Arbeidsrett  Rett til lønn og provisjon
Saken gjelder krav om lønn og bonus i arbeidsforhold. A ble ansatt i Mimir Consulting A S ( Mimir ) 14 mai 2017 A var da økonomistudent, og han hadde den første tiden en deltidsstilling i selskapet. Stillingen hadde betegnelsen consultant. Mimir er et mindre konsulentselskap som driver rådgivning innenfor forretningsutvikling og økonomistyring. Selskapets leder er N1. Han har også eiermessig kontroll over selskapet. A arbeidet som konsulent i selskapets rådgivningsvirksomhet. Ansettelsesavtalen mellom A og Mimir regulerte blant annet lønnsbetingelsene. Om dette sto det i avtalen: The initial salary at the time of hiring is set to A) N OK 300 in an hourly rate or B) 50 of billable rate hours. The salary is paid to the employee s account after the relevant project has been invoiced and in accordance with the employer s prevailing routines. The Project Description may define a higher hourly rate, but never lower. It is the higher of the two that will be relevant for that Project. Arbeidsavtalen inneholdt også bestemmelser om blant annet arbeidstid, samt om ferie og feriepenger. A var ferdig utdannet økonom sommeren 2017, og fra august samme år arbeidet han i fulltidsstilling i Mimir. Det ble ikke gjort noen endring i arbeidsavtalen, og arbeidsoppgavene var fortsatt de samme. I 2018 var A særlig involvert i Mimirs konsulentoppdrag for hotellselskapene Belvar A S og Flying Elephant A S. Mimir hadde hatt en avtale fra mai 2017 med Belvar som innebar at Mimir skulle utføre ulike konsulenttjenester. Den 12 februar 2018 ble Mimir engasjert av Belvar for å ivareta ytterligere oppgaver etter at selskapets finansdirektør (C FO) og flere andre nøkkelpersoner hadde sluttet. Vederlaget ble avtalt til 250 000 kroner per måned for N1 og 100 000 kroner per måned for A. Mimir hadde på samme tid, vinteren våren 2018, også et konsulentoppdrag for Flying Elephant. Selskapene Flying Elphant og Belvar hadde i flere år drøftet muligheten for å slå sammen sine hotellvirksomheter. Den 23 april inngikk Mimir flere avtaler. n avtale omtalt som Tilleggsavtalen var et tillegg til C FO avtalen med Belvar. Videre ble det inngått likelydende avtaler med selskapene Belvar, Kilmont A S og Stranden Company A S, der Mimir påtok seg å bistå dem med en sammenslåing av hotellvirksomhetene tilhørende henholdsvis Belvar og Flying Elephant. Arbeidet med denne fusjonen ble kalt Maribelprosjektet. For arbeidet med Maribelprosjektet var det avtalt et suksesshonorar til Mimir på til sammen tre millioner kroner n million kroner fra hver av de involverte selskapene (Belvar, Kilmont og Stranden Company). Fusjonen mellom Belvar og Flying Elephant ble offentliggjort i oktober 2018 Mimir anså sitt arbeid med Maribelprosjektet som avsluttet, og krevde suksesshonoraret utbetalt. Kravet ble imidlertid bestridt, og det oppsto tvist om Mimirs rett til honoraret. Tvisten ble undergitt behandling ved voldgift. Voldgiftsdommen ble avsagt 11 november 2019 Resultatet innebar at Mimir fikk utbetalt 2, 35 millioner kroner av suksesshonoraret. A sitt arbeid i Mimir i 2018 var særlig knyttet til C FO avtalen med Belvar. Det er omtvistet om han også arbeidet med Tilleggsavtalen og Maribelprosjektet. A fikk utbetalt månedlig lønn utover i 2018 Det er ikke uenighet mellom partene hva han faktisk fikk utbetalt. Partene er imidlertid uenige om han fikk for lite eller for mye utbetalt i lønn henhold til arbeidsavtalen. I desember 2018 var det diskusjon mellom partene knyttet til lønn og bonus for 2018 Hva som var foranledningen til diskusjonen, er partene uenige om. Det er imidlertid på det rene at A den 13 desember 2018 sendte en slik e post til N1: As agreed I am sending you the list of the items that were confirmed and discussed during today s meeting, the list is as follows: 1. Salary will be renegotiated by the end of February or when there will be more clarity with the Belvar Maribel case; a. An agreement needs to be reached in relation to the proportion of fixed, variable and other types of compensations. 2. Until February it is agreed that the salary level should be completely fixed between 600000 800000 N OK (at this stage not defined specifically); 3. No additional salary should be paid for 2018, excluding the discretionary bonus and item (4. a); 4. Additional requests are as follows: a. The possibility to invoice the hours worked on the documentation for the legal case to Belvar A S at 100; i. To be invoiced after the first round of payments to Mimir is done; b. Expensing C FA expenses for level 2 and 3 combined (approx. 9000 N OK); c. Other learning material, if it does not exceed 10000 N OK; N1 besvarte e posten slik: This aligns quite well with our talks. Adding to this the additional gym membership also please. Lets make a draft during this week. Partene er uenige om denne e postutvekslingen innebar at lønnen for 2018 med dette skulle anses oppgjort, og om Mimir sto fritt med hensyn til om det skulle utbetales bonus, og eventuelt størrelsen på denne. Den 20 mars 2019 inngikk partene en ny ansettelsesavtale. Stillingen, som var en fulltidsstilling, var nå betegnet som senior consultant. Ifølge ansettelsesavtalen skulle A ha fastlønn. Lønnen utgjorde 500 000 kroner per år. Om lønnen het det i avtalen: The initial annual salary at the time of hiring is set to fixed level of N OK 500000 (excl. social costs, but incl, holiday pay, for the avoidance of doubt). The salary is paid to the employee s account on a monthly basis and in accordance with the employer s prevailing routines, the 15th of every month. Year end appraisal above expectations shall be compensated for with discretionary bonus. A sa opp stillingen i Mimir ved e post av 10 februar 2020 Han skrev der at han ved flere anledninger i 2019 hadde bedt om klargjøring av lønn og pensjon for 2017 og 2018, og at han hadde utestående krav på overtidsbetaling for første halvår 2019A tok 8 april 2020 ut stevning mot Mimir med blant annet krav om lønn provisjon for 2018 samt overtidsgodtgjøring for 2019 Oslo tingrett avsa dom i saken 11 september 2020 med slik domsslutning: 1. Mimir Consultant A S dømmes til å betale 100 590 etthundretusenfemhundre ognitti kroner i lønn til A innen 2 to uker fra dommens forkynnelse, med tillegg av forsinkelsesrenter regnet fra 1 juli 20192Partene bærer egne sakskostnader. Tingretten kom til at A ved e posten 13 desember 2018 hadde oppgitt retten til ytterligere lønn for 2018, og at han heller ikke hadde rett til provisjon. Derimot fant tingretten at A hadde rett til overtidsgodtgjøring for 2019, og at dette kravet utgjorde 100 590 kroner. A har anket tingrettens dom. Mimir har inngitt avledet anke. Begge ankene retter seg mot tingrettens bevisbedømmelse og rettsanvendelse. Både A og Mimir har tatt til motmæle mot hverandres anker. Mimir har også inngitt en selvstendig anke over tingrettens sakskostnadsavgjørelse. I og med at tingrettens sakskostnadsavgjørelse nå overprøves i realitetsankene, faller denne anken bort som gjenstandsløs. Ankeforhandling er holdt 7 og 8 april 2021 i Borgarting lagmannsretts hus. Rettsmøtet ble holdt som delvis fjernmøte der ankemotpartens partsrepresentant og prosessfullmektig deltok via videolink fra Ålesund. I tillegg til ankende part og ankende parts partsrepresentant avga fire vitner forklaring. Om bevisførselen for øvrig vises det til rettsboka. A har i korte trekk gjort gjeldende: Opptjeningsåret 2018 A har ikke fått utbetalt lønn for juni, november og desember 2018Når det gjelder juni 2018, har A kun fått utbetalt feriepenger opparbeidet i 2017 Han arbeidet imidlertid fulltid hele juni måned for kunden Belvar, og han har krav på utbetaling av alminnelig lønn for arbeidet han har utført. Kravet utgjør 70 000 kroner. A har heller ikke fått betalt alminnelig lønn og overtid for november og desember 2018 Arbeidsavtalen gir A rett til lønn for utført arbeid. Dette gjelder selv om arbeidet ikke skulle være fakturerbart overfor noen av Mimirs kunder. Arbeidsavtalen gir A rett til lønn for utført arbeid uavhengig om arbeidsgiver kan fakturere kunden for arbeidet eller ikke. Lønnskravet for november og desember 2018 utgjør totalt 94 590 kroner. Fra februar til og med oktober 2018 utførte A et betydelig arbeid knyttet til prosessen der Belvar og Flying Elephant skulle fusjonere, det såkalte Maribelprosjektet. Arbeidet ble uført parallelt med at det også ble arbeidet med andre prosjekter, særlig Belvar C FO og Tillegsavtalen. Til sammen arbeidet A 588 timer med Maribelprosjektet. Timene er ikke ført i timeregistreringssystemet til Mimir, idet dette ikke var tilgjengelig for A. A har også en krav på en forholdsmessig andel av avtalt suksesshonorar for prosjektet. Mimir skulle ha 3 millioner kroner for prosjektet, men fikk utbetalt 2, 35 millioner kroner. A reduserer sitt krav forholdsmessig, og krever 375 898 kroner for arbeidet med Maribelprosjektet. Verken lønnskravene for juni, november eller desember 2018 er frafalt fra A sin side. Det samme gjelder lønn godtgjøring for Maribelprosjektet. A sin e post til N1 12 desember 2018 kan ikke forstås som et slikt frafall. Det har klart formodningen mot seg at A ville frafalle retten til opparbeidet lønn på over 500 000 kroner. Den etterfølgende korrespondansen mellom partene viser også at det ikke var A sin hensikt å frafalle lønnskravet, eller at Mimir oppfattet det slik. Formålet med e posten 13 desember 2018 og den enighet som den gir uttrykk for, var å hjelpe arbeidsgiver i og med at denne var i en likviditetsmessig vanskelig situasjon som følge av rettslig tvist om suksesshonoraret. A aksepterte derfor en utsettelse av forfallstidspunktet for lønnskravet inntil Mimir hadde fått avklart og oppnådd betaling for sitt arbeid med prosjektet. Det var klart forutsatt mellom partene at A også skulle ha en kompensasjon for å gå med på en utsettelse av betalingen. En samlet betaling for lønn og kompensasjon på n million kroner til A ble drøftet. Dette beløpet forutsatte imidlertid at Mimir oppnådde full betaling tre millioner kroner for Maribelprosjektet. I og med at Mimir etter tvist om honoraret oppnådde 2, 35 millioner kroner, aksepterer A en forholdsmessig reduksjon i sitt krav tilsvarende den reduksjon som ble gjort i Mimirs honorar. Samlet krav for 2018 lønn og kompensasjon utgjør etter dette 780 000 kroner. Subsidiært, dersom lønnskravene for 2018 anses frafalt fra A sin side, må dette frafallet settes til side etter avtaleloven 36Opptjeningsåret 2019 Tingrettens avgjørelse av A sitt krav om overtidsbetaling for 2019 er korrekt. Overtidstimene, som utgjorde 239, 5 timer, er reelle. Arbeidsgiver har hatt kunnskap om at A arbeidet utover normal arbeidstid. Først i juni 2019 fikk A tilgang til timeregistreringssystemet i selskapet, og A sørget da for at timene ble ført umiddelbart. Regulær timelønn var 300 kroner. Justert for overtid (40 prosent), utgjør kravet 100 590 kroner. A har lagt ned slik påstand: 1. Mimir Consulting A S dømmes til å betale lønn til A etter rettens skjønn med tillegg av forsinkelsesrente fra rettens vurdering av forfallstidspunkt. 2. Mimir Consulting A S dømmes til å betale sakens omkostninger. Mimir Consulting A S har i korte trekk gjort gjeldende: Opptjeningsåret 2018 A er ikke berettiget til ytterligere lønn for 2018 Partene inngikk avtale 13 desember 2018 om at all kompensasjon for arbeid utført i 2018, herunder overtidsbetaling, var endelig avgjort. Mimirs oppfatning var, og er, at A hadde fått utbetalt for mye lønn i 2018 Dette var imidlertid selskapet villig til å se bort ifra. Avtalen som da ble inngått, er gyldig, og partene har innrettet seg etter den. Avtalen stenger både for ytterligere krav til lønn, overtid og bonus. Rett nok åpner avtalen for at det kunne ytes bonus for 2018, men slik at det det var opp til Mimir om bonus skulle utbetales og eventuelt hvor mye. Subsidiært gjøres det gjeldende at A uansett har fått utbetalt den lønn han har krav på. I den utstrekning A var involvert i Maribelprosjektet, var dette i egenskap av konsulent for prosjektet Belvar C FO. Dette fikk han betalt for gjennom sistnevnte prosjekt. Den arbeidstid som lønns og overtidkravet baserer seg på, er uansett ikke reell, og det er ikke grunnlag for de timer som er ført. Dette underbygges av at A har ført over 140 timer på Maribelprosjektet før prosjektarbeidet tok til i juni 2018Gjennom arbeidsreglement og oppdragsavtale var A pålagt å holde arbeidsgiver orientert om arbeidstiden. A har ikke holdt arbeidsgiver orientert, og han har heller ikke registrert arbeidstiden i selskapets timeregistreringssystem. Forutsetningen for at A skal ha krav på lønn er at timene er fakturert til kunden, jamfør lønnsavtalen punkt 4 I og med at de aktuelle timene A hevder å ha arbeidet ikke er fakturert noen kunder, er det heller ikke grunnlag for noe lønnskrav. Under enhver omstendighet bestrides beregningen av lønnskravet både med hensyn til timeberegning og pris. For Maribelprosjektet var det ikke avtalt pris, og A kan i beste fall ha rett til 300 kroner per time. Dersom A sitt lønnskrav anses å være i behold, bringes 135 199 kroner til motregning. Korrekt lønn i henhold til arbeidsavtalen var 526 700 kroner for 2018 Han fikk utbetalt 661 899 kroner. Opptjeningsåret 2019 Det er ikke grunnlag for kravet på overtidsbetaling for 2019De 239, 5 timene som A krever overtid for, gjelder to interne prosjekt, prosjekt2 og prosjekt1. A var aksjonær i prosjekt2, og det arbeid han eventuelt utførte i tilknytning til dette selskapet, ble gjort i egen interesse som aksjonær. Overtidstimene er uansett ikke reelle. A har krevd et vesentlig antall timer på prosjektet prosjekt2 i perioden januar mars 2019 Dette til tross for at prosjektet på dette tidspunktet ikke var noen realitet. Mimir hadde en rolig periode hele våren 2019, og det var ikke behov for at arbeid skulle utføres som overtid. Overtidsarbeid i denne perioden er verken avtalt med, eller akseptert av, arbeidsgiver. Dersom A tilkjennes godtgjøring for overtidstimer i 2019, må det gjøres fradrag på 16 095 kroner, idet A ikke ble trukket i fastlønn ved utbetaling av feriepenger. Mimir har lagt ned slik påstand: 1. Mimir Consulting A S frifinnes. 2. Mimir Consulting tilkjennes sakens kostnader. Lagmannsretten bemerker: Opptjeningsåret 2018 Lagmannsretten finner først grunn til å redegjøre noe nærmere for de arbeidsoppgaver A utførte for Mimir i 2018A sitt arbeid i Mimir i 2018 var hovedsakelig knyttet til C FO avtalen med Belvar samt et konsulentoppdrag for Flying Elephant. Arbeidet knyttet til C FO avtalen var svært omfattende, noe som ikke minst skyldtes sammenslåingen av hotellselskapene (Maribelprosjektet). I tillegg kom arbeid med Tilleggsavtalen. Lagmannsretten legger etter bevisførselen til grunn at A arbeidet mye i 2018, langt utover det som må anses som normal arbeidstid. Lagmannsretten viser her til A sin partsforklaring i retten. Denne støttes av vitneforklaring avgitt av N2, tidligere konsernsjef i Maribel, og skriftlig forklaring fra N3, tidligere ansatt i Belvar. Det er videre i saken framlagt en stor mengde e poster som viser arbeid utført på kveldstid og nattestid, i tillegg til arbeid på dagtid. E postkorrespondansen var i det alt vesentlige mellom A og N1. Lagmannsretten anser det klart at N1 var klar over at A arbeidet betydelig utover normal arbeidstid. Videre legger lagmannsretten etter bevisførselen til grunn at A også var sterkt involvert i Maribelprosjektet. Han har selv notert 588 timer arbeid knyttet til prosjektet. At hans involvering var betydelig, er også bekreftet av N2 og N3. I forbindelse med Mimirs forberedelse av voldgiftssaken vedrørende suksesshonoraret for knyttet til Maribelprosjektet, anslo N1 at A hadde arbeidet til sammen 500 timer på prosjektet. Disse 500 timene kom i tillegg til et uspesifisert antall timer for 3 måneders arbeid knyttet til forecasts, modelling of projections and valuations model framework. Anslaget var angitt som rough est. Lagmannsretten oppfatter det imidlertid slik at det var en glidende overgang mellom C FO avtalen, Tilleggsavtalen og Maribelprosjektet. I voldgiftsdommen 1 november 2019 beskriver voldgiftsretten dette slik (side 18): Voldgiftsretten bemerker at de sentrale arbeidsoppgavene for Mimir N1 i forbindelse med Transaksjonen fulgte av konsulentavtalen som C FO i Belvar. Det er klart at stillingen som finansdirektør i Belvar måtte medføre en rekke arbeidsoppgaver når en så omfattende selskapssammenslåing skulle komme på plass. Det må anses noe mer uklart hvor mye arbeid og hvilke konkrete arbeidsoppgaver som reelt sett ble aktuelle i tillegg til den sentrale C FO jobben og Tilleggsavtalen gjennom at Mimir N1 også inngikk avtalen med eierselskapene om å bistå disse. Selv om det var en flytende overgang mellom A sitt arbeid med C FO avtalen, Tilleggsavtalen og Maribelprosjektet, er lagmannsretten etter bevisførselen ikke i tvil om at A også var direkte og sterkt engasjert i Mimirs arbeid med Maribelprosjektet, og at han nedla et betydelig arbeid i prosjektet. Lagmannsretten går så over til å behandle spørsmålet om partene i desember 2018 inngikk avtale om at all kompensasjon til A for arbeid utført i 2018, herunder overtidskompensasjon, var endelig avgjort. Det er uklart for lagmannsretten hva som var den nærmere bakgrunnen for møtet mellom partene den 12 desember og den påfølgende e postutvekslingen mellom dem den 13 desember 2018 Det er imidlertid på det rene at på dette tidspunkt anså Mimir sitt arbeid med fusjonen mellom Belvar og Flying Elephant som avsluttet, slik at Mimir var berettiget til det avtalte suksesshonoraret på tre millioner kroner. Likeledes er det på det rene at honorarkravet hadde blitt bestridt fra oppdragsgivernes side, og at det knyttet seg usikkerhet til om Mimir ville få utbetalt honoraret, eller deler av dette. Lagmannsretten kommer nedenfor tilbake til betydningen av dette for forståelsen av e postene 13 desember 2018 fra henholdsvis A og N1. I e posten av 13 desember 2018 fra A listes det opp en rekke forhold partene skal ha blitt enige om. E posten ble besvart av N1 umiddelbart etterpå. E postutvekslingen kan vanskelig forstås annerledes enn at det som kommer til uttrykk i A sin e post, var det partene var enige om. Når det gjelder retten til lønn for 2018, heter det i punkt: 3. No additional salary should be paid for 2018, excluding the discretionary bonus and item (4. a); I punkt 4 a, som det vises til, heter det: 4. Additional requests are as follows: a. The possibility to invoice the hours worked on the documentation for the legal case to Belvar A S at 100; Etter ordlyden i e posten fraskriver A seg retten til ytterligere lønn for 2018, bortsett fra en diskresjonær bonus samt muligheten for å fakturere for arbeidet med dokumentasjon i anledning the legal case to Belvar A S. Lagmannsretten oppfatter dette siste å gjelde dokumentasjon knyttet til tvisten mellom Mimir på den ene siden og Belvar, Kilmont og Stranden Company på den annen side om retten til suksesshonorar i forbindelse med Maribelprosjektet. A har gjort gjeldende at avtalen bare innebar en utsettelse av Mimirs plikt til å betale utestående lønn samt bonus for 2018 Videre forstår lagmannsretten A slik at han også mener at han som utgangspunkt var berettiget til en samlet utbetaling av n million kroner, forutsatt at Mimir vant fram med sitt krav om suksesshonorar på tre millioner kroner. Ordlyden i e postutvekslingen gir ingen holdepunkter for en slik forståelse. Ordlyden i e posten er klar. A fraskriver seg retten til ytterligere lønn for 2018, men med unntak for the discretionary bonus, samt muligheten godtgjøring for de arbeider som er omtalt i punkt 4 a. Mimir har gjort gjeldende at henvisningen til the discretionray bonus innebar at selskapet sto fritt både med hensyn til om bonus skulle utbetales, og eventuelt hvor mye. Lagmannsretten er ikke enig i dette. Etter lagmannsrettens syn må partenes enighet her ses i lys av at A hadde nedlagt et betydelig arbeid knyttet til Maribelprosjektet og at det knyttet seg usikkerhet til om Mimir ville få utbetalt suksesshonoraret, eventuelt hvor mye det ville dreie seg om. Det er i lys av dette naturlig å forstå A sin e post punkt 3 slik at A fraskrev seg retten til ytterligere lønn, men han skulle ha krav på provisjon, forutsatt at Mimir fikk utbetalt suksesshonoraret eller en del av dette. At det også var Mimirs intensjon at det skulle utbetales en kompensasjon i form av bonus, underbygges av e post 11 februar 2020 fra N1 til regnskapsfører i Mimir, med kopi til blant annet A. Her framgår det av vedlagte budsjett formodentlig for 2019 at det er avsatt en bonus til A på n million kroner. Også i et strategidokument datert 17 februar 2019 framgår det også at det er avsatt midler til bonusutbetaling, men betinget av utfallet av tvisten knyttet til Maribelprosjektet. N4, regnskapsfører i Mimir, har i retten forklart at han i mars 2019 fikk beskjed av N1 at det skulle avsettes 309 000 kroner i bonus til A. Det er imidlertid uklart for lagmannsretten hva som er årsaken til at dette siste beløpet eksakt ble satt til 309 000 kroner. Disse forhold underbygger likevel etter lagmannsrettens syn at det var en forutsetning at det skulle utbetales godtgjøring bonus til A for hans arbeid med Maribelprosjektet, og at utbetalingen ikke skulle være ubetydelig. Lagmannsrettens konklusjon hva gjelder forståelsen av e postutvekslingen 13 desember 2018 er altså at A frafalt retten til ytterligere ordinær lønn for 2018, men at han hadde rett til krav på bonus for sitt arbeid med Maribelprosjektet, forutsatt at Mimir fikk suksesshonoraret, eller en del av dette. Voldgiftsdommen i november 2019 innebar at Mimir fikk utbetalt 2, 35 millioner kroner av suksesshonoraret. Dette innebar slik lagmannsretten forstår partenes enighet i desember 2018 at As rett til bonus ble utløst. Partenes enighet slik den komme til uttrykk i e postutvekslingen 13 desember 2018 sier ikke noe om størrelsen på bonusen, verken under forutsetning av at Mimir fikk utbetalt hele suksesshonoraret eller deler av dette. Som redegjort for ovenfor, anser lagmannsretten A sitt arbeid med Maribelprosjektet som vesentlig. N1 anslo selv at A hadde arbeidet til sammen minst 500 timer med prosjektet. A har for sin del opplyst at han arbeidet 588 timer med prosjektet. I Mimirs budsjetter for 2019 varierte angivelsen av bonus til A fra 309 000 til n million kroner. Dette bekrefter etter lagmannsrettens syn at A sitt arbeid med prosjektet hadde vært omfattende, og at det nettopp var meningen at bonusen ikke skulle være ubetydelig, forutsatt at fikk Mimir fikk ubetalt suksesshonoraret, eller i hvert fall en vesentlig del av dette. Lagmannsretten anser det overveiende sannsynlig at A for det første skulle ha en bonusutbetaling som tilsvarte den lønn han skulle ha hatt for andre prosjekter. Lagmannsretten tar utgangspunkt i avtalt timelønn på 300 kroner. Arbeidet kom i tillegg til det A utførte etter C FO avtalen og Tilleggsavtalen med Belvar, noe som tilsier at det gis en overtidskompensasjon (40 prosent). A har selv beregnet at han til sammen har utført 588 timer på Maribelprosjektet. Timetallet bygger blant på gjennomgang av e poster og annen dokumentasjon. I mangel av holdepunkter for annet, legger lagmannsretten dette timetallet til grunn. Beløpet utgjør da 246 960 kroner. Lagmannsretten ser det også som overveiende sannsynlig at det var en forutsetning mellom partene at A også skulle ha et påslag ut over dette. For 2018 fikk N5 som var kollega av A en bonus på 50 000 kroner. Etter lagmannsrettens syn er det ikke grunn til å anta at A skulle ha et lavere beløp. Samlet discretionary bonus settes etter dette til 296 960 kroner. Slik lagmannsretten forstår e postutvekslingen 13 desember 2018, aksepterte N1 at A også skulle ha godtgjort the hours worked on the documentation for the legal case to Belvar A S at 100. Lagmannsretten oppfatter As forklaring slik at han har anslått at dette arbeidet utgjør cirka 230 timer, og at det knytter seg til arbeid utført i november og desember 2018 som han har krevd godtgjort. Lagmannsretten legger dette til grunn. Da det var begrenset med annet arbeid i november og desember 2018, finner lagmannsretten ikke at det er grunnlag for overtidsbetaling for det arbeidet som ble utført i denne perioden. Med en timepris på 300 kroner, utgjør beløpet 69 000 kroner. Samlet godtgjøring bonus og vederlag for dokumentasjonsarbeidet utgjør etter dette 365 960 kroner. Med den forståelsen lagmannsretten har av avtalen mellom partene, og som kommer til uttrykk i e postutvekslingen 13 desember 2018, må A anses å ha frafalt rett til lønn utover dette. A kan derfor ikke gis medhold i kravet om ytterligere lønn for juni samt november og desember 2018Mimir har anført at A for 2018 fikk utbetalt for mye lønn. Etter arbeidsavtalen skulle han ifølge Mimir ha fått utbetalt 536 700 kroner. Faktisk utbetaling utgjorde 661 899 kroner. Mimir har gjort gjeldende at differansen 135 199 kroner må bringes til motregning. Lagmannsretten kan ikke se at det er grunnlag for motregningskravet. Lagmannsretten legger til grunn at A for 2018 fikk utbetalt 661 899 kroner. Hvorvidt dette var et høyere beløp enn det arbeidsavtalen formelt sett ga grunnlag for, framstår som uklart. Mimir har foretatt månedlige utbetalinger av lønn til A i 2018 Det har formodningen mot seg at Mimir har foretatt lønnsutbetalinger som selskapet ikke ha ansett seg forpliktet til. Det er heller ikke framlagt dokumentasjon som viser at Mimir på noe tidspunkt forut for at saken ble brakt inn for retten har gjort gjeldende at A har fått for mye utbetalt i lønn. A skal etter dette tilkjennes 365 960 kroner for opptjeningsåret 2018 A har krevd forsinkelsesrente fra rettens vurdering av forfallstidspunkt. Påkrav med oppfordring om å betale anses sendt ved stevningen 8 april 2020 Lagmannsretten legger etter dette til grunn at forsinkelsesrenter løper fra 8 mai 2020Opptjeningsåret 2019 A har for våren 2019 krevd overtidsbetaling for 239, 5 timer. Dette utgjør et krav på 100 590 kroner. Kravet knytter seg til arbeid utført i forbindelse med prosjektene prosjekt1 og prosjekt2 vinteren våren 2019 A la først inn overtidstimene Mimirs timeregistreringssystem i juni 2019 Lagmannsretten forstår det slik at det var først på dette tidspunktet at prosjektene prosjekt1 og prosjekt2 ble etablert i timeregistreringssystemet. Den omstendighet at timene først ble registrert så vidt sent, kan ikke avskjære A rett til overtidsbetaling. Lagmannsretten finner likevel at det ikke er grunnlag for kravet om overtidsbetaling. Lagmannsretten legger etter bevisførselen til grunn at Mimir våren 2019 hadde få prosjekter å arbeide med, og at det var liten aktivitet i selskapet. Det er ikke framlagt dokumentasjon eller framkommet opplysninger som indikerer at arbeidet med prosjekt1 eller prosjekt2 var særlig presserende, og som tilsa at det var grunn til overtidsarbeid. Etter bevisførselen er det heller ikke holdepunkter for at Mimir på denne tiden hadde andre prosjekter som A var involvert i og som var spesielt arbeidsintensive. Lagmannsretten viser også til at det ikke framlagt dokumentasjon som viser at overtidsarbeid var avklart med Mimir, eller at overtidsarbeid ble utført i forståelse med denne. Den omstendighet at N1 var kjent med at A arbeidet med prosjektene prosjekt1 og prosjekt2, kan ikke være avgjørende. Sakskostnader A har krevd lønn bonus fastsatt etter rettens skjønn. I stevningen ble kravet for tingretten anslått av A å utgjøre cirka 880 000 kroner. Det samme er gjort for lagmannsretten. Han tilkjennes ved dommen 365 960 kroner. Mimir har lagt ned påstand om frifinnelse. Ingen av partene kan anses å ha vunnet saken, verken helt eller delvis, jamfør tvisteloven 20 2 første og andre ledd. Tvisteloven 20 3 første ledd første punktum fastsetter at en part som har fått medhold av betydning uten å vinne saken, jamfør 20 2, kan helt eller delvis tilkjennes sakskostnader av motparten hvis tungtveiende grunner tilsier det. Det følger av Ot. prp. nr. 51 (2004 2005) side 446 at i medhold av betydning ligger at parten har oppnådd så mye at det ikke ville være rimelig å forlange at parten skulle akseptert motpartens standpunkt i tvisten. I Rt 2010 508 uttaler Høyesterett i avsnitt 18:... Ved vurderingen av om en part har fått medhold i det vesentlige etter 20 2, vil det ha betydning hvor hovedtyngden i de reelle tvistepunktene har ligget. Et avvik fra maksimumsbeløpet kan lettere være forenlig med at saken i det vesentlige er vunnet hvis tvisten hovedsakelig gjaldt spørsmålet om det forelå grunnlag for erstatning eller oppreisning, se Schei m. fl., Tvisteloven, bind 1 side 894 med videre henvisning til forarbeidene. Dette prinsipp må også gjelde ved spørsmålet om en part har fått medhold av betydning. Hovedtyngden i saken har vært knyttet til opptjeningsåret 2018, og om A er berettiget til lønn godtgjøring bonus for arbeidet han har utført dette året. For 2018 var kravet både for tingretten og lagmannsretten anslått å utgjøre cirka 780 000 kroner. Han har ved lagmannsrettens dom oppnådd cirka 45 prosent av anslått beløp. Av totalbeløpet på cirka 880 000 kroner har han oppnådd cirka 40 prosent. I lys av hvor hovedtyngden i tvistepunktene har ligget og det beløp A tilkjennes, finner lagmannsretten at A har fått medhold av betydning. Det er videre et vilkår for å bli tilkjent sakskostnader etter bestemmelsen at tungtveiende grunner tilsier det. Det følger av 20 3 andre punktum at det i tillegg til momentene i 20 2 tredje ledd annet punktum skal det legges særlig vekt på hvor mye parten har fått medhold, og andelen av sakskostnadene som knytter seg til den delen av saken. Lagmannsretten finner at tungtveiende grunner her tilsier at sakskostnader tilkjennes. Lagmannsretten legger særlig vekt på at tvisten gjelder arbeidstakers rett til godtgjøring for utført arbeid og at saken er av stor velferdsmessig betydning for A. Særlig på bakgrunn av at A både for tingretten og lagmannsretten har tatt utgangspunkt i at kravet utgjør 780 000 kroner, og at han med dommen oppnår et langt lavere beløp i overkant av 360 000 kroner finner lagmannsretten at han bare delvis kan tilkjennes sakskostnader, i størrelsesorden cirka 50 prosent. A sin prosessfullmektig krevde for tingretten 375 000 kroner og for lagmannsretten 641 793 kroner. I og med at saken er reist av A som arbeidstaker mot Mimir som arbeidsgiver, og saken gjelder tjeneste eller arbeidsforhold, er den gebyrfri for A sitt vedkommende, jamfør rettsgebyrloven 10 første ledd nummer 10Det alt vesentlige av sakskostnadskravet både for tingretten og lagmannsretten, gjelder salær. Kravene er betydelige, særlig gjelder dette kravet for lagmannsretten. Det foreligger stort antall dokumenter i saken, og lagmannsretten finner at det har vært nødvendig for A sin prosessfullmektig å gå gjennom en vesentlig del av dokumentene og at dette arbeidet har vært omfattende. Samlet sett mener lagmannsretten at kostnadene for tingretten må anses nødvendige. Derimot mener lagmannsretten at kostnadene for lagmannsretten langt overstiger det som er nødvendig. Saken har stått i det alt vesentlige i samme stilling for lagmannsretten som for tingretten, og det er vanskelig å se noen grunn til at kostnadene for ankebehandlingen skal være vesentlig høyere enn for tingrettsbehandlingen. Etter en samlet vurdering finner lagmannsretten at A bør tilkjennes 180 000 kroner i sakskostnader for hver instans, til sammen 360 000 kroner. Dommen er enstemmig. D OM SS LU TN IN G1. Mimir Consulting A S betaler til A 365 960 trehundreogsekstifem tusennihundreogseksti kroner, med tillegg av lovens forsinkelsesrente fra 8 mai 2020, innen 2 to uker fra dommens forkynnelse. 2. Mimir Consulting A S betaler til A 360 000 trehundreogsekstitusen kroner i sakskostnader for tingretten og lagmannsretten innen 2 to uker fra dommens forkynnelse. Jeg bekrefter at rettens øvrige medlemmer har godkjent avgjørelsens innhold, jamfør midlertidig lov 26 mai 2020 nummer 47 8 andre ledd. Eirik Akerlie
Saken gjelder krav om lønn og bonus i arbeidsforhold. A ble ansatt i Mimir Consulting A S ( Mimir ) 14 mai 2017 A var da økonomistudent, og han hadde den første tiden en deltidsstilling i selskapet. Stillingen hadde betegnelsen consultant. Mimir er et mindre konsulentselskap som driver rådgivning innenfor forretningsutvikling og økonomistyring. Selskapets leder er N1. Han har også eiermessig kontroll over selskapet. A arbeidet som konsulent i selskapets rådgivningsvirksomhet. Ansettelsesavtalen mellom A og Mimir regulerte blant annet lønnsbetingelsene. Om dette sto det i avtalen: The initial salary at the time of hiring is set to A) N OK 300 in an hourly rate or B) 50 of billable rate hours. The salary is paid to the employee s account after the relevant project has been invoiced and in accordance with the employer s prevailing routines. The Project Description may define a higher hourly rate, but never lower. It is the higher of the two that will be relevant for that Project. Arbeidsavtalen inneholdt også bestemmelser om blant annet arbeidstid, samt om ferie og feriepenger. A var ferdig utdannet økonom sommeren 2017, og fra august samme år arbeidet han i fulltidsstilling i Mimir. Det ble ikke gjort noen endring i arbeidsavtalen, og arbeidsoppgavene var fortsatt de samme. I 2018 var A særlig involvert i Mimirs konsulentoppdrag for hotellselskapene Belvar A S og Flying Elephant A S. Mimir hadde hatt en avtale fra mai 2017 med Belvar som innebar at Mimir skulle utføre ulike konsulenttjenester. Den 12 februar 2018 ble Mimir engasjert av Belvar for å ivareta ytterligere oppgaver etter at selskapets finansdirektør (C FO) og flere andre nøkkelpersoner hadde sluttet. Vederlaget ble avtalt til 250 000 kroner per måned for N1 og 100 000 kroner per måned for A. Mimir hadde på samme tid, vinteren våren 2018, også et konsulentoppdrag for Flying Elephant. Selskapene Flying Elphant og Belvar hadde i flere år drøftet muligheten for å slå sammen sine hotellvirksomheter. Den 23 april inngikk Mimir flere avtaler. n avtale omtalt som Tilleggsavtalen var et tillegg til C FO avtalen med Belvar. Videre ble det inngått likelydende avtaler med selskapene Belvar, Kilmont A S og Stranden Company A S, der Mimir påtok seg å bistå dem med en sammenslåing av hotellvirksomhetene tilhørende henholdsvis Belvar og Flying Elephant. Arbeidet med denne fusjonen ble kalt Maribelprosjektet. For arbeidet med Maribelprosjektet var det avtalt et suksesshonorar til Mimir på til sammen tre millioner kroner n million kroner fra hver av de involverte selskapene (Belvar, Kilmont og Stranden Company). Fusjonen mellom Belvar og Flying Elephant ble offentliggjort i oktober 2018 Mimir anså sitt arbeid med Maribelprosjektet som avsluttet, og krevde suksesshonoraret utbetalt. Kravet ble imidlertid bestridt, og det oppsto tvist om Mimirs rett til honoraret. Tvisten ble undergitt behandling ved voldgift. Voldgiftsdommen ble avsagt 11 november 2019 Resultatet innebar at Mimir fikk utbetalt 2, 35 millioner kroner av suksesshonoraret. A sitt arbeid i Mimir i 2018 var særlig knyttet til C FO avtalen med Belvar. Det er omtvistet om han også arbeidet med Tilleggsavtalen og Maribelprosjektet. A fikk utbetalt månedlig lønn utover i 2018 Det er ikke uenighet mellom partene hva han faktisk fikk utbetalt. Partene er imidlertid uenige om han fikk for lite eller for mye utbetalt i lønn henhold til arbeidsavtalen. I desember 2018 var det diskusjon mellom partene knyttet til lønn og bonus for 2018 Hva som var foranledningen til diskusjonen, er partene uenige om. Det er imidlertid på det rene at A den 13 desember 2018 sendte en slik e post til N1: As agreed I am sending you the list of the items that were confirmed and discussed during today s meeting, the list is as follows: 1. Salary will be renegotiated by the end of February or when there will be more clarity with the Belvar Maribel case; a. An agreement needs to be reached in relation to the proportion of fixed, variable and other types of compensations. Until February it is agreed that the salary level should be completely fixed between 600000 800000 N OK (at this stage not defined specifically); 3. No additional salary should be paid for 2018, excluding the discretionary bonus and item (4. a); 4. Additional requests are as follows: a. The possibility to invoice the hours worked on the documentation for the legal case to Belvar A S at 100; i. To be invoiced after the first round of payments to Mimir is done; b. Expensing C FA expenses for level 2 and 3 combined (approx. 9000 N OK); c. Other learning material, if it does not exceed 10000 N OK; N1 besvarte e posten slik: This aligns quite well with our talks. Adding to this the additional gym membership also please. Lets make a draft during this week. Partene er uenige om denne e postutvekslingen innebar at lønnen for 2018 med dette skulle anses oppgjort, og om Mimir sto fritt med hensyn til om det skulle utbetales bonus, og eventuelt størrelsen på denne. Den 20 mars 2019 inngikk partene en ny ansettelsesavtale. Stillingen, som var en fulltidsstilling, var nå betegnet som senior consultant. Ifølge ansettelsesavtalen skulle A ha fastlønn. Lønnen utgjorde 500 000 kroner per år. Om lønnen het det i avtalen: The initial annual salary at the time of hiring is set to fixed level of N OK 500000 (excl. social costs, but incl, holiday pay, for the avoidance of doubt). The salary is paid to the employee s account on a monthly basis and in accordance with the employer s prevailing routines, the 15th of every month. Year end appraisal above expectations shall be compensated for with discretionary bonus. A sa opp stillingen i Mimir ved e post av 10 februar 2020 Han skrev der at han ved flere anledninger i 2019 hadde bedt om klargjøring av lønn og pensjon for 2017 og 2018, og at han hadde utestående krav på overtidsbetaling for første halvår 2019A tok 8 april 2020 ut stevning mot Mimir med blant annet krav om lønn provisjon for 2018 samt overtidsgodtgjøring for 2019 Oslo tingrett avsa dom i saken 11 september 2020 med slik domsslutning: 1. Mimir Consultant A S dømmes til å betale 100 590 etthundretusenfemhundre ognitti kroner i lønn til A innen 2 to uker fra dommens forkynnelse, med tillegg av forsinkelsesrenter regnet fra 1 juli 20192Partene bærer egne sakskostnader. Tingretten kom til at A ved e posten 13 desember 2018 hadde oppgitt retten til ytterligere lønn for 2018, og at han heller ikke hadde rett til provisjon. Derimot fant tingretten at A hadde rett til overtidsgodtgjøring for 2019, og at dette kravet utgjorde 100 590 kroner. A har anket tingrettens dom. Mimir har inngitt avledet anke. Begge ankene retter seg mot tingrettens bevisbedømmelse og rettsanvendelse. Både A og Mimir har tatt til motmæle mot hverandres anker. Mimir har også inngitt en selvstendig anke over tingrettens sakskostnadsavgjørelse. I og med at tingrettens sakskostnadsavgjørelse nå overprøves i realitetsankene, faller denne anken bort som gjenstandsløs. Ankeforhandling er holdt 7 og 8 april 2021 i Borgarting lagmannsretts hus. Rettsmøtet ble holdt som delvis fjernmøte der ankemotpartens partsrepresentant og prosessfullmektig deltok via videolink fra Ålesund. I tillegg til ankende part og ankende parts partsrepresentant avga fire vitner forklaring. Om bevisførselen for øvrig vises det til rettsboka. A har i korte trekk gjort gjeldende: Opptjeningsåret 2018 A har ikke fått utbetalt lønn for juni, november og desember 2018Når det gjelder juni 2018, har A kun fått utbetalt feriepenger opparbeidet i 2017 Han arbeidet imidlertid fulltid hele juni måned for kunden Belvar, og han har krav på utbetaling av alminnelig lønn for arbeidet han har utført. Kravet utgjør 70 000 kroner. A har heller ikke fått betalt alminnelig lønn og overtid for november og desember 2018 Arbeidsavtalen gir A rett til lønn for utført arbeid. Dette gjelder selv om arbeidet ikke skulle være fakturerbart overfor noen av Mimirs kunder. Arbeidsavtalen gir A rett til lønn for utført arbeid uavhengig om arbeidsgiver kan fakturere kunden for arbeidet eller ikke. Lønnskravet for november og desember 2018 utgjør totalt 94 590 kroner. Fra februar til og med oktober 2018 utførte A et betydelig arbeid knyttet til prosessen der Belvar og Flying Elephant skulle fusjonere, det såkalte Maribelprosjektet. Arbeidet ble uført parallelt med at det også ble arbeidet med andre prosjekter, særlig Belvar C FO og Tillegsavtalen. Til sammen arbeidet A 588 timer med Maribelprosjektet. Timene er ikke ført i timeregistreringssystemet til Mimir, idet dette ikke var tilgjengelig for A. A har også en krav på en forholdsmessig andel av avtalt suksesshonorar for prosjektet. Mimir skulle ha 3 millioner kroner for prosjektet, men fikk utbetalt 2, 35 millioner kroner. A reduserer sitt krav forholdsmessig, og krever 375 898 kroner for arbeidet med Maribelprosjektet. Verken lønnskravene for juni, november eller desember 2018 er frafalt fra A sin side. Det samme gjelder lønn godtgjøring for Maribelprosjektet. A sin e post til N1 12 desember 2018 kan ikke forstås som et slikt frafall. Det har klart formodningen mot seg at A ville frafalle retten til opparbeidet lønn på over 500 000 kroner. Den etterfølgende korrespondansen mellom partene viser også at det ikke var A sin hensikt å frafalle lønnskravet, eller at Mimir oppfattet det slik. Formålet med e posten 13 desember 2018 og den enighet som den gir uttrykk for, var å hjelpe arbeidsgiver i og med at denne var i en likviditetsmessig vanskelig situasjon som følge av rettslig tvist om suksesshonoraret. A aksepterte derfor en utsettelse av forfallstidspunktet for lønnskravet inntil Mimir hadde fått avklart og oppnådd betaling for sitt arbeid med prosjektet. Det var klart forutsatt mellom partene at A også skulle ha en kompensasjon for å gå med på en utsettelse av betalingen. En samlet betaling for lønn og kompensasjon på n million kroner til A ble drøftet. Dette beløpet forutsatte imidlertid at Mimir oppnådde full betaling tre millioner kroner for Maribelprosjektet. I og med at Mimir etter tvist om honoraret oppnådde 2, 35 millioner kroner, aksepterer A en forholdsmessig reduksjon i sitt krav tilsvarende den reduksjon som ble gjort i Mimirs honorar. Samlet krav for 2018 lønn og kompensasjon utgjør etter dette 780 000 kroner. Subsidiært, dersom lønnskravene for 2018 anses frafalt fra A sin side, må dette frafallet settes til side etter avtaleloven 36Opptjeningsåret 2019 Tingrettens avgjørelse av A sitt krav om overtidsbetaling for 2019 er korrekt. Overtidstimene, som utgjorde 239, 5 timer, er reelle. Arbeidsgiver har hatt kunnskap om at A arbeidet utover normal arbeidstid. Først i juni 2019 fikk A tilgang til timeregistreringssystemet i selskapet, og A sørget da for at timene ble ført umiddelbart. Regulær timelønn var 300 kroner. Justert for overtid (40 prosent), utgjør kravet 100 590 kroner. A har lagt ned slik påstand: 1. Mimir Consulting A S dømmes til å betale lønn til A etter rettens skjønn med tillegg av forsinkelsesrente fra rettens vurdering av forfallstidspunkt. Mimir Consulting A S dømmes til å betale sakens omkostninger. Mimir Consulting A S har i korte trekk gjort gjeldende: Opptjeningsåret 2018 A er ikke berettiget til ytterligere lønn for 2018 Partene inngikk avtale 13 desember 2018 om at all kompensasjon for arbeid utført i 2018, herunder overtidsbetaling, var endelig avgjort. Mimirs oppfatning var, og er, at A hadde fått utbetalt for mye lønn i 2018 Dette var imidlertid selskapet villig til å se bort ifra. Avtalen som da ble inngått, er gyldig, og partene har innrettet seg etter den. Avtalen stenger både for ytterligere krav til lønn, overtid og bonus. Rett nok åpner avtalen for at det kunne ytes bonus for 2018, men slik at det det var opp til Mimir om bonus skulle utbetales og eventuelt hvor mye. Subsidiært gjøres det gjeldende at A uansett har fått utbetalt den lønn han har krav på. I den utstrekning A var involvert i Maribelprosjektet, var dette i egenskap av konsulent for prosjektet Belvar C FO. Dette fikk han betalt for gjennom sistnevnte prosjekt. Den arbeidstid som lønns og overtidkravet baserer seg på, er uansett ikke reell, og det er ikke grunnlag for de timer som er ført. Dette underbygges av at A har ført over 140 timer på Maribelprosjektet før prosjektarbeidet tok til i juni 2018Gjennom arbeidsreglement og oppdragsavtale var A pålagt å holde arbeidsgiver orientert om arbeidstiden. A har ikke holdt arbeidsgiver orientert, og han har heller ikke registrert arbeidstiden i selskapets timeregistreringssystem. Forutsetningen for at A skal ha krav på lønn er at timene er fakturert til kunden, jamfør lønnsavtalen punkt 4 I og med at de aktuelle timene A hevder å ha arbeidet ikke er fakturert noen kunder, er det heller ikke grunnlag for noe lønnskrav. Under enhver omstendighet bestrides beregningen av lønnskravet både med hensyn til timeberegning og pris. For Maribelprosjektet var det ikke avtalt pris, og A kan i beste fall ha rett til 300 kroner per time. Dersom A sitt lønnskrav anses å være i behold, bringes 135 199 kroner til motregning. Korrekt lønn i henhold til arbeidsavtalen var 526 700 kroner for 2018 Han fikk utbetalt 661 899 kroner. Opptjeningsåret 2019 Det er ikke grunnlag for kravet på overtidsbetaling for 2019De 239, 5 timene som A krever overtid for, gjelder to interne prosjekt, prosjekt2 og prosjekt1. A var aksjonær i prosjekt2, og det arbeid han eventuelt utførte i tilknytning til dette selskapet, ble gjort i egen interesse som aksjonær. Overtidstimene er uansett ikke reelle. A har krevd et vesentlig antall timer på prosjektet prosjekt2 i perioden januar mars 2019 Dette til tross for at prosjektet på dette tidspunktet ikke var noen realitet. Mimir hadde en rolig periode hele våren 2019, og det var ikke behov for at arbeid skulle utføres som overtid. Overtidsarbeid i denne perioden er verken avtalt med, eller akseptert av, arbeidsgiver. Dersom A tilkjennes godtgjøring for overtidstimer i 2019, må det gjøres fradrag på 16 095 kroner, idet A ikke ble trukket i fastlønn ved utbetaling av feriepenger. Mimir har lagt ned slik påstand: 1. Mimir Consulting A S frifinnes. Mimir Consulting tilkjennes sakens kostnader. Lagmannsretten bemerker: Opptjeningsåret 2018 Lagmannsretten finner først grunn til å redegjøre noe nærmere for de arbeidsoppgaver A utførte for Mimir i 2018A sitt arbeid i Mimir i 2018 var hovedsakelig knyttet til C FO avtalen med Belvar samt et konsulentoppdrag for Flying Elephant. Arbeidet knyttet til C FO avtalen var svært omfattende, noe som ikke minst skyldtes sammenslåingen av hotellselskapene (Maribelprosjektet). I tillegg kom arbeid med Tilleggsavtalen. Lagmannsretten legger etter bevisførselen til grunn at A arbeidet mye i 2018, langt utover det som må anses som normal arbeidstid. Lagmannsretten viser her til A sin partsforklaring i retten. Denne støttes av vitneforklaring avgitt av N2, tidligere konsernsjef i Maribel, og skriftlig forklaring fra N3, tidligere ansatt i Belvar. Det er videre i saken framlagt en stor mengde e poster som viser arbeid utført på kveldstid og nattestid, i tillegg til arbeid på dagtid. E postkorrespondansen var i det alt vesentlige mellom A og N1. Lagmannsretten anser det klart at N1 var klar over at A arbeidet betydelig utover normal arbeidstid. Videre legger lagmannsretten etter bevisførselen til grunn at A også var sterkt involvert i Maribelprosjektet. Han har selv notert 588 timer arbeid knyttet til prosjektet. At hans involvering var betydelig, er også bekreftet av N2 og N3. I forbindelse med Mimirs forberedelse av voldgiftssaken vedrørende suksesshonoraret for knyttet til Maribelprosjektet, anslo N1 at A hadde arbeidet til sammen 500 timer på prosjektet. Disse 500 timene kom i tillegg til et uspesifisert antall timer for 3 måneders arbeid knyttet til forecasts, modelling of projections and valuations model framework. Anslaget var angitt som rough est. Lagmannsretten oppfatter det imidlertid slik at det var en glidende overgang mellom C FO avtalen, Tilleggsavtalen og Maribelprosjektet. I voldgiftsdommen 1 november 2019 beskriver voldgiftsretten dette slik (side 18): Voldgiftsretten bemerker at de sentrale arbeidsoppgavene for Mimir N1 i forbindelse med Transaksjonen fulgte av konsulentavtalen som C FO i Belvar. Det er klart at stillingen som finansdirektør i Belvar måtte medføre en rekke arbeidsoppgaver når en så omfattende selskapssammenslåing skulle komme på plass. Det må anses noe mer uklart hvor mye arbeid og hvilke konkrete arbeidsoppgaver som reelt sett ble aktuelle i tillegg til den sentrale C FO jobben og Tilleggsavtalen gjennom at Mimir N1 også inngikk avtalen med eierselskapene om å bistå disse. Selv om det var en flytende overgang mellom A sitt arbeid med C FO avtalen, Tilleggsavtalen og Maribelprosjektet, er lagmannsretten etter bevisførselen ikke i tvil om at A også var direkte og sterkt engasjert i Mimirs arbeid med Maribelprosjektet, og at han nedla et betydelig arbeid i prosjektet. Lagmannsretten går så over til å behandle spørsmålet om partene i desember 2018 inngikk avtale om at all kompensasjon til A for arbeid utført i 2018, herunder overtidskompensasjon, var endelig avgjort. Det er uklart for lagmannsretten hva som var den nærmere bakgrunnen for møtet mellom partene den 12 desember og den påfølgende e postutvekslingen mellom dem den 13 desember 2018 Det er imidlertid på det rene at på dette tidspunkt anså Mimir sitt arbeid med fusjonen mellom Belvar og Flying Elephant som avsluttet, slik at Mimir var berettiget til det avtalte suksesshonoraret på tre millioner kroner. Likeledes er det på det rene at honorarkravet hadde blitt bestridt fra oppdragsgivernes side, og at det knyttet seg usikkerhet til om Mimir ville få utbetalt honoraret, eller deler av dette. Lagmannsretten kommer nedenfor tilbake til betydningen av dette for forståelsen av e postene 13 desember 2018 fra henholdsvis A og N1. I e posten av 13 desember 2018 fra A listes det opp en rekke forhold partene skal ha blitt enige om. E posten ble besvart av N1 umiddelbart etterpå. E postutvekslingen kan vanskelig forstås annerledes enn at det som kommer til uttrykk i A sin e post, var det partene var enige om. Når det gjelder retten til lønn for 2018, heter det i punkt: 3. No additional salary should be paid for 2018, excluding the discretionary bonus and item (4. a); I punkt 4 a, som det vises til, heter det: 4. Additional requests are as follows: a. The possibility to invoice the hours worked on the documentation for the legal case to Belvar A S at 100; Etter ordlyden i e posten fraskriver A seg retten til ytterligere lønn for 2018, bortsett fra en diskresjonær bonus samt muligheten for å fakturere for arbeidet med dokumentasjon i anledning the legal case to Belvar A S. Lagmannsretten oppfatter dette siste å gjelde dokumentasjon knyttet til tvisten mellom Mimir på den ene siden og Belvar, Kilmont og Stranden Company på den annen side om retten til suksesshonorar i forbindelse med Maribelprosjektet. A har gjort gjeldende at avtalen bare innebar en utsettelse av Mimirs plikt til å betale utestående lønn samt bonus for 2018 Videre forstår lagmannsretten A slik at han også mener at han som utgangspunkt var berettiget til en samlet utbetaling av n million kroner, forutsatt at Mimir vant fram med sitt krav om suksesshonorar på tre millioner kroner. Ordlyden i e postutvekslingen gir ingen holdepunkter for en slik forståelse. Ordlyden i e posten er klar. A fraskriver seg retten til ytterligere lønn for 2018, men med unntak for the discretionary bonus, samt muligheten godtgjøring for de arbeider som er omtalt i punkt 4 a. Mimir har gjort gjeldende at henvisningen til the discretionray bonus innebar at selskapet sto fritt både med hensyn til om bonus skulle utbetales, og eventuelt hvor mye. Lagmannsretten er ikke enig i dette. Etter lagmannsrettens syn må partenes enighet her ses i lys av at A hadde nedlagt et betydelig arbeid knyttet til Maribelprosjektet og at det knyttet seg usikkerhet til om Mimir ville få utbetalt suksesshonoraret, eventuelt hvor mye det ville dreie seg om. Det er i lys av dette naturlig å forstå A sin e post punkt 3 slik at A fraskrev seg retten til ytterligere lønn, men han skulle ha krav på provisjon, forutsatt at Mimir fikk utbetalt suksesshonoraret eller en del av dette. At det også var Mimirs intensjon at det skulle utbetales en kompensasjon i form av bonus, underbygges av e post 11 februar 2020 fra N1 til regnskapsfører i Mimir, med kopi til blant annet A. Her framgår det av vedlagte budsjett formodentlig for 2019 at det er avsatt en bonus til A på n million kroner. Også i et strategidokument datert 17 februar 2019 framgår det også at det er avsatt midler til bonusutbetaling, men betinget av utfallet av tvisten knyttet til Maribelprosjektet. N4, regnskapsfører i Mimir, har i retten forklart at han i mars 2019 fikk beskjed av N1 at det skulle avsettes 309 000 kroner i bonus til A. Det er imidlertid uklart for lagmannsretten hva som er årsaken til at dette siste beløpet eksakt ble satt til 309 000 kroner. Disse forhold underbygger likevel etter lagmannsrettens syn at det var en forutsetning at det skulle utbetales godtgjøring bonus til A for hans arbeid med Maribelprosjektet, og at utbetalingen ikke skulle være ubetydelig. Lagmannsrettens konklusjon hva gjelder forståelsen av e postutvekslingen 13 desember 2018 er altså at A frafalt retten til ytterligere ordinær lønn for 2018, men at han hadde rett til krav på bonus for sitt arbeid med Maribelprosjektet, forutsatt at Mimir fikk suksesshonoraret, eller en del av dette. Voldgiftsdommen i november 2019 innebar at Mimir fikk utbetalt 2, 35 millioner kroner av suksesshonoraret. Dette innebar slik lagmannsretten forstår partenes enighet i desember 2018 at As rett til bonus ble utløst. Partenes enighet slik den komme til uttrykk i e postutvekslingen 13 desember 2018 sier ikke noe om størrelsen på bonusen, verken under forutsetning av at Mimir fikk utbetalt hele suksesshonoraret eller deler av dette. Som redegjort for ovenfor, anser lagmannsretten A sitt arbeid med Maribelprosjektet som vesentlig. N1 anslo selv at A hadde arbeidet til sammen minst 500 timer med prosjektet. A har for sin del opplyst at han arbeidet 588 timer med prosjektet. I Mimirs budsjetter for 2019 varierte angivelsen av bonus til A fra 309 000 til n million kroner. Dette bekrefter etter lagmannsrettens syn at A sitt arbeid med prosjektet hadde vært omfattende, og at det nettopp var meningen at bonusen ikke skulle være ubetydelig, forutsatt at fikk Mimir fikk ubetalt suksesshonoraret, eller i hvert fall en vesentlig del av dette. Lagmannsretten anser det overveiende sannsynlig at A for det første skulle ha en bonusutbetaling som tilsvarte den lønn han skulle ha hatt for andre prosjekter. Lagmannsretten tar utgangspunkt i avtalt timelønn på 300 kroner. Arbeidet kom i tillegg til det A utførte etter C FO avtalen og Tilleggsavtalen med Belvar, noe som tilsier at det gis en overtidskompensasjon (40 prosent). A har selv beregnet at han til sammen har utført 588 timer på Maribelprosjektet. Timetallet bygger blant på gjennomgang av e poster og annen dokumentasjon. I mangel av holdepunkter for annet, legger lagmannsretten dette timetallet til grunn. Beløpet utgjør da 246 960 kroner. Lagmannsretten ser det også som overveiende sannsynlig at det var en forutsetning mellom partene at A også skulle ha et påslag ut over dette. For 2018 fikk N5 som var kollega av A en bonus på 50 000 kroner. Etter lagmannsrettens syn er det ikke grunn til å anta at A skulle ha et lavere beløp. Samlet discretionary bonus settes etter dette til 296 960 kroner. Slik lagmannsretten forstår e postutvekslingen 13 desember 2018, aksepterte N1 at A også skulle ha godtgjort the hours worked on the documentation for the legal case to Belvar A S at 100. Lagmannsretten oppfatter As forklaring slik at han har anslått at dette arbeidet utgjør cirka 230 timer, og at det knytter seg til arbeid utført i november og desember 2018 som han har krevd godtgjort. Lagmannsretten legger dette til grunn. Da det var begrenset med annet arbeid i november og desember 2018, finner lagmannsretten ikke at det er grunnlag for overtidsbetaling for det arbeidet som ble utført i denne perioden. Med en timepris på 300 kroner, utgjør beløpet 69 000 kroner. Samlet godtgjøring bonus og vederlag for dokumentasjonsarbeidet utgjør etter dette 365 960 kroner. Med den forståelsen lagmannsretten har av avtalen mellom partene, og som kommer til uttrykk i e postutvekslingen 13 desember 2018, må A anses å ha frafalt rett til lønn utover dette. A kan derfor ikke gis medhold i kravet om ytterligere lønn for juni samt november og desember 2018Mimir har anført at A for 2018 fikk utbetalt for mye lønn. Etter arbeidsavtalen skulle han ifølge Mimir ha fått utbetalt 536 700 kroner. Faktisk utbetaling utgjorde 661 899 kroner. Mimir har gjort gjeldende at differansen 135 199 kroner må bringes til motregning. Lagmannsretten kan ikke se at det er grunnlag for motregningskravet. Lagmannsretten legger til grunn at A for 2018 fikk utbetalt 661 899 kroner. Hvorvidt dette var et høyere beløp enn det arbeidsavtalen formelt sett ga grunnlag for, framstår som uklart. Mimir har foretatt månedlige utbetalinger av lønn til A i 2018 Det har formodningen mot seg at Mimir har foretatt lønnsutbetalinger som selskapet ikke ha ansett seg forpliktet til. Det er heller ikke framlagt dokumentasjon som viser at Mimir på noe tidspunkt forut for at saken ble brakt inn for retten har gjort gjeldende at A har fått for mye utbetalt i lønn. A skal etter dette tilkjennes 365 960 kroner for opptjeningsåret 2018 A har krevd forsinkelsesrente fra rettens vurdering av forfallstidspunkt. Påkrav med oppfordring om å betale anses sendt ved stevningen 8 april 2020 Lagmannsretten legger etter dette til grunn at forsinkelsesrenter løper fra 8 mai 2020Opptjeningsåret 2019 A har for våren 2019 krevd overtidsbetaling for 239, 5 timer. Dette utgjør et krav på 100 590 kroner. Kravet knytter seg til arbeid utført i forbindelse med prosjektene prosjekt1 og prosjekt2 vinteren våren 2019 A la først inn overtidstimene Mimirs timeregistreringssystem i juni 2019 Lagmannsretten forstår det slik at det var først på dette tidspunktet at prosjektene prosjekt1 og prosjekt2 ble etablert i timeregistreringssystemet. Den omstendighet at timene først ble registrert så vidt sent, kan ikke avskjære A rett til overtidsbetaling. Lagmannsretten finner likevel at det ikke er grunnlag for kravet om overtidsbetaling. Lagmannsretten legger etter bevisførselen til grunn at Mimir våren 2019 hadde få prosjekter å arbeide med, og at det var liten aktivitet i selskapet. Det er ikke framlagt dokumentasjon eller framkommet opplysninger som indikerer at arbeidet med prosjekt1 eller prosjekt2 var særlig presserende, og som tilsa at det var grunn til overtidsarbeid. Etter bevisførselen er det heller ikke holdepunkter for at Mimir på denne tiden hadde andre prosjekter som A var involvert i og som var spesielt arbeidsintensive. Lagmannsretten viser også til at det ikke framlagt dokumentasjon som viser at overtidsarbeid var avklart med Mimir, eller at overtidsarbeid ble utført i forståelse med denne. Den omstendighet at N1 var kjent med at A arbeidet med prosjektene prosjekt1 og prosjekt2, kan ikke være avgjørende. Sakskostnader A har krevd lønn bonus fastsatt etter rettens skjønn. I stevningen ble kravet for tingretten anslått av A å utgjøre cirka 880 000 kroner. Det samme er gjort for lagmannsretten. Han tilkjennes ved dommen 365 960 kroner. Mimir har lagt ned påstand om frifinnelse. Ingen av partene kan anses å ha vunnet saken, verken helt eller delvis, jamfør tvisteloven 20 2 første og andre ledd. Tvisteloven 20 3 første ledd første punktum fastsetter at en part som har fått medhold av betydning uten å vinne saken, jamfør 20 2, kan helt eller delvis tilkjennes sakskostnader av motparten hvis tungtveiende grunner tilsier det. Det følger av Ot. nr. 51 (2004 2005) side 446 at i medhold av betydning ligger at parten har oppnådd så mye at det ikke ville være rimelig å forlange at parten skulle akseptert motpartens standpunkt i tvisten. I Rt 2010 508 uttaler Høyesterett i avsnitt 18:... Ved vurderingen av om en part har fått medhold i det vesentlige etter 20 2, vil det ha betydning hvor hovedtyngden i de reelle tvistepunktene har ligget. Et avvik fra maksimumsbeløpet kan lettere være forenlig med at saken i det vesentlige er vunnet hvis tvisten hovedsakelig gjaldt spørsmålet om det forelå grunnlag for erstatning eller oppreisning, se Schei m. fl., Tvisteloven, bind 1 side 894 med videre henvisning til forarbeidene. Dette prinsipp må også gjelde ved spørsmålet om en part har fått medhold av betydning. Hovedtyngden i saken har vært knyttet til opptjeningsåret 2018, og om A er berettiget til lønn godtgjøring bonus for arbeidet han har utført dette året. For 2018 var kravet både for tingretten og lagmannsretten anslått å utgjøre cirka 780 000 kroner. Han har ved lagmannsrettens dom oppnådd cirka 45 prosent av anslått beløp. Av totalbeløpet på cirka 880 000 kroner har han oppnådd cirka 40 prosent. I lys av hvor hovedtyngden i tvistepunktene har ligget og det beløp A tilkjennes, finner lagmannsretten at A har fått medhold av betydning. Det er videre et vilkår for å bli tilkjent sakskostnader etter bestemmelsen at tungtveiende grunner tilsier det. Det følger av 20 3 andre punktum at det i tillegg til momentene i 20 2 tredje ledd annet punktum skal det legges særlig vekt på hvor mye parten har fått medhold, og andelen av sakskostnadene som knytter seg til den delen av saken. Lagmannsretten finner at tungtveiende grunner her tilsier at sakskostnader tilkjennes. Lagmannsretten legger særlig vekt på at tvisten gjelder arbeidstakers rett til godtgjøring for utført arbeid og at saken er av stor velferdsmessig betydning for A. Særlig på bakgrunn av at A både for tingretten og lagmannsretten har tatt utgangspunkt i at kravet utgjør 780 000 kroner, og at han med dommen oppnår et langt lavere beløp i overkant av 360 000 kroner finner lagmannsretten at han bare delvis kan tilkjennes sakskostnader, i størrelsesorden cirka 50 prosent. A sin prosessfullmektig krevde for tingretten 375 000 kroner og for lagmannsretten 641 793 kroner. I og med at saken er reist av A som arbeidstaker mot Mimir som arbeidsgiver, og saken gjelder tjeneste eller arbeidsforhold, er den gebyrfri for A sitt vedkommende, jamfør rettsgebyrloven 10 første ledd nummer 10Det alt vesentlige av sakskostnadskravet både for tingretten og lagmannsretten, gjelder salær. Kravene er betydelige, særlig gjelder dette kravet for lagmannsretten. Det foreligger stort antall dokumenter i saken, og lagmannsretten finner at det har vært nødvendig for A sin prosessfullmektig å gå gjennom en vesentlig del av dokumentene og at dette arbeidet har vært omfattende. Samlet sett mener lagmannsretten at kostnadene for tingretten må anses nødvendige. Derimot mener lagmannsretten at kostnadene for lagmannsretten langt overstiger det som er nødvendig. Saken har stått i det alt vesentlige i samme stilling for lagmannsretten som for tingretten, og det er vanskelig å se noen grunn til at kostnadene for ankebehandlingen skal være vesentlig høyere enn for tingrettsbehandlingen. Etter en samlet vurdering finner lagmannsretten at A bør tilkjennes 180 000 kroner i sakskostnader for hver instans, til sammen 360 000 kroner. D OM SS LU TN IN G1. Mimir Consulting A S betaler til A 365 960 trehundreogsekstifem tusennihundreogseksti kroner, med tillegg av lovens forsinkelsesrente fra 8 mai 2020, innen 2 to uker fra dommens forkynnelse. Mimir Consulting A S betaler til A 360 000 trehundreogsekstitusen kroner i sakskostnader for tingretten og lagmannsretten innen 2 to uker fra dommens forkynnelse. Jeg bekrefter at rettens øvrige medlemmer har godkjent avgjørelsens innhold, jamfør midlertidig lov 26 mai 2020 nummer 47 8 andre ledd.
Etter avsluttet arbeidsforhold oppsto tvist om lønn rett til provisjon. Lagmannsretten kom til at arbeidstaker for inntektsåret 2018 hadde frafalt rett til ordinær lønn. Derimot kom lagmannsretten til at arbeidstaker hadde rett til provisjon. Arbeidstaker fikk ikke medhold i krav om overtidsbetaling for 2019