Arverett  Skifte  Skifteattest  Skifteloven (1930) § 124  Tvisteloven § 29-3
Saken gjelder anke over tingrettens beslutning om ikke å rette utstedt skifteattest. Sakens bakgrunn D døde 5november 2020 Han levde i samboerskap med A (A), og hadde ingen livsarvinger. I brev 4 desember 2020 til A og avdødes søsken C (C) og B (B) orienterte Follo tingrett (nå Follo og Nordre Østfold tingrett) om avdødes testament av 22 januar 1996 og om muligheten for å skifte boet privat. As datter, E innleverte et testament av 2018 til tingretten. Tingretten orienterte henne i brev 10 desember 2020 om at den ikke kan legge dokumentet til grunn ved skiftebehandlingen, da dokumentet ikke oppfyller lovens formkrav til testament og begrunnet det nærmere. Videre ble det opplyst at arveloven ikke gir noen mulighet til uskifte mellom samboere uten felles livsarvinger. I brev 21 desember 2020 til tingretten argumenterte advokat Viken på vegne av A for at testamentet av 2018 skulle legges til grunn for skiftet, og ba om at skifteattest ble utstedt til A. A var vergetrengende, og midlertidig verge ble oppnevnt 8 mars 2021Tingretten mottok deretter erklæring om privat skifte av dødsbo datert 16 mars 2021 undertegnet av E og vergen til A, og rettet erklæring om privat skifte av dødsbo datert 16 mars 2021 undertegnet av B, C og den midlertidige vergen til A. Tingretten utstedte skifteattest datert 14 april 2021 I attesten, der C, B og A, er angitt som arvinger heter det: Det foreligger testament av 22/01/1996. De myndige arving(er) C og B har overtatt ansvaret for avdødes forpliktelser etter skifteloven 78Vergen har samtykket i privat skifte etter skifteloven 79 første ledd. Følgende forestår det private skiftet sammen eller ved fullmektig: C, B og F Skifteattesten gjelder hele boet Samme dag sendte tingretten brev til advokat Viken der det ble opplyst at retten ikke har funnet grunnlag for å utstede skifteattest til E, idet retten slik saken er opplyst ikke kan se at hun er arving etter avdøde. I brev 21 april 2021 til tingretten krevde advokat Viken på vegne av A ved verge at skifteattesten skulle rettes slik at A ved sin verge oppføres som enearving og eneberettiget til å råde over boet. Dette ble imøtegått av advokat Dyvik på vegne av B og C. I brev 11 mai 2021 til partenes prosessfullmektiger skriver tingretten: Adv. Viken har i brev av 21/04/2021 krevet retting av skifteattest. Det vises til etterfølgende korrespondanse fra advokat Viken og advokat Dyvik. Retting er krevet slik at skifteattesten kun skal utstedes til advokat Vikens klient, A, som anføres å være enearving etter D. Ds søstre har motsatt seg slik retting. Retten mener skifteattesten er riktig og at det ikke er grunnlag for retting. Rettens avgjørelse kan ankes. Den 20 mai 2021 anket A ved verge tingrettens beslutning til Borgarting lagmannsrett. C og B tok til motmæle i anketilsvar 3 juni 2021 A har inngitt ytterlig prosesskriv 9 august 2021Ankende part, A ved verge, har i korte trekk gjort gjeldende: Avdøde etterlot seg to testamenter; Gjensidig testament av 22 januar 1996 og Gjensidig testament av 2018 I begge testamentene er hans samboer, A, gjort til enearving. Testamentet fra 2018 er gyldig opprettet og trekker tilbake 1996 testamentet. Hvilket av de to testamentene som skal legges til grunn har imidlertid ingen betydning i saken fordi A er enearving etter begge testamenter. Ankemotpartene er avdødes søstre og eneste legalarvinger. I 1996 testamentet heter det uttrykkelig at ingen av hans søsken får noen arv før A er død utenom et arveforskudd på kr. 100000 til hver av søsknene C og B ved hans død. I testamentet fra 2018 er det tilsvarende bestemt at den part som er igjen bli r sittende i uskiftet bo. Det utløser ingen arv før begge parter er borte. Det er således ikke tvilsomt at den eneste som er arving nå, er A. Avdødes to søstre er legatarer til kr 100 000 hver, dersom 2018 testamentet ikke er gyldig. Til tross for at det kun er A som for tida er arving etter avdøde, utstedte Follo tingrett skifteattest 14 april 2021, der både A ved midlertidig verge og hans søstre er innsatt som arvinger samt gitt fullmakt til å forestå skifteoppgjøret sammen. Skifteloven av 1930 82 andre ledd åpner ikke for noen form for skjønn over hvem skifteattesten skal utstedes til. Det er kun loddeiere som er berettiget til å råde over boet legitimert ved skifteattesten. Det er ikke tvilsomt at for å være loddeier må man være arving til hele eller deler (brøk) av boet, og ikke til bestemte beløp eller gjenstander, jamfør skifteloven 124 første og andre ledd. Dette i motsetning til legatarer, som etter 124 tredje ledd er enhver annen som ved siste viljeserklæring er tilsagt nogen fordel ved arvelaterens død. Det er heller ikke rom for å innta fremtidige arvinger i en skifteattest. Disse er verken loddeiere eller arvinger før arven faller for deres vedkommende, altså her når lengstlevende samboer dør. Frem til det er det lengstlevende samboer som råder fritt over boet, jamfør arvelov av 1972 18 første ledd og 67 første ledd nummer 1, og sekundærarvingene må overleve lengstlevende for å ta arv, jamfør 71 første ledd og 22Det er ikke tvilsomt at det er full adgang for en barnløs arvelater til å innsette egen samboer som primærarving og med sekundærarverett for andre ved samboerens utgang. At dette kan ligne på uskifte, eller betegnes som uskifte, fratar ikke disposisjonen gyldighet. Tingretten har gått utover sine fullmakter og skjønnsmargin når den har utstedt skifteattest til boets (i beste fall) legatarer. Tingretten har videre gjort feil når den har avslått å rette skifteattesten. På denne bakgrunn kreves skifteattesten rettet, slik at A alene gis legitimasjon til å råde over boet. Det har ikke lyktes denne side å få noen forklaring på hvorfor tingretten ex officio skrev brev 10 desember 2020 med vurderinger av 2018 testamentet. Brevet er årsaken til at boet ikke er kommet på rett spor og at det er uenighet mellom partene i saken. Tingretten innhentet ex officio skifteerklæring fra de to legatarene, og utstedte deretter skifteattest til dem, sammen med A, og den eneste begrunnelse som er gitt fra tingretten er at tingretten har funnet vilkårene for å utstede skifteattest til avdødes søstre oppfylt. Tingrettens manglende begrunnelse gjør det selvsagt umulig å vite hva tingretten har tenkt. A hadde påtatt seg gjeldsansvaret, og ingen andre har påtatt seg ansvaret innen fristen, jamfør skifteloven av 1930 81Det kreves at staten ved Domstoladministrasjonen pålegges å betale de kostnader anken foranlediger, jamfør tvisteloven 20 12Ankende part har lagt ned slik påstand: 1. Skifteattest i boet etter D utstedes til A alene. 2. Staten v Domstolsadministrasjonen pålegges å betale As saksomkostninger i anledning anken. Subsidiært til 2: 3. C og B dømmes til å betale As saksomkostninger i anledning anken. I prosesskriv 9 august 2021 skriver ankende part: Hva gjelder anketilsvaret tilfører dette ikke saken noe nytt, og det som er sagt i anken fastholdes i sin helhet. Dog slik at denne sides anførsel om at det er mindre rimelig at ankemotpart 1 og 2 skal ilegges saksomkostningene (i stedet for staten) bortfaller. Ankemotpartene, C og B, har i korte trekk gjort gjeldende: Tingretten har korrekt foretatt undersøkelser for å avklare hvem som er loddeiere og som skal stå på skifteattesten. Det var ikke feil av tingretten å beslutte utsatt frist i dette tilfellet siden det var flere forhold som måtte avklares, herunder oppnevnelse av midlertidig verge og hvordan vedkommende stilte seg til spørsmålet, jamfør skifteloven av 1930 81 tredje punktum. Skifteattesten er basert på en riktig vurdering av hvem som er loddeiere. Både testamentet av 1996 og 2018 inneholder bestemmelser om uskifte. For samboere uten felles barn er det ikke hjemmel for å unnlate skifte. Testamentene kan da ikke oppfylles på dette punktet. Tingretten har korrekt sett bort fra dokumentet med overskrift testament av 2018, idet dokumentet ikke fyller formkravene i arveloven. Testamentet av 1996 må legges til grunn for skiftet så langt det ikke strider mot loven. Det følger av dette at primærarvinger er A, som skal arve 1 3 av det avdøde etterlater seg, og C og B som arver resten. Bestemmelsen om uskifte for avdødes arvinger for alt ut over kr 100 000 til hver av dem må settes ut av kraft siden den strider mot loven. Det er naturlig å tolke testamentet innskrenkende, slik at bare passusen om uskifte settes til side. Hvis hele testamentet skulle settes til side, vil C og B ha rett til halvparten hver av det han etterlater seg. Det har ikke vært avdødes mening så lenge A er i live. Ankemotpartene har lagt ned slik påstand: 1. Anken tas ikke til følge2. A erstatter C og Bs sakskostnader med kr. 14250Lagmannsretten er kommet til at anken forkastes og ser slik på saken. Innledningsvis bemerker lagmannsretten at dødsfallet skjedde før den nye arveloven av 2019 trådte i kraft den 1 januar 2021 og saken skal derfor behandles etter reglene i skifteloven av 1930 og arveloven av 1972Tingrettens utstedelse av en skifteattest har sammenheng både med føring av dødsfallsprotokoller og med rollen som offentlig skifteforvalter. Utstedelsen av skifteattest innebærer ingen judisiell avgjørelse av hvem som er rette arvinger mv, og spørsmålet om avgjørelser knyttet til utstedelse av skifteattest kan påankes har ikke vært direkte prøvd av domstolene, jamfør Gyldendal Rettsdata, kommentar til skifteloven note 146, revidert 19 august 2019 Det finnes imidlertid eksempler på at lagmannsretten har lagt til grunn at utstedelse av skifteattest er en beslutning som kan ankes etter tvisteloven, jamfør L B 2010 172413 og L E 2013 019033 I den nye arveloven av 2019 følger det nå av 118 femte ledd andre punktum at avslag på skifteattest kan ankes, og i merknadene til bestemmelsen i Prop. 107 L (2017 2018) står det at F emte ledd annet punktum gir rett til å anke et avslag på skifteattest. En slik anke kan være aktuell der det er uenighet om en person er arving. I foreliggende sak har tingretten utstedt skifteattest til C, B og A ved midlertidig verge F, og tingretten har avslått å rette denne slik at skifteattest utstedes til A ved verge alene. Lagmannsretten legger til grunn at dette er å anse som en beslutning, jamfør tvisteloven 19 1 tredje ledd som kan ankes til lagmannsretten. Anken avgjøres etter skriftlig behandling i samsvar med hovedregelen i tvisteloven 29 15 første ledd. Hensynet til forsvarlig og rettferdig rettergang tilsier ikke at det holdes muntlige forhandlinger, jamfør tvisteloven 29 15 andre ledd. Det er heller ikke krevd av partene. Ved anke over beslutninger er lagmannsrettens kompetanse begrenset etter tvisteloven 29 3 tredje ledd. Denne bestemmelsen fastsetter at en beslutning bare kan ankes på det grunnlag at retten har bygd på en uriktig generell lovforståelse av hvilke avgjørelser retten kan treffe etter den anvendte bestemmelse, eller på at avgjørelsen er åpenbart uforsvarlig eller urimelig. Lagmannsretten kan derfor fullt ut prøve tingrettens generelle lovtolkning. Tingrettens bevisbedømmelse, subsumsjon og skjønnsmessige avveininger kan bare ankes på det grunnlaget at avgjørelsen er åpenbart uforsvarlig eller urimelig, jamfør Skoghøy, Tvisteløsning, 3 utgave, side 1255 1256 Dette gir bare hjemmel for en vilkårlighetskontroll, som for eksempel hvor retten har tilsidesatt grunnleggende regler for forsvarlig saksbehandling. At man er uenig i beslutningen eller mener den fremtrer som urimelig, er derimot ikke tilstrekkelig til å tilsidesette avgjørelsen, jamfør Rt 2013 1104 avsnitt 16Den ankende part kan ikke høres med at det foreligger saksbehandlingsfeil i form av mangelfull begrunnelse. Det er i utgangspunktet ingen krav om at en beslutning skal begrunnes, jamfør tvisteloven 19 6 første, andre og tredje ledd, men en plikt til begrunnelse kan inntre når hensynet til forsvarlig saksbehandling tilsier det. Selv om tingrettens beslutning 11 mai 2021 om ikke å rette skifteattesten ikke er nærmere begrunnet, er det for lagmannsretten klart at tingretten legger til grunn sine tidligere begrunnelser for hvorfor skifteattesten ikke kan utstedes til A alene, jamfør tingrettens brev 4 desember 2020, 10 desember 2020 og 14 april 2021 Den begrunnelsen som gis her, er ikke mangelfull. Det er heller ingen saksbehandlingsfeil at skifteattest ikke ble utstedt før 14 april 2021, jamfør skifteloven 81 Det vises til at tingretten korrekt avventet med å utstede skifteattest til midlertidig verge for A var oppnevnt den 8 mars 2021 At det tok så lang tid har heller ikke hatt noen betydning for beslutningens innhold. Når boet skal skiftes privat, skal tingretten utstede skifteattest som er nødvendig for at arvingene skal få råderett over boet. Arvingene i boet er etter skifteloven 124 andre ledd enhver der efter lovens arvegangsregler eller siste viljeserklæring inntrer i avdødes efterlatenskaper helt ut eller efter et fastsatt forhold. Dette skiller arving fra en legatar som er definert i tredje ledd som enhver annen som ved siste viljeserklæring er tilsagt nogen fordel ved arvelaterens død. Det følger videre av arveloven av 2019 28c tredje ledd at avdødes samboer bare har rett til å sitte i uskifte med avdødes arvinger dersom samboeren med den avdøde har, har hatt eller ventar barn med den avdøde. Når tingretten har avslått å rette skifteattesten utstedt til avdødes to søstre og samboer, har den tatt et riktig rettslig utgangspunkt. Det vises til at tingretten har foretatt en vurdering av hvem som skal anses som arvinger i boet og om A som samboer har rett til å sitte i uskifte. Tingretten har videre vurdert alle relevante momenter i den konkrete vurderingen som skal foretas, herunder spørsmålene knyttet til de fremlagte dokumentene betegnet som testamenter, og det er ikke fremkommet noe som kan tilsi at det er lagt vekt på utenforliggende hensyn. Det er ikke fremkommet noe i anken som kan underbygge at tingretten har bygget på en uriktig generell lovforståelse eller at avgjørelsen om å ikke å rette skifteattesten er åpenbart uforsvarlig eller urimelig. Lagmannsretten bemerker at når det er tvist om hvem som er arvinger i dødsboet, kan det kreves offentlig skifte så lenge privat skifte ikke er avsluttet, jamfør skifteloven 84 første ledd, eller det kan anlegges alminnelig sivilt søksmål. Anken over at tingretten har besluttet at skifteattesten ikke skal endres må etter det forkastes. Med det resultat lagmannsretten er kommet til, er det ikke grunnlag for å behandle den ankende parts krav om at staten ved Domstoladministrasjonen skal erstatte de kostnadene anken foranlediger, jamfør tvisteloven 20 12Ankemotparten har fått medhold fullt ut og har etter hovedregelen i tvisteloven 20 2 første ledd, jamfør andre ledd krav på å få erstattet sine sakskostnader for lagmannsretten. Det foreligger ikke tungtveiende grunner som gjør det rimelig at ankende part fritas for erstatningskravet, jamfør tvisteloven 20 2 tredje ledd. Det er krevd erstatning for sakskostnader med kr 14 250 inkludert merverdiavgift som i sin helhet er salær for seks timer arbeid med ankesaken. Lagmannsretten finner kostnadene nødvendige og rimelige, jamfør tvisteloven 20 5 første ledd og tar kravet til følge. Sakskostnader for tingretten er ikke påstått og tilkjennes ikke. Kjennelsen er enstemmig. S LU TN IN G1. Anken forkastes. 2. I sakskostnader for lagmannsretten betaler A 14 250 fjortentusentohundreogfemti kroner til C og B innen to uker fra forkynnelse av kjennelsen. Jeg bekrefter at rettens øvrige medlemmer har godkjent avgjørelsens innhold, jamfør midlertidig lov 26 mai 2020 nummer 47 8 andre ledd. Ola Dahl
Saken gjelder anke over tingrettens beslutning om ikke å rette utstedt skifteattest. Sakens bakgrunn D døde 5november 2020 Han levde i samboerskap med A (A), og hadde ingen livsarvinger. I brev 4 desember 2020 til A og avdødes søsken C (C) og B (B) orienterte Follo tingrett (nå Follo og Nordre Østfold tingrett) om avdødes testament av 22 januar 1996 og om muligheten for å skifte boet privat. As datter, E innleverte et testament av 2018 til tingretten. Tingretten orienterte henne i brev 10 desember 2020 om at den ikke kan legge dokumentet til grunn ved skiftebehandlingen, da dokumentet ikke oppfyller lovens formkrav til testament og begrunnet det nærmere. Videre ble det opplyst at arveloven ikke gir noen mulighet til uskifte mellom samboere uten felles livsarvinger. I brev 21 desember 2020 til tingretten argumenterte advokat Viken på vegne av A for at testamentet av 2018 skulle legges til grunn for skiftet, og ba om at skifteattest ble utstedt til A. A var vergetrengende, og midlertidig verge ble oppnevnt 8 mars 2021Tingretten mottok deretter erklæring om privat skifte av dødsbo datert 16 mars 2021 undertegnet av E og vergen til A, og rettet erklæring om privat skifte av dødsbo datert 16 mars 2021 undertegnet av B, C og den midlertidige vergen til A. Tingretten utstedte skifteattest datert 14 april 2021 I attesten, der C, B og A, er angitt som arvinger heter det: Det foreligger testament av 22/01/1996. De myndige arving(er) C og B har overtatt ansvaret for avdødes forpliktelser etter skifteloven 78Vergen har samtykket i privat skifte etter skifteloven 79 første ledd. Følgende forestår det private skiftet sammen eller ved fullmektig: C, B og F Skifteattesten gjelder hele boet Samme dag sendte tingretten brev til advokat Viken der det ble opplyst at retten ikke har funnet grunnlag for å utstede skifteattest til E, idet retten slik saken er opplyst ikke kan se at hun er arving etter avdøde. I brev 21 april 2021 til tingretten krevde advokat Viken på vegne av A ved verge at skifteattesten skulle rettes slik at A ved sin verge oppføres som enearving og eneberettiget til å råde over boet. Dette ble imøtegått av advokat Dyvik på vegne av B og C. I brev 11 mai 2021 til partenes prosessfullmektiger skriver tingretten: Adv. Viken har i brev av 21/04/2021 krevet retting av skifteattest. Det vises til etterfølgende korrespondanse fra advokat Viken og advokat Dyvik. Retting er krevet slik at skifteattesten kun skal utstedes til advokat Vikens klient, A, som anføres å være enearving etter D. Ds søstre har motsatt seg slik retting. Retten mener skifteattesten er riktig og at det ikke er grunnlag for retting. Rettens avgjørelse kan ankes. Den 20 mai 2021 anket A ved verge tingrettens beslutning til Borgarting lagmannsrett. C og B tok til motmæle i anketilsvar 3 juni 2021 A har inngitt ytterlig prosesskriv 9 august 2021Ankende part, A ved verge, har i korte trekk gjort gjeldende: Avdøde etterlot seg to testamenter; Gjensidig testament av 22 januar 1996 og Gjensidig testament av 2018 I begge testamentene er hans samboer, A, gjort til enearving. Testamentet fra 2018 er gyldig opprettet og trekker tilbake 1996 testamentet. Hvilket av de to testamentene som skal legges til grunn har imidlertid ingen betydning i saken fordi A er enearving etter begge testamenter. Ankemotpartene er avdødes søstre og eneste legalarvinger. I 1996 testamentet heter det uttrykkelig at ingen av hans søsken får noen arv før A er død utenom et arveforskudd på kr. 100000 til hver av søsknene C og B ved hans død. I testamentet fra 2018 er det tilsvarende bestemt at den part som er igjen bli r sittende i uskiftet bo. Det utløser ingen arv før begge parter er borte. Det er således ikke tvilsomt at den eneste som er arving nå, er A. Avdødes to søstre er legatarer til kr 100 000 hver, dersom 2018 testamentet ikke er gyldig. Til tross for at det kun er A som for tida er arving etter avdøde, utstedte Follo tingrett skifteattest 14 april 2021, der både A ved midlertidig verge og hans søstre er innsatt som arvinger samt gitt fullmakt til å forestå skifteoppgjøret sammen. Skifteloven av 1930 82 andre ledd åpner ikke for noen form for skjønn over hvem skifteattesten skal utstedes til. Det er kun loddeiere som er berettiget til å råde over boet legitimert ved skifteattesten. Det er ikke tvilsomt at for å være loddeier må man være arving til hele eller deler (brøk) av boet, og ikke til bestemte beløp eller gjenstander, jamfør skifteloven 124 første og andre ledd. Dette i motsetning til legatarer, som etter 124 tredje ledd er enhver annen som ved siste viljeserklæring er tilsagt nogen fordel ved arvelaterens død. Det er heller ikke rom for å innta fremtidige arvinger i en skifteattest. Disse er verken loddeiere eller arvinger før arven faller for deres vedkommende, altså her når lengstlevende samboer dør. Frem til det er det lengstlevende samboer som råder fritt over boet, jamfør arvelov av 1972 18 første ledd og 67 første ledd nummer 1, og sekundærarvingene må overleve lengstlevende for å ta arv, jamfør 71 første ledd og 22Det er ikke tvilsomt at det er full adgang for en barnløs arvelater til å innsette egen samboer som primærarving og med sekundærarverett for andre ved samboerens utgang. At dette kan ligne på uskifte, eller betegnes som uskifte, fratar ikke disposisjonen gyldighet. Tingretten har gått utover sine fullmakter og skjønnsmargin når den har utstedt skifteattest til boets (i beste fall) legatarer. Tingretten har videre gjort feil når den har avslått å rette skifteattesten. På denne bakgrunn kreves skifteattesten rettet, slik at A alene gis legitimasjon til å råde over boet. Det har ikke lyktes denne side å få noen forklaring på hvorfor tingretten ex officio skrev brev 10 desember 2020 med vurderinger av 2018 testamentet. Brevet er årsaken til at boet ikke er kommet på rett spor og at det er uenighet mellom partene i saken. Tingretten innhentet ex officio skifteerklæring fra de to legatarene, og utstedte deretter skifteattest til dem, sammen med A, og den eneste begrunnelse som er gitt fra tingretten er at tingretten har funnet vilkårene for å utstede skifteattest til avdødes søstre oppfylt. Tingrettens manglende begrunnelse gjør det selvsagt umulig å vite hva tingretten har tenkt. A hadde påtatt seg gjeldsansvaret, og ingen andre har påtatt seg ansvaret innen fristen, jamfør skifteloven av 1930 81Det kreves at staten ved Domstoladministrasjonen pålegges å betale de kostnader anken foranlediger, jamfør tvisteloven 20 12Ankende part har lagt ned slik påstand: 1. Skifteattest i boet etter D utstedes til A alene. Staten v Domstolsadministrasjonen pålegges å betale As saksomkostninger i anledning anken. Subsidiært til 2: 3. C og B dømmes til å betale As saksomkostninger i anledning anken. I prosesskriv 9 august 2021 skriver ankende part: Hva gjelder anketilsvaret tilfører dette ikke saken noe nytt, og det som er sagt i anken fastholdes i sin helhet. Dog slik at denne sides anførsel om at det er mindre rimelig at ankemotpart 1 og 2 skal ilegges saksomkostningene (i stedet for staten) bortfaller. Ankemotpartene, C og B, har i korte trekk gjort gjeldende: Tingretten har korrekt foretatt undersøkelser for å avklare hvem som er loddeiere og som skal stå på skifteattesten. Det var ikke feil av tingretten å beslutte utsatt frist i dette tilfellet siden det var flere forhold som måtte avklares, herunder oppnevnelse av midlertidig verge og hvordan vedkommende stilte seg til spørsmålet, jamfør skifteloven av 1930 81 tredje punktum. Skifteattesten er basert på en riktig vurdering av hvem som er loddeiere. Både testamentet av 1996 og 2018 inneholder bestemmelser om uskifte. For samboere uten felles barn er det ikke hjemmel for å unnlate skifte. Testamentene kan da ikke oppfylles på dette punktet. Tingretten har korrekt sett bort fra dokumentet med overskrift testament av 2018, idet dokumentet ikke fyller formkravene i arveloven. Testamentet av 1996 må legges til grunn for skiftet så langt det ikke strider mot loven. Det følger av dette at primærarvinger er A, som skal arve 1 3 av det avdøde etterlater seg, og C og B som arver resten. Bestemmelsen om uskifte for avdødes arvinger for alt ut over kr 100 000 til hver av dem må settes ut av kraft siden den strider mot loven. Det er naturlig å tolke testamentet innskrenkende, slik at bare passusen om uskifte settes til side. Hvis hele testamentet skulle settes til side, vil C og B ha rett til halvparten hver av det han etterlater seg. Det har ikke vært avdødes mening så lenge A er i live. Ankemotpartene har lagt ned slik påstand: 1. Anken tas ikke til følge2. A erstatter C og Bs sakskostnader med kr. 14250Lagmannsretten er kommet til at anken forkastes og ser slik på saken. Innledningsvis bemerker lagmannsretten at dødsfallet skjedde før den nye arveloven av 2019 trådte i kraft den 1 januar 2021 og saken skal derfor behandles etter reglene i skifteloven av 1930 og arveloven av 1972Tingrettens utstedelse av en skifteattest har sammenheng både med føring av dødsfallsprotokoller og med rollen som offentlig skifteforvalter. Utstedelsen av skifteattest innebærer ingen judisiell avgjørelse av hvem som er rette arvinger mv, og spørsmålet om avgjørelser knyttet til utstedelse av skifteattest kan påankes har ikke vært direkte prøvd av domstolene, jamfør Gyldendal Rettsdata, kommentar til skifteloven note 146, revidert 19 august 2019 Det finnes imidlertid eksempler på at lagmannsretten har lagt til grunn at utstedelse av skifteattest er en beslutning som kan ankes etter tvisteloven, jamfør L B 2010 172413 og L E 2013 019033 I den nye arveloven av 2019 følger det nå av 118 femte ledd andre punktum at avslag på skifteattest kan ankes, og i merknadene til bestemmelsen i Prop. 107 L (2017 2018) står det at F emte ledd annet punktum gir rett til å anke et avslag på skifteattest. En slik anke kan være aktuell der det er uenighet om en person er arving. I foreliggende sak har tingretten utstedt skifteattest til C, B og A ved midlertidig verge F, og tingretten har avslått å rette denne slik at skifteattest utstedes til A ved verge alene. Lagmannsretten legger til grunn at dette er å anse som en beslutning, jamfør tvisteloven 19 1 tredje ledd som kan ankes til lagmannsretten. Anken avgjøres etter skriftlig behandling i samsvar med hovedregelen i tvisteloven 29 15 første ledd. Hensynet til forsvarlig og rettferdig rettergang tilsier ikke at det holdes muntlige forhandlinger, jamfør tvisteloven 29 15 andre ledd. Det er heller ikke krevd av partene. Ved anke over beslutninger er lagmannsrettens kompetanse begrenset etter tvisteloven 29 3 tredje ledd. Denne bestemmelsen fastsetter at en beslutning bare kan ankes på det grunnlag at retten har bygd på en uriktig generell lovforståelse av hvilke avgjørelser retten kan treffe etter den anvendte bestemmelse, eller på at avgjørelsen er åpenbart uforsvarlig eller urimelig. Lagmannsretten kan derfor fullt ut prøve tingrettens generelle lovtolkning. Tingrettens bevisbedømmelse, subsumsjon og skjønnsmessige avveininger kan bare ankes på det grunnlaget at avgjørelsen er åpenbart uforsvarlig eller urimelig, jamfør Skoghøy, Tvisteløsning, 3 utgave, side 1255 1256 Dette gir bare hjemmel for en vilkårlighetskontroll, som for eksempel hvor retten har tilsidesatt grunnleggende regler for forsvarlig saksbehandling. At man er uenig i beslutningen eller mener den fremtrer som urimelig, er derimot ikke tilstrekkelig til å tilsidesette avgjørelsen, jamfør Rt 2013 1104 avsnitt 16Den ankende part kan ikke høres med at det foreligger saksbehandlingsfeil i form av mangelfull begrunnelse. Det er i utgangspunktet ingen krav om at en beslutning skal begrunnes, jamfør tvisteloven 19 6 første, andre og tredje ledd, men en plikt til begrunnelse kan inntre når hensynet til forsvarlig saksbehandling tilsier det. Selv om tingrettens beslutning 11 mai 2021 om ikke å rette skifteattesten ikke er nærmere begrunnet, er det for lagmannsretten klart at tingretten legger til grunn sine tidligere begrunnelser for hvorfor skifteattesten ikke kan utstedes til A alene, jamfør tingrettens brev 4 desember 2020, 10 desember 2020 og 14 april 2021 Den begrunnelsen som gis her, er ikke mangelfull. Det er heller ingen saksbehandlingsfeil at skifteattest ikke ble utstedt før 14 april 2021, jamfør skifteloven 81 Det vises til at tingretten korrekt avventet med å utstede skifteattest til midlertidig verge for A var oppnevnt den 8 mars 2021 At det tok så lang tid har heller ikke hatt noen betydning for beslutningens innhold. Når boet skal skiftes privat, skal tingretten utstede skifteattest som er nødvendig for at arvingene skal få råderett over boet. Arvingene i boet er etter skifteloven 124 andre ledd enhver der efter lovens arvegangsregler eller siste viljeserklæring inntrer i avdødes efterlatenskaper helt ut eller efter et fastsatt forhold. Dette skiller arving fra en legatar som er definert i tredje ledd som enhver annen som ved siste viljeserklæring er tilsagt nogen fordel ved arvelaterens død. Det følger videre av arveloven av 2019 28c tredje ledd at avdødes samboer bare har rett til å sitte i uskifte med avdødes arvinger dersom samboeren med den avdøde har, har hatt eller ventar barn med den avdøde. Når tingretten har avslått å rette skifteattesten utstedt til avdødes to søstre og samboer, har den tatt et riktig rettslig utgangspunkt. Det vises til at tingretten har foretatt en vurdering av hvem som skal anses som arvinger i boet og om A som samboer har rett til å sitte i uskifte. Tingretten har videre vurdert alle relevante momenter i den konkrete vurderingen som skal foretas, herunder spørsmålene knyttet til de fremlagte dokumentene betegnet som testamenter, og det er ikke fremkommet noe som kan tilsi at det er lagt vekt på utenforliggende hensyn. Det er ikke fremkommet noe i anken som kan underbygge at tingretten har bygget på en uriktig generell lovforståelse eller at avgjørelsen om å ikke å rette skifteattesten er åpenbart uforsvarlig eller urimelig. Lagmannsretten bemerker at når det er tvist om hvem som er arvinger i dødsboet, kan det kreves offentlig skifte så lenge privat skifte ikke er avsluttet, jamfør skifteloven 84 første ledd, eller det kan anlegges alminnelig sivilt søksmål. Anken over at tingretten har besluttet at skifteattesten ikke skal endres må etter det forkastes. Med det resultat lagmannsretten er kommet til, er det ikke grunnlag for å behandle den ankende parts krav om at staten ved Domstoladministrasjonen skal erstatte de kostnadene anken foranlediger, jamfør tvisteloven 20 12Ankemotparten har fått medhold fullt ut og har etter hovedregelen i tvisteloven 20 2 første ledd, jamfør andre ledd krav på å få erstattet sine sakskostnader for lagmannsretten. Det foreligger ikke tungtveiende grunner som gjør det rimelig at ankende part fritas for erstatningskravet, jamfør tvisteloven 20 2 tredje ledd. Det er krevd erstatning for sakskostnader med kr 14 250 inkludert merverdiavgift som i sin helhet er salær for seks timer arbeid med ankesaken. Lagmannsretten finner kostnadene nødvendige og rimelige, jamfør tvisteloven 20 5 første ledd og tar kravet til følge. Sakskostnader for tingretten er ikke påstått og tilkjennes ikke. S LU TN IN G1. I sakskostnader for lagmannsretten betaler A 14 250 fjortentusentohundreogfemti kroner til C og B innen to uker fra forkynnelse av kjennelsen. Jeg bekrefter at rettens øvrige medlemmer har godkjent avgjørelsens innhold, jamfør midlertidig lov 26 mai 2020 nummer 47 8 andre ledd.
Tingretten utstedte skifteattest til tre arvinger, og den avslo å rette skifteattesten slik at skifteattest utstedes til en av arvingene alene. Lagmannsrett kom til at en slik beslutning kan ankes. Anken ble forkastet da lagmannsretten kom til at tingretten generelle lovforståelse var korrekt og at avgjørelse ikke var åpenbart uforsvarlig eller urimelig. Henvisninger: Skifteloven 124 Tvisteloven 29 3