Personrett  Fratakelse av rettslig handleevne  Vergemålsloven §§ 20 og 22
Saken gjelder krav fra Statsforvalteren i Møre og Romsdal om fratakelse av rettslig handleevne på det økonomiske området for A. A er 58 år gammel og i dag uføretrygdet. Han arbeidet i mange år i fiskeindustrien. Han er enslig og har en voksen sønn. I alle år har han bodd hjemme hos sine foreldre. Moren døde i 2019 og faren i 2020 I dag bor han i kommunal bolig på sted1. Den 22 mars 2019 mottok Fylkesmannen i Møre og Romsdal begjæring om vergemål for A. Hans bror B ble etter vergemålsloven 25 oppnevnt som verge 29 april 2019 for å ivareta brorens økonomiske interesser. Den 12 oktober 2021 mottok statsforvalteren henvendelse fra C, som også er bror til A, om behov for fratakelse av rettslig handleevne for A. Den 18 april 2022 vedtok statsforvalteren at: A, født 0000/64/00000, fratas den rettslige handleevne i økonomiske forhold i påvente av tingrettens behandling, jamfør vergemålsloven 22 annet ledd, jamfør 20 Advokat Katharina Angvik Hjelmaas ble oppnevnt som verge. Stevning i saken ble sendt tingretten 3 mai 2022 Advokat Oddvar Aarsæther ble oppnevnt av retten som As prosessfullmektig. Den 24 oktober 2022 avsa Møre og Romsdal tingrett dom med slik slutning: A, født nr 0000/64/00000, vert fråteken heilt den rettslege handleevna i økonomiske tilhøve. A anket dommen til Frostating lagmannsrett og viste til at han ønsker å styre sin økonomi selv. Han anførte at vilkårene for å frata ham den rettslige handleevnen ikke er oppfylt. Statsforvalteren innga tilsvar og viste til at tingrettens dom var riktig. Anken ble påstått forkastet. Ankeforhandling fant sted i Ålesund tinghus 25 januar 2023A var til stede. Han forklarte seg. Det ble hørt tre vitner; broren B, fastlege D og verge Hjelmaas. A har i korte trekk anført: A ønsker ikke verge og mener han ikke skal fratas rettslig handleevne. Han innser at han i 2013 hadde behov for hjelp og medisin for psykiske utfordringer, men psykosediagnosen er uriktig og han ønsker å trappe ned seponere antipsykotisk medisin. Han er ikke syk slik at han ikke kan styre egen økonomi. Bruken av rusmidler er ikke av et slikt omfang som den har vært tidligere, og utgjør i dag ikke et problem som det er grunn til å være bekymret over. Han vil dekke regninger, og han håndterer det praktiske hjemme med mat og renhold. Oppgavene er ikke særlig avanserte. Det er ikke lenger nødvendig med vergemål, og i alle fall er det ikke nødvendig å frata A rettslig handleevne. Det beste for A er at han selv får styre egen økonomi. Han har ikke lenger kontakt med mange av de personene som tidligere påvirket ham negativt så vel mentalt som økonomisk. Han vil bruke arven fra foreldrene til kjøp av bolig. Verken tilstandskravet, kravet om årsakssammenheng eller behovskravet i vergemålsloven 20 første ledd er oppfylt. Vilkårene for fratakelse av rettslig handleevne i 20, jamfør 22 er ikke oppfylt. A har nedlagt slik påstand: A frifinnes. Statsforvalteren i Møre og Romsdal har i korte trekk anført: Tingrettens dom er riktig. Vilkårene i vergemålsloven 22 andre ledd, jamfør 20 for å frata A den rettslige handleevnen på det økonomiske området er til stede. A fyller det medisinske vilkåret i 20 første ledd. Han har diagnosen paranoid psykose, og i tillegg sliter han med rusmisbruk. A sin tilstand medfører at han ikke er i stand til å ivareta sine økonomiske interesser, og til at han blir utnyttet økonomisk. Uføretrygden finansier eget og andres forbruk av narkotika, noe som blant annet fører til at han ikke har midler til å dekke vanlige utgifter og forpliktelser. A vil snart motta en betydelig arv etter foreldrene. Det er stor fare for at arven vil forsvinne dersom han selv fritt kan disponere pengene. Han er lett påvirkelig fra personer miljø som tar andre hensyn enn hva som er økonomisk best for A. As interesser kan ikke ivaretas i tilstrekkelig grad ved mindre inngripende tiltak, jamfør vergemålsloven 21 tredje ledd andre punktum. Frivillig vergemål har vært forsøkt, men har ikke gitt tilstrekkelig beskyttelse for A mot uheldige disposisjoner. Fratakelse av rettslig handleevne skal registreres av domstolen, jamfør vergemålsloven 77Statsforvalteren har nedlagt slik påstand: Anken forkastes. Lagmannsretten bemerker: I samsvar med vergemålsloven 68 første ledd er det tingretten som beslutter vergemål med fratakelse av rettslig handleevne. Etter vergemålsloven 20 kan den som på grunn av sinnslidelse eller rusmiddelmisbruk ikke er i stand til å ivareta sine interesser settes under vergemål dersom det er behov for vergemål. Bestemmelsen inneholder dermed både et tilstands helsekrav og et vilkår om at det foreligger et hjelpebehov som står i årsakssammenheng med tilstanden. Vergemålsloven 22 gjelder vergemål med fratakelse av den rettslige handleevnen som personer under vergemål etter 20 har i behold. Den som har verge etter 20 står fritt til å foreta rettslige handlinger. Dersom vilkårene for vergemål etter vergemålsloven 20 er oppfylt, og det er nødvendig å frata vedkommende den rettslige handleevnen for å hindre at vedkommende utsetter formuen sin eller andre økonomiske interesser for fare for å bli vesentlig forringet, kan slikt vergemål besluttes. Det samme gjelder dersom vedkommende blir utnyttet økonomisk på en utilbørlig måte, jamfør vergemålsloven 22Lagmannsretten finner det klart at tilstandskravet i vergemålsloven 20 er oppfylt. Det fremgår av Ot. prp. nr. 110 (2008 2009) side 48 at det sentrale ved bedømmelsen er A sin totale livssituasjon og hans faktiske og konkrete hjelpebehov, mer enn arten av medisinsk diagnose. A ble diagnostisert med paranoid psykose i 2013 Han har siden den gang blitt behandlet med injeksjoner med antipsykotisk medisin, med unntak av et opphold på om lag seks måneder i 2016 A sin fastlege i dag, D, har også forklart at A ble utredet for en mulig A DH D diagnose i 2018, men at det ikke ble funnet hensiktsmessig å gå videre med dette. Sentralt for lagmannsretten er at A, slik han selv forklarte i lagmannsretten, i lang tid har hatt et alvorlig rusmiddelmisbruk med amfetamin og alkohol. Han forklarte i lagmannsretten at han drikker flere øl daglig, og at det ikkje skjer hver dag at han bruker amfetamin. Det e avhengig av kor god råd e har, forklarte han. Fastlegen forklarte at rusmisbruket forverrer psykoselidelsen, noe lagmannsretten legger til grunn. Lagmannsretten er ikke i tvil om at A på grunn av alvorlig rusmiddelmisbruk og psykisk sykdom ikke er i stand til å ivareta sine økonomiske interesser, jamfør vergemålsloven 20 første ledd. Lagmannsretten finner det også klart at A har et hjelpebehov som står i årsakssammenheng med hans tilstand. B, som flyttet fra sted3 til sted2 i desember 2018 for å ta vare på sin demente far, forklarte at broren tok ut sin månedlige inntekt i kontanter og brukte opp pengene med en gang, uten noen gang å betale normale regninger. B forklarte at brødrene, og før det foreldrene, måtte betale brorens regninger, blant annet husleie i 2022 da han i en periode hadde leilighet i adresse. I denne leiligheten lot A også kompiser ta tilhold. A måtte etter hvert flytte ut, og brødrene måtte betale over 60 000 kroner for å få satt leiligheten i stand igjen. I følge B har familien ikke hatt andre valg enn å legge ut flere hundre tusen kroner for broren de seneste fire fem årene. A forklarte i lagmannsretten at han ofte har kjøpt amfetamin til seg selv og til kompiser bekjente. Noen ganger kan han få amfetamin på krita, og det hender også at han gir amfetamin til andre uten å få betaling der og da. B forklarte at han har blitt kontaktet av og følt seg presset til å betale til personer som han mener utnytter brorens avhengighet av amfetamin. Lagmannsretten fikk også opplysninger om andre økonomiske handlinger fra As side som fremstår som underlige, og hvor det er grunn til å mistenke at A i forkant har vært utsatt for en viss pågang, blant annet i forbindelse med kjøp av en brukt bil. Etter lagmannsrettens syn foreligger det et betydelig avvik fra det normale når det gjelder As evner til å ivareta sine økonomiske interesser, og det foreligger et klart hjelpebehov. Lagmannsretten finner det klart at årsaken til A sin manglende økonomiske styring er hans samlede fungering, ikke minst det langvarige rusmisbruket, fra om lag 20 års alder. De generelle vilkårene for vergemål i vergemålsloven 20 er oppfylt. Lagmannsretten finner det klart at fratakelse av As rettslige handleevne er nødvendig for å hindre at han utsetter sine økonomiske interesser for fare for å bli vesentlig forringet. As mangeårige handlingsmønster vedrørende egen økonomi viser at det er betydelig risiko for at han vil fortsette med å foreta uheldige økonomiske disposisjoner i form av narkotikakjøp, opptak av privat gjeld og at han vil la seg lede til å foreta overføringer til personer han omgås. Lagmannsretten finner det dessverre svært sannsynlig at arven etter foreldrene i løpet av kort tid vil bli benyttet på denne måten, noe som dermed klart vil utsette A for økonomisk tap. Selv om arven blir brukt til bolig, vil A ikke være i stand til å betjene de utgiftene som følger med det å eie bolig. I lagmannsretten kom det som nevnt frem at A har blitt utnyttet økonomisk på en utilbørlig måte av flere personer. Slik utnytting vil etter lagmannsrettens syn fortsette dersom han ikke blir satt under vergemål og fratatt rettslig handleevne på det økonomiske området, jamfør vergemålsloven 22 andre ledd. Slik utnyttelse har også hendt etter at A fikk oppnevnt verge frivillig. Det vises til forklaringen fra bror, og tidligere verge, B. Lagmannsretten har kommet til at A må fratas rettslig handleevne i økonomiske forhold fullt ut. Det er ikke grunnlag for tidsmessig begrensning fordi det ikke er holdepunkt for at han innen en viss tid vil være i stand til å håndtere økonomien sin på en adekvat måte, og for at hans samlede fungering vil endre seg avgjørende. Det kan eventuelt reises ny sak etter vergemålsloven 75 fjerde ledd, jamfør tredje ledd. Det er heller ikke grunnlag for å begrense fratakelsen til bestemte disposisjoner eller bestemte eiendeler. A er ikke i stand til verken å betale utgifter eller disponere inntekt og formue. I tillegg er det åpenbar fare for at han vil bli utnyttet økonomisk. Frivillig vergemål har vært forsøkt. A synes ikke innstilt på frivillig vergemål, som uansett ikke vil gi ham tilstrekkelig økonomisk vern. Vilkårene i vergemålsloven 20 og 22 andre ledd er oppfylt. Inngrepet er nødvendig, jamfør vergemålsloven 21 tredje ledd. Anken må etter dette forkastes. Dommen registreres eller tinglyses i løsøreregisteret, verdipapirsentralen og folkeregisteret i samsvar med vergemålsloven 77 Dette vil styrke ivaretakelsen av A. Staten bærer kostnadene ved saken. Dommen er enstemmig. D OM SS LU TN IN G Anken forkastes. 
Saken gjelder krav fra Statsforvalteren i Møre og Romsdal om fratakelse av rettslig handleevne på det økonomiske området for A. A er 58 år gammel og i dag uføretrygdet. Han arbeidet i mange år i fiskeindustrien. Han er enslig og har en voksen sønn. I alle år har han bodd hjemme hos sine foreldre. Moren døde i 2019 og faren i 2020 I dag bor han i kommunal bolig på sted1. Den 22 mars 2019 mottok Fylkesmannen i Møre og Romsdal begjæring om vergemål for A. Hans bror B ble etter vergemålsloven 25 oppnevnt som verge 29 april 2019 for å ivareta brorens økonomiske interesser. Den 12 oktober 2021 mottok statsforvalteren henvendelse fra C, som også er bror til A, om behov for fratakelse av rettslig handleevne for A. Den 18 april 2022 vedtok statsforvalteren at: A, født 0000/64/00000, fratas den rettslige handleevne i økonomiske forhold i påvente av tingrettens behandling, jamfør vergemålsloven 22 annet ledd, jamfør 20 Advokat Katharina Angvik Hjelmaas ble oppnevnt som verge. Stevning i saken ble sendt tingretten 3 mai 2022 Advokat Oddvar Aarsæther ble oppnevnt av retten som As prosessfullmektig. Den 24 oktober 2022 avsa Møre og Romsdal tingrett dom med slik slutning: A, født nr 0000/64/00000, vert fråteken heilt den rettslege handleevna i økonomiske tilhøve. A anket dommen til Frostating lagmannsrett og viste til at han ønsker å styre sin økonomi selv. Han anførte at vilkårene for å frata ham den rettslige handleevnen ikke er oppfylt. Statsforvalteren innga tilsvar og viste til at tingrettens dom var riktig. Anken ble påstått forkastet. Ankeforhandling fant sted i Ålesund tinghus 25 januar 2023A var til stede. Det ble hørt tre vitner; broren B, fastlege D og verge Hjelmaas. A har i korte trekk anført: A ønsker ikke verge og mener han ikke skal fratas rettslig handleevne. Han innser at han i 2013 hadde behov for hjelp og medisin for psykiske utfordringer, men psykosediagnosen er uriktig og han ønsker å trappe ned seponere antipsykotisk medisin. Han er ikke syk slik at han ikke kan styre egen økonomi. Bruken av rusmidler er ikke av et slikt omfang som den har vært tidligere, og utgjør i dag ikke et problem som det er grunn til å være bekymret over. Han vil dekke regninger, og han håndterer det praktiske hjemme med mat og renhold. Oppgavene er ikke særlig avanserte. Det er ikke lenger nødvendig med vergemål, og i alle fall er det ikke nødvendig å frata A rettslig handleevne. Det beste for A er at han selv får styre egen økonomi. Han har ikke lenger kontakt med mange av de personene som tidligere påvirket ham negativt så vel mentalt som økonomisk. Han vil bruke arven fra foreldrene til kjøp av bolig. Verken tilstandskravet, kravet om årsakssammenheng eller behovskravet i vergemålsloven 20 første ledd er oppfylt. Vilkårene for fratakelse av rettslig handleevne i 20, jamfør 22 er ikke oppfylt. A har nedlagt slik påstand: A frifinnes. Statsforvalteren i Møre og Romsdal har i korte trekk anført: Tingrettens dom er riktig. Vilkårene i vergemålsloven 22 andre ledd, jamfør 20 for å frata A den rettslige handleevnen på det økonomiske området er til stede. A fyller det medisinske vilkåret i 20 første ledd. Han har diagnosen paranoid psykose, og i tillegg sliter han med rusmisbruk. A sin tilstand medfører at han ikke er i stand til å ivareta sine økonomiske interesser, og til at han blir utnyttet økonomisk. Uføretrygden finansier eget og andres forbruk av narkotika, noe som blant annet fører til at han ikke har midler til å dekke vanlige utgifter og forpliktelser. A vil snart motta en betydelig arv etter foreldrene. Det er stor fare for at arven vil forsvinne dersom han selv fritt kan disponere pengene. Han er lett påvirkelig fra personer miljø som tar andre hensyn enn hva som er økonomisk best for A. As interesser kan ikke ivaretas i tilstrekkelig grad ved mindre inngripende tiltak, jamfør vergemålsloven 21 tredje ledd andre punktum. Frivillig vergemål har vært forsøkt, men har ikke gitt tilstrekkelig beskyttelse for A mot uheldige disposisjoner. Fratakelse av rettslig handleevne skal registreres av domstolen, jamfør vergemålsloven 77Statsforvalteren har nedlagt slik påstand: Anken forkastes. Lagmannsretten bemerker: I samsvar med vergemålsloven 68 første ledd er det tingretten som beslutter vergemål med fratakelse av rettslig handleevne. Etter vergemålsloven 20 kan den som på grunn av sinnslidelse eller rusmiddelmisbruk ikke er i stand til å ivareta sine interesser settes under vergemål dersom det er behov for vergemål. Bestemmelsen inneholder dermed både et tilstands helsekrav og et vilkår om at det foreligger et hjelpebehov som står i årsakssammenheng med tilstanden. Vergemålsloven 22 gjelder vergemål med fratakelse av den rettslige handleevnen som personer under vergemål etter 20 har i behold. Den som har verge etter 20 står fritt til å foreta rettslige handlinger. Dersom vilkårene for vergemål etter vergemålsloven 20 er oppfylt, og det er nødvendig å frata vedkommende den rettslige handleevnen for å hindre at vedkommende utsetter formuen sin eller andre økonomiske interesser for fare for å bli vesentlig forringet, kan slikt vergemål besluttes. Det samme gjelder dersom vedkommende blir utnyttet økonomisk på en utilbørlig måte, jamfør vergemålsloven 22Lagmannsretten finner det klart at tilstandskravet i vergemålsloven 20 er oppfylt. Det fremgår av Ot. nr. 110 (2008 2009) side 48 at det sentrale ved bedømmelsen er A sin totale livssituasjon og hans faktiske og konkrete hjelpebehov, mer enn arten av medisinsk diagnose. A ble diagnostisert med paranoid psykose i 2013 Han har siden den gang blitt behandlet med injeksjoner med antipsykotisk medisin, med unntak av et opphold på om lag seks måneder i 2016 A sin fastlege i dag, D, har også forklart at A ble utredet for en mulig A DH D diagnose i 2018, men at det ikke ble funnet hensiktsmessig å gå videre med dette. Sentralt for lagmannsretten er at A, slik han selv forklarte i lagmannsretten, i lang tid har hatt et alvorlig rusmiddelmisbruk med amfetamin og alkohol. Han forklarte i lagmannsretten at han drikker flere øl daglig, og at det ikkje skjer hver dag at han bruker amfetamin. Det e avhengig av kor god råd e har, forklarte han. Fastlegen forklarte at rusmisbruket forverrer psykoselidelsen, noe lagmannsretten legger til grunn. Lagmannsretten er ikke i tvil om at A på grunn av alvorlig rusmiddelmisbruk og psykisk sykdom ikke er i stand til å ivareta sine økonomiske interesser, jamfør vergemålsloven 20 første ledd. Lagmannsretten finner det også klart at A har et hjelpebehov som står i årsakssammenheng med hans tilstand. B, som flyttet fra sted3 til sted2 i desember 2018 for å ta vare på sin demente far, forklarte at broren tok ut sin månedlige inntekt i kontanter og brukte opp pengene med en gang, uten noen gang å betale normale regninger. B forklarte at brødrene, og før det foreldrene, måtte betale brorens regninger, blant annet husleie i 2022 da han i en periode hadde leilighet i adresse. I denne leiligheten lot A også kompiser ta tilhold. A måtte etter hvert flytte ut, og brødrene måtte betale over 60 000 kroner for å få satt leiligheten i stand igjen. I følge B har familien ikke hatt andre valg enn å legge ut flere hundre tusen kroner for broren de seneste fire fem årene. A forklarte i lagmannsretten at han ofte har kjøpt amfetamin til seg selv og til kompiser bekjente. Noen ganger kan han få amfetamin på krita, og det hender også at han gir amfetamin til andre uten å få betaling der og da. B forklarte at han har blitt kontaktet av og følt seg presset til å betale til personer som han mener utnytter brorens avhengighet av amfetamin. Lagmannsretten fikk også opplysninger om andre økonomiske handlinger fra As side som fremstår som underlige, og hvor det er grunn til å mistenke at A i forkant har vært utsatt for en viss pågang, blant annet i forbindelse med kjøp av en brukt bil. Etter lagmannsrettens syn foreligger det et betydelig avvik fra det normale når det gjelder As evner til å ivareta sine økonomiske interesser, og det foreligger et klart hjelpebehov. Lagmannsretten finner det klart at årsaken til A sin manglende økonomiske styring er hans samlede fungering, ikke minst det langvarige rusmisbruket, fra om lag 20 års alder. De generelle vilkårene for vergemål i vergemålsloven 20 er oppfylt. Lagmannsretten finner det klart at fratakelse av As rettslige handleevne er nødvendig for å hindre at han utsetter sine økonomiske interesser for fare for å bli vesentlig forringet. As mangeårige handlingsmønster vedrørende egen økonomi viser at det er betydelig risiko for at han vil fortsette med å foreta uheldige økonomiske disposisjoner i form av narkotikakjøp, opptak av privat gjeld og at han vil la seg lede til å foreta overføringer til personer han omgås. Lagmannsretten finner det dessverre svært sannsynlig at arven etter foreldrene i løpet av kort tid vil bli benyttet på denne måten, noe som dermed klart vil utsette A for økonomisk tap. Selv om arven blir brukt til bolig, vil A ikke være i stand til å betjene de utgiftene som følger med det å eie bolig. I lagmannsretten kom det som nevnt frem at A har blitt utnyttet økonomisk på en utilbørlig måte av flere personer. Slik utnytting vil etter lagmannsrettens syn fortsette dersom han ikke blir satt under vergemål og fratatt rettslig handleevne på det økonomiske området, jamfør vergemålsloven 22 andre ledd. Slik utnyttelse har også hendt etter at A fikk oppnevnt verge frivillig. Det vises til forklaringen fra bror, og tidligere verge, B. Lagmannsretten har kommet til at A må fratas rettslig handleevne i økonomiske forhold fullt ut. Det er ikke grunnlag for tidsmessig begrensning fordi det ikke er holdepunkt for at han innen en viss tid vil være i stand til å håndtere økonomien sin på en adekvat måte, og for at hans samlede fungering vil endre seg avgjørende. Det kan eventuelt reises ny sak etter vergemålsloven 75 fjerde ledd, jamfør tredje ledd. Det er heller ikke grunnlag for å begrense fratakelsen til bestemte disposisjoner eller bestemte eiendeler. A er ikke i stand til verken å betale utgifter eller disponere inntekt og formue. I tillegg er det åpenbar fare for at han vil bli utnyttet økonomisk. Frivillig vergemål har vært forsøkt. A synes ikke innstilt på frivillig vergemål, som uansett ikke vil gi ham tilstrekkelig økonomisk vern. Vilkårene i vergemålsloven 20 og 22 andre ledd er oppfylt. Inngrepet er nødvendig, jamfør vergemålsloven 21 tredje ledd. Anken må etter dette forkastes. Dommen registreres eller tinglyses i løsøreregisteret, verdipapirsentralen og folkeregisteret i samsvar med vergemålsloven 77 Dette vil styrke ivaretakelsen av A. Staten bærer kostnadene ved saken. D OM SS LU TN IN G Anken forkastes.
En psykisk syk ufør mann med mangeårig rusproblem ble fratatt rettslig handleevne i økonomiske forhold. Han ville snart motta en ganske stor arv etter foreldrene. Han var lett å lede, og det var stor fare for at han ville bli utsatt for pågang fra uheldige miljø, og for at arven derfor raskt ville bli forspilt. Henvisninger: Vergemålsloven 20, 22