretten anser etter bevisførselen at overføringen påførte selskapet et økonomisk tap. Det er ikke for lagmannsretten sannsynliggjort at Kooperativ Bemanning A S hadde et krav mot Kooperativ A S. Det sentrale er uansett at selskapets rette organer ikke har besluttet at beløpet skal overføres til en kreditor framfor en annen. Det er heller ikke vist til motregningsadgang. Lagmannsretten anser på denne bakgrunn at B har voldt skade ved den uaktsomme overføringen. Kooperativ Bemanning A S er ansvarlig som medvirker. Kooperativ A S har også krevet avsavnsrente av beløpet. Området for avsavnsrenter er utvidet i senere år, selv om det ikke kan anses som et alminnelig prinsipp at ethvert økonomisk etteroppgjør uten forsinkelsesrente skal suppleres med avsavnsrente, jamfør Rt 2014 501 avsnitt 44Hvorvidt en erstatning skal omfatte et rentetap, må avgjøres ut fra en vurdering av den konkrete situasjonen og på bakgrunn av vanlige erstatningsrettslige regler, jamfør blant annet Rt 2001 969 skal vel være H R 2001 969, Lovdatas anm.. Tapet for Kooperativ A S består ikke bare i at pengene ble trukket fra kontoen i april 2018 Tapet består også i at beløpet ikke umiddelbart tilbakebetales selskapet, men først erstattes etter en lang rettslig konflikt. Dette rentetapet anser lagmannsretten som en påregnelig tapspost i erstatningsoppgjøret og avsavnsrente tilkjennes fra og med 1 mai 2018 En avsavnsrente på 4 prosent anses her rimelig. B og Kooperativ Bemanning A S er solidarisk ansvarlig for å betale Kooperativ A S erstatning på 184 000 kroner med tillegg av avsavnsrente på 4 prosent fra mai 2018, jamfør skadeserstatningsloven 5 34 Krav fra Kooperativ A S mot Kooperativ Bemanning A S, B og A om erstatning etter overføring av virksomheten i Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S. Lagmannsretten drøfter først i hvilken grad virksomheten i selskapet Kooperativ Bemanning A S ble overført til Kooperativ A S høsten 2017Lagmannsretten anser det uomtvistet at både B og C våren 2017 mente at samarbeidet dem imellom hadde gitt gode økonomiske resultater. Utviklingen av omsetningen våren 2017 viser også dette. Implementeringen av Recman systemet fant sted umiddelbart etter at C startet i Kooperativ Bemanning A S ultimo desember 2016 Lagmannsretten legger etter bevisførselen til grunn at bruken av dette systemet innebar en profesjonalisering av bemanningsvirksomheten som ga positiv økonomisk uttelling. Kooperativ A S ble opprettet for at B og C skulle fortsette sitt profesjonelle samarbeid og sammen forbedre resultatene for bemanningsvirksomheten. Planen var at samarbeidet skulle videreføres i et selskap der B ikke var eneeier, men hvor han via et selskap eide en halvpart, og Cs søster, via et annet selskap, var eier av den andre halvparten. Det er ikke nødvendig for lagmannsretten å ta stilling til om D som eier gjennom Magnella Holding A S i realiteten opptrådte for C fordi han på stiftelsestidspunktet var under gjeldsordning slik det ble framholdt fra B. Dette har uansett begrenset betydning for i hvilken grad virksomheten ble overdratt. Lagmannsretten anser etter en samlet vurdering av bevisførselen at den klare intensjonen mellom B og C var at bemanningsvirksomheten skulle overføres til det nye selskapet, og at virksomheten i den gamle selskapet skulle opphøre. I juli 2017 var det e postkorrespondanse fra C til Kooperativ Bemanning A S under emne Kooperativ A S onemail om nye e poster med domenet kooperativ. no og flytting av webside fra www. no, samt om videresendelse av e poster fra kooperativbemanning. Lagmannsretten oppfatter dette som en forberedelse til å sluse vikarene og kundene over i det nye selskapet. I august 2017 var det e postkorrespondanse mellom B og C under emneknaggen avvikling av selskapet der det drøftes ulike modeller for hvordan Kooperativ Bemanning A S skulle avvikles. C skrev 9 august blant annet: Jeg tror det er dumt å legge ned kooperativ nå. Jeg tror det er bedre å bare la A S ligge der til neste år og bare føre over kundene. Så kan man avvikle eller fusjonere på et senere tidspunkt når det ikke er noe drift i selskapet. Lager minst støy Senere samme kveld foreslo B at han kunne selge for samme pris som aksjekapitalen. C ga uttrykk for at han var usikker på reglene og betydningen for skatteplikt. B svarte 10 august at det da vel var bedre å legge ned. E postkorrespondansen gir lagmannstretten et klart inntrykk av at Kooperativ Bemanning A S skulle legge ned sin virksomhet Lagmannsretten viser også til at det nye selskapet Kooperativ A S skulle drive med det samme som det gamle; utleie av helsepersonell til vikariater i norske helseforetak og kommuner. Det har formodningen mot seg at B planla å opprette et selskap som skulle ha parallell drift med det gamle, og altså være en konkurrent i markedet. Det er heller ingen holdepunkter for dette i bevisene. Lagmannsretten oppfatter som nevnt at det sentrale var å få etablert et selskap som skulle videreføre driften, men tjene mere penger. I vedtektene for Kooperativ A S er et konkurranseforbud uttrykkelig tatt inn: Aksjonærene har ikke adgang til, direkte eller indirekte, å drive, delta i eller bistå virksomhet som konkurrerer med selskapets virksomhet At eierne i Kooperativ A S direkte var to selskaper, får i denne sammenheng begrenset betydning. Konkurranseforbudet viser uansett at det var forutsetningen da Kooperativ A S ble stiftet at de involverte ikke skulle drive konkurrerende virksomhet. Bevisførselen for lagmannsretten viser også at intensjonen ble satt i verk, og at den pågående bemanningsvirksomheten i Kooperativ Bemanning A S høsten 2017 ble flyttet til Kooperativ A S. B var eneier, og styreleder mm i Kooperativ Bemanning A S og hadde kompetanse til å ta virksomheten over i et nytt selskap. Noe annet er heller ikke anført. De nye domenene ble tatt i bruk og interesserte vikarer sluses inn i det nye selskapet. Etter at selskapet ble stiftet, drøftet C og B hvordan vikarene og kundene skulle informeres. B var i e post 3 november 2017 til C opptatt av at kommunene må informeres om at faktura kommer til å bli sendt fra et nytt selskap. B var også opptatt av å få informert vikarene om at de har ny arbetsgivare Kooperativ A S. I november 2017 ble det som nevnt sendt ut melding til en rekke vikarer som hadde registrert seg i Kooperativ Bemanning A S, om at det hadde skjedd en omorganisering og ny konsernstruktur. Det ble samtidig opplyst at Kooperativ Bemanning A S hadde nytt kontonummer og organisasjonsnummer og nytt navn; Kooperativ A S. Vikarene fikk videre beskjed om at ny arbeidsavtale måtte signeres. Flere kunder, kommuner og helseforetak, fikk tilsvarende informasjon om nytt navn, nytt kontonummer og nytt organisasjonsnummer. Det framgår av en e post 7 november 2017 fra B til C at de to var enige om formuleringene. Lagmannsretten legger isolert sett begrenset vekt på i hvilket navn det ble inngått såkalt 0 avtaler med vikarene. Disse ga verken arbeidsrett eller arbeidsplikt. Lagmannsretten er også enig med ankemotpartene i at vikarene kunne registrere seg som interessenter i flere vikarbyrå. På den annen side viser disse oppfordringene til å inngå ny avtale med Kooperativ A S at Kooperativ A S ble introdusert som den nye arbeidsgiveren. I vurderingen av om virksomheten ble overdratt er det for lagmannsretten sentralt at det ikke har vært aktivitet av betydning i Kooperativ Bemanning A S etter slutten av oktober 2017 Interesserte vikarer ble sluset til Kooperativ A S og lagmannsretten legger etter bevisførselen til grunn at de aktuelle oppdragene i november og desember ble inngått med Kooperativ A S som avtalepart. Det er ikke framlagt noen fakturaer fra Kooperativ Bemanning A S i november, desember og januar. Faktura nummer 206 utstedes 27 oktober 2017 for vikartimer utført i september 2017 Den neste fakturaen, nummer 207, utstedes først 7 februar 2018 Faktureringen synes altså i sin helhet å ha gått fra Kooperativ A S fra november. B har forklart at han parallelt i denne perioden arbeidet for Kooperativ Bemanning A S, uten at det er nærmere konkretisert. Det er uklart for lagmannsretten hva som var hans arbeidsoppgaver i det gamle selskapet fra november 2017 Lagmannsretten utelukker ikke at det kan ha vært noe arbeid av administrativ karakter for B i Kooperativ Bemanning A S, men kan etter bevisførselen vanskelig legge til grunn at dette var arbeid av betydning. Det er ingen holdepunkter for at B på det tidspunktet aktivt drev en konkurrerende virksomhet. Lagmannsretten legger etter en samlet bevisvurdering til grunn at i den utstrekning B hadde kontakt med kunder og vikarer var dette som ledd i arbeid for Kooperativ A S. Kooperativ A S fikk dessuten fra oppstart full tilgang til informasjon om kunder og ansatte vikarer i Kooperativ Bemanning A S gjennom C RM systemet fra leverandøren Recman. A, C og B hadde alle tilgang til systemet. Avtalen med Recman ble imidlertid værende i selskapet Kooperativ Bemanning A S. Det framgår at C på vegne av Kooperativ A S ba Recman om å få overført avtalen. Men dette ble likevel ikke gjennomført. Kooperativ A S betalte fakturaer for systemet i november, men det er opplyst at Kooperativ Bemanning A S senere har refundert selskapet dette beløpet. Lagmannsretten har for øvrig forstått det slik at refusjonen ble gjort etter at tvist var oppstått. Det er uomstridt at det var intensjonen at C RM systemet fra Recman skulle benyttes av Kooperativ A S, og at ansatte i selskapet skulle ha tilgang. Det er videre uomstridt at dette ble gjennomført fra oppstart. Ved å benytte systemet ble interessenter kontaktet og registrert. Lagmannsretten anser derfor at innholdet i systemet i det vesentlige må anses overført og benyttet i tråd med intensjonen, selv om lisensen forble i Kooperativ Bemanning A S. Lagmannsretten legger til grunn at planen var at også lisensen skulle overføres og at B var innforstått med det, men at den nødvendige elektroniske signeringen, ikke ble gjennomført før samarbeidet raknet. Lagmannsretten kan ikke se at Bs forklaring om at han ikke signerte fordi han også skulle fortsette virksomheten i Kooperativ Bemanning A S, har støtte i de øvrige bevisene i saken. For den videre drøftelsen av erstatningsansvaret anser lagmannsretten det ikke nødvendig å gå nærmere inn på i hvilken grad overføringen av virksomhet skal betegnes som en virksomhetsoverdragelse slik begrepet brukes i arbeidsmiljøloven. Lagmannsretten anser det etter en samlet vurdering sannsynliggjort at virksomheten i Kooperativ Bemanning A S ble overført fra Kooperativ Bemanning A S til Kooperativ A S. Lagmannsretten kan ikke se at det i bevisførselen er noen holdepunkter for at dette bare skulle gjelde fram til nyttårsskiftet. Tvert imot er det mest sannsynlig at alle involverte så for seg at samarbeidet og virksomheten skulle fortsette i Kooperativ A S. Det er fra B forklart at verken Kooperativ Bemanning A S eller Kooperativ A S har inngitt anbud og fått rammeavtale med det offentlige. Bare dersom selskapet som har rammeavtalen ikke klarer å stille vikarer, kan kommunene eller helseforetaket ta kontakt med et vikarbyrå uten rammeavtale. Lagmannsretten legger etter dette til grunn at Kooperativ A S normalt inngikk avtalen om et oppdrag med vikaren på kort varsel. Lagmannsretten anser det derfor mest sannsynlig at avtalene med vikarene om arbeid i januar var gjort mens det utelukkende var aktivitet i Kooperativ A S. Lagmannsretten anser det på denne bakgrunn klart at et styremedlem i Kooperativ A S og daglig leder i det samme selskapet iallfall har handlet uaktsomt når det sendes fakturaer for arbeid i januar med krav om innbetaling til et annet selskap, Kooperativ Bemanning A S. Både B og A visste at virksomheten ble drevet i Kooperativ A S. De arbeidet begge for dette selskapet og B var også styremedlem der og hadde tatt aktivt del i overføringen. Etter bevisførselen anser lagmannsretten det sannsynliggjort at både B og A var vel kjent med at fakturaene ble sendt ut. Det er sannsynlig at faktureringen var initiert av B. A hadde imidlertid blant annet forberedt dette ved å sluttmelde alle vikarene for Kooperativ A S per nyttårsskiftet. Lagmannsretten anser det for ansvaret ikke nødvendig å ta stilling til om A er ansvarlig etter aksjeloven 17 1 Hun opptrådte med tittelensom daglig leder og var orientert om de fullmakter og det ansvar det innebar. Hun vil i kraft av sitt ansettelsesforhold i Kooperativ A S ha et lojalitetsforhold til dette selskapet og uansett være ansvarlig etter den alminnelige ulovfestede culpanormen, ved å ha medvirket til å overføre inntektene fra Kooperativ A S til et annet selskap et selskap hun få dager etter startet å arbeide for. Det er fra ankemotpartene anført at faktureringen av kundene for oppdrag i januar 2018 ikke innebar et økonomisk tap for Kooperativ A S idet det ikke lenger var ansatte i selskapet slik at faktureringen ikke ville blitt ivaretatt. Lagmannsretten kan ikke se at verken B eller A kan høres med dette. Slik lagmannsretten forstår det, ble fakturaene sendt ut før A fratrådte. Men uansett hadde B som styremedlem en lojalitetsplikt overfor Kooperativ A S og ved dette plikt til å ivareta selskapets interesser, og han burde medvirket til at utestående ble inndrevet. Selv om ansatte hadde sagt opp, innebærer det ikke at styremedlemmets lojalitetsplikt ikke lenger gjelder. B anså seg for øvrig også som ansatt i selskapet, og hadde god innsikt i porteføljen. Lagmannsretten anser det etter dette klart at B påførte Kooperativ A S et tap da betaling for vikaroppdrag i januar ble fakturert Kooperativ Bemanning A S som mottaker. A medvirket blant annet ved å stå som kontaktperson på fakturaene. Kooperativ Bemanning A S har medvirket ved å stå som innkrevende selskap og å motta betalingen. Kooperativ Bemanning A S mottok mer enn 2, 1 millioner kroner i betaling fra kundene. Utgiftene kommer til fradrag når tapet for Kooperativ A S skal beregnes. Lagmannsretten anser det sannsynliggjort at det ble betalt lønn til vikarene, og at kostnader som bør gå til fradrag er omlag 1, 6 millioner kroner. Det vises til oversikt for Kooperativ Bemanning A S for januar og februar 2018 utarbeidet av regnskapsfører N2, og til N2s forklaring for lagmannsretten. Lagmannsretten forsto N2s forklaring slik at det oppførte beløp i lønnsutbetaling for januar, inkluderte avgifter, mens avgiftene for februar var ført som en egen post. Det kan etter dette ikke legges til grunn at det var en feil i periodiseringen, slik det ble framholdt fra ankemotpartene. Skjønnsmessig fastsettes tapet for Kooperativ A S knyttet til faktureringen for januar 2018 til 500 000 kroner. Kooperativ A S har anført at selskapet i tillegg ble påført et økonomisk tap ved at Kooperativ Bemanning A S, B og A, uten at dette var lovlig besluttet i selskapets organer, overførte bemanningsvirksomheten fra Kooperativ A S til Kooperativ Bemanning A S. Det er ikke omstridt at B og A fortsatte å drifte bemanningsvirksomheten i Kooperativ Bemanning A S. A har som nevnt forklart at hun få dager etter fratreden 8 februar 2018 fra stillingen som daglig leder i Kooperativ A S, startet som bemanningskonsulent i Kooperativ Bemanning A S. Det er på det rene at også B fra februar 2018 fortsatte arbeidet med bemanningsvirksomheten, men nå i selskapet Kooperativ Bemanning A S. Lagmannsretten har som nevnt ansett det sannsynliggjort at virksomheten ble overført fra Kooperativ Bemanning A S til Kooperativ A S ved oppstart av Kooperativ A S, og at dette iallfall var gjennomført innen slutten av oktober 2017 De opplysninger om vikarer og kunder som var registrert ved oppstart av Kooperativ A S, må anses overført til Kooperativ A S. Kooperativ A S kunne fritt benytte seg av dette uten konkurranse fra Kooperativ Bemanning A S. Som det framgår av lagmannsrettens drøftelse foran, anses det sannsynliggjort at dette ikke var en tillatelse avgrenset til noen måneder. Kooperativ Bemanning A S kunne derfor ikke uten videre gjenoppta bruken av den informasjonen som var overført. Det får derfor begrenset betydning at lisensen for Recman systemet fortsatt lå i Kooperativ Bemanning A S. Det hadde vært S MS kampanje høsten 2017, og lagmannsretten legger til grunn at det også var rekruttert nye aktuelle vikarer til Kooperativ A S. Det arbeidet med rekruttering og kartlegging som ble gjort av A senhøstes 2017, må også anses å tilhøre Kooperativ A S. Det framgikk at hun hadde hatt kontakt med en rekke av vikarene og ført egne lister der det var registrert hvem som kunne tenkes å arbeide blant annet sommeren 2018A, som daglig leder og B, som styremedlem, hadde undertegnet en taushetsplikterklæring 18 januar 2018 Her het det blant annet: Undertegnede som har styreverv i Kooperativ A S (under kalt bedriften), forplikter seg til ikke å røpe overfor uvedkommende drifts eller forretningsforhold som han hun får kjennskap til i sitt virke. Denne plikt til taushet gjelder både forhold han hun blir kjent med vedrørende bedriften, dennes oppdragsgivere og forretningsforbindelser. Han hun plikter også med dette å bevare taushet om personopplysninger han hun får kjennskap til gjennom ovennevnte bedrifts databehandlingssystem. Taushetsplikten gjelder også ansatte i selskapet som ikke har behov for vedkommende informasjon i sitt arbeide. Han hun plikter følgelig i sine vurderinger og i behandlingen av informasjon å ivareta bedriftens interesser på en best mulig måte. Lagmannsretten anser det etter en samlet vurdering klart at både A og B må bebreides for det tapet som ble påført Kooperativ A S, da de uten beslutning fra Kooperativ A S flyttet virksomheten over i et konkurrerende selskap. Lagmannsretten anser det også klart at Kooperativ A S ved denne overdragelsen av virksomheten ble påført et økonomisk tap. At samarbeidet i Kooperativ A S, mellom de som opprinnelig hadde avtalt å drive selskapet, hadde brutt sammen, endrer ikke dette. Et styremedlem har uansett en lojalitetsplikt til selskapet. Det samme gjelder den som fungerte som daglig leder. Utmålingen av tapet må skje skjønnsmessig. Lagmannsretten tar som utgangspunkt at Kooperativ A S skal stilles som om den ansvarsbetingende handlingen ikke hadde skjedd, jamfør H R 2021 967 A. Det må da skje en sammenligning mellom to hendelsesforløp: på den ene siden det hypotetiske hendelsesforløpet, det vil si det som hadde skjedd hvis virksomheten i Kooperativ A S ikke hadde blitt overført til Kooperativ Bemanning A S, og på den annen side det faktiske hendelsesforløpet. Lagmannsretten har funnet utmålingen av tapet vanskelig. Det er på det rene at samarbeidet mellom B og C hadde brutt sammen. Begge hadde etter dette sluttet å arbeide for selskapet. Dersom det i et hypotetisk hendelsesforløp for Kooperativ A S tenkes videre drift etter januar 2018, må det forutsette nye ansatte. Lagmannsretten kan ikke legge til grunn at nye ansatte ville kunne nyttiggjøre seg kundelister, innholdet i Recman systemet og vikaroversikten i Excel som A hadde bearbeidet manuelt fra høsten 2017, i så stor utstrekning som det var gjort av C og B. Etter bevisførsel anser lagmannsretten det mest sannsynlig at den personlige kundekontakten med B over flere år hadde stor betydning for å få til avtaler med kundene. Lagmannsretten anser derfor at den fortjenesten som ble oppnådd for hele 2018 i Kooperativ Bemanning A S, ikke uten videre fullt ut er veiledende for hvilket tap Kooperativ A S har lidt. En stor del av den fortjenesten på om lag fem millioner kroner som selskapet Kooperativ Bemanning A S fikk for 2018, må anses å referere til Bs personlige innsats og hans personlige kontakter særlig hos kundene. Lagmannsretten viser ellers til at fortjenesten fra januar 2018, som er behandlet foran, inngår i fortjenesten for Kooperativ Bemanning A S på fem millioner. Dersom det istedenfor fortsatt drift som et hypotetisk forløp, tenkes at Kooperativ A S hadde vært solgt, anser lagmannsretten at opplysninger om vikarer og kunder fra høsten 2017 ville hatt en ikke helt ubetydelig verdi, særlig gjelder det dersom man fant en kjøper som drev tilsvarende virksomhet og man fikk realisert selskapet tidlig på nyåret. En slik verdsettelse er imidlertid ikke nærmere belyst for lagmannsretten. Lagmannsretten anser det også her rimelig at det betales avsavnsrente, jamfør Rt 2014 501 avsnitt 44 og Rt 2001 969 skal vel være H R 2001 969, Lovdatas anm.. Det vises til det som er sagt under punkt 3 om dette. Når det uten vederlag er disponert over vesentlige deler av virksomheten til et annet selskap samt disponert over en måneds fortjeneste anser lagmannsretten at avsavnsrente må anses som en påregnelig tapspost i erstatningsoppgjøret. Også her anses 4 prosent å være rimelig. Etter en samlet skjønnsmessig vurdering fastsetter lagmannsretten det tapet som skal erstattes både for faktureringen for januar og overføring av virksomheten samlet til 2 500 000 kroner. B, A og Kooperativ Bemanning A S er solidarisk ansvarlig for beløpet, jamfør skadeserstatningsloven 5 35 Lemping av ansvaret Ankemotpartene har subsidiært gjort gjeldende at erstatningen må lempes helt eller delvis. Skadeserstatningsloven 5 1 lyder: 1. Dersom den direkte skadelidte eller erstatningssøkeren har medvirket til skaden ved egen skyld, kan erstatningen settes ned eller falle bort for så vidt det er rimelig når en tar hensyn til atferden, og dens betydning for at skaden skjedde, omfanget av skaden og forholdene ellers. Som medvirkning reknes det også når den direkte skadelidte eller erstatningssøkeren har latt være i rimelig utstrekning å fjerne eller minske risikoen for skade eller etter evne å begrense skaden. Reglene i nummer 1 og 2 gjelder tilsvarende ved medvirkning av andre personer eller forhold som den direkte skadelidte eller erstatningssøkeren i denne sammenheng hefter for. Den skadelidte og erstatningssøkeren er her selskapet Kooperativ A S. Lagmannsretten kan ikke se at selskapet Kooperativ A S har medvirket til skaden ved egen skyld. Selskapet kan heller ikke bebreides for ikke å ha minsket risikoen for skade. Hvem av de to samarbeidspartnerne, B eller C, som må bære den største del av ansvaret for at samarbeidet mellom de to raknet, og at grunnlaget for selskapets videre drift ble et annet, er det ikke nødvendig for lagmannsretten å ta stilling til. Det er uansett ikke rimelig å lempe ansvaret etter tredje ledd for skadegjørende handlinger som ble begått mot selskapet Kooperativ A S etter at det var på det rene at samarbeidet var raknet. Etter skadeserstatningsloven 5 2 kan erstatningsansvaret lempes når retten under hensyn til skadens størrelse, den ansvarliges økonomiske bæreevne, foreliggende forsikringer og forsikringsmuligheter, skyldforhold og forholdene ellers finner at ansvaret virker urimelig tyngende for den ansvarlige. Det samme gjelder når det i særlige tilfeller er rimelig at den skadelidte helt eller delvis bærer skaden. Slik saken er opplyst, kan lagmannsretten ikke se at det for noen av de ansvarlige foreligger forhold som tilsier at det er rimelig at ansvaret overfor Kooperativ A S skal lempes etter denne bestemmelsen. Sakskostnader Kooperativ A S har i det alt vesentlig fått medhold. Påstanden punkt 2 gjelder et krav om en skjønnsmessig fastsatt erstatning. I realiteten referer det til to forhold som det kreves erstatning for. Lagmannsretten har gitt medhold på begge punkt. Saken er da å anse som vunnet selv om den fastsatte erstatningssummen er lavere enn det maksimale beløpet som ble angitt da anken ble inngitt. En part som i det vesentlige har fått medhold, har i utgangspunktet krav på full erstatning for sine sakskostnader fra motpartene, jamfør tvisteloven 20 2 første ledd. Lagmannsretten kan ikke se at det for noen av de tre ankemotpartene er tungtveiende grunner som gjør det rimelig å frita for erstatningsansvaret helt eller delvis, jamfør tvisteloven 20 2 tredje ledd. Forlikstilbud er trukket fram fra begge sider. Det er opplyst at ankemotpartene tilbød å betale ankende part 600 000 kroner. Etter det resultat lagmannsretten har kommet til, kan det ikke anses at Kooperativ A S har avslått et rimelig forlikstilbud. Den ankende part har krevet dekket omkostninger til advokatsalær med 1 149 870 kroner, inklusive merverdiavgift. Ankemotpartenes prosessfullmektig hadde ikke innvendinger til kravet. Før avslutningen av ankeforhandlingen ba lagmannsretten ankende parts prosessfullmektig om kommentarer til kravet, jamfør tvisteloven 20 5 femte ledd andre punktum. Det ble også gitt anledning til å inngi skriftlige kommentarer innen en angitt frist. Det framgår at det er brukt 67, 5 timer fram til det ble inngitt anke, og deretter 167, 83 timer fram til ankeforhandlingen, dessuten kreves for 20 timer fram til avslutning for instansen. Ankeforhandlingen ble gjennomført over to rettsdager. Lagmannsretten kan ikke se at et totalt timetall i dette omfang kan anses nødvendig, og at det ut fra betydningen av saken har vært rimelig å pådra dem. Lagmannsretten legger til grunn at det er et stort omfang dokumenter, og at det for ankende parts prosessfullmektig har vært krevende å få oversikt over sakens faktum. Dokumentasjonen har ikke vært slik det kan forventes av et aksjeselskap, og lagmannsretten legger til grunn at det tilsier et høyere tidsbruk for den som skal sette seg inn i de faktiske forhold. Det er dessuten ny prosessfullmektig for ankeinstansen. Det må også ses hen til at saken har vært omberammet, og det merarbeid det innebærer. Lagmannsretten har videre sett hen til at ankemotpartenes prosessfullmektig i sin salæroppgave totalt krevde honorert for mer enn 300 timer for lagmannsretten. Også den annen side har altså krevet salær for et timetall som er betydelig høyere enn sakens karakter og omfang normalt skulle tilsi. Samlet tilsier dette at det har vært nødvendig med et større arbeid for forberedelsen for lagmannsretten enn normalt ved saker av denne karakter. Til tross for dette mener lagmannsretten at det har medgått langt flere timer enn nødvendig, også sett hen til hva som ut fra betydningen av saken har vært rimelig å pådra. Sakens rettslige spørsmål er for øvrig i det vesentlige sentrale spørsmål på selskapsrettens område, og kan ikke begrunne et høyt timetall. Det er heller ikke anført. Etter en skjønnsmessig vurdering fastsettes nødvendige advokatkostnader for lagmannsretten til 750 000 kroner inklusive merverdiavgift. I tillegg kommer rettsgebyr på 31 050 kroner. I alt utgjør nødvendige kostnader for lagmannsretten 781 050 kroner, jamfør tvisteloven 20 5 første ledd. Lagmannsretten bestemmer, som begjært, at de tre ankemotpartene hefter felles for hele beløpet, jamfør tvisteloven 20 6 andre ledd. Lagmannsretten legger vekt på nærheten mellom de kravene som er behandlet og motpartens mulighet til å få dekning. Lagmannsretten legger sitt resultat til grunn når den avgjør krav på sakskostnader for tingretten, jamfør tvisteloven 20 9 andre ledd. Utgangspunktet er etter dette at Kooperativ A S skal ha erstattet sine kostnader for tingretten, jamfør 20 2 første ledd. Lagmannsretten kan heller ikke for tingrettens behandling se at det er tungtveiende grunner som gjør det rimelig å gjøre helt eller delvis unntak for en eller flere av ankemotpartene. Det ble for tingretten krevet omkostninger med i alt 588 175 kroner. Kostnadene anses nødvendige, jamfør tvisteloven 20 5 første ledd. Også her hefter alle tre parter felles for hele beløpet, jamfør tvisteloven 20 6 andre ledd. D OM SS LU TN IN G1. Kooperativ Bemanning A S og B skal, n for begge og begge for n, betale til Kooperativ A S 184 000 etthundreogåttifiretusen kroner med tillegg av 4 fire prosent rente fra 1 mai 2018 til betaling skjer. Oppfyllelsesfristen er to uker fra forkynnelsen av denne dommen. Kooperativ Bemanning A S, A og B skal, n for alle og alle for n, betale 2 500 000 tomillionerfemhundretusen kroner, til Kooperativ A S innen to uker fra forkynnelsen av denne dommen. I sakskostnader for lagmannsretten skal Kooperativ Bemanning A S, A og B, n for alle og alle for n, betale 781 050 sjuhundreogåtteientusenogfemti kroner til Kooperativ A S innen to uker fra forkynnelsen av denne dommen. I sakskostnader for tingretten skal Kooperativ Bemanning A S, A og B, n for alle og alle for n, betale 588 175 femhundreogåttiåttetuseetthundreogsyttifem kroner til Kooperativ A S innen to uker fra forkynnelsen av denne dommen.
Saken gjaldt krav om erstatning etter aksjeloven 17 1 Lagmannsretten ga et selskap medhold i krav om erstatning fra et styremedlem som uten at dette var besluttet av selskapet, hadde overført et beløp fra selskapets konto til et annet selskap der styremedlemmet var eneeier. Selskapet som mottok pengene var ansvarlig som medvirket. Selskapet fikk også medhold i krav om erstatning fra styremedlemmet og daglig leder etter at disse hadde overført virksomheten til et annet selskap, herunder fakturert selskapets kunder for n måned. Selskapet som virksomheten ble overført til var ansvarlig som medvirker. Henvisninger: Aksjeloven 17 1