Straffutmåling  Mishandling i nære relasjoner og brudd på besøksforbud  Oppholdsforbud med elektronisk kontroll (omvendt voldsalarm)  Straffeloven § 168
A er født 00/00/1968 og bor i sted1. Statsadvokatene i Trøndelag tiltalte ham den 15 oktober 2021 for overtredelse av: I Straffeloven 282for ved trusler, tvang, frihetsberøvelse, vold eller andre krenkelser, alvorlig eller gjentatt å ha mishandleta)sin nåværende eller tidligere ektefelle eller samboer Grunnlag: Fra november 2019 til og med februar 2022 på bopel i sted1 og sted2 og omegn utsatte han ved gjentatte anledninger sin daværende og tidligere samboer B for psykisk og fysisk mishandling ved vold og andre krenkelser, herunder ved at: I november 2019 vred han armen hennes og kastet henne i bakken, slik at hun fikk et kutt i panna. Høsten 2019 brukte han en uttørket sprittusj til å tegne på hele kroppen, mens han satt oppå henne og holdt henne nede, slik at hun begynte å blø og fikk sår over hele kroppen. Natt til fredag 9 oktober 2020, slo og bet han henne, slik at hun ble påført brudd i høyre hånd, brudd i nesen samt flere blåmerker og bitemerker på kroppen. Han brukte også et skrujern til å slå og eller stikke henne med, slik at hun fikk merker på hodet og på kroppen. Søndag 7 mars 2021 slo han henne flere ganger i ansiktet og andre steder på kroppen med knyttet neve og med en trebjelke eller lignende. I desember 2021 slo han henne med knyttet neve i ansiktet. Natt til onsdag 9 februar 2022 slo han henne med en gjenstand eller lignende i bakhodet, slik at hun fikk et tre cm dypt kutt i bakhodet og mistet bevisstheten. Ved n anledning tømte han en bøtte med kaldt vann over hodet hennes og kastet deretter bøtta på henne. Ved n anledning truet han henne med å bruke en antent gassbrenner eller lignende mot henne. Ved minst n anledning jaget han henne ut av huset midt på vinteren uten at hun hadde kledd på seg tilstrekkelig med klær, og nektet henne å komme inn igjen. Ved minst n anledning låste han henne inne i kjelleren i flere timer og nektet henne å komme ut. Ved flere anledninger filmet og eller tok han bilder av at han utøvde vold mot henne, eller av skader hun hadde fått etter at han hadde utsatt henne for vold, og brukte disse som en trussel om at han skulle utøve vold igjen. I I Vegtrafikkloven 31 første ledd, jamfør 24 første ledd første punktumfor å ha ført motorvogn uten å inneha gyldig førerkort, eventuelt gyldig kompetansebevis, for vedkommende gruppe av motorvogner. Grunnlag: Onsdag 23 juni 2021 cirka klokka 0030 i adresse1 kjørte han en personbil kjennemerke, til tross for at han ikke hadde gyldig førerkort for vedkommende gruppe av motorvogner. I II Straffeloven 168for å ha krenket besøksforbud etter straffeprosessloven 222 a Grunnlag: a) Tirsdag 8 februar 2022 cirka klokka 1515 i adresse2 var han sammen med B, til tross for at han ved politiets beslutning av 18 januar 2022 var ilagt besøksforbud mot henne frem til 18 april 2022b) Natt til onsdag 9 februar 2022 i adresse3 var han hos B, til tross for at han ved politiets beslutning av 18 januar 2022 var ilagt besøksforbud mot henne frem til 18 april 2022Trøndelag tingrett avsa 4 mai 2022 dom med slik domsslutning: 1. A, født 00/00/1968, dømmes for overtredelse av straffeloven 282, vegtrafikkloven 31 første ledd, jamfør 24 første ledd første punktum og straffeloven 168, alt sammenholdt med straffeloven 79 bokstav a, til fengsel i 1 ett år og 3 tre måneder. Varetekt kommer til fradrag med 138 etthundreogtrettiåtte dager, jamfør straffeloven 832A, født 00/00/1968, dømmes til innen 2 to uker fra dommens forkynnelse å betale 80000 åttitusen kroner i oppreisningserstatning til B. 3. A, født 00/00/1968, ilegges kontaktforbud slik at han forbys å oppsøke, forfølge, eller på noe vis ta kontakt med B, i en periode på 3 tre år, jamfør straffeloven 57 andre ledd bokstav b. Kontaktforbudet trer i kraft fra det tidspunkt dommen er rettskraftig, jamfør straffeloven 58 første ledd. 4. Sakskostnader idømmes ikke. Påtalemyndigheten har anket tingrettens dom til Frostating lagmannsrett ved ankeerklæring 27 mai 2022 Anken gjelder straffutmålingen, herunder rettighetstapet. Lagmannsretten henviste anken til ankeforhandling ved beslutning 27 juni 2022Lagmannsretten holdt ankeforhandling i Trondheim tinghus den 26 august 2022 A og fornærmede, B, møtte og forklarte seg. Partene førte til sammen tre vitner, og skriftlige bevis i henhold til rettsboken. Aktor la ned slik påstand: 1. I tingrettens dom gjøres den endring at straffen settes til fengsel i 2 to år. 2. Kontaktforbudet mot B settes til 5 fem år. 3. A, født 00/00/1968 forbys for en periode på 1 ett år, regnet fra tidspunktet for rettskraftig dom, å bevege seg inn i et område som er angitt ved følgende kartkoordinater etter koordinatsystemet Tellus: 1. koordinat1 2 koordinat2 3 koordinat3 4 koordinat4 5 koordinat5 6 koordinat6 7 koordinat7, jf. straffeloven 57 annet ledd bokstav a, jamfør 58 Overholdelse av forbudet blir kontrollert elektronisk, jamfør 57 femte ledd. Han tilkommer 252 tohundreogfemtito dager for utholdt varetekt. Bistandsadvokaten la ikke ned noen påstand. Forsvareren la ned slik påstand: 1. Anken forkastes. 2. A tilkommer 252 tohundreogfemtito dager for utholdt varetekt. Lagmannsrettens vurdering A er dømt for mishandling i nære relasjoner, to brudd på besøksforbud og n kjøring uten gyldig førerkort. Strafferammene er henholdsvis fengsel i inntil seks år (straffeloven 282 første ledd) og bot eller fengsel i inntil ett år (straffeloven 168 og vegtrafikkloven 31 første ledd første setning). Straffen skal ta utgangspunkt i det alvorligste forholdet. De øvrige forholdene skal deretter lede til et tillegg i straffen, jamfør straffeloven 79 første ledd bokstav a, jamfør H R 2017 1282 A avsnitt 75Det alvorligste forholdet er mishandlingen i nære relasjoner. Allmennpreventive hensyn veier tungt i slike saker. Ved straffutmålingen er de sentrale momentene krenkelsenes art, hyppighet, varighet, skadepotensial og konkrete skadevirkninger, jamfør H R 2020 1345 A avsnitt 17 med videre henvisning. Voldshandlingenes karakter er ikke i seg selv avgjørende. Det sentrale er i hvilken grad disse danner et mønster som resulterer i at den som rammes må leve under et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold, jamfør Rt 2010 129 avsnitt 21Lovgiver har uttrykt at straffen for mishandling i nære relasjoner i utgangspunktet bør være strengere enn straffen for sammenlignbare voldslovbrudd, jamfør nærmere Prop. 97 L (2009 2010) punkt 6221: Departementet legger til grunn at i utgangspunktet bør straffnivået for mishandling i nære relasjoner ligge noe over straffnivået for sammenlignbare voldslovbrudd. Bakgrunnen er at det ofte er tale om krenkelser som foregår over lengre tid, det er en psykologisk binding mellom gjerningspersonen og offeret, samt at frykten for vold og følelsen av å leve i et trusselregime vil kunne oppleves som verre enn de enkelte voldshandlinger. Utover de konkrete fysiske eller psykiske skader, vil også den generelle risikoen for langtidsskadevirkninger være til stedet. Også deler av lovgivers uttalelser om straffen for mishandling av barn har alminnelig betydning, jamfør nærmere proposisjonen punkt 6222: Sentralt for straffastsettelsen vil som ellers være hvor grov mishandlingen er, mishandlingens varighet, den psykologiske bindingen mellom gjerningspersonen og offeret og det at mishandlingen skjer i skjul, på et sted det bør være trygt (ofte i hjemmet), jamfør Rt 2004 844 (avsnitt 13) og H R 2010 00242 A (avsnitt 18). I avgjørelsen fra 2004 er det også vist til at frykten for vold, og følelsen av å leve i et trusselregime, kan oppleves som langt verre enn de enkelte voldshandlinger (avsnitt 13). Prop. 97 L (2009 2010) ledet til at strafferammen i den dagjeldende straffeloven ble økt fra fengsel i tre til fengsel i fire år, og til at også straffenivået økte. Lovgiver hadde allerede før dette vedtatt at strafferammen i den någjeldende straffeloven skulle være fengsel i seks år, jamfør nærmere Ot. prp. nr. 22 (2008 2009) punkt 611 De to proposisjonene lest i sammenheng tyder isolert sett ikke nødvendigvis på at lovgiver la opp til en ytterligere økning av straffenivået utover det som er antydet i Prop. 97 L (2009 2010) da den någjeldende straffeloven trådte i kraft. Høyesterett ser imidlertid ut til å ha etablert et nytt straffenivå fra og med ikrafttredelsen av den någjeldende straffeloven, jamfør nærmere H R 2020 1345 A avsnitt 11 til 13 og avsnitt 20Tingretten har funnet det bevist utover enhver rimelig og fornuftig tvil at A har mishandlet B. Lagmannsretten legger til grunn tingrettens bevisvurdering under skyldspørsmålet for arten av mishandlingen. Det hører imidlertid under straffespørsmålet å ta stilling til mishandlingens omfang. As mishandling av B bestod for det første av fysisk vold og andre kroppskrenkelser. Ved n anledning i november 2019 grep han armen hennes og kastet henne i bakken slik at hun fikk et kutt i pannen. Ved et annet tilfelle samme høst tegnet han på kroppen hennes med en uttørket sprittusj. Det gjorde vondt, og hun fikk små sår over hele kroppen der han hadde tegnet. Den alvorligste fysiske volden består av tre hendelser. A bet B over fingeren, på armen og over nesen og stakk henne med et skrujern under en tildragelse natt til 9 oktober 2020 Hun fikk brudd i hånden, hevelse, sår og merker etter bitt. Videre slo han henne flere ganger 7 mars 2021 Hun var hoven over kinnbeinet og fikk hevelse i bakhodet, rundt øyet, ved skulderbladet og over håndleddet. En gang høsten 2021 slo han også ett slag i ansiktet hennes. Den fysiske volden og de andre kroppskrenkelsene skjedde stort sett i den felles boligen deres, et sted der B burde få føle seg trygg. Etter flere av hendelsene søkte hun tilflukt hos andre personer. Noen ganger holdt hun seg borte fra hjemmet i mange dager på grunn av mishandlingen. As mishandling av B bestod også av psykisk vold og krenkelse. Den psykiske volden gikk blant annet ut på at han truet henne med fysisk vold, og hun fryktet for livet. Den psykiske volden omfattet imidlertid langt mer enn dette, noe tingretten utdypet slik: Fornærmede har forklart at den psykiske volden var verre enn noe annet. Tiltalte kom med sårende kommentarer som førte til at hun endret synet på seg selv. Han fikk henne også til å føle seg uønsket i sin egen leilighet. Hun visste alltid når det nærmet seg en smell eller et raserianfall hos tiltalte. Hvis det gikk en periode uten vold eller andre hendelser kunne hun være sikker på at noe ville skje. Dette var tilfelle da han slo henne på kjøkkenet når hun malte veggen i en farge han ikke likte. Det var perioder som var bedre enn andre, og de har også hatt veldig mye bra sammen, samtidig var hun hele tiden redd for at det skulle oppstå nye situasjoner med vold. Tiltalte var to ulike personer, og det var vanskelig å vite hvem av de to personene han egentlig var. Samlet ligger mishandlingens art ikke i det nedre sjiktet av det som straffebudet rammer. Mishandlingen ligger heller ikke i det øvre sjiktet, det vil si opp mot grensen til grov mishandling i nære relasjoner, jamfør straffeloven 283Mishandlingen foregikk over et forholdsvis langt tidsrom. De første hendelsene som tingretten fant bevist, skjedde høsten 2019 Den siste hendelsen skjedde høsten 2021 Mishandlingen varte dermed i rundt to år. Det er vanskeligere å vurdere hvor ofte den skjedde. Her har ikke bare de enkelte hendelsene betydning, men også det etablerte regimet, jamfør nedenfor. Mishandlingen har fått psykiske følger for B. I ankeforhandlingen beskrev hun seg som redusert og framholdt at hun ennå ikke er seg selv. Det verste var den psykiske volden og krenkelsene. Det foreligger skjerpende omstendigheter ved dette straffbare forholdet utover det som allerede inngår i vurderingen av om As handlinger utgjør mishandling i nære relasjoner. Han visste at B var særlig sårbar etter at også tidligere kjæreste og samboer hadde utøvd vold mot henne, og han utnyttet denne sårbarheten. Det er også skjerpende at han brukte skrujern ved den ene av hendelsene. Det foreligger ingen formildende omstendigheter ved mishandlingen. A og B hadde riktignok et konfliktfylt forhold, men det er ikke holdepunkter for at hun skal ha framprovosert As handlinger. Videre har den samlede saksbehandlingstiden ikke blitt for lang, jamfør straffeloven 78 bokstav e. Mishandlingen utgjør ett straffbart forhold, der det avgjørende er at A etablerte et regime for B preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold, jamfør nærmere H R 2019 1936 U avsnitt 13 til 15 med videre henvisninger, jamfør også Rt 2013 329 avsnitt 11 med videre henvisninger. Det får ingen betydning at de første hendelsene som tingretten fant bevist, skjedde i 2019 Den siste hendelsen som er bevist, skjedde som nevnt høsten 2021As mishandling er noe mer alvorlig enn forholdet i H R 2020 1345 A. Først og fremst varte mishandlingen hans lenger. Mishandlingen hans er derimot ikke mer alvorlig enn forholdet i L A 2008 19096 Selv om mishandlingens varighet var kortere i den saken, var mishandlingens art noe mer alvorlig enn i saken vår. Det var minst ti beviste tilfeller av vold, og domfelte hadde truet med å ta livet av barna og fornærmedes familie. Det er derfor ikke avgjørende at straffenivået for forholdet i L A 2008 19096 nå er fengsel i rundt ett år og seks måneder, jamfør merknadene til 282 i Ot. prp. nr. 22 (2008 2009) punkt 166Etter dette kan fengselsstraffen for As mishandling passende settes til fengsel i ett år og fem måneder. A skal videre straffes for to brudd på besøksforbud. Som tingretten påpeker, har det ingen betydning for straffbarheten at han og B traff hverandre etter begges ønske, jamfør Rt 2015 877 avsnitt 13 Som et utgangspunkt bør det heller ikke få betydning for straffutmålingen. Slik saken vår ligger an, var de to bruddene på besøksforbudet likevel ikke av det alvorligste slaget. A og B møttes for at de skulle hjelpe en tredjeperson med noe praktisk, og bruddene skjedde to dager etter hverandre. A skal også straffes for kjøring uten gyldig førerkort. Dette forholdet får begrenset betydning for straffutmålingen ved siden av mishandlingen og de to bruddene på besøksforbudet. Det er dessuten formildende at A har tilstått dette forholdet uforbeholdent, jamfør straffeloven 78 bokstav f. Etter dette kan den samlede fengselsstraffen passende settes til fengsel i ett år og seks måneder. Det er de to bruddene på besøksforbudet som er avgjørende for at fengselsstraffen øker fra ett år og fem måneder til ett år og seks måneder. Lagmannsretten slutter seg til tingrettens vurdering om at A også skal forbys å forfølge, besøke eller på annet vis kontakte B, jamfør straffeloven 57 andre ledd bokstav b (heretter kontaktforbud). Det er imidlertid ikke grunn til å forlenge kontaktforbudets varighet fra tre til fem år. A har fått ny kjæreste, og B er selv usikker på om hun har noen grunn til å frykte ham nå, jamfør også nedenfor. Lagmannsretten har kommet til at A ikke skal forbys å oppholde seg i bestemte områder, jamfør straffeloven 57 andre ledd bokstav a (heretter oppholdsforbud). Han skal heller ikke ilegges elektronisk kontroll, jamfør bestemmelsens femte ledd. I denne saken er det bare spørsmål om å idømme oppholdsforbud med elektronisk kontroll, ikke oppholdsforbud uten slik kontroll. Lagmannsretten vurderer derfor oppholdsforbudet og den elektroniske kontrollen som ett samlet rettighetstap. Oppholdsforbud med elektronisk kontroll må være nødvendig og forholdsmessig, jamfør H R 2021 1434 A avsnitt 19 og H R 2022 706 A avsnitt 26Vilkåret om nødvendighet skal ikke forstås særlig strengt. Oppholdsforbud med elektronisk kontroll må likevel begrunnes, enten med partenes forhistorie, med As uttalelser eller med at han også tidligere har brutt besøks og eller kontaktforbud. Dersom han tidligere har brutt slikt forbud, skal han normalt idømmes elektronisk kontroll, jamfør H R 2017 1840 A avsnitt 34 og 35 og H R 2021 1434 A avsnitt 25 med videre henvisning til bestemmelsens forarbeider. Det er ikke et vilkår at han tidligere har begått vold eller truet med det, eller at det er fare for det, jamfør H R 2021 2151 A avsnitt 34 til 38Påtalemyndigheten har utarbeidet to alternative forbudssoner. Den ene sonen er minst og gir en responstid på 30 minutter. Den andre sonen er større og gir også en responstid på 30 minutter. Begge sonene omfatter blant annet byene sted5 og sted2, og sonene strekker seg langs E 6 sørover omtrent til tettstedet sted3. Forskjellen ligger i at den største sonen strekker seg lenger nordover. Den minste sonen ender i sted4. Den største sonen strekker seg lenger nordover slik at den også omfatter tettstedet sted6, hvor Bs mor bor. Oppholdsforbud med elektronisk kontroll vil både gi B bedre trygghet og politiet bedre oversikt, jamfør nærmere H R 2021 1434 A avsnitt 22 til 24 med videre henvisning til bestemmelsens forarbeider. Tiltaket gir politiet mulighet til enten å stanse A eller i det minste å varsle B dersom han bryter forbudssonen. Selv uttrykker hun seg ambivalent om hvorvidt tiltaket vil øke tryggheten hennes. På spørsmål i politiavhør 3 august 2022 om hun ønsket omvendt voldsalarm, svarte hun at hun ønsket det. I ankeforhandlingen mente hun at tiltaket kanskje var nødvendig, men kanskje ikke. Hun forklarte at hun er redd for når A løslates, men vet ikke om hun har grunn til det. A bor imidlertid innenfor begge de alternative forbudssonene. Et oppholdsforbud vil gjøre at han må flytte fra hjemmet sitt. Dette får samme virkning for ham som et forbud mot å oppholde seg i eget hjem. Det er derfor også et vilkår at det må foreligge en nærliggende fare for at han vil begå en straffbar handling overfor en annen person, jamfør straffeloven 57 tredje ledd, jamfør første ledd bokstav a, jamfør H R 2021 2151 A avsnitt 44 til 47 lest i sammenheng og H R 2022 706 A avsnitt 31Mishandling og brudd på besøksforbud vil nok i sin alminnelighet skape en nærliggende fare for at lovbryteren på nytt vil begå en straffbar handling overfor en annen person. Slik denne saken ligger an, foreligger det likevel ingen slik nærliggende fare. A mener at han ikke kommer til å kontakte B igjen. Det er i seg selv ikke avgjørende. At han ikke kommer til å kontakte henne, styrkes imidlertid av at han som nevnt har fått ny kjæreste. I tillegg får han ukentlig oppfølging i form av blant annet samtaler. Alt tyder på at han følger opp dette. Videre skjedde de to bruddene på besøksforbudet under omstendigheter som det ikke er grunn til å tro at vil gjenta seg. Slik forholdene er nå, tyder det på at kontaktforbudet i seg selv er tilstrekkelig. Det er ikke avgjørende at varetektsfengslingen våren 2021 ikke forhindret A fra å fortsette å mishandle B fram til høsten samme år. Det er heller ikke avgjørende at politiet mener det foreligger høy risiko for framtidig vold og for at volden vil bli alvorlig eller livstruende. Politioverbetjent Trine Einums forklaring om dette i ankeforhandlingen viste at politiets vurdering ikke bygger på noe annet og mer enn omstendighetene ved mishandlingen og de to bruddene på besøksforbudet. Forhold begått mot andre enn B er også relevante i vurderingen av hvilken fare A utgjør for henne, jamfør H R 2021 1434 A avsnitt 38 Han er straffet ved dom eller forelegg en rekke ganger tidligere. Disse forholdene har imidlertid gjeldt brudd på vegtrafikkloven og alkoholloven, og narkotikalovbrudd, tyveri, heleri og hindring av offentlig tjenesteperson. Etter dette foreligger det ingen nærliggende fare for at A vil begå en straffbar handling overfor en annen person. Lagmannsretten behøver dermed ikke ta stilling til om oppholdsforbud med elektronisk kontroll er forholdsmessig. Det skal fastsettes et nytt fradrag i fengselsstraffen for utholdt varetekt, jamfør straffeloven 83 Fradraget utgjør nå 257 dager. Dommen er enstemmig. D OM SS LU TN IN G1. I tingrettens dom, domsslutningens punkt 1, gjøres de endringene at fengselsstraffen settes til 1 ett år og 6 seks måneder og at fradraget for utholdt varetekt settes til 257 tohundreogfemtisju dager. 2. For øvrig forkastes anken. 
A er født 00/00/1968 og bor i sted1. Statsadvokatene i Trøndelag tiltalte ham den 15 oktober 2021 for overtredelse av: I Straffeloven 282for ved trusler, tvang, frihetsberøvelse, vold eller andre krenkelser, alvorlig eller gjentatt å ha mishandleta)sin nåværende eller tidligere ektefelle eller samboer Grunnlag: Fra november 2019 til og med februar 2022 på bopel i sted1 og sted2 og omegn utsatte han ved gjentatte anledninger sin daværende og tidligere samboer B for psykisk og fysisk mishandling ved vold og andre krenkelser, herunder ved at: I november 2019 vred han armen hennes og kastet henne i bakken, slik at hun fikk et kutt i panna. Høsten 2019 brukte han en uttørket sprittusj til å tegne på hele kroppen, mens han satt oppå henne og holdt henne nede, slik at hun begynte å blø og fikk sår over hele kroppen. Natt til fredag 9 oktober 2020, slo og bet han henne, slik at hun ble påført brudd i høyre hånd, brudd i nesen samt flere blåmerker og bitemerker på kroppen. Han brukte også et skrujern til å slå og eller stikke henne med, slik at hun fikk merker på hodet og på kroppen. Søndag 7 mars 2021 slo han henne flere ganger i ansiktet og andre steder på kroppen med knyttet neve og med en trebjelke eller lignende. I desember 2021 slo han henne med knyttet neve i ansiktet. Natt til onsdag 9 februar 2022 slo han henne med en gjenstand eller lignende i bakhodet, slik at hun fikk et tre cm dypt kutt i bakhodet og mistet bevisstheten. Ved n anledning tømte han en bøtte med kaldt vann over hodet hennes og kastet deretter bøtta på henne. Ved n anledning truet han henne med å bruke en antent gassbrenner eller lignende mot henne. Ved minst n anledning jaget han henne ut av huset midt på vinteren uten at hun hadde kledd på seg tilstrekkelig med klær, og nektet henne å komme inn igjen. Ved minst n anledning låste han henne inne i kjelleren i flere timer og nektet henne å komme ut. Ved flere anledninger filmet og eller tok han bilder av at han utøvde vold mot henne, eller av skader hun hadde fått etter at han hadde utsatt henne for vold, og brukte disse som en trussel om at han skulle utøve vold igjen. I I Vegtrafikkloven 31 første ledd, jamfør 24 første ledd første punktumfor å ha ført motorvogn uten å inneha gyldig førerkort, eventuelt gyldig kompetansebevis, for vedkommende gruppe av motorvogner. Grunnlag: Onsdag 23 juni 2021 cirka klokka 0030 i adresse1 kjørte han en personbil kjennemerke, til tross for at han ikke hadde gyldig førerkort for vedkommende gruppe av motorvogner. I II Straffeloven 168for å ha krenket besøksforbud etter straffeprosessloven 222 a Grunnlag: a) Tirsdag 8 februar 2022 cirka klokka 1515 i adresse2 var han sammen med B, til tross for at han ved politiets beslutning av 18 januar 2022 var ilagt besøksforbud mot henne frem til 18 april 2022b) Natt til onsdag 9 februar 2022 i adresse3 var han hos B, til tross for at han ved politiets beslutning av 18 januar 2022 var ilagt besøksforbud mot henne frem til 18 april 2022Trøndelag tingrett avsa 4 mai 2022 dom med slik domsslutning: 1. A, født 00/00/1968, dømmes for overtredelse av straffeloven 282, vegtrafikkloven 31 første ledd, jamfør 24 første ledd første punktum og straffeloven 168, alt sammenholdt med straffeloven 79 bokstav a, til fengsel i 1 ett år og 3 tre måneder. Varetekt kommer til fradrag med 138 etthundreogtrettiåtte dager, jamfør straffeloven 832A, født 00/00/1968, dømmes til innen 2 to uker fra dommens forkynnelse å betale 80000 åttitusen kroner i oppreisningserstatning til B. 3. A, født 00/00/1968, ilegges kontaktforbud slik at han forbys å oppsøke, forfølge, eller på noe vis ta kontakt med B, i en periode på 3 tre år, jamfør straffeloven 57 andre ledd bokstav b. Kontaktforbudet trer i kraft fra det tidspunkt dommen er rettskraftig, jamfør straffeloven 58 første ledd. Påtalemyndigheten har anket tingrettens dom til Frostating lagmannsrett ved ankeerklæring 27 mai 2022 Anken gjelder straffutmålingen, herunder rettighetstapet. Lagmannsretten henviste anken til ankeforhandling ved beslutning 27 juni 2022Lagmannsretten holdt ankeforhandling i Trondheim tinghus den 26 august 2022 A og fornærmede, B, møtte og forklarte seg. Partene førte til sammen tre vitner, og skriftlige bevis i henhold til rettsboken. Aktor la ned slik påstand: 1. I tingrettens dom gjøres den endring at straffen settes til fengsel i 2 to år. Kontaktforbudet mot B settes til 5 fem år. A, født 00/00/1968 forbys for en periode på 1 ett år, regnet fra tidspunktet for rettskraftig dom, å bevege seg inn i et område som er angitt ved følgende kartkoordinater etter koordinatsystemet Tellus: 1. koordinat1 2 koordinat2 3 koordinat3 4 koordinat4 5 koordinat5 6 koordinat6 7 koordinat7, jf. straffeloven 57 annet ledd bokstav a, jamfør 58 Overholdelse av forbudet blir kontrollert elektronisk, jamfør 57 femte ledd. Han tilkommer 252 tohundreogfemtito dager for utholdt varetekt. Bistandsadvokaten la ikke ned noen påstand. Forsvareren la ned slik påstand: 1. A tilkommer 252 tohundreogfemtito dager for utholdt varetekt. Lagmannsrettens vurdering A er dømt for mishandling i nære relasjoner, to brudd på besøksforbud og n kjøring uten gyldig førerkort. Strafferammene er henholdsvis fengsel i inntil seks år (straffeloven 282 første ledd) og bot eller fengsel i inntil ett år (straffeloven 168 og vegtrafikkloven 31 første ledd første setning). Straffen skal ta utgangspunkt i det alvorligste forholdet. De øvrige forholdene skal deretter lede til et tillegg i straffen, jamfør straffeloven 79 første ledd bokstav a, jamfør H R 2017 1282 A avsnitt 75Det alvorligste forholdet er mishandlingen i nære relasjoner. Allmennpreventive hensyn veier tungt i slike saker. Ved straffutmålingen er de sentrale momentene krenkelsenes art, hyppighet, varighet, skadepotensial og konkrete skadevirkninger, jamfør H R 2020 1345 A avsnitt 17 med videre henvisning. Voldshandlingenes karakter er ikke i seg selv avgjørende. Det sentrale er i hvilken grad disse danner et mønster som resulterer i at den som rammes må leve under et regime preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold, jamfør Rt 2010 129 avsnitt 21Lovgiver har uttrykt at straffen for mishandling i nære relasjoner i utgangspunktet bør være strengere enn straffen for sammenlignbare voldslovbrudd, jamfør nærmere Prop. 97 L (2009 2010) punkt 6221: Departementet legger til grunn at i utgangspunktet bør straffnivået for mishandling i nære relasjoner ligge noe over straffnivået for sammenlignbare voldslovbrudd. Bakgrunnen er at det ofte er tale om krenkelser som foregår over lengre tid, det er en psykologisk binding mellom gjerningspersonen og offeret, samt at frykten for vold og følelsen av å leve i et trusselregime vil kunne oppleves som verre enn de enkelte voldshandlinger. Utover de konkrete fysiske eller psykiske skader, vil også den generelle risikoen for langtidsskadevirkninger være til stedet. Også deler av lovgivers uttalelser om straffen for mishandling av barn har alminnelig betydning, jamfør nærmere proposisjonen punkt 6222: Sentralt for straffastsettelsen vil som ellers være hvor grov mishandlingen er, mishandlingens varighet, den psykologiske bindingen mellom gjerningspersonen og offeret og det at mishandlingen skjer i skjul, på et sted det bør være trygt (ofte i hjemmet), jamfør Rt 2004 844 (avsnitt 13) og H R 2010 00242 A (avsnitt 18). I avgjørelsen fra 2004 er det også vist til at frykten for vold, og følelsen av å leve i et trusselregime, kan oppleves som langt verre enn de enkelte voldshandlinger (avsnitt 13). 97 L (2009 2010) ledet til at strafferammen i den dagjeldende straffeloven ble økt fra fengsel i tre til fengsel i fire år, og til at også straffenivået økte. Lovgiver hadde allerede før dette vedtatt at strafferammen i den någjeldende straffeloven skulle være fengsel i seks år, jamfør nærmere Ot. nr. 22 (2008 2009) punkt 611 De to proposisjonene lest i sammenheng tyder isolert sett ikke nødvendigvis på at lovgiver la opp til en ytterligere økning av straffenivået utover det som er antydet i Prop. 97 L (2009 2010) da den någjeldende straffeloven trådte i kraft. Høyesterett ser imidlertid ut til å ha etablert et nytt straffenivå fra og med ikrafttredelsen av den någjeldende straffeloven, jamfør nærmere H R 2020 1345 A avsnitt 11 til 13 og avsnitt 20Tingretten har funnet det bevist utover enhver rimelig og fornuftig tvil at A har mishandlet B. Lagmannsretten legger til grunn tingrettens bevisvurdering under skyldspørsmålet for arten av mishandlingen. Det hører imidlertid under straffespørsmålet å ta stilling til mishandlingens omfang. As mishandling av B bestod for det første av fysisk vold og andre kroppskrenkelser. Ved n anledning i november 2019 grep han armen hennes og kastet henne i bakken slik at hun fikk et kutt i pannen. Ved et annet tilfelle samme høst tegnet han på kroppen hennes med en uttørket sprittusj. Det gjorde vondt, og hun fikk små sår over hele kroppen der han hadde tegnet. Den alvorligste fysiske volden består av tre hendelser. A bet B over fingeren, på armen og over nesen og stakk henne med et skrujern under en tildragelse natt til 9 oktober 2020 Hun fikk brudd i hånden, hevelse, sår og merker etter bitt. Videre slo han henne flere ganger 7 mars 2021 Hun var hoven over kinnbeinet og fikk hevelse i bakhodet, rundt øyet, ved skulderbladet og over håndleddet. En gang høsten 2021 slo han også ett slag i ansiktet hennes. Den fysiske volden og de andre kroppskrenkelsene skjedde stort sett i den felles boligen deres, et sted der B burde få føle seg trygg. Etter flere av hendelsene søkte hun tilflukt hos andre personer. Noen ganger holdt hun seg borte fra hjemmet i mange dager på grunn av mishandlingen. As mishandling av B bestod også av psykisk vold og krenkelse. Den psykiske volden gikk blant annet ut på at han truet henne med fysisk vold, og hun fryktet for livet. Den psykiske volden omfattet imidlertid langt mer enn dette, noe tingretten utdypet slik: Fornærmede har forklart at den psykiske volden var verre enn noe annet. Tiltalte kom med sårende kommentarer som førte til at hun endret synet på seg selv. Han fikk henne også til å føle seg uønsket i sin egen leilighet. Hun visste alltid når det nærmet seg en smell eller et raserianfall hos tiltalte. Hvis det gikk en periode uten vold eller andre hendelser kunne hun være sikker på at noe ville skje. Dette var tilfelle da han slo henne på kjøkkenet når hun malte veggen i en farge han ikke likte. Det var perioder som var bedre enn andre, og de har også hatt veldig mye bra sammen, samtidig var hun hele tiden redd for at det skulle oppstå nye situasjoner med vold. Tiltalte var to ulike personer, og det var vanskelig å vite hvem av de to personene han egentlig var. Samlet ligger mishandlingens art ikke i det nedre sjiktet av det som straffebudet rammer. Mishandlingen ligger heller ikke i det øvre sjiktet, det vil si opp mot grensen til grov mishandling i nære relasjoner, jamfør straffeloven 283Mishandlingen foregikk over et forholdsvis langt tidsrom. De første hendelsene som tingretten fant bevist, skjedde høsten 2019 Den siste hendelsen skjedde høsten 2021 Mishandlingen varte dermed i rundt to år. Det er vanskeligere å vurdere hvor ofte den skjedde. Her har ikke bare de enkelte hendelsene betydning, men også det etablerte regimet, jamfør nedenfor. Mishandlingen har fått psykiske følger for B. I ankeforhandlingen beskrev hun seg som redusert og framholdt at hun ennå ikke er seg selv. Det verste var den psykiske volden og krenkelsene. Det foreligger skjerpende omstendigheter ved dette straffbare forholdet utover det som allerede inngår i vurderingen av om As handlinger utgjør mishandling i nære relasjoner. Han visste at B var særlig sårbar etter at også tidligere kjæreste og samboer hadde utøvd vold mot henne, og han utnyttet denne sårbarheten. Det er også skjerpende at han brukte skrujern ved den ene av hendelsene. Det foreligger ingen formildende omstendigheter ved mishandlingen. A og B hadde riktignok et konfliktfylt forhold, men det er ikke holdepunkter for at hun skal ha framprovosert As handlinger. Videre har den samlede saksbehandlingstiden ikke blitt for lang, jamfør straffeloven 78 bokstav e. Mishandlingen utgjør ett straffbart forhold, der det avgjørende er at A etablerte et regime for B preget av kontinuerlig utrygghet og frykt for vold, jamfør nærmere H R 2019 1936 U avsnitt 13 til 15 med videre henvisninger, jamfør også Rt 2013 329 avsnitt 11 med videre henvisninger. Det får ingen betydning at de første hendelsene som tingretten fant bevist, skjedde i 2019 Den siste hendelsen som er bevist, skjedde som nevnt høsten 2021As mishandling er noe mer alvorlig enn forholdet i H R 2020 1345 A. Først og fremst varte mishandlingen hans lenger. Mishandlingen hans er derimot ikke mer alvorlig enn forholdet i L A 2008 19096 Selv om mishandlingens varighet var kortere i den saken, var mishandlingens art noe mer alvorlig enn i saken vår. Det var minst ti beviste tilfeller av vold, og domfelte hadde truet med å ta livet av barna og fornærmedes familie. Det er derfor ikke avgjørende at straffenivået for forholdet i L A 2008 19096 nå er fengsel i rundt ett år og seks måneder, jamfør merknadene til 282 i Ot. nr. 22 (2008 2009) punkt 166Etter dette kan fengselsstraffen for As mishandling passende settes til fengsel i ett år og fem måneder. A skal videre straffes for to brudd på besøksforbud. Som tingretten påpeker, har det ingen betydning for straffbarheten at han og B traff hverandre etter begges ønske, jamfør Rt 2015 877 avsnitt 13 Som et utgangspunkt bør det heller ikke få betydning for straffutmålingen. Slik saken vår ligger an, var de to bruddene på besøksforbudet likevel ikke av det alvorligste slaget. A og B møttes for at de skulle hjelpe en tredjeperson med noe praktisk, og bruddene skjedde to dager etter hverandre. A skal også straffes for kjøring uten gyldig førerkort. Dette forholdet får begrenset betydning for straffutmålingen ved siden av mishandlingen og de to bruddene på besøksforbudet. Det er dessuten formildende at A har tilstått dette forholdet uforbeholdent, jamfør straffeloven 78 bokstav f. Etter dette kan den samlede fengselsstraffen passende settes til fengsel i ett år og seks måneder. Det er de to bruddene på besøksforbudet som er avgjørende for at fengselsstraffen øker fra ett år og fem måneder til ett år og seks måneder. Lagmannsretten slutter seg til tingrettens vurdering om at A også skal forbys å forfølge, besøke eller på annet vis kontakte B, jamfør straffeloven 57 andre ledd bokstav b (heretter kontaktforbud). Det er imidlertid ikke grunn til å forlenge kontaktforbudets varighet fra tre til fem år. A har fått ny kjæreste, og B er selv usikker på om hun har noen grunn til å frykte ham nå, jamfør også nedenfor. Lagmannsretten har kommet til at A ikke skal forbys å oppholde seg i bestemte områder, jamfør straffeloven 57 andre ledd bokstav a (heretter oppholdsforbud). Han skal heller ikke ilegges elektronisk kontroll, jamfør bestemmelsens femte ledd. I denne saken er det bare spørsmål om å idømme oppholdsforbud med elektronisk kontroll, ikke oppholdsforbud uten slik kontroll. Lagmannsretten vurderer derfor oppholdsforbudet og den elektroniske kontrollen som ett samlet rettighetstap. Oppholdsforbud med elektronisk kontroll må være nødvendig og forholdsmessig, jamfør H R 2021 1434 A avsnitt 19 og H R 2022 706 A avsnitt 26Vilkåret om nødvendighet skal ikke forstås særlig strengt. Oppholdsforbud med elektronisk kontroll må likevel begrunnes, enten med partenes forhistorie, med As uttalelser eller med at han også tidligere har brutt besøks og eller kontaktforbud. Dersom han tidligere har brutt slikt forbud, skal han normalt idømmes elektronisk kontroll, jamfør H R 2017 1840 A avsnitt 34 og 35 og H R 2021 1434 A avsnitt 25 med videre henvisning til bestemmelsens forarbeider. Det er ikke et vilkår at han tidligere har begått vold eller truet med det, eller at det er fare for det, jamfør H R 2021 2151 A avsnitt 34 til 38Påtalemyndigheten har utarbeidet to alternative forbudssoner. Den ene sonen er minst og gir en responstid på 30 minutter. Den andre sonen er større og gir også en responstid på 30 minutter. Begge sonene omfatter blant annet byene sted5 og sted2, og sonene strekker seg langs E 6 sørover omtrent til tettstedet sted3. Forskjellen ligger i at den største sonen strekker seg lenger nordover. Den minste sonen ender i sted4. Den største sonen strekker seg lenger nordover slik at den også omfatter tettstedet sted6, hvor Bs mor bor. Oppholdsforbud med elektronisk kontroll vil både gi B bedre trygghet og politiet bedre oversikt, jamfør nærmere H R 2021 1434 A avsnitt 22 til 24 med videre henvisning til bestemmelsens forarbeider. Tiltaket gir politiet mulighet til enten å stanse A eller i det minste å varsle B dersom han bryter forbudssonen. Selv uttrykker hun seg ambivalent om hvorvidt tiltaket vil øke tryggheten hennes. På spørsmål i politiavhør 3 august 2022 om hun ønsket omvendt voldsalarm, svarte hun at hun ønsket det. I ankeforhandlingen mente hun at tiltaket kanskje var nødvendig, men kanskje ikke. Hun forklarte at hun er redd for når A løslates, men vet ikke om hun har grunn til det. A bor imidlertid innenfor begge de alternative forbudssonene. Et oppholdsforbud vil gjøre at han må flytte fra hjemmet sitt. Dette får samme virkning for ham som et forbud mot å oppholde seg i eget hjem. Det er derfor også et vilkår at det må foreligge en nærliggende fare for at han vil begå en straffbar handling overfor en annen person, jamfør straffeloven 57 tredje ledd, jamfør første ledd bokstav a, jamfør H R 2021 2151 A avsnitt 44 til 47 lest i sammenheng og H R 2022 706 A avsnitt 31Mishandling og brudd på besøksforbud vil nok i sin alminnelighet skape en nærliggende fare for at lovbryteren på nytt vil begå en straffbar handling overfor en annen person. Slik denne saken ligger an, foreligger det likevel ingen slik nærliggende fare. A mener at han ikke kommer til å kontakte B igjen. Det er i seg selv ikke avgjørende. At han ikke kommer til å kontakte henne, styrkes imidlertid av at han som nevnt har fått ny kjæreste. I tillegg får han ukentlig oppfølging i form av blant annet samtaler. Alt tyder på at han følger opp dette. Videre skjedde de to bruddene på besøksforbudet under omstendigheter som det ikke er grunn til å tro at vil gjenta seg. Slik forholdene er nå, tyder det på at kontaktforbudet i seg selv er tilstrekkelig. Det er ikke avgjørende at varetektsfengslingen våren 2021 ikke forhindret A fra å fortsette å mishandle B fram til høsten samme år. Det er heller ikke avgjørende at politiet mener det foreligger høy risiko for framtidig vold og for at volden vil bli alvorlig eller livstruende. Politioverbetjent Trine Einums forklaring om dette i ankeforhandlingen viste at politiets vurdering ikke bygger på noe annet og mer enn omstendighetene ved mishandlingen og de to bruddene på besøksforbudet. Forhold begått mot andre enn B er også relevante i vurderingen av hvilken fare A utgjør for henne, jamfør H R 2021 1434 A avsnitt 38 Han er straffet ved dom eller forelegg en rekke ganger tidligere. Disse forholdene har imidlertid gjeldt brudd på vegtrafikkloven og alkoholloven, og narkotikalovbrudd, tyveri, heleri og hindring av offentlig tjenesteperson. Etter dette foreligger det ingen nærliggende fare for at A vil begå en straffbar handling overfor en annen person. Lagmannsretten behøver dermed ikke ta stilling til om oppholdsforbud med elektronisk kontroll er forholdsmessig. Det skal fastsettes et nytt fradrag i fengselsstraffen for utholdt varetekt, jamfør straffeloven 83 Fradraget utgjør nå 257 dager. D OM SS LU TN IN G1. I tingrettens dom, domsslutningens punkt 1, gjøres de endringene at fengselsstraffen settes til 1 ett år og 6 seks måneder og at fradraget for utholdt varetekt settes til 257 tohundreogfemtisju dager. For øvrig forkastes anken.
Tingretten hadde domfelt en mann for blant annet mishandling av den forhenværende samboeren sin og to brudd på besøksforbud. Lagmannsretten fastsatte straffen til ubetinget fengsel i ett år og seks måneder og kontaktforbud. Domfelte ble ikke idømt oppholdsforbud med elektronisk kontroll (såkalt omvendt voldsalarm).