Strafferett  Mishandling i nære relasjoner  Kontaktforbud  Oppholdsforbud  Elektronisk kontroll  Straffeloven § 282
Oslo statsadvokatembeter har ved tiltalebeslutning 9 juli 2021 satt A, født 00/00/1989, under tiltale for overtredelse av: I Straffeloven 282for ved trusler, tvang, frihetsberøvelse, vold eller andre krenkelser, alvorlig eller gjentatt å ha mishandleta)sin nåværende eller tidligere ektefelle eller samboer, Grunnlag: I en perioden fra 19/06/2019 til 24/04/2021 på bopel i sted1 og sted2 og eller andre steder, utsatte han jevnlig sin samboer B for vold, trusler og andre krenkelser. Den fysiske volden besto blant annet i at han slo henne med flat og eller knyttet hånd mot ansiktet, hodet og kroppen, dro henne i håret, kløp henne, sparket henne, vred fingrene, hånden eller armene hennes, tok kvelertak på henne, dyttet hodet hennes bakover eller nedover, og kastet gjenstander på henne. Truslene besto blant annet i at han flere ganger truet henne ved å si at han skulle drepe henne, kutte eller klippe av fingrene hennes, klippe av nesen, leppene eller øyelokkene når hun sov, og ved en anledning truet han med å knuse en blomsterpotte av glass i hodet hennes. Krenkelsene besto blant annet i at han spyttet henne i ansiktet og eller på kroppen, klippet i stykker bankkortet hennes og puttet det i munnen hennes, stakk sin blodige finger inn i hennes munn, og ødela hennes ting som blant annet en Iphone, krystallvaser og en T V. I I Vegtrafikkloven 31 første ledd, jamfør 22 første leddfor å ha ført en motorvogn når han var påvirket av alkohol. Grunnlag: Søndag 23 juni 2019 cirka klokka 0315 ved parkeringsplassen i adresse1 førte han Toyota personbil med kjennetegn kjennetegn mens han var påvirket av alkohol. Alkoholutåndingsprøve tatt klokka 03: 59 viste en minsteverdi på 051 milligram alkohol per liter luft. I II Politiloven 30 nr 1, jamfør 5for å ha unnlatt straks å rette seg etter pålegg gitt av politiet. Grunnlag: Onsdag 17 juli 2019 unnlot han å etterkomme politiets pålegg gitt cirka klokka 0120 om å holde seg borte fra Oslo sentrum i 48 timer, idet han cirka klokka 0245 samme natt befant seg på et utested i adresse2. Søndre Østfold tingrett avsa 4 november 2021 dom med slik domsslutning: 1., født, frifinnes for tiltalebeslutningens post I II. 2., født, dømmes for overtredelse av straffeloven 282 og vegtrafikkloven 31 første ledd, jamfør 22 første ledd til en straff av fengsel i ett 1 år, jamfør straffeloven 79 bokstav a. Til fradrag i straffen går 202 tohundreogto dager, jamfør straffeloven 833, født, forbys for en periode av to 2 år å oppholde seg i adresse3 og i 30 minutters kjøreavstand derfra. Det vil si hvor disse koordinatene utgjør forbudssonen: Punkt 1: koordinat1 Punkt 2: koordinat2 Punkt 3: koordinat3 Punkt 4: koordinat4 Punkt 5: koordinat5 Punkt 6: koordinat6 Punkt 7: koordinat7 Punkt 8: koordinat8 jamfør straffeloven 57 første ledd. Han forbys å kontakte B på telefon, per brev, sosiale medier eller andre digitale plattformer. Forøvrig idømmes ikke kontaktforbud. 4., født dømmes til elektronisk kontroll for en periode av to 2 år hvor forbudssonen utgjør koordinater under punkt 3, jamfør straffeloven 57 andre ledd. 5., født, dømmes til å betale oppreisningserstatning med 60 000 kroner til B, innen to 2 uker fra dommens forkynnelse. 6., født, dømmes til å betale erstatning for økonomisk tap med 26 170 tjuetotusenetthundreogsøtti kroner, innen to 2 uker fra dommens forkynnelse. A har anket dommen til Borgarting lagmannsrett. Anken gjelder bevisbedømmelsen og lovanvendelsen under skyldspørsmålet for tiltalens post I, og straffutmålingen. Den er henvist til ankeforhandling ved lagmannsrettens beslutning 23 desember 2021Ankeforhandling er holdt 7 16 juni 2022 i Borgarting lagmannsretts hus. A og 22 vitner har gitt forklaring. Øvrig bevisførsel fremgår av rettsboken. Aktor la ned slik påstand: 1. A, født 00/00/1989 dømmes for overtredelse av straffeloven 282fengsel i 1 år og 2 måneder. Varetektsfradrag utgjør 230 dager, jamfør straffeloven 832A, født 00/00/1989 dømmes til kontaktforbud ved at han forbys å forfølge, besøke eller på annet vis kontakte B i en periode på 2 år, regnet fra rettskraftig dom. Kontaktforbudet gjelder adressen: adresse4. 3. A, født 00/00/1989 dømmes til elektronisk kontroll for en periode på 2 år fra rettskraftig dom. Forbudssonen dannes av koordinatene: Punkt 1: koordinat1 Punkt 2: koordinat2 Punkt 3: koordinat3 Punkt 4: koordinat4 Punkt 5: koordinat5 Punkt 6: koordinat6 Punkt 7: koordinat7 Punkt 8: koordinat8 På vegne av fornærmede la bistandsadvokaten ned slik påstand: 1. B tilkjennes oppreisningserstatning oppad begrenset til kroner 150 0002B tilkjennes erstatning for økonomisk tap oppad begrenset til kroner 100 000Forsvarer la ned slik påstand: 1. A frifinnes for tiltalens post I, subsidiært anses på mildeste måte. 2. A frifinnes for kravet om erstatning for økonomisk tap samt for kravet om oppreisningserstatning. Lagmannsrettens vurdering1. Skyldspørsmålet Rettslig utgangspunkt Straffeloven 282 første ledd bokstav a lyder: Med fengsel inntil 6 år straffes den som ved trusler, tvang, frihetsberøvelse, vold eller andre krenkelser, alvorlig eller gjentatt mishandlera)sin nåværende eller tidligere ektefelle eller samboer. Det er ikke omtvistet at A og B med noen opphold var samboere i den aktuelle perioden. Kjerneområdet for bestemmelsen er vedvarende vold, trusler og krenkelser som inngår i et mønster som er egnet til å skape frykt for ny vold og krenkelser. I H R 2019 1036 U er anvendelsesområdet for 282 oppsummert slik i avsnitt 13 15: Høyesterett har avsagt flere dommer om den nedre grensen for anvendelsen av straffeloven 1902 219 og straffeloven 2005 282 om mishandling i nære relasjoner. I den siste dommen, H R 2019 1787 A avsnitt 18, er rettstilstanden oppsummert slik: Det er i en lang rekke dommer fra Høyesterett slått fast at kjerneområdet for mishandlingsbestemmelsen er den vedvarende og gjentakende krenkelsen og mishandlingen av den nærstående, jamfør Rt 2012 835 avsnitt 13 og 14 Ikke enhver kritikkverdig adferd rammes. Er det kun snakk om psykisk trakassering skal det mer til enn der det også er utøvd vold, jamfør H R 2019 621 A avsnitt 16 18... I H R 2019 621 A avsnitt 18, som det henvises til, er mishandlingsvurderingen oppsummert slik: Bedømmelsen skal ta opp i seg både karakteren og omfanget av tiltaltes adferd samt hvordan den påvirket den fornærmede. Sentralt står om handlingene samlet sett danner et mønster som resulterer i at den som rammes må leve under et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold, se for eksempel Rt 2013 879 avsnitt 30 Høyesterett har flere ganger også understreket at bestemmelsen ikke rammer enhver kritikkverdig adferd, heller ikke om den er gjentakende. Ordlyden mishandler viser at bestemmelsen bare omfatter mer kvalifiserte forhold, se for eksempel Rt 2013 329 avsnitt 13 Og dersom krenkelsene utelukkende er av psykisk art, skal det en god del mer til enn om krenkelsene også er fysiske, se Rt 2013 879 avsnitt 31 Det kreves altså at tiltaltes handlinger samlet sett gjør at de fornærmede lever i et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold. Begrepet mishandling viser at bestemmelsen bare rammer de mer kvalifiserte forhold. Ved vurderingen av om kravene er oppfylt, kan det imidlertid også ses hen til mindre alvorlige krenkelser, som isolert sett ikke er straffbare, såfremt de bidrar til å skape en tilværelse preget av frykt og usikkerhet, jamfør Rt 2013 329 avsnitt 13Det sentrale spørsmålet i saken er om A gjentakende har utsatt B for vold, trusler og krenkelser, og om det inngikk i et mønster med vold som samlet sett gjorde at B levde i et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold. Det gjelder et strengt beviskrav i straffesaker, og all rimelig og fornuftig tvil skal komme tiltalte til gode. Teoretisk tvil skal retten se bort fra. Det kreves ikke at hvert enkelt moment skal være bevist ut over enhver rimelig tvil, så lenge det etter en samlet vurdering av bevisene ikke er rimelig tvil om konklusjonen, jamfør Rt 2005 1353 avsnitt 14Det er ikke uvanlig at tiltalte og fornærmede har motstridende forklaringer om hva som har skjedd. Det er heller ikke uvanlig at det ikke foreligger andre bevis i saken. I Rt 2011 641 avsnitt 28 fremholder Høyesterett at domstolen i slike tilfeller som utgangspunkt må ha anledning til å domfelle ut fra en troverdighetsvurdering. Ved vurdering av forklaringers troverdighet kan det være relevant å se hen til umiddelbare reaksjoner etter hendelsen, betroelser til venner og om forklaringene er konsistente over tid, jamfør for eksempel H R 2021 1527 U avsnitt 13Lagmannsretten gir først en kort oversikt over B og As forhold og hva som utløste konflikter mellom dem. Lagmannsretten tar deretter stilling til om det er utøvd vold, trusler og krenkelser slik det er beskrevet i grunnlaget for tiltalebeslutningen post I, og går nærmere inn på enkelte voldshendelser. Dernest ser lagmannsretten på spørsmålet om det var et mønster med vold et regime som var egnet til å skape frykt for ny vold og krenkelser. Kort om bakgrunn og ytre forhold Tiltalte, A, er rumensk statsborger. I følge hans forklaring hadde han et kort opphold, to fire måneder, i Norge i 2018 Han jobbet da som maler, før han returnerte til Romania og Hellas hvor han har familie. Han kom deretter tilbake til Norge våren 2019 og fikk jobb i virksomhet1. I følge A bodde han på dette tidspunktet hos venner. Han forklarte at han jobbet i virksomhet1 frem til juni 2019Etter kort tid traff A fornærmede, B. Begge har forklart at de møttes tilfeldig ved Akerselva 3 mai 2019, og at de raskt ble et par. I løpet av mai 2019 flyttet A inn til B i hennes leilighet i adresse5. A og B har begge forklart om et turbulent og dysfunksjonelt parforhold. A har forklart at han mistet jobben i virksomhet1 fordi B lagde så mye bråk og krangel til langt på natt, slik at han ikke fikk nok søvn og derfor ikke klarte å komme seg på jobb. B forklarte at han ikke klarte å beholde jobben fordi han drakk for mye alkohol. Det er på det rene at As alkoholmisbruk var en kime til mye konflikt mellom partene. Det er også klart at A ved flere anledninger var utro, og at han sendte meldinger om det og bilder av kvinner som han var utro med, til B. Dette var i forbindelse med at han festet i Oslo. B på sin side veldig sjalu. Utroskap og sjalusi var også tema som førte til krangling og bråk i parforholdet. B har forklart at hun har en bachelor i studieretning1, har studert studieretning2 i to år og har utdannelse fra sted3 i U SA. B hadde i perioden for tiltalebeslutningen ikke et vanlig arbeidsforhold. Hun drev da, som nå, med kjøp og salg av leiligheter og utleie, og levde av inntekter fra denne virksomheten. B forklarte at hun ikke hadde en fast inntekt, men at hun fikk inn større engangsbeløp i forbindelse med salg av leiligheter. Hun hadde også noe stønad og praksisplass via N AV i perioder. B ville at A skulle få seg en jobb slik at han kunne bidra økonomisk i forholdet, noe han også ønsket. Hun hjalp ham blant annet med å komme på intervju, og hun betalte 15 000 kroner for et gravemaskinkurs som han tok. A hadde noen andre mindre arbeidsforhold i løpet av perioden, men lagmannsretten legger til grunn at det i mesteparten av tiden var B som dekket begges utgifter til livsopphold. Pengebruk var et annet tema som det var konflikter rundt. B ville blant annet ikke at A skulle bruke hennes penger på røyk og alkohol eller gambling på nett. Lagmannsretten forstår B slik at hun mente dette igjen hang sammen med hans alkoholmisbruk, og at han ifølge B ble aggressiv og voldelig når han drakk. As bruk av Bs smarttelefon var ifølge B også kime til konflikt hvis han brukte den til gambling, porno eller å være i kontakt med andre damer. A forklarte at han var enig med B i at han drakk for mye, og også han ønsket å drikke mindre. Han var også enig i at han hadde problemer med sinnemestring. B oppsøkte hjelp for A, og han var hos familieterapeut C et par behandlingstimer høsten 2019 og n time høsten 2020I januar 2020 flyttet B og A til adresse6. Det var B som eide leiligheten. A bidro med en del oppussing. I mars 2021 flyttet de til en ny leilighet som B eide i adresse3. Lagmannsretten legger til grunn at det var et brudd eller pause i forholdet på om lag fire måneder fra rundt pinsen 2020 og til 4 oktober 2020 Det var også brudd pause i om lag en måned i perioden januar februar 2020 I tillegg har de begge forklart at det var flere tilfeller hvor B kastet ut A fra leiligheten, eller at han dro fra henne, etter episoder med krangel og vold. I slike situasjoner kunne A komme tilbake etter kort tid samme dag eller natt eller han kunne dra til Oslo og bli der i noe lengre tid n eller flere dager. Det var i blant annet i slike tilfeller at A kunne sende meldinger og eller bilder om at han var med andre kvinner. Etter bruddet sommeren 2020 har A erkjent at det var han som oppsøkte B på nytt, hjemme hos henne, men han mener hun forsøkte å kontakte ham flere ganger i løpet av sommeren. B på sin side har forklart at A ringte henne hele tiden, hvilket han har benektet. Lagmannsretten tar ikke endelig stilling til dette, men mener at hans senere handlingsmønster underbygger at han er svært pågående. Det vises til at A til tross for besøksforbud ringte B flere ganger og oppsøkte henne i hjemmet straks han ble løslatt fra varetekt 2 desember 2021 Da han på nytt ble løslatt fra varetekt 24 januar 2022 ringte han henne til sammen 42 ganger i løpet av to dager i tillegg til at han påfølgende dag sendte to videoer og en tekstmelding fra andre personers telefoner. A har bekreftet Bs forklaring om at han i perioden sommeren 2020 i alle fall sendte henne en melding om at han hadde fått kreft, og en melding via en annens bruker om at han var død. A forklarte at han gjorde det for tull og for å sjekke om hun fortsatt var glad i ham. B forklarte at hun ble veldig bekymret for A da hun fikk meldingene, og brukte mye tid for å undersøke hva som hadde skjedd. Gjentakende vold, trusler og krenkelser Lagmannsretten finner det bevist utover enhver rimelig tvil at A i perioden fra 19 juni 2019 til 24 april 2021 på bopel i sted1, sted2 og sted4 og eller andre steder, gjentatte ganger utsatte B for vold, trusler og andre krenkelser som beskrevet i grunnlaget for tiltalebeslutningen post I. Det er bevist utover enhver rimelig tvil at den fysiske volden besto i slag med flat og knyttet hånd mot ansiktet, hodet og kroppen, at han dro henne i håret, kløp henne, sparket henne, holdt fingrene, hånden eller armene hennes i et hardt grep slik at det oppsto en vridning, at han tok kvelertak på henne, tok tak i hake kjevepartiet hennes og dyttet hodet hennes bakover eller nedover ved ett tilfelle hardt mot eller i kneet sitt, og kastet gjenstander på henne. Lagmannsretten er videre ikke i tvil om at A flere ganger truet henne ved å si at han skulle drepe henne og på andre måter skade henne, og ved en anledning truet han med å knuse en blomsterpotte av glass i hodet hennes. Krenkelsene besto blant annet i at han spyttet henne i ansiktet og eller på kroppen, klippet i stykker bankkortet hennes og puttet bitene i munnen hennes, stakk sin blodige finger inn i hennes munn, og ødela hennes ting som blant annet n i Phone, vaser og to T Ver. Ved bevisvurderingen bygger lagmannsretten på Bs forklaring som i stor grad underbygges av øvrige bevis. B har fortløpende fortalt om voldsutøvelsen til andre til dels kort tid etter at den har skjedd. Det er blant annet til venninnene D og E, til psykiatrisk sykepleier F, til ansatte på krisesenteret, til ulike politibetjenter, og til helsepersonell i forbindelse med at hun har oppsøkt legevakten. Hun fortalte også om gjentakende vold til naboen i sted2, G, som tilkalte politiet ved et tilfelle 12 mars 2021 Det er også fremlagt noen bilder som underbygger forklaringen om at hun har vært utsatt for fysisk vold. Lagmannsretten bygger også på kalenderoppføringer dagboknotater som B har skrevet på sin telefon, og meldinger som hun har sendt til sin bistandsadvokat. Lagmannsretten kommer nærmere inn på bevisene nedenfor. B forklarte at voldsbruken normalt opphørte litt etter en voldshendelse, og at A da ble veldig snill, slik at hun tenkte at det skulle bli bedre etter at han har fått rast fra seg. Han lagde god mat, kjøpte blomster og de hadde det fint noen dager. Hun forklarte at hun kunne kjenne på sinne for det han hadde utsatt henne for når det hadde gått noen dager. Da kunne hun dytte eller slå ham hvilket resulterte i ny krangel og vold. Utover dette var hun fysisk mot ham når hun forsøkte å forsvare seg. Hun forklarte også at hun kunne være masete og sint på ham på grunn av drikking, utroskap og pengebruk og at også dette kunne eskalere med vold fra hans side. Etter hvert ble A ifølge B provosert av ingenting det kunne for eksempel være at hun ikke spiste opp maten som han hadde laget. Hun forklarte at hun en gang hadde helt ut ølen hans med det resultatet at han gikk løs på henne, men at det kom til å bli vold uansett hvis han fortsatte å drikke og at volden var mindre omfattende når han var edru. B forklarte at A en gang nektet henne å gå i butikken fordi han trodde hun skulle gå til politiet. Hun forklarte også at hun hadde gitt etter for krav om penger til å kjøpe alkohol, røyk og spilling gamling, for å unngå bråk og vold. B forklarte at hun noen ganger filmet A når han var full for senere å kunne vise ham hvor ille han så ut. I filmene som lagmannsretten har sett, snakker B stygt til A om ham og hans familie. Ut fra Bs noe hektiske væremåte med stor taleflom, ser lagmannsretten ikke bort fra at hun gir en noe overdreven eller overdramatisert forklaring på enkelte punkter. For eksempel om at hun hadde vært en boksepute for A i flere timer, eller at hun ble tildelt 100 slag mot hodet. Lagmannsretten anser dette som en måte å billedliggjøre omfanget uten at det dermed bokstavelig talt var slik. Lagmannsretten mener likevel at B er troverdig. Hun har fastholdt kjernen i forklaringen over tid og gjennom en lang rekke politiavhør. Lagmannsretten ser ingen grunn til at B fortløpende fra juni 2019 skulle lyve om at hun gjentatte ganger hadde blitt utsatt for vold til de hun snakket med, herunder politiet. Tvert om mener lagmannsretten at B ved enkelte anledninger har holdt tilbake opplysninger for politiet og en del behandlere fordi hun ikke ville at A skulle få problemer med politiet. Hun syntes synd på ham og håpet hele tiden på at han skulle bli bedre. Hun bortforklarte unnskyldte ham med at han hadde hatt en vanskelig oppvekst med en alkoholisert mor som ikke tok tilstrekkelig hånd om ham. Hun ønsket heller ikke å anmelde volden. Det vises for eksempel til forklaringen fra politiførstebetjent Odd Erik Magnes som oppsøkte B på legevakten 24 mars 2020 I følge Magnes ville ikke B anmelde den aktuelle hendelsen. Han oppfattet at hun bagatelliserte volden selv om hun var på legevakten, og hun hadde uttalt at A pleide å bli rolig når han hadde slått fra seg. Heller ikke det faktum at hun først under den rettslige behandlingen har ment seg utsatt for seksuelle overgrep fra A, er etter lagmannsrettens syn egnet til å svekke Bs troverdighet. Hun har allerede i politiavhør forklart at terapeuten hennes hadde omtalt det hun hadde fortalt om sex under press, som voldtekt. Hun ville uansett ikke anmelde ham for voldtekt, fordi hun var redd for at han ville få lang straff. Lagmannsretten kommer tilbake til temaet under behandlingen av krav om oppreisning. Også A har erkjent at han har vært voldelig mot B, men han mener hun overdriver omfanget og graden av vold. Han har erkjent slag og trusler, men forklarte at det aldri skjedde uten at han ble provosert av noe B sa eller at hun utøvde vold mot ham. Han ble provosert hele tiden, og han forsøkte å unngå det ved å dra fra boligen eller legge seg på sofaen hvis hun bråkte på natten. A forklarte at han i slike situasjoner gikk amok og ikke kunne kontrollere seg. Dette har også vitnet familieterapeut C referert fra to samtaler med A i november 2019, at han hadde et alkoholproblem, at B styrte ham og at han opplevde at det var B som gjorde ham aggressiv. C refererte at A opplevde at B presset han i et hjørne gang på gang, og at han sprakk som en reaksjon på hennes aggresjon. A har erkjent slag med flat hånd mot ansiktet og kroppen til B, ikke andre steder i hodet. Han bestrider at han har slått med knyttet hånd. Han erkjente at han har lugget, kløpet og sparket henne, men benekter at han har vridd fingre, armene eller hånden hennes. Han har imidlertid forklart at han ofte holdt henne i håndleddet for å avverge vold mot ham. Han forklarte også at det er mulig at han har tatt kvelertak på B, men er ikke sikker. Han har også erkjent å ta håndgrep rundt ansiktet hennes og dyttet hodet hennes nedover, og å ha kastet gjenstander mot henne. Han har bestridt slag mot ansiktet hodet i det omfanget som B har forklart. A forklarte at B hele tiden truet med å drepe ham, og at han truet henne tilbake. De truet hverandre. Han bestrider at han har truet med en blomsterpotte. A har erkjent at han har spyttet på B, både i ansiktet og ellers på kroppen, men viste til at B også spyttet på ham mange ganger også når de var ute. Han har erkjent at han klippet opp bankkortet hennes, men nektet for at han puttet bitene inn i munnen hennes. Han erkjente også at han hadde stukket en finger med hans blod inn i munnen hennes. A erkjente å ha ødelagt en T V og to i Phone, men hevder at den ene telefonen var hans. A forklarte også at B kunne beskylde ham for å se på andre jenter i butikken, på stranden, på tur og andre steder, og at det ble bråk av dette uansett om han svarte på hennes beskyldninger eller ikke. A har erkjent at han ga B grunn til å være sjalu. Han sendte henne videoer og bilder av kvinner som han hadde hatt sex medicinae Dette husket B og kunne bråke om i lang tid etterpå, mens han mente at det ikke var noen grunn til å rippe opp i dette når de var i en god periode. Selv om han forsøkte å gå ut for å unngå konflikt, lot ikke B ham være i fred. Hun fulgte etter ham og ringte til ham. A forklarte at hans utroskap var en måte for ham å ta hevn over B på. Han ville hevne seg for å få henne til å endre seg få henne til å slutte å rope og ta opp ting som hun burde glemme. Hun kunne kaste ting på ham helt ut av det blå. Hvis hun ble aggressiv eller sint og skjelte ham ut, så ble han sint og da kom det til vold mellom dem. Det kunne være et slag for å få henne til å stoppe. Hvis hun ikke stoppet kunne det fortsette i mange timer. A forklarte at han ikke husker de fleste gangene med vold fordi han gikk amok og ikke kunne kontrollere seg. Lagmannsretten mener dette svekker påliteligheten av As forklaring om detaljene knyttet til voldsutøvelsen. Det samme gjelder det forhold at han i politiavhør har nektet for voldsutøvelse som har funnet sted, og som han har erkjent i lagmannsretten. Han begrunnelse for å ha løyet i avhør, at han mener seg dårlig behandlet av politiet, fremstår som en tilpasning. A har erkjent at volden 23 24 april 2021 gikk utover det som kan anses som en gjengjeldelseshandling ved provokasjonen fra Bs side. Øvrige bevis Av øvrige bevis som underbygger Bs forklaring viser lagmannsretten for det første til journalnotater fra Oslo legevakt hvor det var kontakt mellom B og sosionom i etterkant av voldshendelsen 19 juni 2019 som lagmannsretten omtaler nærmere nedenfor. Det har vært kontakt 26 juni, 30 juni og 8 juli 2019 I notatene 26 og 30 juni fremgår det at B har fortalt om nye voldshendelser i perioden etter 19 juni 2019 I notat fra oppfølgingssamtale med sosionom 26 juni 2019 er det referert at det var pågående vold og trusler om vold også de siste dagene etter at hun hadde kommet hjem fra legevakten. For det andre viser lagmannsretten til journalnotater fra krisesenteret i perioden 3 juli 2019 21 februar 2020 Det er referert fra samtaler per telefon eller ved fysisk oppmøte 3 juli, 4 juli, 22 juli og 5 august 2019 I alle samtalene er det referert flere voldsepisoder i tillegg til de enkeltforholdene som er omtalt nedenfor. For det tredje viser lagmannsretten til vitneforklaringen fra tidligere psykiatrisk sykepleier F som arbeidet ved Psykisk helseteam i sted2 kommune, Lavterskel rus og psykisk helse, og journalnotater som F har skrevet i forbindelse med samtalene med B. Bevisene underbygger Bs forklaring om at det også var vold høsten 2020 da A flyttet inn til henne igjen og i en periode klarte å holde seg unna alkohol. F anga at hun hadde cirka 25 samtaler med B i perioden 29 september 2020 3 mai 2021 Det fremgår av notat fra samtalen 29 september 2020 at B var ambivalent om hun skulle ta A tilbake, at hun ikke hadde hatt kontakt med ham utover at hun hadde snakket lenge med ham i telefonen en uke tidligere. I notat 5 og 6 oktober 2020 er det referert at A har oppsøkt B, og at hun har latt ham få bli i leiligheten. Videre at B ikke klarer å skyve A ifra seg da hun ønsker at han også skal få hjelp, og at hun ikke tror at han vil utøve vold mot henne nå. I notat 12 oktober 2020 er det notert at B har fortalt om flere voldsepisoder siden siste samtale, og at det startet etter at han hadde vært hos henne i to dager. Fra samtalen 28 oktober 2020 er det notert at A ikke har drukket på 20 dager, men at det har forekommet vold mot B. Fra samtalen 16 november 2020 er det notert at A fortsatt holder seg unna alkohol, men at han likevel utøver vold. Det er referert at det ikke er like ofte vold, og at den stopper tidligere enn når han hadde drukket. Fra samtalen 27 november 2020 er det notert at A har vært veldig voldelig med henne de siste dager. Han har blant annet slått henne 20 30 ganger i ansiktet, samt vrid hendene hennes. Det fremgår at A blir trigget til vold av små situasjoner. Fra samtalen 30 november 2020 er det notert at det har vært mye vold i helgen fra samboer. Det er referert at A har holdt henne fast i sengen og hatt en pute over ansiktet hennes i en kort periode. F registrerte blå flekker på Bs høyre hånd. Det fremgår også at det er så pass mye vold at hun ikke klarer å skille situasjonene fra hverandre. Fra samtale 5 mars 2021 er det notert at A har utsatt henne for mye vold selv om han ikke har drukket alkohol i perioden oktober 2020 til midten av februar 2021, men at han deretter har drukket vin og da er enda grovere i volden mot henne i tillegg til at volden kan pågå i flere timer. I notatet refereres det til en nylig hendelse hvor B ble slått med et vått håndkle fordi han ikke lenger fikk bruke hennes telefon etter å ha sett på film på den i flere timer. Det er også referert at han hadde tatt kvelertak på henne og offentlig har truet og ropt til henne. Tilsvarende er notert fra samtale 8 mars 2021, at det hadde vært mye vold i helgen blant annet med flere kvelertak slik at hun trodde at hun skulle dø. F forklarte at helseteamet etter nærmere drøftelse 30 november 2020 anmeldte forholdet til politiet. For det fjerde viser lagmannsretten til Bs kalenderoppføringer på mobiltelefonen dagboknotater som ble fremlagt for politiet i to omganger, første gang i mai 2020 i forbindelse med anmeldelse og andre gang etter siste voldshendelse i april 2021 Lagmannsretten finner ikke holdepunkter for annet enn at kalenderoppføringene er skrevet nokså fortløpende siden 2019 Lagmannsretten viser til vitneforklaringen fra politioverbetjent Bjørnar Pedersen Bekken som snakket med B per telefon 17 juli 2019, og at hun da hadde sagt at hun hadde begynt å loggføre hendelser på mobilen. Dette underbygges også av at B overleverte første del av kalenderoppføringene midt i tiltaleperioden. A har kommentert en del av notatene, og han har særlig innvendt at B ikke har redegjort for sine egne handlinger mot ham, og som har utløst krangel og påfølgende vold. Han har også bestridt en del av voldshandlingene, og at det var snakk om så mange slag mot hodet som B har skrevet ned. Selv om loggføringen ikke fullt ut reflekterer Bs egen rolle i opptakten til vold, slik A har påpekt, mener lagmannsretten at de sammenholdt med bevisførselen for øvrig gir et rimelig bilde av hyppigheten og omfanget av vold, trusler og andre krenkelser som er utøvd mot henne i perioden. B forklarte at hun ikke skrev ned all volden. For det femte viser lagmannsretten til forklaringene fra Bs venninner E og D. Begge har forklart at B forløpende har fortalt om hyppig vold fra As side, og at det kunne bli utløst av småting. Det kunne være om telefonen hennes som han brukte til spill og gambling, eller at han ikke fikk penger av B til sigaretter og alkohol. Det var vold som kvelertak og slag. D refererte at B hadde fortalt henne at A hadde holdt hendene hennes mot veggen i sengen og tatt kvelertak mens han truet med å drepe henne. D forklarte at B var redd for å bli drept når han tok kvelertak på henne. B hadde ønsket å skrive testament, og hadde sagt til D hvordan eiendelene hennes skulle fordeles hvis hun døde B hadde også fortalt at A kalte henne stygge ting og kunne si at hun var stygg. Han sammenlignet henne med andre damer og fikk henne til å føle seg mindreverdig. Han sendte stadig bilder til henne av andre kvinner. Han var også utro og spyttet på henne. E forklarte seg tilsvarende om at B hadde fortalt om mye vold og om foranledningene. Hun hadde observert blåmerker på forskjellige steder på B og bloduttredelse i øyet. I starten hadde E observert at B hadde hovne og forslåtte hender og kul i hodet. Vitnet refererte videre at B hadde fortalt at hun hadde blitt sparket i magen, samtidig som hun var fortvilet over at A ville ha barn med henne. A fikk raserianfall og kunne kaste gjenstander slik at de ble ødelagt. E hørte også om drapstrusler mot B. Til sist viser lagmannsretten til meldinger i politiets operasjonslogg (P O) hvor og når A og B er omhandlet. Meldingene er inntatt i to samlerapporter 29 oktober 2020 og 6 mai 2021 Rapport om registersøk på partene utarbeidet av hovdeetterforsker politibetjent Martin Molvær Vazquez som ga forklaring for lagmannsretten. I tillegg til enkelthendelsene som behandles nærmere nedenfor, og som er omtalt i rapportene, viser lagmannsretten til Rapport om registersøk på partene 6 mai 2021 hvor det er referert en melding 6 mars 2021 fra P O om at B har ringt politiet og meldt om at A har vært voldelig samme dag. Meldingen samsvarer med journalnotat fra F om vold helgen forut for samtalen med B 8 mars 2021 I samme rapport er det det referert fra melding i P O 3 april 2021 om at A oppsøker patruljen og angir at B har vært utagerende mot ham, mens B beskyldte ham for det samme. Nærmere om enkelte voldshendelser hvor politiet har vært involvert Lagmannsretten vil i det følgende gå nærmere inn på enkelte av voldhendelsene. Lagmannsretten ser først nærmere på hendelser hvor politiet fortløpende har vært involvert etter å ha blitt tilkalt av andre, naboer, legevakt, vektere eller av B. Hendelsene er også generelt beskrivende for dynamikken mellom partene. 19. juni 2019 politiet tilkalt av nabo og lege Lagmannsretten finner det bevist utover enhver rimelig tvil at A utøvde vold mot B rundt 19 20 juni 2019, i form av slag mot hodet med en sko, en bok og hånden, spark i magen og kvelning med pute over ansiktet. Videre at han hold henne hardt i håndleddet armen og fingrene slik at det førte til vridning. Ved bevisvurderingen bygger lagmannsretten på Bs forklaring som støttes av øvrige bevis. I følge B slo A henne i hodet med en stor bok og en Nike sko. Han tok kvelertak på henne og sparket henne i magen. Han hadde slått henne i hodet på nytt og kvalte henne med en pute. A hadde stoppet volden da han så hvor vondt hun hadde, og han hadde ringt etter ambulanse. B forklarte at hun da hadde tenkt at han var snill. B ble avhørt 17 juli 2019 av politiet om forholdet. Hun forklarte det samme som i retten, men fortalte i avhøret at hun ikke var helt sikker på hendelsene, at det kunne hende at hun blandet litt ettersom det hadde skjedd flere ganger. B hadde ikke fortalt om volden til politibetjentene som kom på døren, fordi hun ville beskytte A. A forklarte at han ikke helt husket hva som var foranledningen til krangel denne natten, men mente det kunne være krangel om en jente han hadde truffet på toget, eller at B hadde blitt sint og kastet vinen som de hadde kjøpt i Sverige. Han mente at det var krangling og vold fra begges side. Han bestrider at volden skjedde etter at politiet dro fra leiligheten eller at han hadde slått B i hodet med en bok, sko, sparket henne i magen mv. Bs forklaring underbygges av vitneforklaringen fra politioverbetjent Ingar Signebøen. I følge Signebøen hadde B vært usikker på om hun ville anmelde forholde. Hun ønsket bare at A skulle slutte å drikke siden han ble sint når han drakk alkohol. Signebøen forsto henne slik at hun ikke ønsket ham straffet, men at han skulle få hjelp for alkoholproblemene som førte til problemer hjemme. B hadde sagt at hun ikke meldte fra om volden til patruljen som kom til leiligheten, fordi hun ville dysse det ned. Signebøen refererte videre at B hadde sagt at hun ble slått med sko og knyttet hånd i hodet flere ganger, og at han hadde gitt henne et spark, nesten som et judospark, i magen. Han hadde observert blåmerker på høyre fotblad og ved knokene ved lille og ringfinger på høyre hånd. B hadde fortalt om kuler i hodet og sterke magesmerter. I rapport 27 juni 2019 fra politibetjent Onarheim som ble gjengitt av hovedetterforsker Martin Molvær Vazquez, fremgår det at B ikke ønske at politiet skulle følge opp forholdet. Hun følte seg trygg hjemme, ønsket ikke voldsalarm, krisesenter eller annen hjelp. Lagmannsretten anser dette som en del av mønsteret hos B, nemlig at hun ønsket å beskytte og hjelpe A slik hun har forklart i retten, og ikke som et uttrykk for at volden ikke har skjedd. Bs forklaring underbygges videre av journal 19 juni 2019 fra legevakten i Oslo, sosionomnotat Oppfølgningssmal relasjonsvold, hvor det fremgår: Natt til i går, etter noe alkohol, konfronterte hun han med hans oppmerksomhet noen dager før overfor noen prostituerte han traff i Oslo. Han hadde da banket henne i hode med en sko, en bok, med knyttnevne. Han slang henne i gulvet og dro henne til sengen og satt seg over henne og holdt hendene hennes hardt. Han hadde lagt en pute over ansiktet hennes så det var vanskelig å puste. Da hun spilte død hadde han sluppet puten. Han har klippt av hår med tang, og truet med å klippe av fingre. Hun sier han også kaller henne bitch et cetera I legeerklæring i straffesak september 2019 fra Oslo skadelegevakt fremgår det om hendelsen 19 juni 2019 at B ble banket opp og tatt kvelertak på av samboer, slått gjentatte ganger i hodet. Det ble funnet en liten hevelse i pannen og to små hevelser i bakhodet. Smerte ved bevegelse av nakke og stivhet. På høyre hånd en hevelse og hudblødning over 3 5 knoke og smerter ved trykk mot to fingre. Skadene ble funnet forenelig med Bs fremstilling. Det ble gitt råd og informasjon om hjernerystelse. I legeuttalelse 21 august 2019 fra Sykehuset Østfold, kirurgisk avdeling, fremgår det at B oppsøkte legevakten natt til 20 juni 2019 på grunn av akutt innsettende magesmerter og oppkast. I tillegg til de funnene som er beskrevet fra Oslo legevakt ble det ved undersøkelse av buken funnet ømhet i høyre og venstre øvre kvadranter. Det ble også beskrevet flere blåmerker over fotristen på høyre fot. Lagmannsretten viser videre til journalnotat fra krisesenteret 3 juli 2019 hvor B forteller at A har utøvd mye og alvorlig vold mot henne. Notatet underbygger Bs forklaring om volden 19 juni 2019, at hun benektet vold overfor politiet som kom til leiligheten, og for øvrig hennes forklaring om at hun ønsket å hjelpe ham. Det fremgår også at hun har fortalt om at A har knust T Ven hennes, en i Phone og parketten, men at han er snill. Også fremlagte bilder som B har tatt 20 juni 2019 viser blåmerker på hånd, håndledd og underarm som synes å være forenelig med hennes forklaring om at han vred fingrene, hånden eller armene hennes. Lagmannsretten bemerker at det ikke kan utelukkes at A holdt henne fast for å roe henne ned eller unngå at hun skulle slå ham slik han har forklart, og at vridningene har oppstått i den forbindelse. I kalenderoppføring 19 og 20 juni 2019 har B skrevet: Vold natt til onsdag. Mye mot hodet. Politiet kom. Kvelning pute. Spark mot mage. Legevakt. Hjernerystelse Ambulanse kom. Smerter i magen. Oppkast. Kalnes sykehus fra sted4 legevakt. Røntgen mage, fot. Hjernerystelse, smerter i magen Lagmannsretten kan ikke se at fravær av detaljer om at hun ble slått med en bok og sko i hodet i dagboknotatet, svekker påliteligheten av Bs forklaring. Disse detaljene har hun fortalt til politioverbetjent Signebøen, til politioverbetjent Bekken 17 juli 2019 og i samtale med krisesenteret. 16. juli 2019 politiet tilkalt i forbindelse med melding om at A truet andre utenforstående Etter bevisførselen er lagmannsretten ikke i tvil om at A utøvde vold og krenkelse ved å spytte, dytte hodet til B bakover, slå henne i ansiktet, og sparke B hardt i låret. Denne dagen var A og B i Oslo sammen med H som var en venn av A. A hadde fått seg ny jobb i bemanningsforetaket virksomhet2 og de var i Oslo for at han skulle signere kontrakt mv. Lagmannsretten forstår Bs forklaring slik at det var konflikt om alkoholbruk og penger til kjøpe av øl. A skal ha spyttet på henne og hun spyttet tilbake. Han hadde dyttet henne i ansiktet og hun slo tilbake. Deretter hadde han sparket henne i beinet. Hun oppsøkte politiet som hadde bedt henne om å komme tilbake senere, og legevakten. H hadde blitt med til både politiet og legevakten. Hun har også skrevet om hendelsen i dagbokloggen på telefonen. A har forklart at H ba ham med på en øl for å feire ny jobb. A hadde kjøpt to øl på Kiwi som de drakk utenfor butikken. I følge A hadde B sagt mother fucker til ham fordi hun mente at han så på en kvinne som lå og solte seg. Han forklarte at H og B gikk videre, og H hadde forsøkt å kysse B for å gjøre ham sjalu. Da han skulle ta trikken videre, hadde B tatt ham i halsen og revet i skjorten hans. Da de etterpå gikk av trikken ved en annen Kiwibutikk, hadde B slått ham i ansiktet og spyttet på ham. A forklarte at han hadde blitt opprørt og sparket henne i kneet. Det hadde vært krangel om at han kjøpte ølen med hennes bankkort. Han hadde deretter gått tilbake til virksomhet3 mens de to andre tok trikken videre. I politiavhør 17 juli 2019 nektet for at han hadde sparket B utenfor Kiwi. Lagmannsretten legger til grunn at det har vært en forutgående hendelse hvor B har vært sjalu og at begge har spyttet og dyttet slått. Den aktuelle hendelsen hvor A har sparket B i låret, legger lagmannsretten til grunn at ble utløst av at B ikke ville at A skulle kjøpe øl for hennes penger. Vitnet H forklarte i politiavhør 28 august 2019 at han sto ved siden av A og B, men var uoppmerksom. Han så derfor ikke selve sparket, men ble med B til legevakten. Han hadde sett at låret hennes hovnet opp. For lagmannsretten ga H en annen og lite troverdig forklaring. Han forklarte at han så et spark men at det ikke var hardt, og at B først hadde klort A på halsen og i ansiktet. Han hadde ikke sett noen merker på låret til B og visse ikke hvor hun dro videre til tross for at han var med henne til legevakten. Lagmannsretten viser videre til Oslo legevakt innkomstnotat 16 juli 2019 klokka 2142 ved sykepleier, hvor det er referert: Kjæresten hadde drukket en del og sett på andre kviner. De hadde kranglet og pas. hadde blitt sjalu. Kjæresten hadde slått hode hennes flere ganger mot en vegg og sparket henne hardt i låret. Hun har fått rtg. av låret, det ble ikke påvist brudd. Voldshistorikk: Pas. fortalte at hun har vært flere voldelige forhold. Hun snakket mye om nesten daglig vold i sitt nåværende forhold. Lagmannsretten viser videre til legeerklæring i straffesak 2 september 2019 B ble undersøkt 16 juli 2019 klokka 2312 Det er referert at hun samme dag ble utsatt for vold fra kjæreste, ble dyttet bakover og fikk sleng på nakken, samt ble sparket mot venstre bein. Det ble konstatert hevelse i venstre lår og smerter ved trykk mot venstre kne. Skadene ble funnet forenelig med Bs fremstilling. Det er også fremlagt bilder som B har tatt 16 juli 2019 som underbygger skaden i venstre lår. A ble arrestert da han senere natt til 17 juli 2019 var innblandet i bråk på byen og hadde opptrådt truende mot andre. I den forbindelse ble B kontaktet av politioverbetjent Bjørnar Pedersen Bekken. Bekken forklarte for lagmannsretten at B da hadde fortalt ham om at det hadde vært en krangel da A hadde drukket alkohol til tross for at hun ikke ønsket det. De hadde spyttet på hverandre, og han hadde slått henne med åpen hånd i ansiktet flere ganger, han hadde også dyttet mot ansiktet hennes så hodet gikk bakover. Bekken forklarte videre at B hadde fortalt at A hadde vært voldelig flere ganger, at han var alkoholiker, og at volden var knyttet til at han var beruset. I begynnelsen hadde det vært dytting og svake slag, men så hadde det eskalert over tid og de siste hendelsene hadde vært mer hardhendte. 28. juli 2019 politiet tilkalt av B Lagmannsretten finner det bevist utover enhver rimelig tvil at A denne dagen utsatte B for vold i form av spark i skulder og i baken, at han dro i ringen hennes slik at hun ble påført et overfladisk sår som blødde, og at han truet med å slå og drepe henne. B har forklart at de tidligere hadde vært ute i Oslo og på vei hjem i bilen da det hadde blitt krangling om en melding på telefonen som A ikke ville vise til henne. Det endte med at han gikk ut av bilen og dro tilbake til Oslo. Senere på natten ble hun oppringt av A som ba om å bli hentet fordi han hadde vært i slåsskamp. Hun traff A sammen med noen andre rumenske personer utenfor Deli de Luca på Jernbanetorget i Oslo. Det var ingen slåsskamp, men han krevde å få 200 kroner fra henne til å kjøpe vodka ellers ville han ikke bli med henne hjem. Ved et uhell hadde hun slått ut vodkaen fra hånden hans, og da hadde han blitt han voldelig mot henne. Han hadde dratt henne i armen og sparket i hennes venstre skulder. Han hadde også gått mot henne med knyttet neve og sagt at han skulle drepe henne. Han forsøkte å ta en ring av fingeren hennes slik at hun fikk et overfladisk kutt i fingeren. Hun hadde filmet ham slik at hun kunne vise ham hvordan han oppførte seg når han var full. B har omtalt hendelsen i kalenderoppføring 27 juli 2019 Det er også lagt frem bilde av en blodig finger som hun har tatt. A har forklart at han var full. Han visste ikke hva B ville da hun kom til Oslo om morgenen. Han vet ikke hva som skjedde med fingeren hennes. Han erkjenner at han sparket henne slik det fremstår på en av filmene som B tok av ham. Han ble provosert over at hun filmet ham i den tilstanden og følte at hun invaderte privatlivet hans. Lagmannsretten finner ingen grunn til å tvile på at A ba B om å komme til Oslo denne morgenen slik hun har forklart. Bs forklaring støttes av vitneforklaringen fra politibetjent Sabine Lund som ble tilkalt da B kontaktet politiet. Lund forklarte at A var åpenbart beruset og hadde vanskelig for å stå og å høre etter. Lund refererte til at B hadde fortalt at A hadde sparket henne i venstre skulder, og at det var grunnen til at hun ringte til politiet. Det hadde også vært blod på en finger. A hadde sagt på rumensk noe som betyr morapuler. I følge Lund hadde B vært preget og fortalt om tidligere vold, men at hun håpet at det skulle bli bra mellom dem. B hadde også fortalt at A flere ganger hadde sagt at han skulle drepe henne. 14. august 2019 politiet tilkalt av vektere Lagmannsretten finner det bevist utover enhver rimelig tvil at A denne dagen slo B i ansiktet. B har forklart at hun ville stoppe A fra å kjøpe alkohol på Kiwi i Storgata i Oslo. I inngangspartiet hadde han slått henne. Hun har skrevet om hendelsen i dagbokloggen på telefonen. Der har hun skrevet at det ble krangel fordi A drakk og leste en melding fra en I. Hun hadde blitt forbanna og han løp vekk. Så slo han meg hardt i armen, i magen og ansiktet på kiwi. Politiet kom. A forklarte at han hadde dratt fra B for å unngå krangling. Hun hadde kommet etter og forsøkte å hindre ham i å gå inn på Kiwi for å kjøpe øl. Hun hadde dratt ham i jakken og han dyttet henne. B hadde skreket at han slo henne og vekterne tilkalte politiet. Filmopptak fra overvåkningskamera i butikken bekrefter at B fulgte etter A og tok tak i jakken hans, og at han han traff med hånden sin i hennes ansikt på venstre side. B så ikke påvirket ut av dette, og lagmannsretten legger til grunn at det var et løst slag. Politibetjent Christoffer Gausdal Grytten forklarte at ingen fremsto som fysisk skadet da han kom. B var i tvil om hun ville anmelde forholdet. A hadde forklart at hun var sjalu, at det var slutt og at hun oppsøkte han. A ble bortvis fra sentrum i 24 timer. 7. 8 oktober 2019 politiet tilkalt av B Lagmannsretten finner det bevist utover enhver rimelig tvil at A slo B med knyttet hånd i ansiktet på venstre side, og at han lugget henne. Ved bevisvurderingen bygger lagmannsretten på Bs forklaring som underbygges av film fra overvåkningskamera og øvrige bevis. B forklarte at de hadde kranglet 6 oktober 2019 blant annet fordi hun mente at han så på andre jenter og fordi han ville ha penger til gambling. I følge B pleide det å bli krangel dersom hun ikke ga ham bankkortet, så hun pleide å gi seg og gi det til ham. A hadde dratt til Oslo i 2100 tiden. Hun dro til Oslo senere, fant ham på en pub i adresse1 og prøve å få ham med seg hjem. Hun gjorde dette fordi han uansett ville ringe henne midt på natten for å få henne til å hente ham, noe han pleide å gjøre. A hadde forsøkt å gå inn på mange puber og på strippeklubb, noe hun syntes var flaut og respektløst. A hadde laget bråk med en person som kontaktet vektere, og B ville at de skulle gå før vekterne kontaktet politiet. Nede ved tigerstatuen på Jernbanetorget ved Oslo S hadde hun sparket ham i ballene og han slo henne i kjeven. B forklarte videre at inne på Burger King på Oslo S hadde A tatt kortet hennes for å kjøpe hamburger. Hun hadde sagt nei til det, og da tok han i hetten og hestehalen hennes og dro hardt slik at hun fikk nakkesleng. B forklarte at sparket hun ga ham i skrittet var en reaksjon på mye: Han drakk av hennes penger, hun reddet ham fra slåsskamper i Oslo, fikk aldri takk, han flørtet med andre og sa at han skulle knulle de foran henne, mens hun brukte alle penger og all sin kjærlighet på ham. B hadde filmet ham på en benk i parken. På filmen som ble vist for lagmannsretten, snakket hun stygt om og til A, hun sa blant annet fuckings alcoholic. B forklarte at hun var sint, såret og lei seg, det bygget seg opp, og at det er grunnen til at hun snakket slik til ham. Da de kom til bilen hadde hun stumpet en sigarett i hånden hans fordi hun var sint. Hun hadde ringt til politiet og fortalte at hun hadde en full kjæreste som hun ikke ville la bli igjen i Oslo for å drikke mer, samtidig som hun var redd for at han skulle banke henne når de kom hjem og orket ikke tanke på det. A forklarte at B hadde oppsøkt ham på puben og gitt beskjed om at han skulle kastes ut fordi han var full. Dette hadde skjedd flere ganger tidligere og var flaut for ham. Han var beruset, men ikke veldig full. Som hevn gikk han til en strippeklubb. Det var for å provosere henne. Deretter hadde han møtt tre menn som han kjente fra før. Mens de hilste hadde B dratt ham i armen, han hadde dyttet henne i brystet og så sparket hun ham i skrittet. Deretter hadde hun filmet ham inne på Oslo S noe som var provoserende. På Burger King hadde hun klasket ham i ansiktet, og han hadde lugget henne eller dro i hetta hennes som hun hadde på. Han hadde ikke bankkortet hennes. Film fra overvåkningskamera ved Oslo S viser at B forsøker å holde A unna de tre andre personene som han hilser på. Hun gikk mellom de og skjøv A bakover, han gjorde deretter en bevegelse med armen som treffer B i ansiktet slik at hun tar et steg tilbake og tar seg til ansiktet. Deretter sparket hun A i skrittet, og han krøket seg. Lagmannsretten mener filmopptaket bekrefter Bs forklaring om at A slo henne i ansiktet. Det samme følger av kalenderoppføring 7 oktober 2019 hvor hun har skrevet at han slo henne m knyttneve i ansiktet, kjeven venstre. Vondt.. Filmen viser at slaget kom forutfor at hun sparket ham i skrittet. Tilsvarende opptak fra overvåkningskamera inne på Oslo S bekrefter Bs forklaring om at A lugget henne. Filmen viser at han dyttet henne i siden med sin overkropp, samtidig som han tok tak i håret hennes og dro så hardt at hun beveger seg rundt. Lagmannsretten bemerker videre at overvåkningsfilmene fra Oslo S viser at A er langt mer påvirket enn han selv har forklart. Han sjangler og klarer ikke å gå rett. Videre viser lagmannsretten til at B da A tok tak i håret hennes ikke hadde hetten på. Lagmannsretten ser derfor bort fra As forklaring om at lugging skjedde som en konsekvens av at han tok henne i hetten. Lagmannsretten viser også til forklaringen fra politibetjent Tony Åsli Mathisen. Mathisen refererte at B hadde fortalt at A hadde slått henne en gang med knyttet neve og dratt henne i håret, og at han alltid er voldelig når han drikker, men snill ellers. A på sin side hadde bestridt at det hadde skjedd noe, men sa at B var sjalu, og at han ikke ville ha kontakt med henne. Mathisen forklarte at han oppfattet situasjonen da han kom til stedet hvor B og A sto ved bilen, slik at A holdt B igjen mot hennes vilje. A hadde ifølge Mathisen snøvlet, sjanglet og var blank i øynene. Lagmannsretten viser også til Rapport om registersøk på partene 29 oktober 2020 hvor det er referert fra P O 7 oktober 2019 at B var redd for å ta med A hjem fordi hun var redd for å få bank. 24. mars 2020 politiet tilkalt av legevakt Lagmannsretten er ikke i tvil om at A denne dagen utsatte B for vold og trusler i form av flere slag med flat hånd mot ansiktet, at han dro henne i armene og eller i håret, at han tok kneet sitt hardt mot hennes hode mens han holdt det med begge hender, og at han truet henne med kniv. B forklarte at hun ville at A skulle slutte å drikke fordi han skulle på jobb. Da hun tok vinen fra ham, ble han krakilsk, sa stygge ting og slo henne i ansiktet med flat hånd. Hun hadde slått ham tilbake med et slag som ikke var hardt. Hun hadde tenkt at det ikke var lurt fordi han pleide å klikke på sånne ting. Han slo henne fem seks ganger med flat hånd slik at hun mistet hørselen i 20 minutter. Han hadde tatt to kniver fra kjøkkenskuffen, en brødkniv og en kjøttkniv, og puttet de innunder klærne på underarmen sin, noe han pleide å gjøre. Hun hadde fått tak i knivene. Hun slo ham med flatsiden av knivbladet i hodet og spurte om han syntes det var deilig det var for å vise hvordan han slo henne, bortsett fra at han slo hardt. A hadde fått et lite kutt i fingeren etter krangelen. Da hun sa at hun skulle ringe til politiet, hadde han tatt henne rundt håndleddet og slept henne mot soverommet. Hun hadde tenkt at han kom til å voldta henne. Deretter hadde han tatt hodet hennes med begge hender og dunket hodet i kneet sitt. Hun hørte at det knaste, og hun fikk en kjempekul. B forklarte at hun opplevde at hodet sprakk. Hun hadde tatt tak i ballene til A og klemte til slik at han slapp henne. A har forklart at det var en foranledning med at hun ble sjalu tidligere på dagen. Dette hadde resultert i gjensidig spytting, dytting og slag. B hadde dratt hjem i forveien med bilen, mens han tok toget rundt midnatt. Det hadde ikke vært noen fysisk vold da de kom hjem. A nektet for at han hadde slått B men erkjente at han en gang tok kneet sitt i pannen hennes, men at han ikke husker hvilken dato det var. Lagmannsretten finner det påfallende at A detaljert husker foranledningen tidligere på dagen kvelden men ikke at det var vold samme kveld natt. I avhør om morgenen 24 mars 2019 nektet han å svare på spørsmål. På spørsmål om han hadde vært voldelig mot B svarte han at han har vært utro og sendt bilder av kvinner han har vært med til henne, men at han aldri har vært voldelig mot henne. Bs forklaring støttes av øvrige bevis. Lagmannsretten viser til legeuttalelse 31 mars 2020 fra sted5 Legevakt. I journalnotatet fremgår det at hun har forklart seg som for politiet og lagmannsretten om hendelsen. I notatet fremgår det at hun har fortalt at A hadde vært i Oslo og drukket med kompiser, at han blir voldelig når han drikker men også i edru tilstand. Det fremgår at hun er ambivalent, vil ikke på krisesenter, men ville tilbake til leiligheten hvor A var. Det fremgår av legenotatet at hun har en kul, hematom høyre side av pannen som er ømt. Ca. 2 3cm i diameter. Ømhet i kjevevinkel og ved tygging. I sykepleienotatet er det også vurdert at øret er rødt. Det fremgår også at B ikke klarte å vurdere smertegraden da hun er vant til å ha vondt etter vold. Lagmannsretten viser også til forklaringen fra politiførstebetjent Odd Erik Magnes som ble tilkalt til legevakten. Til Magnes hadde B blant annet fortalt at det var krangel i bilen og at A hadde kvalt henne med et skjerf og slått henne flere ganger i ansiktet. Da han senere kom hjem med toget, hadde han slått henne flere ganger og en gang tatt kneet sitt i hodet hennes. Han hadde også dratt henne etter håret inn på soverommet. B hadde fortalt at hun hadde blitt truet med to kniver som A hadde innunder jakkeermet. A ble pågrepet i leiligheten som bar preg av kamp. Det var veltet glass, klær og mye rødvin utover bordet og gulvet. B ville ikke anmelde forholdet eller frita legen for taushetsplikt. Det vises også til Rapport om registersøk på partene og Bs dagboknotat 24 mars 2020 og bilder hun har tatt av hevelsen i pannen. 12. mars 2021 politiet tilkalt av nabo Ut fra bevisførselen er lagmannsretten ikke i tvil om at A utøvde vold mot B 12 mars 2021 i form av flere slag med flat hånd i ansiktet, slengte henne i gulvet, spark mot kroppen, kvelertak med et belte og lugget henne. Ved bevisvurderingen bygger lagmannsretten på Bs forklaring som støttes av øvrige bevis. B forklarte at hun hadde forsøkt å få A med seg hjem slik at han skulle slutte å drikke. A hadde sittet i en bil og tok kvelertak på henne da hun lente seg inn i bilen. Da de kom hjem hadde han banket henne. Han hadde slått henne med flat hånd mange ganger i ansiktet, lugget, slengt henne i gulvet og sparket henne i bakhodet, magen og ryggen med store Nike sko. Han hadde også tatt kvelertak med et brunt skinnbelte. Han hadde dratt i endene på beltet som for å gjøre det klart. Da visste hun hva som kom til å skje. Han hadde stått sånn med beltet flere ganger tidligere. Hun kunne ikke huske om han hadde tatt kvelertak med beltet flere ganger enn denne men hadde brukt klær på samme måte. Hun hadde bedt ham om å pakke tingene og komme seg ut. Volden hadde stanset da en nabo ringte på. A hadde nektet å åpne, og B forklarte at hun åpnet og falt sammen da naboen spurte om det gikk bra. En annen nabo hadde også kommet til, og B forklarte at hun følte at det endelig var noen som brydde seg om henne. A har forklart at han ikke kan huske noe fra 12 mars 2021, at det har skjedd mange tilfeller, at han ikke husker hva som har skjedd når, og at det er forhold som ikke har blitt registrert. I avhør 10 mai 2021 ble han foreholdt forholdet, og forklarte at det ikke skjedde noe den dagen og ønsket ikke å si noe mer. Bs forklaring støttes av naboene G, som ringte på døren og kontaktet politiet, og I som sto i den andre døråpningen i samme etasje. G forklarte at hun ringte på hos B da hun hørte bråk fra leiligheten. B hadde grått og var lei seg, hun ville at A skulle dra men han ville ikke det. G sa til paret at hun ble værende til A gikk derfra. B ville ikke ringe til politi eller krisesenter, og G hadde sagt at hun kom til å ringe politiet dersom ikke B gjorde det. A ville fortsatt ikke gå og sa at han bodde der og betalte for seg. B hadde sagt at han ikke bodde der og ikke betalte for seg. B hadde sagt at A hadde sparket henne mens hun lå på innsiden av døren, at det ikke var første gang, og at hun trodde at det skulle bli bedre og at han skulle slutte. Hun hadde vært fortvilet og ville at han skulle gå ut. G hadde hørt bråk fra paret tidligere. Vitnet I bekreftet Gs forklaring om at B ville ha A ut, mens han nektet å gå. Hun observerte at B var i morgenkåpe, at hun gråt og var tydelig redd. B hadde vært opptatt av han han var voldelig mot henne. Hun unnskylte og syntes det var flaut. Også I hadde hørt bråk fra leiligheten tidligere. Lagmannsretten viser også til Rapport om registersøk på partene 29 oktober 2020 med gjengivelse melding i P O 12 mars 2021 Det vises også Bs dagboknotat 12 mars 2021 hvor den samme beskrivelsen av vold fremgår. 23. april 2021 politiet tilkalt av politiets utlendingsseksjon sted6 Etter bevisførselen er lagmannsretten ikke i tvil om at A utøvde mye vold og trusler mot B i form av slag mot hodet og ansiktet med flat og knyttet hånd, ved å ta tak i hodet hennes og true med at han skulle knekke nakken hennes, kvelertak, true med å knuse en blomsterpotte i hodet hennes og ved å presse en finger med blod inn i munnen hennes. B forklarte at det denne dagen hadde blitt krangel om betaling av en inkassoregning. A krevde at hun skulle betale den, men hun sa at i så fall måtte slutte å drikke og slå henne mv., selv om hun tidligere hadde lovet å betale. A hadde slått henne i hodet, og det var mulig at hun slo tilbake. Det hele hadde eskalert og han slo med flat og knyttet hånd mot hodet og ansiktet, frem og tilbake med begge hender. Hun fikk blåmerker på armen da hun brukte den til å vegre seg. Da ble A plutselig snill og hentet frosne grønnsaker til å ise ned armen. Krangelen fortsatte og han slo henne igjen. Hun hadde løpt ut på balkongen for å se etter hjelp. Han dro henne inn og låste døren. Han hadde tatt telefonen hennes og volden fortsatte i flere timer. Hun forklarte videre at A etter å ha kuttet seg i låret med en kniv, hadde presset en finger med masse av hans blod inn i munnen hennes, mens han sa drink my blood bitch. Han hadde tatt tak i hodet hennes og sa at han skulle knekke nakken hennes. Hun hadde tenkt at hun kom til å gi opp og trodde at hun skulle dø. Hun hadde veldig vondt i hodet. Etter dette la hun seg og A hadde kommet med kake på sengen til henne, men da han åpnet telefonen og så at hun hadde sendt en melding til advokaten om at nå dreper han meg, så fortsatte volden med slag, kvelertak med beltet på morgenkåpen, og han truet med å knuse en blomsterpotte over henne mens hun lå i sengen. Hun var redd for å dø. B bekreftet at hun i avhør 24 april 2021 forklarte hun at det kanskje var hennes skyld at det hele startet. Hun hadde dratt ham hardt i håret da han forsøkte å kysse henne mot hennes vilje. Før dette hadde hun avvist ham fordi han stinket alkohol og hadde lovet ikke å drikke. Da han ikke ga seg, forsøkte hun å dytte ham unna, og til slutt lugget hun ham. Hun forklarte også i avhør at A har sagt at hun provoserer ham så mye at han ikke klarer å beherske seg, men at hun mener det ikke stemmer siden han stanser med en gang hun ringer til politiet. A forklarte at det hadde blitt bråk med en gang de kom hjem. B hadde klaget over at hun fikk vondt i hodet av den rumenske musikken som han spilte. B bråket om at han hadde sett på horer som viste kroppen. Han hadde bare ledd og de hadde roet seg. Etter hvert ble det bråk om 3000 kroner som han hadde tatt ut. Han skulle gi henne pengene når han fikk lønn men han mente at hun hadde lovet å betale hans inkassogjeld. B hadde spurt hvordan hun kunne betale når han hadde slått henne slik at hun nesten døde. Han hadde begynte å kysse henne i pannen og på munnen. Hun hadde da dratt ham hardt i håret. Han hadde ledd og forsøkte å kysse henne på nytt. Da hadde hun slått pannen sin i nesen hans og han begynte å blø. Da han så blodet ble han opprørt og begynte å slå henne. B hadde ringt moren hans og skjelt henne ut og sagt at hun skulle få ham i fengsel med videre Hun hadde truet ham med kniv og kastet vin. Da ble han sint og stakk seg i beina med kniven to ganger. Han tok blod på fingeren derfra og stakk den i ansiktet hennes. Etter at han hadde tatt seg en røyk, fortsatte bråket og han hadde sett meldingen som hun sendte til advokaten. De kranglet bare verbalt på dette tidspunktet. Morgenen etter fortsatte krangelen og B hadde revet i stykker arbeidskontrakten hans. Etter hvert kom de seg til utlendingsenheten på sted6 hvor han skulle få personnummer. B hadde sagt til personalet at hun hadde revet i stykker papirene fordi han hadde slått henne. A har erkjent at hans voldsutøvelse denne gangen gikk utover det som kan anses som en gjengjeldelseshandling. Bs forklaring underbygges av journalnotat 24 april 2021 fra legevakt som hun oppsøkte etter avhør hos politiet. Det fremgår at hun ble slått mot ansikt og overkropp gjennom hele natten, at dette ikke er nytt og at volden har eskalert gradvis fra de møttes. Det fremgår at hun er flau fordi hun ikke vil gå fra ham, at hun har mye omsorg for ham, og at han har en god side også. Det fremgår videre at B ser at forholdet er dysfunksjonelt, men at hun får seg ikke til å ville forlate ham tross den økende volden. Om undersøkelsen fremgår det: Hun er velstelt, rolig. Oppløst i tårer ved ankomst, men roer seg etter samtale med sykepleier og ved konsultasjon er hun rolig, god formell kontakt, god ansiktsmimikk, forklarer seg godt og detaljert. Forteller mye, men lar seg lett stoppe ved spørsmål og så videre Dvs oppleves ikke som taleflom. Hun har et stort hematom ulnart høyre underarm, der hun har beskyttet seg, også hematom ulnart venstre underarm. Øm i hodebunn etter slag. Føler seg hoven i ansiktet, ser hevelse om øynene. Ingen hematom. Rødmusset i kinnene, som hun forteller har tilkommet gjennom natten. Hun har drukket noe alkohol for å roe seg men fremstår ikke alkoholpåvirket. Funnene hos legevakten underbygges av bilder som politiet tok av fornærmede Illustrasjonsmappe Foto av fornærmede tatt 240421 Ett bilde, figur 18, er tatt av B. Lagmannsretten viser også til vitneforklaring og erklæring 11 mai 2021 fra kiropraktor J. Bs forklaring støttes videre av forklaringen fra K som tok imot paret på politiets utlendingsseksjon på sted6 da A skulle få registreringsbevis. Det kom frem at B hadde revet i stykker passet og arbeidskontrakten til A fordi han hadde mishandlet henne hele natten. Hun hadde vist frem en blodig leppe, hadde smerte i armen og over høyre øye. A hadde blitt irritert da K ønsket å høre på B. K forklarte at B ble annerledes da A ble hissig, og han tolket det slik at hun merket at det bygget seg opp. A beveget seg på en irritert måte, trampet, pustet tungt og knyttet hendene. Da K snakket med B alene, begynte hun å gråte og knakk litt sammen. Hun viste frem blåmerke på høyre underarm, og hadde en hevelse med rødt merke over høyre øye. Hun hadde sagt at han slo henne med knyttet hånd i ansiktet etter å ha bundet hendene med et belte over hodet. Han hadde også holdt en blomsterpotte over hodet hennes og truet med at han skulle drepe henne. K hadde kontaktet politiet ved krimvakten. Lagmannsretten bemerker at B har omtalt den siste voldshandlingen som den verste. A ble etter dette varetektsfengslet frem til 2 desember 2021Enkelte andre hendelser Voldshendelse i forbindelse med meldinger på telefonen sommer 2019 Både B og A har forklart seg om en voldshendelse som ble utløst av at A fant noen gamle meldinger på Bs telefon fra en tidligere kjæreste. B forklarte at A hadde vekket henne og vist frem gamle meldinger fra hennes ekskjæreste på hennes Facebook profil. A hadde tatt rundt haken halsen hennes og dunket hodet hennes flere ganger i betongveggen ved sengen, mens han spurte om hun hadde knullet en muslim og kalte henne jævla hore på engelsk: bitch og whore. Han hadde skreket at hun hadde sagt at hun elsket ham mest av alle, truet med å drepe henne og tok helt av. Hun trodde at hun skulle dø da han dunket hodet hennes i veggen. A har i stor grad bekreftet hendelsesforløpet som B har forklart, men bestrider at han dunket hodet hennes i veggen. Han holdt og dunket hodet hennes, men ned i sengen. B har skrevet om hendelsen i notat på telefonen 29 juni 2019: Vold. Kvelertak. Vred armer og hender. Klappet til meg i ansikt. Truet med drepe meg om jeg forlot sengen. Spyttet på veggen.... A drakk mye. A ble forbanna pga meld fra 2015 fra L! At jeg hadde knullet en muslim. Kvelertak og dyttet hodet mitt bakover. Episoden er også referert med tilsvarende innhold i journal fra Oslo legevakt, notat fra sosionom 30 juni 2019 Legevakten kontaktet politiet som rykket ut til leiligheten der de bodde. Legevaktens kontakt med politiet er referert i Rapport om registersøk på partene 29 oktober 2019 fra melding i P O 30 juni 2019 Det fremgår vider av rapporten at patruljen 30 juni 2019 beskrev fornærmede som vag, at det ikke ble funnet tegn til vold, og at A hadde nektet for å ha utøvd vold. B hadde ifølge patruljen beskrevet mistenkte som verdens snilleste. Lagmannsretten finner hendelsen bevist utover enhver rimelig tvil, men slik at A ikke dunket hodet hennes i veggen men ned i sengen. Hun har ikke beskrevet at hodet ble slått i veggen i dagboknotatet eller til legevakten. Lagmannsretten legger imidlertid til grunn A har dunket hodet hennes i veggen slik hun har forklart, ved en annen anledning. Det er beskrevet i journalnotat fra krisesenteret fra samtale med B 22 juli 2019 hvor hun fortalte om flere hendelser uten å kunne tidfeste de: Hun nevner at han flere ganger skal ha slått hodet hennes mot en vegg. Hun forteller at han har flere ganger sittet over henne og holdt en pute over hodet hennes. Hun forteller at han har tatt kvelertak så det har svartnet for henne. Han har vridd begge armene hennes. Han har spyttet på henne og kuttet håret hennes mot hennes vilje. Han har sagt mye stygt til henne. Han har utsatt henne for seksuelle krenkelser, også med andre tilstede. Han har dratt opp skjørtet hennes og vist fram puppene hennes. Hun har protestert på dette, uten at han har respektert henne. Hodegrep B har forklart at A flere ganger kunne dra hodet hennes bakover i håret mens han presset haken hennes opp og dro hodet hennes frem og tilbake. Han kunne også si at han kunne M MA, og at han kunne knekke nakken hennes. A har erkjent at det hadde skjedd at han hadde tatt henne i bakhodet og et håndgrep rundt haken hennes og dratt hodet i håret frem og tilbake. Han bestrider at han har truet med å knekke nakken hennes. Hendelsen skjedde etter en krangel, og hun hadde helt babyolje i skoene og på klærne hans da han skulle gå ut. Da ble han sint og dyttet mens hun sparket ham. Han visste ikke hva annet han skulle gjøre for å komme seg ut. Lagmannsretten finner det bevis utover enhver rimelig tvil at A flere ganger tok et slikt hodegrep på B slik hun har forklart. Trusler om å klippe i B B har forklart at A hadde truet henne med å klippe av henne leppene, nesen og øyelokkene, kutte fingrene hennes med tang og barbere av henne håret. Hun har også forklart at han en gang klippet av noe av håret hennes. A har bestridt slike trusler, men forklarte likevel at det kanskje kunne ha vært sagt med ord, men at det aldri hadde skjedd. Etter den samlede bevisførselen legger lagmannsretten til grunn som bevist utover enhver rimelig tvil at A har fremsatt slike eller lignende trusler, og at dette var på et tidlig tidspunkt i forholdet. Bs forklaring underbygges av journal fra Oslo legevakt, sosionomnotat 19 juni 2019 hvor det er referert at A har klippet av håret hennes med en tang og truet med å klippe av fingrene. Det vises også til dagboknotat 11 mars 2020 hvor hun blant annet har skrevet: Han skjelte meg ut og truet med å drepe meg og kutte av meg alle fingre og øyelokk. Forelå det et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold? I spørsmålet om voldsutøvelsen, truslene og krenkelser inngikk i et mønster som samlet sett gjorde at B levde i et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold har lagmannsretten delt seg i et flertall bestående av lagdommerne Kolderup og Wittemann og meddommerne Gaarder, Bruun og Salomon og et mindretall bestående av meddommerne Myhrer og Markhus. Etter bevisførselen er flertallet ikke i tvil om at det forelå et mønster som samlet vurdert innebar at det var et slikt regime av mishandling som omfattes av straffeloven 282 Dette gjelder selv om B sa eller gjorde noe som trigget eller provoserte A slik at han ble voldelig. Flertallet er ikke enig med forvarer i at begge utøvde like mye vold og krenkelser mot hverandre. Flertallet legger til grunn at B var følelsesmessig avhengig av A, og at hun derfor ikke klarte å bryte ut av forholdet til tross for at hun ble utsatt for vold. Dette følger av Bs egen forklaring som klart underbygges av øvrige bevis. B forklarte at A stadig kom tilbake til henne, og hun tok ham tilbake fordi hun var glad i og hadde omsorg for ham. Hun kunne også oppsøke ham dersom han hadde dratt fra henne. Han hadde ikke noe annet sted å bo, og hun var bekymret for hvordan det skulle gå med ham dersom han ikke var hos henne. Hun ville beskytte ham, og hjelpe ham med sinnemestring og alkoholmisbruket, slik at de kunne få et godt forhold. Som det fremgår innledningsvis var A enig i at han drakk for mye og hadde sinnemestringsproblemer. Bs følelsesmessige avhengighet og ambivalens til forholdet underbygges av forklaringene fra en lang rekke vitner. Det vises blant annet til vitneforklaringene fra psykiatrisk sykepleier F, venninnene D og E, og flere politibetjenter. I tillegg fremgår dette av journalnotater fra sted7, krisesenteret og legevakten. Alle som var i kontakt med B rådet henne sterkt til å avslutte forholdet, noe hun selv forsto at var nødvendig, men ikke klarte. En slik følelsesmessige bindinge til voldsutøver, motstridende følelser og vansker med å forlate forholdet er ikke uvanlig. Det vises i denne sammenhengen til vitneforklaringen fra politioverbetjent Siv Christina Halvorsen, fagleder for vold i nære relasjoner og æresvold og N OU 2003: 31 Retten til et liv uten vold, punkt 51Flertallet ser det slik at A utnyttet Bs følelsesmessige avhengighet ved at han stadig kom tilbake til henne. Det vises særlig til da forholdet var brutt sommeren 2020 A spilte på hennes følelser ved å sende meldinger om at han hadde kreft og at han var død, og oppsøkte henne i hjemmet 4 oktober 2020 Det samme skjedde vinteren 2020 Det vises til journalnotat fra krisesenteret fra samtalene 23 januar og 21 februar 2020 hvor B har fortalt at A har sendt henne tusen meldinger hvor han har gitt uttrykk for alt fra at han elsker henne til å kalle henne for stygge ting, i tillegg til en melding om at han hadde kreft. Flertallet viser også til at han var utro og sendte henne bilder og meldinger om andre damer, til tross for at han var klart over at B opplevde det som vanskelig, krenkende og provoserende. I følge A gjorde han det da også for å provosere eller hevne seg på henne. Flertallet mener dette underbygger Bs forklaring om at han så på andre kvinner mens de to var sammen for å provosere eller plage henne og at det ikke bare var noe hun innbilte seg fordi hun var sjalu. Han forklarte også at han kunne får B til å gi ham penger ved å si at han ellers ville dra og skaffe penger andre steder. Det har også kommet frem at A gjemte Bs p piller fordi han ønsket å få barn med henne. Dynamikken mellom partene, slik denne også er beskrevet under bevisvurderingen ovenfor, dannet etter flertallets syn et mønster med gjentakende vold og krenkelser. Det er på der rene at B har opptrådt på en måte som har provosert A. Etter flertallets vurdering ble han trigget til vold når B tok opp maste om temaer som han ikke ville eller orket å snakke om. Dette gjaldt hans alkoholmisbruk, pengebruk, pengespill, telefonbruk, utroskap, at han så på andre damer, manglende jobb med videre. I tillegg var hun sjalu, og hun kunne snakke på en nedsettende måte om ham og hans familie, særlig hans mor, når hun var sint på grunn av de samme forholdene. Det vises i denne sammenhengen til filmopptaket som B har tatt 7 oktober 2019 som illustrasjon på hvordan tonen kunne være fra hennes side. Flertallet legger til grunn at B kunne bli pågående verbalt og til dels fysisk ved for eksempel å dytte eller slå, dersom hun ikke fikk respons fra A på det problematiske hun tok opp, eller fordi hun etter noen dager kunne bli sint fordi han hadde vært voldelig mot henne. Flertallet legger til grunn at A svært ofte var alkoholpåvirket, og at dette både var grunnen til at det ble krangling og til at han ble voldelig, i alle fall i starten av forholdet. Senere, utover høsten 2020 og vinteren 2021 fremgår det av bevisførselen at det også var voldsutøvelse uten at han hadde drukket alkohol. Det er på det rene at A var fysisk overlegen B. Han var langt høyere, tyngre og sterkere enn henne. Det var av den grunn ingen jevnbyrdig i voldsutøvelse, og voldsbruken var uforholdsmessig sett opp mot det B utsatte ham for. Flertallet legger videre til grunn at B ble sterkt negativt påvirket av volden og forholdet. Det vises særlig til journalnotater og forklaringen fra psykiatrisk sykepleier F og venninnen D. Det vises også til journalnotater fra krisesenteret og Bs kalenderoppføringer hvor hun gir uttrykk for utmattelse, oppgitthet og redsel. I kalenderoppføring 11 februar 2021 skriver hun blant annet: Vet aldri når han skal klikke og slå og merker jeg er så anspent hele tiden. Må komme meg ut av dette. B visste at hun kunne forvente vold dersom hun tok opp noe som A mislikte, hvis han ikke fikk det som han ville eller på annen måte var misfornøyd med henne. Som det fremgår under gjennomgangen av voldshendelsene, har hun kontaktet politiet fordi hun har vært redd for vold hvis han ble med hjem. Hun forklarte at hun ofte var redd for å dø, særlig når han satt over henne og tok kvelertak på henne. Etter flertallets syn var denne dynamikken og mønsteret med vold av en slik kvalifisert karakter at det forelå et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold. At B ikke ble kuet av volden, og ikke klarte å la være å ta opp forhold som hun visste ville utløse ny vold, kan ikke frata forholdet karakter av mishandling. Forsvarer har fremholdt at situasjonen var omvendt at A var underlagt Bs sosiale og økonomiske kontroll, og at hun krenket og var like voldelig mot ham som han var mot henne. Det er særlig vist til vitneforklaringen fra C. Flertallet kan ikke se at vitneforklaringen fra familieterapeut C tilsier en annen vurdering. C forklarte at han hadde hatt to møter med A i november 2019 og ett møte med B og A sammen høsten 2020 Cs inntrykk var at begge utsatte hverandre for vold. I politiavhør 5 november 2020 forklarte C at A hadde innrømmet at det var mye konflikt og slåssing, og at han måtte slå fordi han ble provosert. A hadde sagt at begge utøvde vold og at han forsvarte seg mot henne, mens B hadde sagt at hun forsvarte seg mot ham. Flertallet kan ikke se at forklaringen fra C gir et annet bilde av Bs bidrag i konflikten enn det den øvrige bevisførselen viser. Flertallet forsto ikke C slik at han oppfattet voldsutøvelsen som jevnbyrdig. B har selv forklart at hun kunne slå eller dytte A som en reaksjon på at han hadde vært voldelig mot henne noen dager tidligere eller fordi hun var sint på ham for hele situasjonen, og at hun ellers forsvarte seg. Dette inkluderer spark i skrittet 7 oktober 2019 som er omtalt ovenfor, og to hendelser sommeren 2019 som vitnet M har forklart seg om et forsøk på spark i skrittet og forsøk på å kaste en tom ølboks på A. Begge hendelsene var ifølge vitnet i forbindelse med at B ble opprørt da hun oppfattet at A kikket på andre damer. Forsvarer har pekt på at B har opplyst at hun tidligere har fått diagnosen emosjonell personlighetsforstyrrelse, og gjør gjeldende at hun blant annet derfor ikke har forklart seg fullt ut om sin egen rolle i konfliktene. Flertallet kan ikke se at en eventuell personlighetsforstyrrelse undergraver troverdigheten av Bs forklaring. Flertallet er heller ikke enig i at hun ikke har forklart seg om sin egen rolle i pardynamikken. Dette fremgår både av forklaringen for lagmannsretten, men også av fortløpende journalnotater med videre I krisesenterets journalnotat 4 juli 2019 fremgår det blant annet at hun vet at det er feil av henne å klappe til ham, men at han tar det videre til et helt annet nivå. Hun er 1, 60 høy og veier 50 kilo, han veier 110 kilo. Hun fortalte selv i politiavhør at hun hadde stumpet en sigarett i hånden til A 7 oktober 2019Når det gjelder den siste voldshendelsen 24 april 2021 har forsvarer trukket frem at B i avhør forklarte at kanskje kunne være hun som hadde startet det hele fordi hun dyttet og lugget A da han ville kysse henne. Flertallet bemerker at forklaringen, som hun bekreftet for lagmannsretten, underbygger at A var pågående og ikke tok signalene fra B om at hun ikke ville bli kysset, heller ikke da hun forsøkte å dytte ham unna. Den volden som hun ble utsatt for sto uansett ikke i forhold til at hun lugget ham i den situasjonen. Flertallet kan heller ikke se at Bs manglende medvirkning til å fremskaffe ytterligere filmopptak som hun har på sin telefon, tilsier en annen bevisvurdering. Flertallet påpeker at selv om det måtte finnes tilsvarende, eller verre opptak enn de lagmannsretten har sett og hvor B snakker stygt og nedsettende til A mens han er full endrer ikke det flertallets vurdering av at forholdet omfattes av straffeloven 282Flertallet er ikke enig i at A var underlagt sosial og økonomisk kontroll fra Bs side selv om det var en økonomisk ubalanse i forholdet. Det er ikke holdepunkter for at B nektet A å jobbe og tjene egne penger. Tvert om fremgår det av bevisførselen at hun forsøkte å få ham i jobb. Hun betalte gravemaskinførerkurs for ham og sørget for at han kom seg på intervju. Det fremgår også at hele hennes innsats og behov for å hjelpe ham, bunnet i et ønske om at han skulle slutte å drikke, få seg jobb og bidra økonomisk og at parforholdet på den måten skulle bli bedre. Det er heller ikke holdepunkter for at A ble tvunget av B til å sette sin lønn inn på hennes konto. Flertallet legger til grunn at dette var en praktisk ordning så lenge han ikke hadde mulighet til å opprette egen bankkonto i Norge. A forklarte at han kunne opprette egen konto etter at han fikk nytt pass i forbindelse med feriereise til Romania høsten 2019 Flertallet kan heller ikke se at B nektet A å ha smarttelefon, selv om hun ikke kjøpte en slik telefon til ham. Det vises blant annet til As forklaring om at den ene i Phonen som han hadde ødelagt, var en han hadde kjøpt selv. Flertallet legger til grunn at B stort sett betalte for As livsopphold. At hun ikke ønsket at han skulle bruke hennes penger til å feste og kjøpe alkohol mv., kan ut fra omstendighetene ikke forstås som at hun hadde økonomisk kontroll over ham. Heller ikke at hun kastet ham ut av leiligheten etter flere av voldshandlingene, kan tillegges slik betydning. Flertallet kan på samme måte ikke se at det er holdepunkter for at hun utøvde negativ sosial kontroll. Bevisførselen har vist at A reiste til Oslo som han ville, var med venner og andre damer, festet og drakk. Dette kunne riktignok være mot Bs vilje og dermed lede til krangel i etterkant, med påfølgende eskalering til vold. Flertallet ser det slik at B var imot at han dro til Oslo fordi hun ville unngå at han ble full eller var med andre damer, hvilket han var. Bedømt som edru er flertallet ikke i tvil om at A har handlet forsettlig. Han var klar over at han utsatte B for gjentatt mishandling ved vold, trusler og krenkelser. Mindretallet, meddommerne Myhrer og Markhus, kan i det vesentligste slutte seg til flertallets bevisvurdering, men legger til grunn at krenkelsene og voldene mellom partene i større grad har gått begge veier. Selv om A har vært fysisk overlegen, har begge utøvd krenkelser, trusler og vold på en måte som utelukker at volden har inngått i et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold. Det vises for eksempel til at B har startet krangel og voldsutøvelse blant annet ved å beskylde A for å kikke på andre kvinner og avkreve ham svar om dette. Videre at hun mot hans vilje fulgte etter ham til Oslo og oppsøkte ham på utesteder for å kreve at han ble med henne hjem. Hun snakket også nedsettende og stygt til ham og om moren hans, og filmet ham mens han var sliten og full. Mindretallet bemerker at et rekke av voldshandlingene som A har utøvd mot B, kan nedsubsumeres til overtredelse av straffeloven 271I tråd med flertallet syn dømmes A for overtredelse av straffeloven 2822 Straffutmåling Det skal utmåles straff for vold i nære relasjoner i tillegg til ett tilfelle av kjøring i påvirket tilstand, som ble avgjort ved tingrettens dom. Fengselsstraff A ble i 2018 ilagt forelegg for overtredelse av legemiddelloven og straffeloven 273 kroppsskade. Aktor mente at grunnlaget i forelegget tilsier at forholde skulle vært bedømt som en kroppskrenkelse. Det er ikke opplyst om boten på 13 000 kroner er betalt, og lagmannsretten finner derfor ikke grunn til å anvende straffeloven 79 bokstav b, jamfør bokstav b andre ledd. Forelegget ville uansett ikke fått noen nevneverdig betydning for straffutmålingen. A er videre domfelt to ganger for brudd på besøksforbud og kontaktforbud overfor B: Ved Søndre Østfold tingretts tilståelsesdom 11 januar 2022 ble han dømt til 90 dager fengsel for overtredelse av straffeloven 168 og 268, hvorav 30 dager betinget fengsel. Han ble i tillegg dømt til kontaktforbund overfor B i to år og oppholdsforbud med elektronisk kontroll for en nærmere angitt forbudssone i ett år. Ved Oslo tingretts tilståelsesdom 17 mars 2022 ble han dømt til 90 dager fengsel, hvorav 40 dager betinget, for tre overtredelser av straffeloven 168 Straffen var en samlet straff med den betingende delen av straffen i dommen 11 januar 2022 Fengselsstraffene er etter det opplyste ferdig sonet. Handlingene er begått etter forholdet i vår sak og får ingen betydning for straffutmålingen. Det samme gjelder påtaleunnlatelse 26 januar 2021 for tre brudd på besøksforbud overfor B under varetektsfengsling i 2021Om straffenivået generelt ved overtredelse av straffeloven 282 viser lagmannsretten til H R 2020 1345 A avsnitt 11 13 Straffeloven 1902 219 første ledd om mishandling i nære relasjoner hadde fra 1 januar 2006 en strafferamme på fengsel inntil tre år, som senere ble økt til fire år. Grove overtredelser kunne etter andre ledd straffes med fengsel inntil seks år. Ved vedtakelsen av straffeloven 2005 282 og 283 økte strafferammene til fengsel inntil henholdsvis seks og femten år. I Ot. prp. nr. 22 (2008 2009) uttaler departementet i de spesielle merknadene til 282 på side 434 at straffenivået foreslås skjerpet betydelig på linje med skjerpingen i straffenivået for de generelle voldslovbruddene. På side 199 heter det: Straffenivået foreslås skjerpet på samme måte som for voldslovbruddene.... Departementet legger til grunn at straffenivået for mishandling i nære relasjoner generelt bør ligge noe over straffenivået for sammenlignbare voldslovbrudd. Det er som oftest tale om krenkelser som foregår over lengre tid, og den psykologiske bindingen mellom gjerningspersonen og offeret kan gi lovbruddet en særlig alvorlig karakter. I tillegg vil frykten for vold og følelsen av å leve i et trusselregime, kunne oppleves som verre enn de enkelte voldshandlinger. Utover de konkrete fysiske eller psykiske skadene vil også den generelle risikoen for langtidsskadevirkninger måtte tillegges vekt ved straffutmålingen,.... Stortingskomiteen sluttet seg til at den generelle økningen i straffenivået for voldslovbrudd også skulle omfatte mishandling i nære relasjoner, se Innst. O. nr. 73 (2008 2009) side 37 Det ble antydet en skjerpelse for de mest integritetskrenkende handlingene som ligger for lavt i forhold til andre straffbare handlinger, med rundt en tredjedel. Jeg forstår innstillingen lest i sammenheng slik at mishandling i nære relasjoner var ment å være omfattet av den gruppen lovbrudd som omtales her. Den nye øvre strafferammen og forarbeidsuttalelsene viser at straffenivået for slik mishandling begått etter ikraftsettingen av straffeloven 2005 1 oktober 2015, skulle skjerpes betydelig. Rettspraksis om krenkelser før dette tidspunktet gir derfor begrenset veiledning for straffenivået. I avsnitt 17 er de sentrale momentene ved straffutmålingen angitt: Straffutmålingen beror på en samlet vurdering. De sentrale momentene er hvor lenge krenkelsene har funnet sted, karakteren av krenkelsene, hyppigheten, skadepotensialet og de konkrete skadevirkningene, jamfør Rt 2015 1115 avsnitt 13 I avsnitt 21 er det videre uttalt: Jeg kan ikke se at straffenivået bør avhenge av om den dominerende delen av krenkelsen er av fysisk eller psykisk art, hvis først forholdet omfattes av straffeloven 282 Risikoen for ettervirkninger kan være vel så stor ved psykisk som ved fysisk mishandling. Det kan være nærliggende å trekke sammenligninger med seksuallovbruddene, hvor den dominerende begrunnelsen for det høye straffenivået er de psykiske ettervirkningene av overgrepene. For straffutmålingen legger lagmannsretten til grunn at varigheten av mishandlingen strakk seg over 22 måneder fra 19 juni 2019 til det opphørte 24 april 2021 Det må ses bort fra en firemåneders periode sommeren og tidlig høst 2020 og om lag n måned vinteren 2020 I disse periodene var det ikke voldsutøvelse, og det er ikke tilstrekkelige holdepunkter for at B i denne perioden levde i frykt for ny vold, selv om hun mottok meldinger fra A som utsatte henne for bekymringer og følelsesmessige belastninger. Det er ikke grunn til å se bort fra øvrige kortvarige opphold i forholdet. Det mest omfattende i saken er den fysiske mishandlingen. Som det fremgår av bevisvurderingen under skyldspørsmålet ble B jevnlig og svært ofte utsatt for vold i perioden. Det må etter bevisførselen legges til grunn at det meste av volden var av mindre alvorlig karakter. Den mest alvorlige volden ble hun utsatt for 23 24 april 2021 Også voldshendelsene 19 juni 2019 og 24 mars 2020 må karakteriseres som mer alvorlige med kraftige slag mot hodet. Det samme gjelder slag med hodet mot veggen. Vold mot hodet har stort skadepotensiale, det samme gjelder gjentakende kvelertak. Det kan ikke legges til grunn at slag mot hodet for øvrig var så kraftige som 19 juni 2019 og 24 mars 2020 I enkelte situasjoner var B helt forsvarsløs, for eksempel når A satt over henne i sofaen eller utsatte henne for vold mens hun lå i sengen. I tillegg til den fysiske mishandlingen ble B utsatt for trusler og andre krenkelser som beskrevet under skyldspørsmålet. A utnyttet også Bs følelsesmessige avhengighet. Ved å bruke utroskap med videre som hevn manipulerte han henne og tok kontroll over hennes følelsesliv. B ble sterkt negativt preget av mishandlingen. Det vises til flertallets vurdering av dette under skyldspørsmålet. Hun ble psykisk nedbrutt, fikk søvnvansker, og mistet fremtidstroen. Hun ble også påført hjernerystelse og andre forbigående skader på kroppen med vedvarende smerte. Hun har beskrevet at hun gikk med konstant hodepine, kvalme og svimmelhet. Lagmannsretten legger til grunn at hun hadde vært plaget med svimmelhet, smerter i kroppen og hodepine før forholdet med A, men at dette ble forsterket og opprettholdt som følge av mishandlingen. B var redd under voldsutøvelsen. Hun var redd for å dø når A tok kvelertak på henne. Lagmannsretten mener B nærmest var selvutslettende for egne behov i forholdet med A og besatt av å redde ham fordi hun ikke ville være alene. Fastlege N1 har uttalt i legeattest 18 oktober 2021 at testresultater sannsynliggjør at B har diagnosen P TS D, uten at det er konkludert diagnostisk. Utredning og traumebehandling har blitt avslått så lenge hun har vært i en pågående voldelig relasjon. Lagmannsretten legger ikke vekt på uttalelsen ved vurderingen av hvilke traumer volden har påført B. Det er uklart hvilke traumer B hadde med seg inn i forholdet med A. Det er uansett skjerpende at A var kjent med at B var en sårbar person. Hun hadde betrodd seg om sin vanskelige oppvekst og at hun hadde vært i flere voldelige forhold tidligere. Lagmannsretten finner at utgangspunktet for straffen bør ligge rundt fengsel i ett år og seks måneder. Lagmannsretten viser til H R 2015 1555 U hvor mishandlingen som hadde pågått over en ti måneders periode, tilsa en straff opp mot fengsel i halvannet år. Det pådømte forholdet lå i tid forut for ikraftsettingen av straffeloven 2005 1 oktober 2015, jamfør H R 2020 1345 A avsnitt 13 I H R 2020 1345 A ble utgangspunktet for straffen satt til opp mot ett år, for mishandling som pågikk i en kortere periode enn i vår sak, rundt ti måneder. Det var utøvd begrenset fysisk vold og den psykiske mishandlingen var dominerende. Det vises også til L B 2020 184701Lagmannsretten kan ikke se at straffeloven 78 bokstav c få anvendelse som formildende omstendighet i en sak som denne. Lagmannsretten er imidlertid enig i at straffen bør reduseres noe som følge av Bs vold mot A, krenkende språkbruk og filming av ham i en sårbar situasjon. Lagmannsretten mener at det også det må ses hen til kontaktforbud og oppholdsforbud med elektronisk kontroll som lagmannsretten kommer til at skal idømmes, jamfør H R 2021 1434 A avsnitt 53 hvor det fremgår: Kontaktforbud etter 57 er straff i form av et rettighetstap, jamfør straffeloven 29 første ledd bokstav født Det følger av straffeloven 29 andre ledd at der det er aktuelt å fastsette flere strafferettslige reaksjoner, skal den samlede straffen stå i et rimelig forhold til lovbruddet. Dette innebærer at kontaktforbudet i vår sak må ses i sammenheng med den idømte fengselsstraffen. Med det resultatet jeg er kommet til, finner jeg imidlertid ikke grunn til å justere den fengselsstraffen som lagmannsretten har fastsatt eller å gjøre hele eller deler av straffen betinget. Overtredelsen av vegtrafikkloven 31 første ledd jamfør 22 første ledd skal straffes med bot og betinget eller ubetinget fengsel, jamfør 31 andre ledd bokstav b. Lagmannsretten finner at forholdet skal tillegges betydning som skjerpende omstendighet, men uten at det får nevneverdig betydning for den samlede straffen. Lagmannsretten har etter dette kommet til at straffen skal fastsettes til fengsel i ett år og to måneder i tråd med aktors påstand. Til fradrag kommer 230 dager for varetekt, jamfør straffeloven 83Rettighetstap Kontaktforbud med elektronisk kontroll A er allerede ilagt kontaktforbund i to år med elektronisk kontroll i ett år ved Søndre Østfold tingretts dom 10 januar 2022, og som utløper henholdsvis 26 januar 2024 og 26 januar 2023Lagmannsretten har kommet til at A også i denne saken skal idømmes kontaktforbud slik at han forbys å forfølge, besøke eller på annet vis kontakte B i en periode på to år, regnet fra rettskraftig dom. Det er grunn til å tro at han uten kontaktforbudet ellers vil begå en straffbar handling overfor B, forfølge henne, eller på annet vis krenke hennes fred, jamfør straffeloven 57 første ledd. Lagmannsretten viser til As gjentatte mishandling av B i tiltaleperioden, og at han stadig gjenopptok kontakten med henne etter brudd pauser. Det vises også til gjentatte brudd på besøks og kontaktforbud slik det fremgår av tilståelsesdommene 11 januar 2022 og 17 mars 2022 og påtaleunnlatelsen 26 januar 2022 For å hindre at A på nytt oppsøker B i hennes hjem bør kontaktforbudet også gå ut på at A forbys å oppholde seg i adresse3 der hvor B bor, og i en forbudssone som tilsvarer 25 30 minutters kjøretid fra den aktuelle adressen på alle innfartsveier mv., jamfør 57 andre ledd bokstav a. Den aktuelle sonen fremgår av koordinatene i aktors påstand. Sonen strekker seg fra sted8 i nord og rett sør for sted2, og tilsvarende avstand østover og vestover ut i fjorden. Forbudssonen er fastsatt slik at politiet skal ha 25 30 minutter til rådighet før A når frem til B for å beskytte henne, det vises til forklaringen fra politibetjent Hans Christian Dragvold. En slik forbudssone fastsatt ut fra politiets responstid er akseptert av Høyesterett, jamfør H R 2017 1840 A avsnitt 41 med videre henvisning. Lagmannsretten anser det likeledes nødvendig for at kontaktforbudet med oppholdsforbud skal bli overholdt, at A ilegges elektronisk kontroll, jamfør 57 femte ledd. Lagmannsretten viser her til den samme begrunnelsen som for kontakt og oppholdsforbudet, og partenes forhistorie hvor B gjentatte ganger tok A tilbake da han oppsøkte henne, med påfølgende voldsutøvelse etter kort tid. B har ut fra dette et klart behov for vern mot at A oppsøker henne i hjemmet. Lagmannsretten kan ikke se at oppholdsforbudet med elektronisk kontroll utgjør et uforholdsmessig inngrep. A oppholder seg for tiden i Oslo. Han har ikke oppgitt noen bopelsadresse og opplyste at han per ankeforhandlingen bodde på hotell. Han har ingen tilknytning til sted4 eller andre steder som omfattes av forbudssonen. Eventuell nødvendig gjennomkjøring til områder sør for sted2 lar seg gjennomføre via E18 og andre veier øst for forbudssonen. Det er ikke opplyst om arbeidsforhold som medfører reise og arbeid innenfor forbudssonen. Det er også andre forhold som er inngripende overfor den som underlegges kontrollen. Dette knytter seg særlig til ulemper i forbindelse med flyreiser som krever samarbeid med politiet. Lagmannsretten kan heller ikke se at andre ulemper knyttet til å være underlagt elektronisk kontroll tilsier at inngrepet er uforholdsmessig, men mener det likevel ikke er forholdsmessig med elektronisk kontroll utover ett år regnet fra endelig dom. Tap av førerett For tingretten påsto påtalemyndigheten tap av rett til å føre motorvogn. Det fremgår av tingrettens dom på side 19 at tapstiden ble satt til 22 måneder regnet fra beslagstidspunktet, jamfør vegtrafikkloven 33 nummer 1 andre ledd, jamfør tapsforskriften 3 2 nummer 2 Tap av førerett fremgår imidlertid ikke av tingrettens domsslutning. Lagmannsretten mener dette er en åpenbar uriktighet eller utelatelse som kunne vært rettet i medhold av straffeprosessloven 44 Når anken er henvist til full ny behandling av post I, skal lagmannsretten utmåle en samlet reaksjon for det forholdet som pådømmes i lagmannsretten i tillegg til forholdet som er endelig avgjort ved tingrettens dom, her post I I.. Tap av førerett er en strafferettslig reaksjon og inngår i den samlede reaksjonsfastsettelsen, jamfør straffeloven 29 andre ledd jamfør 30 bokstav h og Rt 2005 1020 Påtalemyndigheten har ikke påstått tap av førerett for lagmannsretten. Før retten idømmer en annen rettsfølge enn påstått, skal partene ha anledning til å uttale seg, jamfør 38 tredje ledd første punktum. Spørsmålet om tap av førerett ble ikke tatt opp av verken partene eller lagmannsretten under ankeforhandlingen, og lagmannsretten kan i et slikt tilfelle ikke ilegge tap av førerett for motorvogn. Lagmannsretten legger til grunn at førerkortet til A ble beslaglagt 23 juni 2019, og bemerker at tapstiden slik den ble fastsatt av tingretten uansett er utløpt. 3. Sivile krav Bistandsadvokaten har på vegne av B fremmet krav om erstatning for lidt og fremtidig økonomisk tap for ødelagte gjenstander og behandlingsutgifter. Det er videre fremsatt krav om oppreisning for ikke økonomisk skade. Økonomisk tap Det følger av bevisvurderingen under straffespørsmålet at A har ødelagt en i Phone og to T Ver. Det er ikke tvilsomt at vilkårene for erstatning foreligger. Erstatningen skal tilsvare verdien av gjenstanden, jamfør skadeserstatningsloven 4 1 Det er krevd 1 000 kroner for ødelagt i Phone som tilsvarer egenandel til forsikringsselskapet. Kravet tas til følge. Når det gjelder T Vene er det fremlagt kvittering på 2 017 kroner for kjøp av n T V som senere ble ødelagt. Det er videre fremlagt kvittering for kjøp av en T V til 4 990 kroner 3 april 2021 Det er ikke sannsynliggjort at dette er den andre T Ven som ble ødelagt. Lagmannsretten fastsetter erstatningen for T V nummer 2 skjønnsmessig til 2 000 kroner, tilsvarende den første som ble ødelagt. I tillegg er det krevd erstatning også for en del andre gjenstander som klær, bestikk, bord, sofa, vaser og glass. Det er lite belyst hvordan og hvilke gjenstander som har blitt ødelagt. Det er heller ikke fremlagt noen dokumentasjon for gjenstandenes verdi. Lagmannsretten finner i likhet med tingretten kravet lite opplyst og tar det derfor ikke til følge. Erstatning for skade på person skal dekke lidt skade, tap i framtidig erverv og utgifter som personskaden antas å påføre skadelidte i framtiden, jamfør skadeserstatningsloven 3 1 B har krevd erstattet utgifter til behandling som følge av påført skade og fremtidige behandlingsutgifter. Det følger av bevisførselen under skyldspørsmålet at A påførte B skader i form av blåmerker, hevelser på kroppen og i hodet og hjernerystelse. Lagmannsretten finner det tilstrekkelig sannsynliggjort at volden påførte henne fysisk smerte, og at den psykiske belastningen også ga se utslag i smerter i kroppen med påfølgende behandlingsbehov. Det vises til erklæring 11 mai 2021 og forklaring fra kiropraktor J. Årsaksbildet er imidlertid sammensatt og det fremgår at B over flere år, også før forholdet med A har slitt med smerter. I journalnotat 8 juni 2022 fra fysioterapeut N2 fremgår det at B tok kontakt i november 2020, og at B er godt inneforstått med at hun har et kompleks smertebilde forårsaket av både fysisk og psykisk belastning og stress over tid. I legenotat fra Volvat 21 juni 2019 fremgår det at B har slitt med svimmelhet til og fra i flere år. Det samme fremgår av poliklinisk notat 19 november 2020 fra øre nese hals avdelingen på Kalnes sykehus, hvor B fikk diagnosen H81. 3 Annen perifer vertigo Persisterende postural perseptuell svimmelhet (P PP S). Det fremgår at B i mange år har slitt med svimmelhet, smerter i kroppen, hodepine, hoste og lite energi. Lagmannsretten finner det sannsynliggjort at B har hatt et økt behandlingsbehov i perioden med voldsutøvelse og at hun derfor skal ha erstattet behandlingsutgifter hos fysioterapeut og kiropraktor. B startet behandling hos kiropraktor J i september 2019 og hos fysioterapeut N2 i november 2020 Det er sannsynlig at det økte behandlingsbehovet som følge av volden har vært til stede til og med 2021 Som følge av skadelidtes tapsbegrensningsplikt mener lagmannsretten at erstatningen må fastsettes tilsvarende det hun ville betalt i egenandeler før rett til frikort for helsetjenester inntrer. Frikortgrensen for årene 2019 og 2020 2021 var henholdsvis 2 258 og 2 460 kroner. Lagmannsretten fastsetter etter dette erstatning for behandlingsutgifter til 7 178 kroner for årene 2019 2021 Det følger av lagmannsrettens vurdering av årsaksforholdet og det økte behandlingsbehovet som følge av voldsutøvelsen, at det ikke er tilstrekkelig sannsynliggjort grunnlag for erstatning for fremtidige behandlingsutgifter. Krav om erstatning tas etter dette til følge med til sammen 12 195 kroner. Oppreisning Skadeserstatningsloven 3 5 første ledd gir hjemmel for å fastsette oppreisningserstatning og har slik ordlyd: Den som forsettlig eller grovt aktløst hara. voldt skade på person ellerb. tilføyd krenking eller utvist mislig atferd som nevnt i 3 3, kan uansett om det ytes menerstatning etter 3 2 eller standardisert erstatning etter 3 2a pålegges å betale den fornærmede en slik engangssum som retten finner rimelig til erstatning (oppreisning) for den voldte tort og smerte og for annen krenking eller skade av ikke økonomisk art. Ved krenking eller mislig atferd som nevnt i straffeloven 299 eller 302, skal det ved utmålingen av oppreisning særlig legges vekt på handlingens art, hvor lang tid forholdet har pågått, om handlingen er et misbruk av slektskapsforhold, omsorgsforhold, avhengighetsforhold eller tillitsforhold, og om handlingen er begått på en særlig smertefull eller krenkende måte. Det er første ledd bokstav a som er anført som grunnlag for oppreisning. Det er da spørsmål om A ved den forsettlige mishandlingen har voldt skade. B ble påført forbigående skader som blåmerker, hevelser og hjernerystelse som følge av mishandlingen. Det er for øvrig ikke i tilstrekkelig grad sannsynliggjort at B ble påført P TS D eller P PP S som følge av volden. Det vises til behandlingen under straffespørsmålet og erstatning for økonomisk tap. Årsaksbildet er sammensatt og Bs bakgrunn og tidligere traumer er i liten grad belyst for lagmannsretten. Det foreligger uansett ansvarsgrunnlag etter første ledd bokstav b. I 3 3 er det henvist til blant annet straffeloven 282 A er skyldig i forsettlig overtredelse av straffeloven 282 og vilkårene for oppreisning er oppfylt. Høyesterett har oppsummert momentene ved utmålingen i H R 2020 1345 A avsnitt 28: Oppreisning skal utmåles på individuell og skjønnsmessig basis. I praksis er det blant annet lagt vekt på handlingens objektive grovhet, skadevolderens skyld, fornærmedes subjektive opplevelse av krenkelsen og arten og omfanget av de påførte skadevirkningene. Det vil ut fra forholdene i den enkelte saken kunne variere hvilke momenter som kommer i forgrunnen, se Rt 2012 1773 avsnitt 22 med videre henvisning til Rt 2011 769 avsnitt 28 Mens det pønale aspektet tidligere var fremtredende, har betydningen av å gi offeret kompensasjon kommet mer i forgrunnen de senere årene, se H R 2019 1675 A avsnitt 85 og Rt 2011 769 avsnitt 21 For enkelte lovbrudd er det fastsatt normerte oppreisningsbeløp, men dette er ikke tilfellet for mishandling i nære relasjoner. I avsnitt 30 31 fremgår det at Høyesterett i en viss grad har sett hen til oppreisningsnivået for voldtekt: Jeg har funnet en viss veiledning i avgjørelsen inntatt i Rt 2007 1537 Straffen for overtredelse av straffeloven 1902 219 ble satt til fengsel i ett år og oppreisningsbeløpet til 60 000 kroner. Mishandlingen i den saken fremstår som mer alvorlig enn det som er tilfellet i vår sak, mens straffenivået den gang på den annen side var lavere enn i dag. I avsnitt 32 uttaler førstvoterende at det ved utmålingen av oppreisning i en viss utstrekning kan ses hen til det oppreisningsnivå som er etablert for voldtektsofre. Nivået for voldtekt lå den gang på 100 000 kroner. Jeg nevner også avgjørelsene i Rt 2010 949 og Rt 2015 1115, men uten at jeg ser grunn til å gå nærmere inn på dem. For voldtektsofre er den normerte oppreisningen i dag 150 000 kroner, jamfør H R 2018 1909 A avsnitt 71 med videre henvisning til Rt 2011 743 avsnitt 19 På bakgrunn av at mishandlingen i denne saken tross alt ikke er av de aller alvorligste, finner jeg at lagmannsretten har satt oppreisningsbeløpet noe høyt. Oppreisningen kan etter mitt syn passende settes til 80 000 kroner. Når det gjelder handlingens grovhet og varighet, og arten og omfanget av skadevirkningene den har påført B, viser lagmannsretten til straffespørsmålet og erstatningsspørsmålet ovenfor. B har i en periode på 22 måneder med unntak av til sammen fem måneder vinteren og sommeren 2020, vært i et mishandlingsforhold. Det legges til grunn at hun i perioden ble psykisk nedbrutt og hadde konstante spenninger og smerter i kroppen som følge av volden i kombinasjon med plager hun hadde fra tidligere. Utover Bs forklaring er det ikke ført bevis for ufrivillig seksuell omgang og lagmannsretten finner ikke dette tilstrekkelig sannsynliggjort. Lagmannsretten kan ikke se at det ved fastsettelsen av oppreisningserstatningen skal legges vekt på at B fortsatte å ta opp det hun mente var problemer i parforholdet til tross for at det som regel endte med voldsutøvelse. Heller ikke måten hun som følge av personlighet og egne forutsetninger, tok opp problemer på kan tillegges vekt i denne sammenhengen. Etter en samlet vurdering fastsettes oppreisningsbeløpet til 100 000 kroner. Lagmannsretten har sett noe hen til utmålingen i H R 2020 1345 A. Normert oppreisning til voldtektsofre er etter Høyesteretts dom justert til 2 G på domstidspunktet, jamfør H R 2022 980 A, og oppreisningsbeløpet fastsettes derfor noe høyere enn i H R 2020 1345 A. 4. Sakskostnader Sakskostnader er ikke påstått og lagmannsretten finner ikke grunn til å idømme sakskostnader, jamfør straffeprosessloven 437 siste ledd. Dommen er avsagt med slik dissens som fremgår ovenfor under skyldspørsmålet. D OM SS LU TN IN G 1A, født 00/00/1989, dømmes for overtredelse av straffeloven 282 og det forholdet som ble endelig avgjort ved tingrettens dom til en straff av fengsel i 1 ett år og 2 to måneder, jamfør straffeloven 79 bokstav a. Til fradrag i straffen går 230 tohundreogtretti dager for frihetsberøvelse, jamfør straffeloven 832A, dømmes til kontaktforbud ved at han forbys å forfølge, besøke eller på annet vis kontakte B i en periode på 2 to år, regnet fra rettskraftig dom. Han forbys i samme periode å oppholde seg på adressen adresse3 og innenfor en tilhørende forbudssone som dannes av følgende koordinater: Punkt 1: koordinat1 Punkt 2: koordinat2 Punkt 3: koordinat3 Punkt 4: koordinat4 Punkt 5: koordinat5 Punkt 6: koordinat6 Punkt 7: koordinat7 Punkt 8: koordinat8 3A dømmes til elektronisk kontroll for en periode av 1 ett år hvor forbudssonen utgjør koordinatene under punkt 34A dømmes til å betale oppreisningserstatning med 100 000 etthundretusen kroner til B, innen 2 to uker fra forkynnelsen av dommen. 5. A dømmes til å betale erstatning for økonomisk tap med 12 195 tolvtusenetthundreognittifem kroner, innen 2 to uker fra forkynnelsen av dommen. 
Oslo statsadvokatembeter har ved tiltalebeslutning 9 juli 2021 satt A, født 00/00/1989, under tiltale for overtredelse av: I Straffeloven 282for ved trusler, tvang, frihetsberøvelse, vold eller andre krenkelser, alvorlig eller gjentatt å ha mishandleta)sin nåværende eller tidligere ektefelle eller samboer, Grunnlag: I en perioden fra 19/06/2019 til 24/04/2021 på bopel i sted1 og sted2 og eller andre steder, utsatte han jevnlig sin samboer B for vold, trusler og andre krenkelser. Den fysiske volden besto blant annet i at han slo henne med flat og eller knyttet hånd mot ansiktet, hodet og kroppen, dro henne i håret, kløp henne, sparket henne, vred fingrene, hånden eller armene hennes, tok kvelertak på henne, dyttet hodet hennes bakover eller nedover, og kastet gjenstander på henne. Truslene besto blant annet i at han flere ganger truet henne ved å si at han skulle drepe henne, kutte eller klippe av fingrene hennes, klippe av nesen, leppene eller øyelokkene når hun sov, og ved en anledning truet han med å knuse en blomsterpotte av glass i hodet hennes. Krenkelsene besto blant annet i at han spyttet henne i ansiktet og eller på kroppen, klippet i stykker bankkortet hennes og puttet det i munnen hennes, stakk sin blodige finger inn i hennes munn, og ødela hennes ting som blant annet en Iphone, krystallvaser og en T V. I I Vegtrafikkloven 31 første ledd, jamfør 22 første leddfor å ha ført en motorvogn når han var påvirket av alkohol. Grunnlag: Søndag 23 juni 2019 cirka klokka 0315 ved parkeringsplassen i adresse1 førte han Toyota personbil med kjennetegn kjennetegn mens han var påvirket av alkohol. Alkoholutåndingsprøve tatt klokka 03: 59 viste en minsteverdi på 051 milligram alkohol per liter luft. I II Politiloven 30 nr 1, jamfør 5for å ha unnlatt straks å rette seg etter pålegg gitt av politiet. Grunnlag: Onsdag 17 juli 2019 unnlot han å etterkomme politiets pålegg gitt cirka klokka 0120 om å holde seg borte fra Oslo sentrum i 48 timer, idet han cirka klokka 0245 samme natt befant seg på et utested i adresse2. Søndre Østfold tingrett avsa 4 november 2021 dom med slik domsslutning: 1., født, frifinnes for tiltalebeslutningens post I II. 2., født, dømmes for overtredelse av straffeloven 282 og vegtrafikkloven 31 første ledd, jamfør 22 første ledd til en straff av fengsel i ett 1 år, jamfør straffeloven 79 bokstav a. Til fradrag i straffen går 202 tohundreogto dager, jamfør straffeloven 833, født, forbys for en periode av to 2 år å oppholde seg i adresse3 og i 30 minutters kjøreavstand derfra. Det vil si hvor disse koordinatene utgjør forbudssonen: Punkt 1: koordinat1 Punkt 2: koordinat2 Punkt 3: koordinat3 Punkt 4: koordinat4 Punkt 5: koordinat5 Punkt 6: koordinat6 Punkt 7: koordinat7 Punkt 8: koordinat8 jamfør straffeloven 57 første ledd. Han forbys å kontakte B på telefon, per brev, sosiale medier eller andre digitale plattformer. Forøvrig idømmes ikke kontaktforbud. 4., født dømmes til elektronisk kontroll for en periode av to 2 år hvor forbudssonen utgjør koordinater under punkt 3, jamfør straffeloven 57 andre ledd. 5., født, dømmes til å betale oppreisningserstatning med 60 000 kroner til B, innen to 2 uker fra dommens forkynnelse. 6., født, dømmes til å betale erstatning for økonomisk tap med 26 170 tjuetotusenetthundreogsøtti kroner, innen to 2 uker fra dommens forkynnelse. A har anket dommen til Borgarting lagmannsrett. Anken gjelder bevisbedømmelsen og lovanvendelsen under skyldspørsmålet for tiltalens post I, og straffutmålingen. Den er henvist til ankeforhandling ved lagmannsrettens beslutning 23 desember 2021Ankeforhandling er holdt 7 16 juni 2022 i Borgarting lagmannsretts hus. A og 22 vitner har gitt forklaring. Øvrig bevisførsel fremgår av rettsboken. Aktor la ned slik påstand: 1. A, født 00/00/1989 dømmes for overtredelse av straffeloven 282fengsel i 1 år og 2 måneder. Varetektsfradrag utgjør 230 dager, jamfør straffeloven 832A, født 00/00/1989 dømmes til kontaktforbud ved at han forbys å forfølge, besøke eller på annet vis kontakte B i en periode på 2 år, regnet fra rettskraftig dom. Kontaktforbudet gjelder adressen: adresse4. A, født 00/00/1989 dømmes til elektronisk kontroll for en periode på 2 år fra rettskraftig dom. Forbudssonen dannes av koordinatene: Punkt 1: koordinat1 Punkt 2: koordinat2 Punkt 3: koordinat3 Punkt 4: koordinat4 Punkt 5: koordinat5 Punkt 6: koordinat6 Punkt 7: koordinat7 Punkt 8: koordinat8 På vegne av fornærmede la bistandsadvokaten ned slik påstand: 1. B tilkjennes oppreisningserstatning oppad begrenset til kroner 150 0002B tilkjennes erstatning for økonomisk tap oppad begrenset til kroner 100 000Forsvarer la ned slik påstand: 1. A frifinnes for tiltalens post I, subsidiært anses på mildeste måte. A frifinnes for kravet om erstatning for økonomisk tap samt for kravet om oppreisningserstatning. Skyldspørsmålet Rettslig utgangspunkt Straffeloven 282 første ledd bokstav a lyder: Med fengsel inntil 6 år straffes den som ved trusler, tvang, frihetsberøvelse, vold eller andre krenkelser, alvorlig eller gjentatt mishandlera)sin nåværende eller tidligere ektefelle eller samboer. Det er ikke omtvistet at A og B med noen opphold var samboere i den aktuelle perioden. Kjerneområdet for bestemmelsen er vedvarende vold, trusler og krenkelser som inngår i et mønster som er egnet til å skape frykt for ny vold og krenkelser. I H R 2019 1036 U er anvendelsesområdet for 282 oppsummert slik i avsnitt 13 15: Høyesterett har avsagt flere dommer om den nedre grensen for anvendelsen av straffeloven 1902 219 og straffeloven 2005 282 om mishandling i nære relasjoner. I den siste dommen, H R 2019 1787 A avsnitt 18, er rettstilstanden oppsummert slik: Det er i en lang rekke dommer fra Høyesterett slått fast at kjerneområdet for mishandlingsbestemmelsen er den vedvarende og gjentakende krenkelsen og mishandlingen av den nærstående, jamfør Rt 2012 835 avsnitt 13 og 14 Ikke enhver kritikkverdig adferd rammes. Er det kun snakk om psykisk trakassering skal det mer til enn der det også er utøvd vold, jamfør H R 2019 621 A avsnitt 16 18... I H R 2019 621 A avsnitt 18, som det henvises til, er mishandlingsvurderingen oppsummert slik: Bedømmelsen skal ta opp i seg både karakteren og omfanget av tiltaltes adferd samt hvordan den påvirket den fornærmede. Sentralt står om handlingene samlet sett danner et mønster som resulterer i at den som rammes må leve under et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold, se for eksempel Rt 2013 879 avsnitt 30 Høyesterett har flere ganger også understreket at bestemmelsen ikke rammer enhver kritikkverdig adferd, heller ikke om den er gjentakende. Ordlyden mishandler viser at bestemmelsen bare omfatter mer kvalifiserte forhold, se for eksempel Rt 2013 329 avsnitt 13 Og dersom krenkelsene utelukkende er av psykisk art, skal det en god del mer til enn om krenkelsene også er fysiske, se Rt 2013 879 avsnitt 31 Det kreves altså at tiltaltes handlinger samlet sett gjør at de fornærmede lever i et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold. Begrepet mishandling viser at bestemmelsen bare rammer de mer kvalifiserte forhold. Ved vurderingen av om kravene er oppfylt, kan det imidlertid også ses hen til mindre alvorlige krenkelser, som isolert sett ikke er straffbare, såfremt de bidrar til å skape en tilværelse preget av frykt og usikkerhet, jamfør Rt 2013 329 avsnitt 13Det sentrale spørsmålet i saken er om A gjentakende har utsatt B for vold, trusler og krenkelser, og om det inngikk i et mønster med vold som samlet sett gjorde at B levde i et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold. Det gjelder et strengt beviskrav i straffesaker, og all rimelig og fornuftig tvil skal komme tiltalte til gode. Teoretisk tvil skal retten se bort fra. Det kreves ikke at hvert enkelt moment skal være bevist ut over enhver rimelig tvil, så lenge det etter en samlet vurdering av bevisene ikke er rimelig tvil om konklusjonen, jamfør Rt 2005 1353 avsnitt 14Det er ikke uvanlig at tiltalte og fornærmede har motstridende forklaringer om hva som har skjedd. Det er heller ikke uvanlig at det ikke foreligger andre bevis i saken. I Rt 2011 641 avsnitt 28 fremholder Høyesterett at domstolen i slike tilfeller som utgangspunkt må ha anledning til å domfelle ut fra en troverdighetsvurdering. Ved vurdering av forklaringers troverdighet kan det være relevant å se hen til umiddelbare reaksjoner etter hendelsen, betroelser til venner og om forklaringene er konsistente over tid, jamfør for eksempel H R 2021 1527 U avsnitt 13Lagmannsretten gir først en kort oversikt over B og As forhold og hva som utløste konflikter mellom dem. Lagmannsretten tar deretter stilling til om det er utøvd vold, trusler og krenkelser slik det er beskrevet i grunnlaget for tiltalebeslutningen post I, og går nærmere inn på enkelte voldshendelser. Dernest ser lagmannsretten på spørsmålet om det var et mønster med vold et regime som var egnet til å skape frykt for ny vold og krenkelser. Kort om bakgrunn og ytre forhold Tiltalte, A, er rumensk statsborger. I følge hans forklaring hadde han et kort opphold, to fire måneder, i Norge i 2018 Han jobbet da som maler, før han returnerte til Romania og Hellas hvor han har familie. Han kom deretter tilbake til Norge våren 2019 og fikk jobb i virksomhet1. I følge A bodde han på dette tidspunktet hos venner. Han forklarte at han jobbet i virksomhet1 frem til juni 2019Etter kort tid traff A fornærmede, B. Begge har forklart at de møttes tilfeldig ved Akerselva 3 mai 2019, og at de raskt ble et par. I løpet av mai 2019 flyttet A inn til B i hennes leilighet i adresse5. A og B har begge forklart om et turbulent og dysfunksjonelt parforhold. A har forklart at han mistet jobben i virksomhet1 fordi B lagde så mye bråk og krangel til langt på natt, slik at han ikke fikk nok søvn og derfor ikke klarte å komme seg på jobb. B forklarte at han ikke klarte å beholde jobben fordi han drakk for mye alkohol. Det er på det rene at As alkoholmisbruk var en kime til mye konflikt mellom partene. Det er også klart at A ved flere anledninger var utro, og at han sendte meldinger om det og bilder av kvinner som han var utro med, til B. Dette var i forbindelse med at han festet i Oslo. B på sin side veldig sjalu. Utroskap og sjalusi var også tema som førte til krangling og bråk i parforholdet. B har forklart at hun har en bachelor i studieretning1, har studert studieretning2 i to år og har utdannelse fra sted3 i U SA. B hadde i perioden for tiltalebeslutningen ikke et vanlig arbeidsforhold. Hun drev da, som nå, med kjøp og salg av leiligheter og utleie, og levde av inntekter fra denne virksomheten. B forklarte at hun ikke hadde en fast inntekt, men at hun fikk inn større engangsbeløp i forbindelse med salg av leiligheter. Hun hadde også noe stønad og praksisplass via N AV i perioder. B ville at A skulle få seg en jobb slik at han kunne bidra økonomisk i forholdet, noe han også ønsket. Hun hjalp ham blant annet med å komme på intervju, og hun betalte 15 000 kroner for et gravemaskinkurs som han tok. A hadde noen andre mindre arbeidsforhold i løpet av perioden, men lagmannsretten legger til grunn at det i mesteparten av tiden var B som dekket begges utgifter til livsopphold. Pengebruk var et annet tema som det var konflikter rundt. B ville blant annet ikke at A skulle bruke hennes penger på røyk og alkohol eller gambling på nett. Lagmannsretten forstår B slik at hun mente dette igjen hang sammen med hans alkoholmisbruk, og at han ifølge B ble aggressiv og voldelig når han drakk. As bruk av Bs smarttelefon var ifølge B også kime til konflikt hvis han brukte den til gambling, porno eller å være i kontakt med andre damer. A forklarte at han var enig med B i at han drakk for mye, og også han ønsket å drikke mindre. Han var også enig i at han hadde problemer med sinnemestring. B oppsøkte hjelp for A, og han var hos familieterapeut C et par behandlingstimer høsten 2019 og n time høsten 2020I januar 2020 flyttet B og A til adresse6. Det var B som eide leiligheten. A bidro med en del oppussing. I mars 2021 flyttet de til en ny leilighet som B eide i adresse3. Lagmannsretten legger til grunn at det var et brudd eller pause i forholdet på om lag fire måneder fra rundt pinsen 2020 og til 4 oktober 2020 Det var også brudd pause i om lag en måned i perioden januar februar 2020 I tillegg har de begge forklart at det var flere tilfeller hvor B kastet ut A fra leiligheten, eller at han dro fra henne, etter episoder med krangel og vold. I slike situasjoner kunne A komme tilbake etter kort tid samme dag eller natt eller han kunne dra til Oslo og bli der i noe lengre tid n eller flere dager. Det var i blant annet i slike tilfeller at A kunne sende meldinger og eller bilder om at han var med andre kvinner. Etter bruddet sommeren 2020 har A erkjent at det var han som oppsøkte B på nytt, hjemme hos henne, men han mener hun forsøkte å kontakte ham flere ganger i løpet av sommeren. B på sin side har forklart at A ringte henne hele tiden, hvilket han har benektet. Lagmannsretten tar ikke endelig stilling til dette, men mener at hans senere handlingsmønster underbygger at han er svært pågående. Det vises til at A til tross for besøksforbud ringte B flere ganger og oppsøkte henne i hjemmet straks han ble løslatt fra varetekt 2 desember 2021 Da han på nytt ble løslatt fra varetekt 24 januar 2022 ringte han henne til sammen 42 ganger i løpet av to dager i tillegg til at han påfølgende dag sendte to videoer og en tekstmelding fra andre personers telefoner. A har bekreftet Bs forklaring om at han i perioden sommeren 2020 i alle fall sendte henne en melding om at han hadde fått kreft, og en melding via en annens bruker om at han var død. A forklarte at han gjorde det for tull og for å sjekke om hun fortsatt var glad i ham. B forklarte at hun ble veldig bekymret for A da hun fikk meldingene, og brukte mye tid for å undersøke hva som hadde skjedd. Gjentakende vold, trusler og krenkelser Lagmannsretten finner det bevist utover enhver rimelig tvil at A i perioden fra 19 juni 2019 til 24 april 2021 på bopel i sted1, sted2 og sted4 og eller andre steder, gjentatte ganger utsatte B for vold, trusler og andre krenkelser som beskrevet i grunnlaget for tiltalebeslutningen post I. Det er bevist utover enhver rimelig tvil at den fysiske volden besto i slag med flat og knyttet hånd mot ansiktet, hodet og kroppen, at han dro henne i håret, kløp henne, sparket henne, holdt fingrene, hånden eller armene hennes i et hardt grep slik at det oppsto en vridning, at han tok kvelertak på henne, tok tak i hake kjevepartiet hennes og dyttet hodet hennes bakover eller nedover ved ett tilfelle hardt mot eller i kneet sitt, og kastet gjenstander på henne. Lagmannsretten er videre ikke i tvil om at A flere ganger truet henne ved å si at han skulle drepe henne og på andre måter skade henne, og ved en anledning truet han med å knuse en blomsterpotte av glass i hodet hennes. Krenkelsene besto blant annet i at han spyttet henne i ansiktet og eller på kroppen, klippet i stykker bankkortet hennes og puttet bitene i munnen hennes, stakk sin blodige finger inn i hennes munn, og ødela hennes ting som blant annet n i Phone, vaser og to T Ver. Ved bevisvurderingen bygger lagmannsretten på Bs forklaring som i stor grad underbygges av øvrige bevis. B har fortløpende fortalt om voldsutøvelsen til andre til dels kort tid etter at den har skjedd. Det er blant annet til venninnene D og E, til psykiatrisk sykepleier F, til ansatte på krisesenteret, til ulike politibetjenter, og til helsepersonell i forbindelse med at hun har oppsøkt legevakten. Hun fortalte også om gjentakende vold til naboen i sted2, G, som tilkalte politiet ved et tilfelle 12 mars 2021 Det er også fremlagt noen bilder som underbygger forklaringen om at hun har vært utsatt for fysisk vold. Lagmannsretten bygger også på kalenderoppføringer dagboknotater som B har skrevet på sin telefon, og meldinger som hun har sendt til sin bistandsadvokat. Lagmannsretten kommer nærmere inn på bevisene nedenfor. B forklarte at voldsbruken normalt opphørte litt etter en voldshendelse, og at A da ble veldig snill, slik at hun tenkte at det skulle bli bedre etter at han har fått rast fra seg. Han lagde god mat, kjøpte blomster og de hadde det fint noen dager. Hun forklarte at hun kunne kjenne på sinne for det han hadde utsatt henne for når det hadde gått noen dager. Da kunne hun dytte eller slå ham hvilket resulterte i ny krangel og vold. Utover dette var hun fysisk mot ham når hun forsøkte å forsvare seg. Hun forklarte også at hun kunne være masete og sint på ham på grunn av drikking, utroskap og pengebruk og at også dette kunne eskalere med vold fra hans side. Etter hvert ble A ifølge B provosert av ingenting det kunne for eksempel være at hun ikke spiste opp maten som han hadde laget. Hun forklarte at hun en gang hadde helt ut ølen hans med det resultatet at han gikk løs på henne, men at det kom til å bli vold uansett hvis han fortsatte å drikke og at volden var mindre omfattende når han var edru. B forklarte at A en gang nektet henne å gå i butikken fordi han trodde hun skulle gå til politiet. Hun forklarte også at hun hadde gitt etter for krav om penger til å kjøpe alkohol, røyk og spilling gamling, for å unngå bråk og vold. B forklarte at hun noen ganger filmet A når han var full for senere å kunne vise ham hvor ille han så ut. I filmene som lagmannsretten har sett, snakker B stygt til A om ham og hans familie. Ut fra Bs noe hektiske væremåte med stor taleflom, ser lagmannsretten ikke bort fra at hun gir en noe overdreven eller overdramatisert forklaring på enkelte punkter. For eksempel om at hun hadde vært en boksepute for A i flere timer, eller at hun ble tildelt 100 slag mot hodet. Lagmannsretten anser dette som en måte å billedliggjøre omfanget uten at det dermed bokstavelig talt var slik. Lagmannsretten mener likevel at B er troverdig. Hun har fastholdt kjernen i forklaringen over tid og gjennom en lang rekke politiavhør. Lagmannsretten ser ingen grunn til at B fortløpende fra juni 2019 skulle lyve om at hun gjentatte ganger hadde blitt utsatt for vold til de hun snakket med, herunder politiet. Tvert om mener lagmannsretten at B ved enkelte anledninger har holdt tilbake opplysninger for politiet og en del behandlere fordi hun ikke ville at A skulle få problemer med politiet. Hun syntes synd på ham og håpet hele tiden på at han skulle bli bedre. Hun bortforklarte unnskyldte ham med at han hadde hatt en vanskelig oppvekst med en alkoholisert mor som ikke tok tilstrekkelig hånd om ham. Hun ønsket heller ikke å anmelde volden. Det vises for eksempel til forklaringen fra politiførstebetjent Odd Erik Magnes som oppsøkte B på legevakten 24 mars 2020 I følge Magnes ville ikke B anmelde den aktuelle hendelsen. Han oppfattet at hun bagatelliserte volden selv om hun var på legevakten, og hun hadde uttalt at A pleide å bli rolig når han hadde slått fra seg. Heller ikke det faktum at hun først under den rettslige behandlingen har ment seg utsatt for seksuelle overgrep fra A, er etter lagmannsrettens syn egnet til å svekke Bs troverdighet. Hun har allerede i politiavhør forklart at terapeuten hennes hadde omtalt det hun hadde fortalt om sex under press, som voldtekt. Hun ville uansett ikke anmelde ham for voldtekt, fordi hun var redd for at han ville få lang straff. Lagmannsretten kommer tilbake til temaet under behandlingen av krav om oppreisning. Også A har erkjent at han har vært voldelig mot B, men han mener hun overdriver omfanget og graden av vold. Han har erkjent slag og trusler, men forklarte at det aldri skjedde uten at han ble provosert av noe B sa eller at hun utøvde vold mot ham. Han ble provosert hele tiden, og han forsøkte å unngå det ved å dra fra boligen eller legge seg på sofaen hvis hun bråkte på natten. A forklarte at han i slike situasjoner gikk amok og ikke kunne kontrollere seg. Dette har også vitnet familieterapeut C referert fra to samtaler med A i november 2019, at han hadde et alkoholproblem, at B styrte ham og at han opplevde at det var B som gjorde ham aggressiv. C refererte at A opplevde at B presset han i et hjørne gang på gang, og at han sprakk som en reaksjon på hennes aggresjon. A har erkjent slag med flat hånd mot ansiktet og kroppen til B, ikke andre steder i hodet. Han bestrider at han har slått med knyttet hånd. Han erkjente at han har lugget, kløpet og sparket henne, men benekter at han har vridd fingre, armene eller hånden hennes. Han har imidlertid forklart at han ofte holdt henne i håndleddet for å avverge vold mot ham. Han forklarte også at det er mulig at han har tatt kvelertak på B, men er ikke sikker. Han har også erkjent å ta håndgrep rundt ansiktet hennes og dyttet hodet hennes nedover, og å ha kastet gjenstander mot henne. Han har bestridt slag mot ansiktet hodet i det omfanget som B har forklart. A forklarte at B hele tiden truet med å drepe ham, og at han truet henne tilbake. Han bestrider at han har truet med en blomsterpotte. A har erkjent at han har spyttet på B, både i ansiktet og ellers på kroppen, men viste til at B også spyttet på ham mange ganger også når de var ute. Han har erkjent at han klippet opp bankkortet hennes, men nektet for at han puttet bitene inn i munnen hennes. Han erkjente også at han hadde stukket en finger med hans blod inn i munnen hennes. A erkjente å ha ødelagt en T V og to i Phone, men hevder at den ene telefonen var hans. A forklarte også at B kunne beskylde ham for å se på andre jenter i butikken, på stranden, på tur og andre steder, og at det ble bråk av dette uansett om han svarte på hennes beskyldninger eller ikke. A har erkjent at han ga B grunn til å være sjalu. Han sendte henne videoer og bilder av kvinner som han hadde hatt sex medicinae Dette husket B og kunne bråke om i lang tid etterpå, mens han mente at det ikke var noen grunn til å rippe opp i dette når de var i en god periode. Selv om han forsøkte å gå ut for å unngå konflikt, lot ikke B ham være i fred. Hun fulgte etter ham og ringte til ham. A forklarte at hans utroskap var en måte for ham å ta hevn over B på. Han ville hevne seg for å få henne til å endre seg få henne til å slutte å rope og ta opp ting som hun burde glemme. Hun kunne kaste ting på ham helt ut av det blå. Hvis hun ble aggressiv eller sint og skjelte ham ut, så ble han sint og da kom det til vold mellom dem. Det kunne være et slag for å få henne til å stoppe. Hvis hun ikke stoppet kunne det fortsette i mange timer. A forklarte at han ikke husker de fleste gangene med vold fordi han gikk amok og ikke kunne kontrollere seg. Lagmannsretten mener dette svekker påliteligheten av As forklaring om detaljene knyttet til voldsutøvelsen. Det samme gjelder det forhold at han i politiavhør har nektet for voldsutøvelse som har funnet sted, og som han har erkjent i lagmannsretten. Han begrunnelse for å ha løyet i avhør, at han mener seg dårlig behandlet av politiet, fremstår som en tilpasning. A har erkjent at volden 23 24 april 2021 gikk utover det som kan anses som en gjengjeldelseshandling ved provokasjonen fra Bs side. Øvrige bevis Av øvrige bevis som underbygger Bs forklaring viser lagmannsretten for det første til journalnotater fra Oslo legevakt hvor det var kontakt mellom B og sosionom i etterkant av voldshendelsen 19 juni 2019 som lagmannsretten omtaler nærmere nedenfor. Det har vært kontakt 26 juni, 30 juni og 8 juli 2019 I notatene 26 og 30 juni fremgår det at B har fortalt om nye voldshendelser i perioden etter 19 juni 2019 I notat fra oppfølgingssamtale med sosionom 26 juni 2019 er det referert at det var pågående vold og trusler om vold også de siste dagene etter at hun hadde kommet hjem fra legevakten. For det andre viser lagmannsretten til journalnotater fra krisesenteret i perioden 3 juli 2019 21 februar 2020 Det er referert fra samtaler per telefon eller ved fysisk oppmøte 3 juli, 4 juli, 22 juli og 5 august 2019 I alle samtalene er det referert flere voldsepisoder i tillegg til de enkeltforholdene som er omtalt nedenfor. For det tredje viser lagmannsretten til vitneforklaringen fra tidligere psykiatrisk sykepleier F som arbeidet ved Psykisk helseteam i sted2 kommune, Lavterskel rus og psykisk helse, og journalnotater som F har skrevet i forbindelse med samtalene med B. Bevisene underbygger Bs forklaring om at det også var vold høsten 2020 da A flyttet inn til henne igjen og i en periode klarte å holde seg unna alkohol. F anga at hun hadde cirka 25 samtaler med B i perioden 29 september 2020 3 mai 2021 Det fremgår av notat fra samtalen 29 september 2020 at B var ambivalent om hun skulle ta A tilbake, at hun ikke hadde hatt kontakt med ham utover at hun hadde snakket lenge med ham i telefonen en uke tidligere. I notat 5 og 6 oktober 2020 er det referert at A har oppsøkt B, og at hun har latt ham få bli i leiligheten. Videre at B ikke klarer å skyve A ifra seg da hun ønsker at han også skal få hjelp, og at hun ikke tror at han vil utøve vold mot henne nå. I notat 12 oktober 2020 er det notert at B har fortalt om flere voldsepisoder siden siste samtale, og at det startet etter at han hadde vært hos henne i to dager. Fra samtalen 28 oktober 2020 er det notert at A ikke har drukket på 20 dager, men at det har forekommet vold mot B. Fra samtalen 16 november 2020 er det notert at A fortsatt holder seg unna alkohol, men at han likevel utøver vold. Det er referert at det ikke er like ofte vold, og at den stopper tidligere enn når han hadde drukket. Fra samtalen 27 november 2020 er det notert at A har vært veldig voldelig med henne de siste dager. Han har blant annet slått henne 20 30 ganger i ansiktet, samt vrid hendene hennes. Det fremgår at A blir trigget til vold av små situasjoner. Fra samtalen 30 november 2020 er det notert at det har vært mye vold i helgen fra samboer. Det er referert at A har holdt henne fast i sengen og hatt en pute over ansiktet hennes i en kort periode. F registrerte blå flekker på Bs høyre hånd. Det fremgår også at det er så pass mye vold at hun ikke klarer å skille situasjonene fra hverandre. Fra samtale 5 mars 2021 er det notert at A har utsatt henne for mye vold selv om han ikke har drukket alkohol i perioden oktober 2020 til midten av februar 2021, men at han deretter har drukket vin og da er enda grovere i volden mot henne i tillegg til at volden kan pågå i flere timer. I notatet refereres det til en nylig hendelse hvor B ble slått med et vått håndkle fordi han ikke lenger fikk bruke hennes telefon etter å ha sett på film på den i flere timer. Det er også referert at han hadde tatt kvelertak på henne og offentlig har truet og ropt til henne. Tilsvarende er notert fra samtale 8 mars 2021, at det hadde vært mye vold i helgen blant annet med flere kvelertak slik at hun trodde at hun skulle dø. F forklarte at helseteamet etter nærmere drøftelse 30 november 2020 anmeldte forholdet til politiet. For det fjerde viser lagmannsretten til Bs kalenderoppføringer på mobiltelefonen dagboknotater som ble fremlagt for politiet i to omganger, første gang i mai 2020 i forbindelse med anmeldelse og andre gang etter siste voldshendelse i april 2021 Lagmannsretten finner ikke holdepunkter for annet enn at kalenderoppføringene er skrevet nokså fortløpende siden 2019 Lagmannsretten viser til vitneforklaringen fra politioverbetjent Bjørnar Pedersen Bekken som snakket med B per telefon 17 juli 2019, og at hun da hadde sagt at hun hadde begynt å loggføre hendelser på mobilen. Dette underbygges også av at B overleverte første del av kalenderoppføringene midt i tiltaleperioden. A har kommentert en del av notatene, og han har særlig innvendt at B ikke har redegjort for sine egne handlinger mot ham, og som har utløst krangel og påfølgende vold. Han har også bestridt en del av voldshandlingene, og at det var snakk om så mange slag mot hodet som B har skrevet ned. Selv om loggføringen ikke fullt ut reflekterer Bs egen rolle i opptakten til vold, slik A har påpekt, mener lagmannsretten at de sammenholdt med bevisførselen for øvrig gir et rimelig bilde av hyppigheten og omfanget av vold, trusler og andre krenkelser som er utøvd mot henne i perioden. B forklarte at hun ikke skrev ned all volden. For det femte viser lagmannsretten til forklaringene fra Bs venninner E og D. Begge har forklart at B forløpende har fortalt om hyppig vold fra As side, og at det kunne bli utløst av småting. Det kunne være om telefonen hennes som han brukte til spill og gambling, eller at han ikke fikk penger av B til sigaretter og alkohol. Det var vold som kvelertak og slag. D refererte at B hadde fortalt henne at A hadde holdt hendene hennes mot veggen i sengen og tatt kvelertak mens han truet med å drepe henne. D forklarte at B var redd for å bli drept når han tok kvelertak på henne. B hadde ønsket å skrive testament, og hadde sagt til D hvordan eiendelene hennes skulle fordeles hvis hun døde B hadde også fortalt at A kalte henne stygge ting og kunne si at hun var stygg. Han sammenlignet henne med andre damer og fikk henne til å føle seg mindreverdig. Han sendte stadig bilder til henne av andre kvinner. Han var også utro og spyttet på henne. E forklarte seg tilsvarende om at B hadde fortalt om mye vold og om foranledningene. Hun hadde observert blåmerker på forskjellige steder på B og bloduttredelse i øyet. I starten hadde E observert at B hadde hovne og forslåtte hender og kul i hodet. Vitnet refererte videre at B hadde fortalt at hun hadde blitt sparket i magen, samtidig som hun var fortvilet over at A ville ha barn med henne. A fikk raserianfall og kunne kaste gjenstander slik at de ble ødelagt. E hørte også om drapstrusler mot B. Til sist viser lagmannsretten til meldinger i politiets operasjonslogg (P O) hvor og når A og B er omhandlet. Meldingene er inntatt i to samlerapporter 29 oktober 2020 og 6 mai 2021 Rapport om registersøk på partene utarbeidet av hovdeetterforsker politibetjent Martin Molvær Vazquez som ga forklaring for lagmannsretten. I tillegg til enkelthendelsene som behandles nærmere nedenfor, og som er omtalt i rapportene, viser lagmannsretten til Rapport om registersøk på partene 6 mai 2021 hvor det er referert en melding 6 mars 2021 fra P O om at B har ringt politiet og meldt om at A har vært voldelig samme dag. Meldingen samsvarer med journalnotat fra F om vold helgen forut for samtalen med B 8 mars 2021 I samme rapport er det det referert fra melding i P O 3 april 2021 om at A oppsøker patruljen og angir at B har vært utagerende mot ham, mens B beskyldte ham for det samme. Nærmere om enkelte voldshendelser hvor politiet har vært involvert Lagmannsretten vil i det følgende gå nærmere inn på enkelte av voldhendelsene. Lagmannsretten ser først nærmere på hendelser hvor politiet fortløpende har vært involvert etter å ha blitt tilkalt av andre, naboer, legevakt, vektere eller av B. Hendelsene er også generelt beskrivende for dynamikken mellom partene. 19. juni 2019 politiet tilkalt av nabo og lege Lagmannsretten finner det bevist utover enhver rimelig tvil at A utøvde vold mot B rundt 19 20 juni 2019, i form av slag mot hodet med en sko, en bok og hånden, spark i magen og kvelning med pute over ansiktet. Videre at han hold henne hardt i håndleddet armen og fingrene slik at det førte til vridning. Ved bevisvurderingen bygger lagmannsretten på Bs forklaring som støttes av øvrige bevis. I følge B slo A henne i hodet med en stor bok og en Nike sko. Han tok kvelertak på henne og sparket henne i magen. Han hadde slått henne i hodet på nytt og kvalte henne med en pute. A hadde stoppet volden da han så hvor vondt hun hadde, og han hadde ringt etter ambulanse. B forklarte at hun da hadde tenkt at han var snill. B ble avhørt 17 juli 2019 av politiet om forholdet. Hun forklarte det samme som i retten, men fortalte i avhøret at hun ikke var helt sikker på hendelsene, at det kunne hende at hun blandet litt ettersom det hadde skjedd flere ganger. B hadde ikke fortalt om volden til politibetjentene som kom på døren, fordi hun ville beskytte A. A forklarte at han ikke helt husket hva som var foranledningen til krangel denne natten, men mente det kunne være krangel om en jente han hadde truffet på toget, eller at B hadde blitt sint og kastet vinen som de hadde kjøpt i Sverige. Han mente at det var krangling og vold fra begges side. Han bestrider at volden skjedde etter at politiet dro fra leiligheten eller at han hadde slått B i hodet med en bok, sko, sparket henne i magen mv. Bs forklaring underbygges av vitneforklaringen fra politioverbetjent Ingar Signebøen. I følge Signebøen hadde B vært usikker på om hun ville anmelde forholde. Hun ønsket bare at A skulle slutte å drikke siden han ble sint når han drakk alkohol. Signebøen forsto henne slik at hun ikke ønsket ham straffet, men at han skulle få hjelp for alkoholproblemene som førte til problemer hjemme. B hadde sagt at hun ikke meldte fra om volden til patruljen som kom til leiligheten, fordi hun ville dysse det ned. Signebøen refererte videre at B hadde sagt at hun ble slått med sko og knyttet hånd i hodet flere ganger, og at han hadde gitt henne et spark, nesten som et judospark, i magen. Han hadde observert blåmerker på høyre fotblad og ved knokene ved lille og ringfinger på høyre hånd. B hadde fortalt om kuler i hodet og sterke magesmerter. I rapport 27 juni 2019 fra politibetjent Onarheim som ble gjengitt av hovedetterforsker Martin Molvær Vazquez, fremgår det at B ikke ønske at politiet skulle følge opp forholdet. Hun følte seg trygg hjemme, ønsket ikke voldsalarm, krisesenter eller annen hjelp. Lagmannsretten anser dette som en del av mønsteret hos B, nemlig at hun ønsket å beskytte og hjelpe A slik hun har forklart i retten, og ikke som et uttrykk for at volden ikke har skjedd. Bs forklaring underbygges videre av journal 19 juni 2019 fra legevakten i Oslo, sosionomnotat Oppfølgningssmal relasjonsvold, hvor det fremgår: Natt til i går, etter noe alkohol, konfronterte hun han med hans oppmerksomhet noen dager før overfor noen prostituerte han traff i Oslo. Han hadde da banket henne i hode med en sko, en bok, med knyttnevne. Han slang henne i gulvet og dro henne til sengen og satt seg over henne og holdt hendene hennes hardt. Han hadde lagt en pute over ansiktet hennes så det var vanskelig å puste. Da hun spilte død hadde han sluppet puten. Han har klippt av hår med tang, og truet med å klippe av fingre. Hun sier han også kaller henne bitch et cetera I legeerklæring i straffesak september 2019 fra Oslo skadelegevakt fremgår det om hendelsen 19 juni 2019 at B ble banket opp og tatt kvelertak på av samboer, slått gjentatte ganger i hodet. Det ble funnet en liten hevelse i pannen og to små hevelser i bakhodet. Smerte ved bevegelse av nakke og stivhet. På høyre hånd en hevelse og hudblødning over 3 5 knoke og smerter ved trykk mot to fingre. Skadene ble funnet forenelig med Bs fremstilling. Det ble gitt råd og informasjon om hjernerystelse. I legeuttalelse 21 august 2019 fra Sykehuset Østfold, kirurgisk avdeling, fremgår det at B oppsøkte legevakten natt til 20 juni 2019 på grunn av akutt innsettende magesmerter og oppkast. I tillegg til de funnene som er beskrevet fra Oslo legevakt ble det ved undersøkelse av buken funnet ømhet i høyre og venstre øvre kvadranter. Det ble også beskrevet flere blåmerker over fotristen på høyre fot. Lagmannsretten viser videre til journalnotat fra krisesenteret 3 juli 2019 hvor B forteller at A har utøvd mye og alvorlig vold mot henne. Notatet underbygger Bs forklaring om volden 19 juni 2019, at hun benektet vold overfor politiet som kom til leiligheten, og for øvrig hennes forklaring om at hun ønsket å hjelpe ham. Det fremgår også at hun har fortalt om at A har knust T Ven hennes, en i Phone og parketten, men at han er snill. Også fremlagte bilder som B har tatt 20 juni 2019 viser blåmerker på hånd, håndledd og underarm som synes å være forenelig med hennes forklaring om at han vred fingrene, hånden eller armene hennes. Lagmannsretten bemerker at det ikke kan utelukkes at A holdt henne fast for å roe henne ned eller unngå at hun skulle slå ham slik han har forklart, og at vridningene har oppstått i den forbindelse. I kalenderoppføring 19 og 20 juni 2019 har B skrevet: Vold natt til onsdag. Kalnes sykehus fra sted4 legevakt. Hjernerystelse, smerter i magen Lagmannsretten kan ikke se at fravær av detaljer om at hun ble slått med en bok og sko i hodet i dagboknotatet, svekker påliteligheten av Bs forklaring. Disse detaljene har hun fortalt til politioverbetjent Signebøen, til politioverbetjent Bekken 17 juli 2019 og i samtale med krisesenteret. 16. juli 2019 politiet tilkalt i forbindelse med melding om at A truet andre utenforstående Etter bevisførselen er lagmannsretten ikke i tvil om at A utøvde vold og krenkelse ved å spytte, dytte hodet til B bakover, slå henne i ansiktet, og sparke B hardt i låret. Denne dagen var A og B i Oslo sammen med H som var en venn av A. A hadde fått seg ny jobb i bemanningsforetaket virksomhet2 og de var i Oslo for at han skulle signere kontrakt mv. Lagmannsretten forstår Bs forklaring slik at det var konflikt om alkoholbruk og penger til kjøpe av øl. A skal ha spyttet på henne og hun spyttet tilbake. Han hadde dyttet henne i ansiktet og hun slo tilbake. Deretter hadde han sparket henne i beinet. Hun oppsøkte politiet som hadde bedt henne om å komme tilbake senere, og legevakten. H hadde blitt med til både politiet og legevakten. Hun har også skrevet om hendelsen i dagbokloggen på telefonen. A har forklart at H ba ham med på en øl for å feire ny jobb. A hadde kjøpt to øl på Kiwi som de drakk utenfor butikken. I følge A hadde B sagt mother fucker til ham fordi hun mente at han så på en kvinne som lå og solte seg. Han forklarte at H og B gikk videre, og H hadde forsøkt å kysse B for å gjøre ham sjalu. Da han skulle ta trikken videre, hadde B tatt ham i halsen og revet i skjorten hans. Da de etterpå gikk av trikken ved en annen Kiwibutikk, hadde B slått ham i ansiktet og spyttet på ham. A forklarte at han hadde blitt opprørt og sparket henne i kneet. Det hadde vært krangel om at han kjøpte ølen med hennes bankkort. Han hadde deretter gått tilbake til virksomhet3 mens de to andre tok trikken videre. I politiavhør 17 juli 2019 nektet for at han hadde sparket B utenfor Kiwi. Lagmannsretten legger til grunn at det har vært en forutgående hendelse hvor B har vært sjalu og at begge har spyttet og dyttet slått. Den aktuelle hendelsen hvor A har sparket B i låret, legger lagmannsretten til grunn at ble utløst av at B ikke ville at A skulle kjøpe øl for hennes penger. Vitnet H forklarte i politiavhør 28 august 2019 at han sto ved siden av A og B, men var uoppmerksom. Han så derfor ikke selve sparket, men ble med B til legevakten. Han hadde sett at låret hennes hovnet opp. For lagmannsretten ga H en annen og lite troverdig forklaring. Han forklarte at han så et spark men at det ikke var hardt, og at B først hadde klort A på halsen og i ansiktet. Han hadde ikke sett noen merker på låret til B og visse ikke hvor hun dro videre til tross for at han var med henne til legevakten. Lagmannsretten viser videre til Oslo legevakt innkomstnotat 16 juli 2019 klokka 2142 ved sykepleier, hvor det er referert: Kjæresten hadde drukket en del og sett på andre kviner. De hadde kranglet og pas. Kjæresten hadde slått hode hennes flere ganger mot en vegg og sparket henne hardt i låret. Hun har fått rtg. av låret, det ble ikke påvist brudd. fortalte at hun har vært flere voldelige forhold. Hun snakket mye om nesten daglig vold i sitt nåværende forhold. Lagmannsretten viser videre til legeerklæring i straffesak 2 september 2019 B ble undersøkt 16 juli 2019 klokka 2312 Det er referert at hun samme dag ble utsatt for vold fra kjæreste, ble dyttet bakover og fikk sleng på nakken, samt ble sparket mot venstre bein. Det ble konstatert hevelse i venstre lår og smerter ved trykk mot venstre kne. Skadene ble funnet forenelig med Bs fremstilling. Det er også fremlagt bilder som B har tatt 16 juli 2019 som underbygger skaden i venstre lår. A ble arrestert da han senere natt til 17 juli 2019 var innblandet i bråk på byen og hadde opptrådt truende mot andre. I den forbindelse ble B kontaktet av politioverbetjent Bjørnar Pedersen Bekken. Bekken forklarte for lagmannsretten at B da hadde fortalt ham om at det hadde vært en krangel da A hadde drukket alkohol til tross for at hun ikke ønsket det. De hadde spyttet på hverandre, og han hadde slått henne med åpen hånd i ansiktet flere ganger, han hadde også dyttet mot ansiktet hennes så hodet gikk bakover. Bekken forklarte videre at B hadde fortalt at A hadde vært voldelig flere ganger, at han var alkoholiker, og at volden var knyttet til at han var beruset. I begynnelsen hadde det vært dytting og svake slag, men så hadde det eskalert over tid og de siste hendelsene hadde vært mer hardhendte. 28. juli 2019 politiet tilkalt av B Lagmannsretten finner det bevist utover enhver rimelig tvil at A denne dagen utsatte B for vold i form av spark i skulder og i baken, at han dro i ringen hennes slik at hun ble påført et overfladisk sår som blødde, og at han truet med å slå og drepe henne. B har forklart at de tidligere hadde vært ute i Oslo og på vei hjem i bilen da det hadde blitt krangling om en melding på telefonen som A ikke ville vise til henne. Det endte med at han gikk ut av bilen og dro tilbake til Oslo. Senere på natten ble hun oppringt av A som ba om å bli hentet fordi han hadde vært i slåsskamp. Hun traff A sammen med noen andre rumenske personer utenfor Deli de Luca på Jernbanetorget i Oslo. Det var ingen slåsskamp, men han krevde å få 200 kroner fra henne til å kjøpe vodka ellers ville han ikke bli med henne hjem. Ved et uhell hadde hun slått ut vodkaen fra hånden hans, og da hadde han blitt han voldelig mot henne. Han hadde dratt henne i armen og sparket i hennes venstre skulder. Han hadde også gått mot henne med knyttet neve og sagt at han skulle drepe henne. Han forsøkte å ta en ring av fingeren hennes slik at hun fikk et overfladisk kutt i fingeren. Hun hadde filmet ham slik at hun kunne vise ham hvordan han oppførte seg når han var full. B har omtalt hendelsen i kalenderoppføring 27 juli 2019 Det er også lagt frem bilde av en blodig finger som hun har tatt. A har forklart at han var full. Han visste ikke hva B ville da hun kom til Oslo om morgenen. Han vet ikke hva som skjedde med fingeren hennes. Han erkjenner at han sparket henne slik det fremstår på en av filmene som B tok av ham. Han ble provosert over at hun filmet ham i den tilstanden og følte at hun invaderte privatlivet hans. Lagmannsretten finner ingen grunn til å tvile på at A ba B om å komme til Oslo denne morgenen slik hun har forklart. Bs forklaring støttes av vitneforklaringen fra politibetjent Sabine Lund som ble tilkalt da B kontaktet politiet. Lund forklarte at A var åpenbart beruset og hadde vanskelig for å stå og å høre etter. Lund refererte til at B hadde fortalt at A hadde sparket henne i venstre skulder, og at det var grunnen til at hun ringte til politiet. Det hadde også vært blod på en finger. A hadde sagt på rumensk noe som betyr morapuler. I følge Lund hadde B vært preget og fortalt om tidligere vold, men at hun håpet at det skulle bli bra mellom dem. B hadde også fortalt at A flere ganger hadde sagt at han skulle drepe henne. 14. august 2019 politiet tilkalt av vektere Lagmannsretten finner det bevist utover enhver rimelig tvil at A denne dagen slo B i ansiktet. B har forklart at hun ville stoppe A fra å kjøpe alkohol på Kiwi i Storgata i Oslo. I inngangspartiet hadde han slått henne. Hun har skrevet om hendelsen i dagbokloggen på telefonen. Der har hun skrevet at det ble krangel fordi A drakk og leste en melding fra en I. Hun hadde blitt forbanna og han løp vekk. Så slo han meg hardt i armen, i magen og ansiktet på kiwi. A forklarte at han hadde dratt fra B for å unngå krangling. Hun hadde kommet etter og forsøkte å hindre ham i å gå inn på Kiwi for å kjøpe øl. Hun hadde dratt ham i jakken og han dyttet henne. B hadde skreket at han slo henne og vekterne tilkalte politiet. Filmopptak fra overvåkningskamera i butikken bekrefter at B fulgte etter A og tok tak i jakken hans, og at han han traff med hånden sin i hennes ansikt på venstre side. B så ikke påvirket ut av dette, og lagmannsretten legger til grunn at det var et løst slag. Politibetjent Christoffer Gausdal Grytten forklarte at ingen fremsto som fysisk skadet da han kom. B var i tvil om hun ville anmelde forholdet. A hadde forklart at hun var sjalu, at det var slutt og at hun oppsøkte han. A ble bortvis fra sentrum i 24 timer. 8 oktober 2019 politiet tilkalt av B Lagmannsretten finner det bevist utover enhver rimelig tvil at A slo B med knyttet hånd i ansiktet på venstre side, og at han lugget henne. Ved bevisvurderingen bygger lagmannsretten på Bs forklaring som underbygges av film fra overvåkningskamera og øvrige bevis. B forklarte at de hadde kranglet 6 oktober 2019 blant annet fordi hun mente at han så på andre jenter og fordi han ville ha penger til gambling. I følge B pleide det å bli krangel dersom hun ikke ga ham bankkortet, så hun pleide å gi seg og gi det til ham. A hadde dratt til Oslo i 2100 tiden. Hun dro til Oslo senere, fant ham på en pub i adresse1 og prøve å få ham med seg hjem. Hun gjorde dette fordi han uansett ville ringe henne midt på natten for å få henne til å hente ham, noe han pleide å gjøre. A hadde forsøkt å gå inn på mange puber og på strippeklubb, noe hun syntes var flaut og respektløst. A hadde laget bråk med en person som kontaktet vektere, og B ville at de skulle gå før vekterne kontaktet politiet. Nede ved tigerstatuen på Jernbanetorget ved Oslo S hadde hun sparket ham i ballene og han slo henne i kjeven. B forklarte videre at inne på Burger King på Oslo S hadde A tatt kortet hennes for å kjøpe hamburger. Hun hadde sagt nei til det, og da tok han i hetten og hestehalen hennes og dro hardt slik at hun fikk nakkesleng. B forklarte at sparket hun ga ham i skrittet var en reaksjon på mye: Han drakk av hennes penger, hun reddet ham fra slåsskamper i Oslo, fikk aldri takk, han flørtet med andre og sa at han skulle knulle de foran henne, mens hun brukte alle penger og all sin kjærlighet på ham. B hadde filmet ham på en benk i parken. På filmen som ble vist for lagmannsretten, snakket hun stygt om og til A, hun sa blant annet fuckings alcoholic. B forklarte at hun var sint, såret og lei seg, det bygget seg opp, og at det er grunnen til at hun snakket slik til ham. Da de kom til bilen hadde hun stumpet en sigarett i hånden hans fordi hun var sint. Hun hadde ringt til politiet og fortalte at hun hadde en full kjæreste som hun ikke ville la bli igjen i Oslo for å drikke mer, samtidig som hun var redd for at han skulle banke henne når de kom hjem og orket ikke tanke på det. A forklarte at B hadde oppsøkt ham på puben og gitt beskjed om at han skulle kastes ut fordi han var full. Dette hadde skjedd flere ganger tidligere og var flaut for ham. Han var beruset, men ikke veldig full. Som hevn gikk han til en strippeklubb. Det var for å provosere henne. Deretter hadde han møtt tre menn som han kjente fra før. Mens de hilste hadde B dratt ham i armen, han hadde dyttet henne i brystet og så sparket hun ham i skrittet. Deretter hadde hun filmet ham inne på Oslo S noe som var provoserende. På Burger King hadde hun klasket ham i ansiktet, og han hadde lugget henne eller dro i hetta hennes som hun hadde på. Han hadde ikke bankkortet hennes. Film fra overvåkningskamera ved Oslo S viser at B forsøker å holde A unna de tre andre personene som han hilser på. Hun gikk mellom de og skjøv A bakover, han gjorde deretter en bevegelse med armen som treffer B i ansiktet slik at hun tar et steg tilbake og tar seg til ansiktet. Deretter sparket hun A i skrittet, og han krøket seg. Lagmannsretten mener filmopptaket bekrefter Bs forklaring om at A slo henne i ansiktet. Det samme følger av kalenderoppføring 7 oktober 2019 hvor hun har skrevet at han slo henne m knyttneve i ansiktet, kjeven venstre. Vondt.. Filmen viser at slaget kom forutfor at hun sparket ham i skrittet. Tilsvarende opptak fra overvåkningskamera inne på Oslo S bekrefter Bs forklaring om at A lugget henne. Filmen viser at han dyttet henne i siden med sin overkropp, samtidig som han tok tak i håret hennes og dro så hardt at hun beveger seg rundt. Lagmannsretten bemerker videre at overvåkningsfilmene fra Oslo S viser at A er langt mer påvirket enn han selv har forklart. Han sjangler og klarer ikke å gå rett. Videre viser lagmannsretten til at B da A tok tak i håret hennes ikke hadde hetten på. Lagmannsretten ser derfor bort fra As forklaring om at lugging skjedde som en konsekvens av at han tok henne i hetten. Lagmannsretten viser også til forklaringen fra politibetjent Tony Åsli Mathisen. Mathisen refererte at B hadde fortalt at A hadde slått henne en gang med knyttet neve og dratt henne i håret, og at han alltid er voldelig når han drikker, men snill ellers. A på sin side hadde bestridt at det hadde skjedd noe, men sa at B var sjalu, og at han ikke ville ha kontakt med henne. Mathisen forklarte at han oppfattet situasjonen da han kom til stedet hvor B og A sto ved bilen, slik at A holdt B igjen mot hennes vilje. A hadde ifølge Mathisen snøvlet, sjanglet og var blank i øynene. Lagmannsretten viser også til Rapport om registersøk på partene 29 oktober 2020 hvor det er referert fra P O 7 oktober 2019 at B var redd for å ta med A hjem fordi hun var redd for å få bank. 24. mars 2020 politiet tilkalt av legevakt Lagmannsretten er ikke i tvil om at A denne dagen utsatte B for vold og trusler i form av flere slag med flat hånd mot ansiktet, at han dro henne i armene og eller i håret, at han tok kneet sitt hardt mot hennes hode mens han holdt det med begge hender, og at han truet henne med kniv. B forklarte at hun ville at A skulle slutte å drikke fordi han skulle på jobb. Da hun tok vinen fra ham, ble han krakilsk, sa stygge ting og slo henne i ansiktet med flat hånd. Hun hadde slått ham tilbake med et slag som ikke var hardt. Hun hadde tenkt at det ikke var lurt fordi han pleide å klikke på sånne ting. Han slo henne fem seks ganger med flat hånd slik at hun mistet hørselen i 20 minutter. Han hadde tatt to kniver fra kjøkkenskuffen, en brødkniv og en kjøttkniv, og puttet de innunder klærne på underarmen sin, noe han pleide å gjøre. Hun hadde fått tak i knivene. Hun slo ham med flatsiden av knivbladet i hodet og spurte om han syntes det var deilig det var for å vise hvordan han slo henne, bortsett fra at han slo hardt. A hadde fått et lite kutt i fingeren etter krangelen. Da hun sa at hun skulle ringe til politiet, hadde han tatt henne rundt håndleddet og slept henne mot soverommet. Hun hadde tenkt at han kom til å voldta henne. Deretter hadde han tatt hodet hennes med begge hender og dunket hodet i kneet sitt. Hun hørte at det knaste, og hun fikk en kjempekul. B forklarte at hun opplevde at hodet sprakk. Hun hadde tatt tak i ballene til A og klemte til slik at han slapp henne. A har forklart at det var en foranledning med at hun ble sjalu tidligere på dagen. Dette hadde resultert i gjensidig spytting, dytting og slag. B hadde dratt hjem i forveien med bilen, mens han tok toget rundt midnatt. Det hadde ikke vært noen fysisk vold da de kom hjem. A nektet for at han hadde slått B men erkjente at han en gang tok kneet sitt i pannen hennes, men at han ikke husker hvilken dato det var. Lagmannsretten finner det påfallende at A detaljert husker foranledningen tidligere på dagen kvelden men ikke at det var vold samme kveld natt. I avhør om morgenen 24 mars 2019 nektet han å svare på spørsmål. På spørsmål om han hadde vært voldelig mot B svarte han at han har vært utro og sendt bilder av kvinner han har vært med til henne, men at han aldri har vært voldelig mot henne. Bs forklaring støttes av øvrige bevis. Lagmannsretten viser til legeuttalelse 31 mars 2020 fra sted5 Legevakt. I journalnotatet fremgår det at hun har forklart seg som for politiet og lagmannsretten om hendelsen. I notatet fremgår det at hun har fortalt at A hadde vært i Oslo og drukket med kompiser, at han blir voldelig når han drikker men også i edru tilstand. Det fremgår at hun er ambivalent, vil ikke på krisesenter, men ville tilbake til leiligheten hvor A var. Det fremgår av legenotatet at hun har en kul, hematom høyre side av pannen som er ømt. Ca. 2 3cm i diameter. Ømhet i kjevevinkel og ved tygging. I sykepleienotatet er det også vurdert at øret er rødt. Det fremgår også at B ikke klarte å vurdere smertegraden da hun er vant til å ha vondt etter vold. Lagmannsretten viser også til forklaringen fra politiførstebetjent Odd Erik Magnes som ble tilkalt til legevakten. Til Magnes hadde B blant annet fortalt at det var krangel i bilen og at A hadde kvalt henne med et skjerf og slått henne flere ganger i ansiktet. Da han senere kom hjem med toget, hadde han slått henne flere ganger og en gang tatt kneet sitt i hodet hennes. Han hadde også dratt henne etter håret inn på soverommet. B hadde fortalt at hun hadde blitt truet med to kniver som A hadde innunder jakkeermet. A ble pågrepet i leiligheten som bar preg av kamp. Det var veltet glass, klær og mye rødvin utover bordet og gulvet. B ville ikke anmelde forholdet eller frita legen for taushetsplikt. Det vises også til Rapport om registersøk på partene og Bs dagboknotat 24 mars 2020 og bilder hun har tatt av hevelsen i pannen. 12. mars 2021 politiet tilkalt av nabo Ut fra bevisførselen er lagmannsretten ikke i tvil om at A utøvde vold mot B 12 mars 2021 i form av flere slag med flat hånd i ansiktet, slengte henne i gulvet, spark mot kroppen, kvelertak med et belte og lugget henne. Ved bevisvurderingen bygger lagmannsretten på Bs forklaring som støttes av øvrige bevis. B forklarte at hun hadde forsøkt å få A med seg hjem slik at han skulle slutte å drikke. A hadde sittet i en bil og tok kvelertak på henne da hun lente seg inn i bilen. Da de kom hjem hadde han banket henne. Han hadde slått henne med flat hånd mange ganger i ansiktet, lugget, slengt henne i gulvet og sparket henne i bakhodet, magen og ryggen med store Nike sko. Han hadde også tatt kvelertak med et brunt skinnbelte. Han hadde dratt i endene på beltet som for å gjøre det klart. Da visste hun hva som kom til å skje. Han hadde stått sånn med beltet flere ganger tidligere. Hun kunne ikke huske om han hadde tatt kvelertak med beltet flere ganger enn denne men hadde brukt klær på samme måte. Hun hadde bedt ham om å pakke tingene og komme seg ut. Volden hadde stanset da en nabo ringte på. A hadde nektet å åpne, og B forklarte at hun åpnet og falt sammen da naboen spurte om det gikk bra. En annen nabo hadde også kommet til, og B forklarte at hun følte at det endelig var noen som brydde seg om henne. A har forklart at han ikke kan huske noe fra 12 mars 2021, at det har skjedd mange tilfeller, at han ikke husker hva som har skjedd når, og at det er forhold som ikke har blitt registrert. I avhør 10 mai 2021 ble han foreholdt forholdet, og forklarte at det ikke skjedde noe den dagen og ønsket ikke å si noe mer. Bs forklaring støttes av naboene G, som ringte på døren og kontaktet politiet, og I som sto i den andre døråpningen i samme etasje. G forklarte at hun ringte på hos B da hun hørte bråk fra leiligheten. B hadde grått og var lei seg, hun ville at A skulle dra men han ville ikke det. G sa til paret at hun ble værende til A gikk derfra. B ville ikke ringe til politi eller krisesenter, og G hadde sagt at hun kom til å ringe politiet dersom ikke B gjorde det. A ville fortsatt ikke gå og sa at han bodde der og betalte for seg. B hadde sagt at han ikke bodde der og ikke betalte for seg. B hadde sagt at A hadde sparket henne mens hun lå på innsiden av døren, at det ikke var første gang, og at hun trodde at det skulle bli bedre og at han skulle slutte. Hun hadde vært fortvilet og ville at han skulle gå ut. G hadde hørt bråk fra paret tidligere. Vitnet I bekreftet Gs forklaring om at B ville ha A ut, mens han nektet å gå. Hun observerte at B var i morgenkåpe, at hun gråt og var tydelig redd. B hadde vært opptatt av han han var voldelig mot henne. Hun unnskylte og syntes det var flaut. Også I hadde hørt bråk fra leiligheten tidligere. Lagmannsretten viser også til Rapport om registersøk på partene 29 oktober 2020 med gjengivelse melding i P O 12 mars 2021 Det vises også Bs dagboknotat 12 mars 2021 hvor den samme beskrivelsen av vold fremgår. 23. april 2021 politiet tilkalt av politiets utlendingsseksjon sted6 Etter bevisførselen er lagmannsretten ikke i tvil om at A utøvde mye vold og trusler mot B i form av slag mot hodet og ansiktet med flat og knyttet hånd, ved å ta tak i hodet hennes og true med at han skulle knekke nakken hennes, kvelertak, true med å knuse en blomsterpotte i hodet hennes og ved å presse en finger med blod inn i munnen hennes. B forklarte at det denne dagen hadde blitt krangel om betaling av en inkassoregning. A krevde at hun skulle betale den, men hun sa at i så fall måtte slutte å drikke og slå henne mv., selv om hun tidligere hadde lovet å betale. A hadde slått henne i hodet, og det var mulig at hun slo tilbake. Det hele hadde eskalert og han slo med flat og knyttet hånd mot hodet og ansiktet, frem og tilbake med begge hender. Hun fikk blåmerker på armen da hun brukte den til å vegre seg. Da ble A plutselig snill og hentet frosne grønnsaker til å ise ned armen. Krangelen fortsatte og han slo henne igjen. Hun hadde løpt ut på balkongen for å se etter hjelp. Han dro henne inn og låste døren. Han hadde tatt telefonen hennes og volden fortsatte i flere timer. Hun forklarte videre at A etter å ha kuttet seg i låret med en kniv, hadde presset en finger med masse av hans blod inn i munnen hennes, mens han sa drink my blood bitch. Han hadde tatt tak i hodet hennes og sa at han skulle knekke nakken hennes. Hun hadde tenkt at hun kom til å gi opp og trodde at hun skulle dø. Hun hadde veldig vondt i hodet. Etter dette la hun seg og A hadde kommet med kake på sengen til henne, men da han åpnet telefonen og så at hun hadde sendt en melding til advokaten om at nå dreper han meg, så fortsatte volden med slag, kvelertak med beltet på morgenkåpen, og han truet med å knuse en blomsterpotte over henne mens hun lå i sengen. Hun var redd for å dø. B bekreftet at hun i avhør 24 april 2021 forklarte hun at det kanskje var hennes skyld at det hele startet. Hun hadde dratt ham hardt i håret da han forsøkte å kysse henne mot hennes vilje. Før dette hadde hun avvist ham fordi han stinket alkohol og hadde lovet ikke å drikke. Da han ikke ga seg, forsøkte hun å dytte ham unna, og til slutt lugget hun ham. Hun forklarte også i avhør at A har sagt at hun provoserer ham så mye at han ikke klarer å beherske seg, men at hun mener det ikke stemmer siden han stanser med en gang hun ringer til politiet. A forklarte at det hadde blitt bråk med en gang de kom hjem. B hadde klaget over at hun fikk vondt i hodet av den rumenske musikken som han spilte. B bråket om at han hadde sett på horer som viste kroppen. Han hadde bare ledd og de hadde roet seg. Etter hvert ble det bråk om 3000 kroner som han hadde tatt ut. Han skulle gi henne pengene når han fikk lønn men han mente at hun hadde lovet å betale hans inkassogjeld. B hadde spurt hvordan hun kunne betale når han hadde slått henne slik at hun nesten døde. Han hadde begynte å kysse henne i pannen og på munnen. Hun hadde da dratt ham hardt i håret. Han hadde ledd og forsøkte å kysse henne på nytt. Da hadde hun slått pannen sin i nesen hans og han begynte å blø. Da han så blodet ble han opprørt og begynte å slå henne. B hadde ringt moren hans og skjelt henne ut og sagt at hun skulle få ham i fengsel med videre Hun hadde truet ham med kniv og kastet vin. Da ble han sint og stakk seg i beina med kniven to ganger. Han tok blod på fingeren derfra og stakk den i ansiktet hennes. Etter at han hadde tatt seg en røyk, fortsatte bråket og han hadde sett meldingen som hun sendte til advokaten. De kranglet bare verbalt på dette tidspunktet. Morgenen etter fortsatte krangelen og B hadde revet i stykker arbeidskontrakten hans. Etter hvert kom de seg til utlendingsenheten på sted6 hvor han skulle få personnummer. B hadde sagt til personalet at hun hadde revet i stykker papirene fordi han hadde slått henne. A har erkjent at hans voldsutøvelse denne gangen gikk utover det som kan anses som en gjengjeldelseshandling. Bs forklaring underbygges av journalnotat 24 april 2021 fra legevakt som hun oppsøkte etter avhør hos politiet. Det fremgår at hun ble slått mot ansikt og overkropp gjennom hele natten, at dette ikke er nytt og at volden har eskalert gradvis fra de møttes. Det fremgår at hun er flau fordi hun ikke vil gå fra ham, at hun har mye omsorg for ham, og at han har en god side også. Det fremgår videre at B ser at forholdet er dysfunksjonelt, men at hun får seg ikke til å ville forlate ham tross den økende volden. Om undersøkelsen fremgår det: Hun er velstelt, rolig. Oppløst i tårer ved ankomst, men roer seg etter samtale med sykepleier og ved konsultasjon er hun rolig, god formell kontakt, god ansiktsmimikk, forklarer seg godt og detaljert. Forteller mye, men lar seg lett stoppe ved spørsmål og så videre Dvs oppleves ikke som taleflom. Hun har et stort hematom ulnart høyre underarm, der hun har beskyttet seg, også hematom ulnart venstre underarm. Øm i hodebunn etter slag. Føler seg hoven i ansiktet, ser hevelse om øynene. Rødmusset i kinnene, som hun forteller har tilkommet gjennom natten. Hun har drukket noe alkohol for å roe seg men fremstår ikke alkoholpåvirket. Funnene hos legevakten underbygges av bilder som politiet tok av fornærmede Illustrasjonsmappe Foto av fornærmede tatt 240421 Ett bilde, figur 18, er tatt av B. Lagmannsretten viser også til vitneforklaring og erklæring 11 mai 2021 fra kiropraktor J. Bs forklaring støttes videre av forklaringen fra K som tok imot paret på politiets utlendingsseksjon på sted6 da A skulle få registreringsbevis. Det kom frem at B hadde revet i stykker passet og arbeidskontrakten til A fordi han hadde mishandlet henne hele natten. Hun hadde vist frem en blodig leppe, hadde smerte i armen og over høyre øye. A hadde blitt irritert da K ønsket å høre på B. K forklarte at B ble annerledes da A ble hissig, og han tolket det slik at hun merket at det bygget seg opp. A beveget seg på en irritert måte, trampet, pustet tungt og knyttet hendene. Da K snakket med B alene, begynte hun å gråte og knakk litt sammen. Hun viste frem blåmerke på høyre underarm, og hadde en hevelse med rødt merke over høyre øye. Hun hadde sagt at han slo henne med knyttet hånd i ansiktet etter å ha bundet hendene med et belte over hodet. Han hadde også holdt en blomsterpotte over hodet hennes og truet med at han skulle drepe henne. K hadde kontaktet politiet ved krimvakten. Lagmannsretten bemerker at B har omtalt den siste voldshandlingen som den verste. A ble etter dette varetektsfengslet frem til 2 desember 2021Enkelte andre hendelser Voldshendelse i forbindelse med meldinger på telefonen sommer 2019 Både B og A har forklart seg om en voldshendelse som ble utløst av at A fant noen gamle meldinger på Bs telefon fra en tidligere kjæreste. B forklarte at A hadde vekket henne og vist frem gamle meldinger fra hennes ekskjæreste på hennes Facebook profil. A hadde tatt rundt haken halsen hennes og dunket hodet hennes flere ganger i betongveggen ved sengen, mens han spurte om hun hadde knullet en muslim og kalte henne jævla hore på engelsk: bitch og whore. Han hadde skreket at hun hadde sagt at hun elsket ham mest av alle, truet med å drepe henne og tok helt av. Hun trodde at hun skulle dø da han dunket hodet hennes i veggen. A har i stor grad bekreftet hendelsesforløpet som B har forklart, men bestrider at han dunket hodet hennes i veggen. Han holdt og dunket hodet hennes, men ned i sengen. B har skrevet om hendelsen i notat på telefonen 29 juni 2019: Vold. Vred armer og hender. Klappet til meg i ansikt. Truet med drepe meg om jeg forlot sengen. Spyttet på veggen.... A drakk mye. A ble forbanna pga meld fra 2015 fra L! At jeg hadde knullet en muslim. Kvelertak og dyttet hodet mitt bakover. Episoden er også referert med tilsvarende innhold i journal fra Oslo legevakt, notat fra sosionom 30 juni 2019 Legevakten kontaktet politiet som rykket ut til leiligheten der de bodde. Legevaktens kontakt med politiet er referert i Rapport om registersøk på partene 29 oktober 2019 fra melding i P O 30 juni 2019 Det fremgår vider av rapporten at patruljen 30 juni 2019 beskrev fornærmede som vag, at det ikke ble funnet tegn til vold, og at A hadde nektet for å ha utøvd vold. B hadde ifølge patruljen beskrevet mistenkte som verdens snilleste. Lagmannsretten finner hendelsen bevist utover enhver rimelig tvil, men slik at A ikke dunket hodet hennes i veggen men ned i sengen. Hun har ikke beskrevet at hodet ble slått i veggen i dagboknotatet eller til legevakten. Lagmannsretten legger imidlertid til grunn A har dunket hodet hennes i veggen slik hun har forklart, ved en annen anledning. Det er beskrevet i journalnotat fra krisesenteret fra samtale med B 22 juli 2019 hvor hun fortalte om flere hendelser uten å kunne tidfeste de: Hun nevner at han flere ganger skal ha slått hodet hennes mot en vegg. Hun forteller at han har flere ganger sittet over henne og holdt en pute over hodet hennes. Hun forteller at han har tatt kvelertak så det har svartnet for henne. Han har vridd begge armene hennes. Han har spyttet på henne og kuttet håret hennes mot hennes vilje. Han har sagt mye stygt til henne. Han har utsatt henne for seksuelle krenkelser, også med andre tilstede. Han har dratt opp skjørtet hennes og vist fram puppene hennes. Hun har protestert på dette, uten at han har respektert henne. Hodegrep B har forklart at A flere ganger kunne dra hodet hennes bakover i håret mens han presset haken hennes opp og dro hodet hennes frem og tilbake. Han kunne også si at han kunne M MA, og at han kunne knekke nakken hennes. A har erkjent at det hadde skjedd at han hadde tatt henne i bakhodet og et håndgrep rundt haken hennes og dratt hodet i håret frem og tilbake. Han bestrider at han har truet med å knekke nakken hennes. Hendelsen skjedde etter en krangel, og hun hadde helt babyolje i skoene og på klærne hans da han skulle gå ut. Da ble han sint og dyttet mens hun sparket ham. Han visste ikke hva annet han skulle gjøre for å komme seg ut. Lagmannsretten finner det bevis utover enhver rimelig tvil at A flere ganger tok et slikt hodegrep på B slik hun har forklart. Trusler om å klippe i B B har forklart at A hadde truet henne med å klippe av henne leppene, nesen og øyelokkene, kutte fingrene hennes med tang og barbere av henne håret. Hun har også forklart at han en gang klippet av noe av håret hennes. A har bestridt slike trusler, men forklarte likevel at det kanskje kunne ha vært sagt med ord, men at det aldri hadde skjedd. Etter den samlede bevisførselen legger lagmannsretten til grunn som bevist utover enhver rimelig tvil at A har fremsatt slike eller lignende trusler, og at dette var på et tidlig tidspunkt i forholdet. Bs forklaring underbygges av journal fra Oslo legevakt, sosionomnotat 19 juni 2019 hvor det er referert at A har klippet av håret hennes med en tang og truet med å klippe av fingrene. Det vises også til dagboknotat 11 mars 2020 hvor hun blant annet har skrevet: Han skjelte meg ut og truet med å drepe meg og kutte av meg alle fingre og øyelokk. Forelå det et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold? I spørsmålet om voldsutøvelsen, truslene og krenkelser inngikk i et mønster som samlet sett gjorde at B levde i et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold har lagmannsretten delt seg i et flertall bestående av lagdommerne Kolderup og Wittemann og meddommerne Gaarder, Bruun og Salomon og et mindretall bestående av meddommerne Myhrer og Markhus. Etter bevisførselen er flertallet ikke i tvil om at det forelå et mønster som samlet vurdert innebar at det var et slikt regime av mishandling som omfattes av straffeloven 282 Dette gjelder selv om B sa eller gjorde noe som trigget eller provoserte A slik at han ble voldelig. Flertallet er ikke enig med forvarer i at begge utøvde like mye vold og krenkelser mot hverandre. Flertallet legger til grunn at B var følelsesmessig avhengig av A, og at hun derfor ikke klarte å bryte ut av forholdet til tross for at hun ble utsatt for vold. Dette følger av Bs egen forklaring som klart underbygges av øvrige bevis. B forklarte at A stadig kom tilbake til henne, og hun tok ham tilbake fordi hun var glad i og hadde omsorg for ham. Hun kunne også oppsøke ham dersom han hadde dratt fra henne. Han hadde ikke noe annet sted å bo, og hun var bekymret for hvordan det skulle gå med ham dersom han ikke var hos henne. Hun ville beskytte ham, og hjelpe ham med sinnemestring og alkoholmisbruket, slik at de kunne få et godt forhold. Som det fremgår innledningsvis var A enig i at han drakk for mye og hadde sinnemestringsproblemer. Bs følelsesmessige avhengighet og ambivalens til forholdet underbygges av forklaringene fra en lang rekke vitner. Det vises blant annet til vitneforklaringene fra psykiatrisk sykepleier F, venninnene D og E, og flere politibetjenter. I tillegg fremgår dette av journalnotater fra sted7, krisesenteret og legevakten. Alle som var i kontakt med B rådet henne sterkt til å avslutte forholdet, noe hun selv forsto at var nødvendig, men ikke klarte. En slik følelsesmessige bindinge til voldsutøver, motstridende følelser og vansker med å forlate forholdet er ikke uvanlig. Det vises i denne sammenhengen til vitneforklaringen fra politioverbetjent Siv Christina Halvorsen, fagleder for vold i nære relasjoner og æresvold og N OU 2003: 31 Retten til et liv uten vold, punkt 51Flertallet ser det slik at A utnyttet Bs følelsesmessige avhengighet ved at han stadig kom tilbake til henne. Det vises særlig til da forholdet var brutt sommeren 2020 A spilte på hennes følelser ved å sende meldinger om at han hadde kreft og at han var død, og oppsøkte henne i hjemmet 4 oktober 2020 Det samme skjedde vinteren 2020 Det vises til journalnotat fra krisesenteret fra samtalene 23 januar og 21 februar 2020 hvor B har fortalt at A har sendt henne tusen meldinger hvor han har gitt uttrykk for alt fra at han elsker henne til å kalle henne for stygge ting, i tillegg til en melding om at han hadde kreft. Flertallet viser også til at han var utro og sendte henne bilder og meldinger om andre damer, til tross for at han var klart over at B opplevde det som vanskelig, krenkende og provoserende. I følge A gjorde han det da også for å provosere eller hevne seg på henne. Flertallet mener dette underbygger Bs forklaring om at han så på andre kvinner mens de to var sammen for å provosere eller plage henne og at det ikke bare var noe hun innbilte seg fordi hun var sjalu. Han forklarte også at han kunne får B til å gi ham penger ved å si at han ellers ville dra og skaffe penger andre steder. Det har også kommet frem at A gjemte Bs p piller fordi han ønsket å få barn med henne. Dynamikken mellom partene, slik denne også er beskrevet under bevisvurderingen ovenfor, dannet etter flertallets syn et mønster med gjentakende vold og krenkelser. Det er på der rene at B har opptrådt på en måte som har provosert A. Etter flertallets vurdering ble han trigget til vold når B tok opp maste om temaer som han ikke ville eller orket å snakke om. Dette gjaldt hans alkoholmisbruk, pengebruk, pengespill, telefonbruk, utroskap, at han så på andre damer, manglende jobb med videre. I tillegg var hun sjalu, og hun kunne snakke på en nedsettende måte om ham og hans familie, særlig hans mor, når hun var sint på grunn av de samme forholdene. Det vises i denne sammenhengen til filmopptaket som B har tatt 7 oktober 2019 som illustrasjon på hvordan tonen kunne være fra hennes side. Flertallet legger til grunn at B kunne bli pågående verbalt og til dels fysisk ved for eksempel å dytte eller slå, dersom hun ikke fikk respons fra A på det problematiske hun tok opp, eller fordi hun etter noen dager kunne bli sint fordi han hadde vært voldelig mot henne. Flertallet legger til grunn at A svært ofte var alkoholpåvirket, og at dette både var grunnen til at det ble krangling og til at han ble voldelig, i alle fall i starten av forholdet. Senere, utover høsten 2020 og vinteren 2021 fremgår det av bevisførselen at det også var voldsutøvelse uten at han hadde drukket alkohol. Det er på det rene at A var fysisk overlegen B. Han var langt høyere, tyngre og sterkere enn henne. Det var av den grunn ingen jevnbyrdig i voldsutøvelse, og voldsbruken var uforholdsmessig sett opp mot det B utsatte ham for. Flertallet legger videre til grunn at B ble sterkt negativt påvirket av volden og forholdet. Det vises særlig til journalnotater og forklaringen fra psykiatrisk sykepleier F og venninnen D. Det vises også til journalnotater fra krisesenteret og Bs kalenderoppføringer hvor hun gir uttrykk for utmattelse, oppgitthet og redsel. I kalenderoppføring 11 februar 2021 skriver hun blant annet: Vet aldri når han skal klikke og slå og merker jeg er så anspent hele tiden. Må komme meg ut av dette. B visste at hun kunne forvente vold dersom hun tok opp noe som A mislikte, hvis han ikke fikk det som han ville eller på annen måte var misfornøyd med henne. Som det fremgår under gjennomgangen av voldshendelsene, har hun kontaktet politiet fordi hun har vært redd for vold hvis han ble med hjem. Hun forklarte at hun ofte var redd for å dø, særlig når han satt over henne og tok kvelertak på henne. Etter flertallets syn var denne dynamikken og mønsteret med vold av en slik kvalifisert karakter at det forelå et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold. At B ikke ble kuet av volden, og ikke klarte å la være å ta opp forhold som hun visste ville utløse ny vold, kan ikke frata forholdet karakter av mishandling. Forsvarer har fremholdt at situasjonen var omvendt at A var underlagt Bs sosiale og økonomiske kontroll, og at hun krenket og var like voldelig mot ham som han var mot henne. Det er særlig vist til vitneforklaringen fra C. Flertallet kan ikke se at vitneforklaringen fra familieterapeut C tilsier en annen vurdering. C forklarte at han hadde hatt to møter med A i november 2019 og ett møte med B og A sammen høsten 2020 Cs inntrykk var at begge utsatte hverandre for vold. I politiavhør 5 november 2020 forklarte C at A hadde innrømmet at det var mye konflikt og slåssing, og at han måtte slå fordi han ble provosert. A hadde sagt at begge utøvde vold og at han forsvarte seg mot henne, mens B hadde sagt at hun forsvarte seg mot ham. Flertallet kan ikke se at forklaringen fra C gir et annet bilde av Bs bidrag i konflikten enn det den øvrige bevisførselen viser. Flertallet forsto ikke C slik at han oppfattet voldsutøvelsen som jevnbyrdig. B har selv forklart at hun kunne slå eller dytte A som en reaksjon på at han hadde vært voldelig mot henne noen dager tidligere eller fordi hun var sint på ham for hele situasjonen, og at hun ellers forsvarte seg. Dette inkluderer spark i skrittet 7 oktober 2019 som er omtalt ovenfor, og to hendelser sommeren 2019 som vitnet M har forklart seg om et forsøk på spark i skrittet og forsøk på å kaste en tom ølboks på A. Begge hendelsene var ifølge vitnet i forbindelse med at B ble opprørt da hun oppfattet at A kikket på andre damer. Forsvarer har pekt på at B har opplyst at hun tidligere har fått diagnosen emosjonell personlighetsforstyrrelse, og gjør gjeldende at hun blant annet derfor ikke har forklart seg fullt ut om sin egen rolle i konfliktene. Flertallet kan ikke se at en eventuell personlighetsforstyrrelse undergraver troverdigheten av Bs forklaring. Flertallet er heller ikke enig i at hun ikke har forklart seg om sin egen rolle i pardynamikken. Dette fremgår både av forklaringen for lagmannsretten, men også av fortløpende journalnotater med videre I krisesenterets journalnotat 4 juli 2019 fremgår det blant annet at hun vet at det er feil av henne å klappe til ham, men at han tar det videre til et helt annet nivå. Hun er 1, 60 høy og veier 50 kilo, han veier 110 kilo. Hun fortalte selv i politiavhør at hun hadde stumpet en sigarett i hånden til A 7 oktober 2019Når det gjelder den siste voldshendelsen 24 april 2021 har forsvarer trukket frem at B i avhør forklarte at kanskje kunne være hun som hadde startet det hele fordi hun dyttet og lugget A da han ville kysse henne. Flertallet bemerker at forklaringen, som hun bekreftet for lagmannsretten, underbygger at A var pågående og ikke tok signalene fra B om at hun ikke ville bli kysset, heller ikke da hun forsøkte å dytte ham unna. Den volden som hun ble utsatt for sto uansett ikke i forhold til at hun lugget ham i den situasjonen. Flertallet kan heller ikke se at Bs manglende medvirkning til å fremskaffe ytterligere filmopptak som hun har på sin telefon, tilsier en annen bevisvurdering. Flertallet påpeker at selv om det måtte finnes tilsvarende, eller verre opptak enn de lagmannsretten har sett og hvor B snakker stygt og nedsettende til A mens han er full endrer ikke det flertallets vurdering av at forholdet omfattes av straffeloven 282Flertallet er ikke enig i at A var underlagt sosial og økonomisk kontroll fra Bs side selv om det var en økonomisk ubalanse i forholdet. Det er ikke holdepunkter for at B nektet A å jobbe og tjene egne penger. Tvert om fremgår det av bevisførselen at hun forsøkte å få ham i jobb. Hun betalte gravemaskinførerkurs for ham og sørget for at han kom seg på intervju. Det fremgår også at hele hennes innsats og behov for å hjelpe ham, bunnet i et ønske om at han skulle slutte å drikke, få seg jobb og bidra økonomisk og at parforholdet på den måten skulle bli bedre. Det er heller ikke holdepunkter for at A ble tvunget av B til å sette sin lønn inn på hennes konto. Flertallet legger til grunn at dette var en praktisk ordning så lenge han ikke hadde mulighet til å opprette egen bankkonto i Norge. A forklarte at han kunne opprette egen konto etter at han fikk nytt pass i forbindelse med feriereise til Romania høsten 2019 Flertallet kan heller ikke se at B nektet A å ha smarttelefon, selv om hun ikke kjøpte en slik telefon til ham. Det vises blant annet til As forklaring om at den ene i Phonen som han hadde ødelagt, var en han hadde kjøpt selv. Flertallet legger til grunn at B stort sett betalte for As livsopphold. At hun ikke ønsket at han skulle bruke hennes penger til å feste og kjøpe alkohol mv., kan ut fra omstendighetene ikke forstås som at hun hadde økonomisk kontroll over ham. Heller ikke at hun kastet ham ut av leiligheten etter flere av voldshandlingene, kan tillegges slik betydning. Flertallet kan på samme måte ikke se at det er holdepunkter for at hun utøvde negativ sosial kontroll. Bevisførselen har vist at A reiste til Oslo som han ville, var med venner og andre damer, festet og drakk. Dette kunne riktignok være mot Bs vilje og dermed lede til krangel i etterkant, med påfølgende eskalering til vold. Flertallet ser det slik at B var imot at han dro til Oslo fordi hun ville unngå at han ble full eller var med andre damer, hvilket han var. Bedømt som edru er flertallet ikke i tvil om at A har handlet forsettlig. Han var klar over at han utsatte B for gjentatt mishandling ved vold, trusler og krenkelser. Mindretallet, meddommerne Myhrer og Markhus, kan i det vesentligste slutte seg til flertallets bevisvurdering, men legger til grunn at krenkelsene og voldene mellom partene i større grad har gått begge veier. Selv om A har vært fysisk overlegen, har begge utøvd krenkelser, trusler og vold på en måte som utelukker at volden har inngått i et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold. Det vises for eksempel til at B har startet krangel og voldsutøvelse blant annet ved å beskylde A for å kikke på andre kvinner og avkreve ham svar om dette. Videre at hun mot hans vilje fulgte etter ham til Oslo og oppsøkte ham på utesteder for å kreve at han ble med henne hjem. Hun snakket også nedsettende og stygt til ham og om moren hans, og filmet ham mens han var sliten og full. Mindretallet bemerker at et rekke av voldshandlingene som A har utøvd mot B, kan nedsubsumeres til overtredelse av straffeloven 271I tråd med flertallet syn dømmes A for overtredelse av straffeloven 2822 Straffutmåling Det skal utmåles straff for vold i nære relasjoner i tillegg til ett tilfelle av kjøring i påvirket tilstand, som ble avgjort ved tingrettens dom. Fengselsstraff A ble i 2018 ilagt forelegg for overtredelse av legemiddelloven og straffeloven 273 kroppsskade. Aktor mente at grunnlaget i forelegget tilsier at forholde skulle vært bedømt som en kroppskrenkelse. Det er ikke opplyst om boten på 13 000 kroner er betalt, og lagmannsretten finner derfor ikke grunn til å anvende straffeloven 79 bokstav b, jamfør bokstav b andre ledd. Forelegget ville uansett ikke fått noen nevneverdig betydning for straffutmålingen. A er videre domfelt to ganger for brudd på besøksforbud og kontaktforbud overfor B: Ved Søndre Østfold tingretts tilståelsesdom 11 januar 2022 ble han dømt til 90 dager fengsel for overtredelse av straffeloven 168 og 268, hvorav 30 dager betinget fengsel. Han ble i tillegg dømt til kontaktforbund overfor B i to år og oppholdsforbud med elektronisk kontroll for en nærmere angitt forbudssone i ett år. Ved Oslo tingretts tilståelsesdom 17 mars 2022 ble han dømt til 90 dager fengsel, hvorav 40 dager betinget, for tre overtredelser av straffeloven 168 Straffen var en samlet straff med den betingende delen av straffen i dommen 11 januar 2022 Fengselsstraffene er etter det opplyste ferdig sonet. Handlingene er begått etter forholdet i vår sak og får ingen betydning for straffutmålingen. Det samme gjelder påtaleunnlatelse 26 januar 2021 for tre brudd på besøksforbud overfor B under varetektsfengsling i 2021Om straffenivået generelt ved overtredelse av straffeloven 282 viser lagmannsretten til H R 2020 1345 A avsnitt 11 13 Straffeloven 1902 219 første ledd om mishandling i nære relasjoner hadde fra 1 januar 2006 en strafferamme på fengsel inntil tre år, som senere ble økt til fire år. Grove overtredelser kunne etter andre ledd straffes med fengsel inntil seks år. Ved vedtakelsen av straffeloven 2005 282 og 283 økte strafferammene til fengsel inntil henholdsvis seks og femten år. nr. 22 (2008 2009) uttaler departementet i de spesielle merknadene til 282 på side 434 at straffenivået foreslås skjerpet betydelig på linje med skjerpingen i straffenivået for de generelle voldslovbruddene. På side 199 heter det: Straffenivået foreslås skjerpet på samme måte som for voldslovbruddene.... Departementet legger til grunn at straffenivået for mishandling i nære relasjoner generelt bør ligge noe over straffenivået for sammenlignbare voldslovbrudd. Det er som oftest tale om krenkelser som foregår over lengre tid, og den psykologiske bindingen mellom gjerningspersonen og offeret kan gi lovbruddet en særlig alvorlig karakter. I tillegg vil frykten for vold og følelsen av å leve i et trusselregime, kunne oppleves som verre enn de enkelte voldshandlinger. Utover de konkrete fysiske eller psykiske skadene vil også den generelle risikoen for langtidsskadevirkninger måtte tillegges vekt ved straffutmålingen,.... Stortingskomiteen sluttet seg til at den generelle økningen i straffenivået for voldslovbrudd også skulle omfatte mishandling i nære relasjoner, se Innst. O. nr. 73 (2008 2009) side 37 Det ble antydet en skjerpelse for de mest integritetskrenkende handlingene som ligger for lavt i forhold til andre straffbare handlinger, med rundt en tredjedel. Jeg forstår innstillingen lest i sammenheng slik at mishandling i nære relasjoner var ment å være omfattet av den gruppen lovbrudd som omtales her. Den nye øvre strafferammen og forarbeidsuttalelsene viser at straffenivået for slik mishandling begått etter ikraftsettingen av straffeloven 2005 1 oktober 2015, skulle skjerpes betydelig. Rettspraksis om krenkelser før dette tidspunktet gir derfor begrenset veiledning for straffenivået. I avsnitt 17 er de sentrale momentene ved straffutmålingen angitt: Straffutmålingen beror på en samlet vurdering. De sentrale momentene er hvor lenge krenkelsene har funnet sted, karakteren av krenkelsene, hyppigheten, skadepotensialet og de konkrete skadevirkningene, jamfør Rt 2015 1115 avsnitt 13 I avsnitt 21 er det videre uttalt: Jeg kan ikke se at straffenivået bør avhenge av om den dominerende delen av krenkelsen er av fysisk eller psykisk art, hvis først forholdet omfattes av straffeloven 282 Risikoen for ettervirkninger kan være vel så stor ved psykisk som ved fysisk mishandling. Det kan være nærliggende å trekke sammenligninger med seksuallovbruddene, hvor den dominerende begrunnelsen for det høye straffenivået er de psykiske ettervirkningene av overgrepene. For straffutmålingen legger lagmannsretten til grunn at varigheten av mishandlingen strakk seg over 22 måneder fra 19 juni 2019 til det opphørte 24 april 2021 Det må ses bort fra en firemåneders periode sommeren og tidlig høst 2020 og om lag n måned vinteren 2020 I disse periodene var det ikke voldsutøvelse, og det er ikke tilstrekkelige holdepunkter for at B i denne perioden levde i frykt for ny vold, selv om hun mottok meldinger fra A som utsatte henne for bekymringer og følelsesmessige belastninger. Det er ikke grunn til å se bort fra øvrige kortvarige opphold i forholdet. Det mest omfattende i saken er den fysiske mishandlingen. Som det fremgår av bevisvurderingen under skyldspørsmålet ble B jevnlig og svært ofte utsatt for vold i perioden. Det må etter bevisførselen legges til grunn at det meste av volden var av mindre alvorlig karakter. Den mest alvorlige volden ble hun utsatt for 23 24 april 2021 Også voldshendelsene 19 juni 2019 og 24 mars 2020 må karakteriseres som mer alvorlige med kraftige slag mot hodet. Det samme gjelder slag med hodet mot veggen. Vold mot hodet har stort skadepotensiale, det samme gjelder gjentakende kvelertak. Det kan ikke legges til grunn at slag mot hodet for øvrig var så kraftige som 19 juni 2019 og 24 mars 2020 I enkelte situasjoner var B helt forsvarsløs, for eksempel når A satt over henne i sofaen eller utsatte henne for vold mens hun lå i sengen. I tillegg til den fysiske mishandlingen ble B utsatt for trusler og andre krenkelser som beskrevet under skyldspørsmålet. A utnyttet også Bs følelsesmessige avhengighet. Ved å bruke utroskap med videre som hevn manipulerte han henne og tok kontroll over hennes følelsesliv. B ble sterkt negativt preget av mishandlingen. Det vises til flertallets vurdering av dette under skyldspørsmålet. Hun ble psykisk nedbrutt, fikk søvnvansker, og mistet fremtidstroen. Hun ble også påført hjernerystelse og andre forbigående skader på kroppen med vedvarende smerte. Hun har beskrevet at hun gikk med konstant hodepine, kvalme og svimmelhet. Lagmannsretten legger til grunn at hun hadde vært plaget med svimmelhet, smerter i kroppen og hodepine før forholdet med A, men at dette ble forsterket og opprettholdt som følge av mishandlingen. B var redd under voldsutøvelsen. Hun var redd for å dø når A tok kvelertak på henne. Lagmannsretten mener B nærmest var selvutslettende for egne behov i forholdet med A og besatt av å redde ham fordi hun ikke ville være alene. Fastlege N1 har uttalt i legeattest 18 oktober 2021 at testresultater sannsynliggjør at B har diagnosen P TS D, uten at det er konkludert diagnostisk. Utredning og traumebehandling har blitt avslått så lenge hun har vært i en pågående voldelig relasjon. Lagmannsretten legger ikke vekt på uttalelsen ved vurderingen av hvilke traumer volden har påført B. Det er uklart hvilke traumer B hadde med seg inn i forholdet med A. Det er uansett skjerpende at A var kjent med at B var en sårbar person. Hun hadde betrodd seg om sin vanskelige oppvekst og at hun hadde vært i flere voldelige forhold tidligere. Lagmannsretten finner at utgangspunktet for straffen bør ligge rundt fengsel i ett år og seks måneder. Lagmannsretten viser til H R 2015 1555 U hvor mishandlingen som hadde pågått over en ti måneders periode, tilsa en straff opp mot fengsel i halvannet år. Det pådømte forholdet lå i tid forut for ikraftsettingen av straffeloven 2005 1 oktober 2015, jamfør H R 2020 1345 A avsnitt 13 I H R 2020 1345 A ble utgangspunktet for straffen satt til opp mot ett år, for mishandling som pågikk i en kortere periode enn i vår sak, rundt ti måneder. Det var utøvd begrenset fysisk vold og den psykiske mishandlingen var dominerende. Det vises også til L B 2020 184701Lagmannsretten kan ikke se at straffeloven 78 bokstav c få anvendelse som formildende omstendighet i en sak som denne. Lagmannsretten er imidlertid enig i at straffen bør reduseres noe som følge av Bs vold mot A, krenkende språkbruk og filming av ham i en sårbar situasjon. Lagmannsretten mener at det også det må ses hen til kontaktforbud og oppholdsforbud med elektronisk kontroll som lagmannsretten kommer til at skal idømmes, jamfør H R 2021 1434 A avsnitt 53 hvor det fremgår: Kontaktforbud etter 57 er straff i form av et rettighetstap, jamfør straffeloven 29 første ledd bokstav født Det følger av straffeloven 29 andre ledd at der det er aktuelt å fastsette flere strafferettslige reaksjoner, skal den samlede straffen stå i et rimelig forhold til lovbruddet. Dette innebærer at kontaktforbudet i vår sak må ses i sammenheng med den idømte fengselsstraffen. Med det resultatet jeg er kommet til, finner jeg imidlertid ikke grunn til å justere den fengselsstraffen som lagmannsretten har fastsatt eller å gjøre hele eller deler av straffen betinget. Overtredelsen av vegtrafikkloven 31 første ledd jamfør 22 første ledd skal straffes med bot og betinget eller ubetinget fengsel, jamfør 31 andre ledd bokstav b. Lagmannsretten finner at forholdet skal tillegges betydning som skjerpende omstendighet, men uten at det får nevneverdig betydning for den samlede straffen. Lagmannsretten har etter dette kommet til at straffen skal fastsettes til fengsel i ett år og to måneder i tråd med aktors påstand. Til fradrag kommer 230 dager for varetekt, jamfør straffeloven 83Rettighetstap Kontaktforbud med elektronisk kontroll A er allerede ilagt kontaktforbund i to år med elektronisk kontroll i ett år ved Søndre Østfold tingretts dom 10 januar 2022, og som utløper henholdsvis 26 januar 2024 og 26 januar 2023Lagmannsretten har kommet til at A også i denne saken skal idømmes kontaktforbud slik at han forbys å forfølge, besøke eller på annet vis kontakte B i en periode på to år, regnet fra rettskraftig dom. Det er grunn til å tro at han uten kontaktforbudet ellers vil begå en straffbar handling overfor B, forfølge henne, eller på annet vis krenke hennes fred, jamfør straffeloven 57 første ledd. Lagmannsretten viser til As gjentatte mishandling av B i tiltaleperioden, og at han stadig gjenopptok kontakten med henne etter brudd pauser. Det vises også til gjentatte brudd på besøks og kontaktforbud slik det fremgår av tilståelsesdommene 11 januar 2022 og 17 mars 2022 og påtaleunnlatelsen 26 januar 2022 For å hindre at A på nytt oppsøker B i hennes hjem bør kontaktforbudet også gå ut på at A forbys å oppholde seg i adresse3 der hvor B bor, og i en forbudssone som tilsvarer 25 30 minutters kjøretid fra den aktuelle adressen på alle innfartsveier mv., jamfør 57 andre ledd bokstav a. Den aktuelle sonen fremgår av koordinatene i aktors påstand. Sonen strekker seg fra sted8 i nord og rett sør for sted2, og tilsvarende avstand østover og vestover ut i fjorden. Forbudssonen er fastsatt slik at politiet skal ha 25 30 minutter til rådighet før A når frem til B for å beskytte henne, det vises til forklaringen fra politibetjent Hans Christian Dragvold. En slik forbudssone fastsatt ut fra politiets responstid er akseptert av Høyesterett, jamfør H R 2017 1840 A avsnitt 41 med videre henvisning. Lagmannsretten anser det likeledes nødvendig for at kontaktforbudet med oppholdsforbud skal bli overholdt, at A ilegges elektronisk kontroll, jamfør 57 femte ledd. Lagmannsretten viser her til den samme begrunnelsen som for kontakt og oppholdsforbudet, og partenes forhistorie hvor B gjentatte ganger tok A tilbake da han oppsøkte henne, med påfølgende voldsutøvelse etter kort tid. B har ut fra dette et klart behov for vern mot at A oppsøker henne i hjemmet. Lagmannsretten kan ikke se at oppholdsforbudet med elektronisk kontroll utgjør et uforholdsmessig inngrep. A oppholder seg for tiden i Oslo. Han har ikke oppgitt noen bopelsadresse og opplyste at han per ankeforhandlingen bodde på hotell. Han har ingen tilknytning til sted4 eller andre steder som omfattes av forbudssonen. Eventuell nødvendig gjennomkjøring til områder sør for sted2 lar seg gjennomføre via E18 og andre veier øst for forbudssonen. Det er ikke opplyst om arbeidsforhold som medfører reise og arbeid innenfor forbudssonen. Det er også andre forhold som er inngripende overfor den som underlegges kontrollen. Dette knytter seg særlig til ulemper i forbindelse med flyreiser som krever samarbeid med politiet. Lagmannsretten kan heller ikke se at andre ulemper knyttet til å være underlagt elektronisk kontroll tilsier at inngrepet er uforholdsmessig, men mener det likevel ikke er forholdsmessig med elektronisk kontroll utover ett år regnet fra endelig dom. Tap av førerett For tingretten påsto påtalemyndigheten tap av rett til å føre motorvogn. Det fremgår av tingrettens dom på side 19 at tapstiden ble satt til 22 måneder regnet fra beslagstidspunktet, jamfør vegtrafikkloven 33 nummer 1 andre ledd, jamfør tapsforskriften 3 2 nummer 2 Tap av førerett fremgår imidlertid ikke av tingrettens domsslutning. Lagmannsretten mener dette er en åpenbar uriktighet eller utelatelse som kunne vært rettet i medhold av straffeprosessloven 44 Når anken er henvist til full ny behandling av post I, skal lagmannsretten utmåle en samlet reaksjon for det forholdet som pådømmes i lagmannsretten i tillegg til forholdet som er endelig avgjort ved tingrettens dom, her post I I.. Tap av førerett er en strafferettslig reaksjon og inngår i den samlede reaksjonsfastsettelsen, jamfør straffeloven 29 andre ledd jamfør 30 bokstav h og Rt 2005 1020 Påtalemyndigheten har ikke påstått tap av førerett for lagmannsretten. Før retten idømmer en annen rettsfølge enn påstått, skal partene ha anledning til å uttale seg, jamfør 38 tredje ledd første punktum. Spørsmålet om tap av førerett ble ikke tatt opp av verken partene eller lagmannsretten under ankeforhandlingen, og lagmannsretten kan i et slikt tilfelle ikke ilegge tap av førerett for motorvogn. Lagmannsretten legger til grunn at førerkortet til A ble beslaglagt 23 juni 2019, og bemerker at tapstiden slik den ble fastsatt av tingretten uansett er utløpt. Sivile krav Bistandsadvokaten har på vegne av B fremmet krav om erstatning for lidt og fremtidig økonomisk tap for ødelagte gjenstander og behandlingsutgifter. Det er videre fremsatt krav om oppreisning for ikke økonomisk skade. Økonomisk tap Det følger av bevisvurderingen under straffespørsmålet at A har ødelagt en i Phone og to T Ver. Det er ikke tvilsomt at vilkårene for erstatning foreligger. Erstatningen skal tilsvare verdien av gjenstanden, jamfør skadeserstatningsloven 4 1 Det er krevd 1 000 kroner for ødelagt i Phone som tilsvarer egenandel til forsikringsselskapet. Kravet tas til følge. Når det gjelder T Vene er det fremlagt kvittering på 2 017 kroner for kjøp av n T V som senere ble ødelagt. Det er videre fremlagt kvittering for kjøp av en T V til 4 990 kroner 3 april 2021 Det er ikke sannsynliggjort at dette er den andre T Ven som ble ødelagt. Lagmannsretten fastsetter erstatningen for T V nummer 2 skjønnsmessig til 2 000 kroner, tilsvarende den første som ble ødelagt. I tillegg er det krevd erstatning også for en del andre gjenstander som klær, bestikk, bord, sofa, vaser og glass. Det er lite belyst hvordan og hvilke gjenstander som har blitt ødelagt. Det er heller ikke fremlagt noen dokumentasjon for gjenstandenes verdi. Lagmannsretten finner i likhet med tingretten kravet lite opplyst og tar det derfor ikke til følge. Erstatning for skade på person skal dekke lidt skade, tap i framtidig erverv og utgifter som personskaden antas å påføre skadelidte i framtiden, jamfør skadeserstatningsloven 3 1 B har krevd erstattet utgifter til behandling som følge av påført skade og fremtidige behandlingsutgifter. Det følger av bevisførselen under skyldspørsmålet at A påførte B skader i form av blåmerker, hevelser på kroppen og i hodet og hjernerystelse. Lagmannsretten finner det tilstrekkelig sannsynliggjort at volden påførte henne fysisk smerte, og at den psykiske belastningen også ga se utslag i smerter i kroppen med påfølgende behandlingsbehov. Det vises til erklæring 11 mai 2021 og forklaring fra kiropraktor J. Årsaksbildet er imidlertid sammensatt og det fremgår at B over flere år, også før forholdet med A har slitt med smerter. I journalnotat 8 juni 2022 fra fysioterapeut N2 fremgår det at B tok kontakt i november 2020, og at B er godt inneforstått med at hun har et kompleks smertebilde forårsaket av både fysisk og psykisk belastning og stress over tid. I legenotat fra Volvat 21 juni 2019 fremgår det at B har slitt med svimmelhet til og fra i flere år. Det samme fremgår av poliklinisk notat 19 november 2020 fra øre nese hals avdelingen på Kalnes sykehus, hvor B fikk diagnosen H81. 3 Annen perifer vertigo Persisterende postural perseptuell svimmelhet (P PP S). Det fremgår at B i mange år har slitt med svimmelhet, smerter i kroppen, hodepine, hoste og lite energi. Lagmannsretten finner det sannsynliggjort at B har hatt et økt behandlingsbehov i perioden med voldsutøvelse og at hun derfor skal ha erstattet behandlingsutgifter hos fysioterapeut og kiropraktor. B startet behandling hos kiropraktor J i september 2019 og hos fysioterapeut N2 i november 2020 Det er sannsynlig at det økte behandlingsbehovet som følge av volden har vært til stede til og med 2021 Som følge av skadelidtes tapsbegrensningsplikt mener lagmannsretten at erstatningen må fastsettes tilsvarende det hun ville betalt i egenandeler før rett til frikort for helsetjenester inntrer. Frikortgrensen for årene 2019 og 2020 2021 var henholdsvis 2 258 og 2 460 kroner. Lagmannsretten fastsetter etter dette erstatning for behandlingsutgifter til 7 178 kroner for årene 2019 2021 Det følger av lagmannsrettens vurdering av årsaksforholdet og det økte behandlingsbehovet som følge av voldsutøvelsen, at det ikke er tilstrekkelig sannsynliggjort grunnlag for erstatning for fremtidige behandlingsutgifter. Krav om erstatning tas etter dette til følge med til sammen 12 195 kroner. Oppreisning Skadeserstatningsloven 3 5 første ledd gir hjemmel for å fastsette oppreisningserstatning og har slik ordlyd: Den som forsettlig eller grovt aktløst hara. voldt skade på person ellerb. tilføyd krenking eller utvist mislig atferd som nevnt i 3 3, kan uansett om det ytes menerstatning etter 3 2 eller standardisert erstatning etter 3 2a pålegges å betale den fornærmede en slik engangssum som retten finner rimelig til erstatning (oppreisning) for den voldte tort og smerte og for annen krenking eller skade av ikke økonomisk art. Ved krenking eller mislig atferd som nevnt i straffeloven 299 eller 302, skal det ved utmålingen av oppreisning særlig legges vekt på handlingens art, hvor lang tid forholdet har pågått, om handlingen er et misbruk av slektskapsforhold, omsorgsforhold, avhengighetsforhold eller tillitsforhold, og om handlingen er begått på en særlig smertefull eller krenkende måte. Det er første ledd bokstav a som er anført som grunnlag for oppreisning. Det er da spørsmål om A ved den forsettlige mishandlingen har voldt skade. B ble påført forbigående skader som blåmerker, hevelser og hjernerystelse som følge av mishandlingen. Det er for øvrig ikke i tilstrekkelig grad sannsynliggjort at B ble påført P TS D eller P PP S som følge av volden. Det vises til behandlingen under straffespørsmålet og erstatning for økonomisk tap. Årsaksbildet er sammensatt og Bs bakgrunn og tidligere traumer er i liten grad belyst for lagmannsretten. Det foreligger uansett ansvarsgrunnlag etter første ledd bokstav b. I 3 3 er det henvist til blant annet straffeloven 282 A er skyldig i forsettlig overtredelse av straffeloven 282 og vilkårene for oppreisning er oppfylt. Høyesterett har oppsummert momentene ved utmålingen i H R 2020 1345 A avsnitt 28: Oppreisning skal utmåles på individuell og skjønnsmessig basis. I praksis er det blant annet lagt vekt på handlingens objektive grovhet, skadevolderens skyld, fornærmedes subjektive opplevelse av krenkelsen og arten og omfanget av de påførte skadevirkningene. Det vil ut fra forholdene i den enkelte saken kunne variere hvilke momenter som kommer i forgrunnen, se Rt 2012 1773 avsnitt 22 med videre henvisning til Rt 2011 769 avsnitt 28 Mens det pønale aspektet tidligere var fremtredende, har betydningen av å gi offeret kompensasjon kommet mer i forgrunnen de senere årene, se H R 2019 1675 A avsnitt 85 og Rt 2011 769 avsnitt 21 For enkelte lovbrudd er det fastsatt normerte oppreisningsbeløp, men dette er ikke tilfellet for mishandling i nære relasjoner. I avsnitt 30 31 fremgår det at Høyesterett i en viss grad har sett hen til oppreisningsnivået for voldtekt: Jeg har funnet en viss veiledning i avgjørelsen inntatt i Rt 2007 1537 Straffen for overtredelse av straffeloven 1902 219 ble satt til fengsel i ett år og oppreisningsbeløpet til 60 000 kroner. Mishandlingen i den saken fremstår som mer alvorlig enn det som er tilfellet i vår sak, mens straffenivået den gang på den annen side var lavere enn i dag. I avsnitt 32 uttaler førstvoterende at det ved utmålingen av oppreisning i en viss utstrekning kan ses hen til det oppreisningsnivå som er etablert for voldtektsofre. Nivået for voldtekt lå den gang på 100 000 kroner. Jeg nevner også avgjørelsene i Rt 2010 949 og Rt 2015 1115, men uten at jeg ser grunn til å gå nærmere inn på dem. For voldtektsofre er den normerte oppreisningen i dag 150 000 kroner, jamfør H R 2018 1909 A avsnitt 71 med videre henvisning til Rt 2011 743 avsnitt 19 På bakgrunn av at mishandlingen i denne saken tross alt ikke er av de aller alvorligste, finner jeg at lagmannsretten har satt oppreisningsbeløpet noe høyt. Oppreisningen kan etter mitt syn passende settes til 80 000 kroner. Når det gjelder handlingens grovhet og varighet, og arten og omfanget av skadevirkningene den har påført B, viser lagmannsretten til straffespørsmålet og erstatningsspørsmålet ovenfor. B har i en periode på 22 måneder med unntak av til sammen fem måneder vinteren og sommeren 2020, vært i et mishandlingsforhold. Det legges til grunn at hun i perioden ble psykisk nedbrutt og hadde konstante spenninger og smerter i kroppen som følge av volden i kombinasjon med plager hun hadde fra tidligere. Utover Bs forklaring er det ikke ført bevis for ufrivillig seksuell omgang og lagmannsretten finner ikke dette tilstrekkelig sannsynliggjort. Lagmannsretten kan ikke se at det ved fastsettelsen av oppreisningserstatningen skal legges vekt på at B fortsatte å ta opp det hun mente var problemer i parforholdet til tross for at det som regel endte med voldsutøvelse. Heller ikke måten hun som følge av personlighet og egne forutsetninger, tok opp problemer på kan tillegges vekt i denne sammenhengen. Etter en samlet vurdering fastsettes oppreisningsbeløpet til 100 000 kroner. Lagmannsretten har sett noe hen til utmålingen i H R 2020 1345 A. Normert oppreisning til voldtektsofre er etter Høyesteretts dom justert til 2 G på domstidspunktet, jamfør H R 2022 980 A, og oppreisningsbeløpet fastsettes derfor noe høyere enn i H R 2020 1345 A. Sakskostnader Sakskostnader er ikke påstått og lagmannsretten finner ikke grunn til å idømme sakskostnader, jamfør straffeprosessloven 437 siste ledd. Dommen er avsagt med slik dissens som fremgår ovenfor under skyldspørsmålet. D OM SS LU TN IN G 1A, født 00/00/1989, dømmes for overtredelse av straffeloven 282 og det forholdet som ble endelig avgjort ved tingrettens dom til en straff av fengsel i 1 ett år og 2 to måneder, jamfør straffeloven 79 bokstav a. Til fradrag i straffen går 230 tohundreogtretti dager for frihetsberøvelse, jamfør straffeloven 832A, dømmes til kontaktforbud ved at han forbys å forfølge, besøke eller på annet vis kontakte B i en periode på 2 to år, regnet fra rettskraftig dom. Han forbys i samme periode å oppholde seg på adressen adresse3 og innenfor en tilhørende forbudssone som dannes av følgende koordinater: Punkt 1: koordinat1 Punkt 2: koordinat2 Punkt 3: koordinat3 Punkt 4: koordinat4 Punkt 5: koordinat5 Punkt 6: koordinat6 Punkt 7: koordinat7 Punkt 8: koordinat8 3A dømmes til elektronisk kontroll for en periode av 1 ett år hvor forbudssonen utgjør koordinatene under punkt 34A dømmes til å betale oppreisningserstatning med 100 000 etthundretusen kroner til B, innen 2 to uker fra forkynnelsen av dommen. A dømmes til å betale erstatning for økonomisk tap med 12 195 tolvtusenetthundreognittifem kroner, innen 2 to uker fra forkynnelsen av dommen.
Tiltalte ble domfelt for mishandling av sin samboer. Mishandlingen pågikk i 17 av de 22 måneder som samboerforholdet varte. Lagmannsretten fastsatte straffen til fengsel i ett år og to måneder. Domfelte ble ilagt kontaktforbud i to år med elektronisk kontroll i ett år. Oppreisningserstatning idømt med 100 000 kroner.