Sivilprosess  Rettskraft  Tvisteloven § 19-15
Saken gjelder spørsmål om rettskraft. Sakens bakgrunn Kristin Kr ger Småbrekke (Småbrekke) og Christian Larsen (Larsen) sendte 29 mai 2017 klage til Forliksrådet i Bergen i sak mot Jan Haugland (Haugland). Saken gjaldt krav om fastsettelsesdom for at Haugland var erstatningspliktig for mangelfull ferdigstillelse av bolig under oppføring, nærmere bestemt oppføring av støttemurer og etablering av peis pipe ildsted. Dette er omtalt som fastsettelsessaken (forliksrådets saksnummer F2017 033759). Småbrekke og Larsen inngav ny forliksklage mot Haugland 27 juni 2017 Saken gjaldt krav om erstatning på 997 125 kroner for en rekke mangler ved ferdigstillelse av den samme boligen. Denne saken er omtalt som fullbyrdelsessak 1 (forliksrådets saksnummer F2017 038503). Forliksrådet behandlet begge sakene i rettsmøte 27 september 2017 Det ble avsagt fraværsdommer. Den 7 november 2017 sendte Småbrekke og Larsen ny forliksklage mot Haugland. Saken gjaldt krav om erstatning for ytterligere mangler ved den samme eiendommen. Denne saken er omtalt som fullbyrdelsessak 2 (forliksrådets saksnummer F2017 067709). Fraværsdom ble avsagt 14 februar 2018Haugland tok ut stevning mot Småbrekke og Larsen for Bergen tingrett 8 juli 2019 Det ble lagt ned påstand om frifinnelse for kravene i forliksrådets saker F2017 067709 og F2017 038503 (fullbyrdelsessak 1 og 2). Saken ble tildelt saksnummer 19 104233 TV I i tingretten. Den 21 november 2019 sendte Haugland ny stevning til Bergen tingrett, med påstand om frifinnelse for kravene i forliksrådets sak F2017 033759 (fastsettelsessaken). Saken ble tildelt saksnummer 19 174338 TV I. Tingretten besluttet 23 mars 2020 at de to tvistesakene skulle forenes til felles behandling. Bergen tingrett, nå Hordaland tingrett, avsa 7 august 2020 kjennelse med slik slutning: 1. Søksmål med krav om overprøving av Bergen forliksråds fraværsdom med sak nummer F2017 038503 i Bergen tingrett sak nummer 19 104233 TV I B ER G 2 fremmes. 2. Søksmål med krav om overprøving av Bergen forliksråds fraværsdom med sak nummer F2017 067709 i Bergen tingrett sak nummer 19 104233 TV I B ER G 2 avises. 3. Bergen tingretts sak nummer 19 174338 TV I B ER G 1 avvises. 4. I sakskostnader betaler Jan Haugland 18 000 attentusen kroner til Christian Larsen og Kristin Kr ger Småbrekke i fellesskap innen 2 to uker fra forkynnelsen av kjennelsen. Haugland anket over tingrettens kjennelse, slutningens punkt 2, 3 og 4 Anken gjaldt rettsanvendelsen. Småbrekke og Larsen inngav tilsvar. For den videre prosessen etter inngitt anke, vises det til redegjørelse i lagmannsrettens brev til partene 9 november 2021: Det vises til anke 24 august 2020 Anken gjaldt Bergen tingretts kjennelse 7 august 2020 Gulating lagmannsrett forkastet anken i kjennelse 14 september 2020 Etter anke til Høyesterett ble lagmannsrettens kjennelse opphevet, idet anken skulle ha vært behandlet som en begjæring om oppfriskning. Saken ble returnert til tingretten for behandling av oppfriskningsspørsmålet. Ved Hordaland tingretts kjennelse 27 april 2021 ble begjæring om oppfriskning ikke tatt til følge. Også denne kjennelsen ble påanket. I lagmannsrettens kjennelse 18 august 2021 ble anken forkastet. I kjennelsen på side 4 fremgår følgende: Inneværende sak gjelder spørsmål om oppfriskning i fullbyrdelsessak 2 (F2017 067709), som ble avvist som for sent fremsatt. Fastsettelsessaken (F2017 033759) ble avvist under henvisning til at kravet var rettskraftig avgjort i fullbyrdelsessak 2 Utfallet av fastsettelsessaken kan bero på om det gis oppfriskning eller ikke i inneværende sak. Ny behandling av anke over avvisning av fastsettelsessaken vil derfor måtte avvente til spørsmålet om oppfriskning er rettskraftig avgjort. Spørsmålet om oppfriskning i fullbyrdelsessak 2 ble rettskraftig avgjort ved Høyesteretts ankeutvalgs beslutning 22 oktober 2021, hvor anken ble nektet fremmet. Det er således ikke gitt oppfriskning for denne delen av saken. Den opprinnelige anken knyttet til avvisning av fastsettelsessaken (F2017 033759) er ikke endelig avgjort. Advokat Bjaarstad gis med dette frist til 16 november 2021 for å avklare om anken opprettholdes, eventuelt med nærmere begrunnelse. Advokat Grahl Madsen gis deretter frist til 23 november 2021 for eventuelle supplerende merknader. Lagmannsretten tar utgangspunkt i at saken deretter er klar til avgjørelse. Haugland har opprettholdt anken. Småbrekke og Larsen har inngitt merknader. Anken knyttet til avvisning av fastsettelsessaken (F2017 033759), tingrettens slutning punkt 3, anses klar til avgjørelse. Partenes påstander og grunnlaget for disse Jan Haugland har i hovedtrekk gjort gjeldende: Anke vedrørende fastsettelsessaken: Tingrettens vurdering av om det er identitet mellom fastsettelsessøksmålet og fullbyrdelsessøksmålet i sak F2017 067709, er feil. Det er ikke klart hva som er innholdet i fraværsdommen fra forliksrådet, og det er ikke mulig å tvangsinndrive denne. Det er lagt ned slik påstand: 1. Bergen tingretts kjennelse datert 7/8/2020 punkt 1, 2 og 3 oppheves. 2. Bergen tingretts sak nummer 19 174338 TV I B ER G 1, forent til felles behandling med Bergen tingretts sak nummer 19 104233 TV I B ER G 2 for behandling av fraværsdommene fra Bergen forliksråd (F2017 038503, F2017 067709 og F2017 033759) fremmes. 3. Tingrettens sakskostnadsavgjørelse oppheves, og spørsmålet om sakskostnader utestår til saken avsluttes i tingretten. Prosesskriv 16 november 2021: Anken opprettholdes. Lagmannsretten må behandle spørsmålet om avvisning, ettersom tvistelovens regler om oppfriskning gjelder parallelt eller som et alternativ til å ta ut stevning, jamfør tvisteloven 6 14 fjerde ledd. Spørsmålet om avvisning er fremdeles gjenstand for anke, både for fullbyrdelsessak 2 og fastsettelsessaken. Anken omhandler Hauglands rett til å få realitetsbehandlet fraværsdommene for første gang. Det er kun tatt stilling til spørsmålet om oppfriskning. Anførslene i anken gjelder feil ved rettsanvendelsen. Dette har lagmannsretten bare tatt stilling til prejudisielt. Søksmål kan ikke avvises dersom stevning er tatt ut innen frist fastsatt av forliksrådet. Forliksrådet har fastsatt en ny forkynningsdato for Haugland. Lagmannsretten må ta stilling til om denne datoen er bindende for domstolene. Domstolene har ikke hjemmel til å vurdere om fraværsdommene var lovlig forkynt eller ikke. Fraværsdommene er avsagt på uriktig grunnlag. Småbrekke og Larsen opplyste ikke forliksrådet om at de hadde holdt tilbake betaling for sluttfaktura og ekstraarbeider, med til sammen 835 222 kroner. Haugland har omsider fått tilgang til boligen for gjennomgang sammen med takstmann. Takstmannens rapport viser at det foreligger samlede utbedringskostnader for langt mindre enn beløpet de holdt tilbake. Samlet sett fremsatte Småbrekke og Larsen krav om prisavslag erstatning for cirka 3 000 000 kroner. Sakens dokumenter viser at de ikke har noe krav. Haugland skal ikke lide rettstap fordi Småbrekke og Larsen har gjort sakene uoversiktlige, ved at de tok ut tre forliksklager om identiske krav. De tre fraværsdommene overlapper og griper så sterkt inn i hverandre at det er umulig å skille dem uten at de underlegges realitetsbehandling. Kristin Kr ger Småbrekke og Christian Larsen har i hovedtrekk gjort gjeldende: Anketilsvar vedrørende fastsettelsessaken: I fastsettelsesdommen ble Haugland funnet ansvarlig for forhold som i sin helhet er medtatt i klage og dom i forliksrådets sak F2017 067709 Tingretten har korrekt lagt til grunn at disse forholdene er rettskraftig avgjort og søksmålet til overprøving av fastsettelsesdommen skal derfor avvises. Det er lagt ned slik påstand: 1. Anken forkastes2. Christian Larsen og Kristin Kr ger Småbrekke tilkjennes saksomkostninger. Prosesskriv 17 november 2021: Fastsettelsessaken ble avvist av tingretten, under henvisning til at kravet var rettskraftig avgjort i fullbyrdelsessak 2 Fullbyrdelsessak 2 er nå rettskraftig avgjort. Anken som retter seg mot avvisningen av fastsettelsessaken må forkastes. Haugland har i prosesskriv 16 november 2021 ingen merknader knyttet til fastsettelsessaken. Det må anses som akseptert at fastsettelsessaken omhandler samme tema som er rettskraftig avgjort i fullbyrdelsessak 2Anke er ikke et tilgjengelig rettsmiddel mot avvisningskjennelsen. Haugland sin anke ble derfor tolket til å være en begjæring om oppfriskning. Lagmannsretten skal ikke ta stilling til noen avvisningsanke, slik Haugland synes å gjøre gjeldende. Lagmannsrettens vurdering Muntlig forhandling er ikke begjært og anses ikke nødvendig for en forsvarlig og rettferdig behandling av saken, jamfør tvisteloven 29 15 andre ledd og E MK artikkel 6 nummer 1 Saken behandles skriftlig, jamfør hovedregelen i tvisteloven 29 15 første ledd. Haugland har gjort gjeldende at tingrettens avvisning av fullbyrdelsessak 2 fortsatt er gjenstand for anke. Det fremgår tydelig av Høyesteretts kjennelse 21 desember 2020 at anke ikke er et tilgjengelig rettsmiddel mot den delen av tingrettens avvisningskjennelse som knytter seg til fullbyrdelsessak 2, jamfør også tvisteloven 16 11 første ledd. Hauglands anke har derfor blitt behandlet som en begjæring om oppfriskning. Spørsmålet om oppfriskning i fullbyrdelsessak 2 er rettskraftig avgjort ved Høyesteretts ankeutvalgs beslutning 22 oktober 2021 Haugland er ikke gitt oppfriskning for oversittelse av søksmålsfristen i tvisteloven 6 14 første ledd. Lagmannsretten kan ikke overprøve denne delen av saken på nytt. Som presisert i lagmannsrettens brev til partene 9 november 2021, er det anken knyttet til fastsettelsessaken som nå skal behandles. Tingretten avviste fastsettelsessøksmålet som følge av at kravet var rettskraftig avgjort ved fullbyrdelsessak 2Det følger av tvisteloven 19 15 tredje ledd at retten skal avvise en ny sak mellom samme parter om et krav som er rettskraftig avgjort. Avvisning forutsetter at den nye saken gjelder det samme krav eller rettsforhold som ble avgjort i den første saken. Om man i den nye saken står overfor samme krav, beror etter rettspraksis og juridisk teori på en totalbedømmelse av flere forhold. De viktigste kriteriene er om de rettsfølger som gjøres gjeldende er kvalitativt ulike, om det er store ulikheter mellom de faktiske og rettslige vilkår for disse rettsfølgene, og likhet eller ulikhet i de interesser som rettsreglene skal beskytte. Rettslig tradisjon vil også ha betydning. Det vises blant annet til H R 2008 1031 A avsnitt 55 og 56, og H R 2018 1130 A avsnitt 21 til 32 og 34 Om utgangspunktet for tolkningen heter det i H R 1996 70 A, jamfør H R 2018 1130 A avsnitt 34: Utgangspunktet må tas i domskonklusjonen i Høyesteretts dom. Denne må sammenholdes med dommens premisser og de krav som er nedfelt i partenes påstander, og også partenes anførsler og argumentasjon slik det er referert i dommen. Men det må videre mer sekundært ses hen til dommene fra byretten og lagmannsretten og partenes argumentasjon i prosesskriv, så langt dette er egnet til å belyse omfanget av det krav som ble pådømt. Også forhold utover det som fremgår av dommene og prosesskrivene, vil kunne tenkes å kunne komme inn.... Det samme utgangspunktet gjelder ved tolkning av fraværsdom, jamfør H R 2018 1130 A avsnitt 35 Hva som er rettskraftig avgjort beror følgelig på en tolkning med utgangspunkt i domskonklusjonen, sammenholdt med dommens premisser, partenes påstander, anførsler og argumentasjon. Tingrettens rettslige utgangspunkt er i tråd med dette. Fraværsdommen i sak F2017 033759 er en fastsettelsesdom. Det fremgår av domsslutningen at Haugland ble funnet ansvarlig for kostnader ved oppføring av støttemurer og for kostnader ved etablering av peis pipe ildsted. Tingretten har dermed korrekt kommet til at saken gjaldt oppføring av murer og etablering av peis pipe ildsted. Fraværsdommen i sak F2017 067709 er en fullbyrdelsesdom, hvor Haugland ble dømt til å betale Småbrekke og Larsen 1 989 054 kroner. Tingretten har vist til at det i fullbyrdelsesdommen fremkommer at saken gjaldt kostnader knyttet til blant annet oppføring av støttemur og etablering av peis pipe ildsted. Dette fremkommer riktignok ikke uttrykkelig av dommen. Domsslutningen angir utelukkende det beløp Haugland ble dømt til å betale til Småbrekke og Larsen, og i premissene fremgår det at saken gjaldt erstatning for mangler ved eiendommen. Dommen må som nevnt tolkes i lys av Småbrekke og Larsens anførsler. I forliksklagen angis utelukkende et erstatningskrav for mangler ved eiendommen. Det vises imidlertid til vedlagt takstrapport som angir manglene. I takstrapporten fremgår det uttrykkelig at kostnader til forstøtningsmurer samt skorstein og peis inngår i erstatningskravet. Deler av beløpet tilkjent i fullbyrdelsesdommen gjelder direkte de kostnader Haugland ble funnet ansvarlig for i fastsettelsesdommen. Lagmannsretten er etter dette enig med tingretten i at det samme faktiske grunnlaget danner utgangspunktet for både fullbyrdelses og fastsettelsessøksmålet. Det er altså identitet mellom kravene i de to sakene. Etter tvisteloven 19 15 tredje ledd skal ny sak om et krav som er rettskraftig avgjort likevel ikke avvises dersom saksøkeren på grunn av tvist om avgjørelsens bindende virkning eller andre særlige forhold likevel har søksmålsinteresse etter 1 3. Bestemmelsen tar sikte på tilfeller hvor det hevdes å ha inntrådt nye rettsfakta, tilfeller hvor det anlegges søksmål for å avbryte foreldelse, samt tilfeller hvor det er tvist om hvilket krav som var gjenstand for den første saken eller hva avgjørelsen går ut på, jamfør H R 2012 1748 U avsnitt 24 Det er ikke gjort gjeldende, og lagmannsretten kan ikke se, at disse vilkårene er oppfylt. For ordens skyld bemerkes at takstrapporten Haugland viser til, utgjør et bevismiddel som ikke kan begrunne ny sak om et krav som er rettskraftig avgjort, jamfør Ot. prp. nr. 51 (2004 2005) side 441Lagmannsretten konkluderer etter dette med at tingretten korrekt har avvist søksmålet med krav om overprøving av fraværsdom 27 september 2017 i sak F2017 033759, jamfør tvisteloven 19 15 tredje ledd. Anken har ikke ført frem, og skal forkastes, jamfør tvisteloven 29 23 andre ledd. Sakskostnader Når anken forkastes, har Småbrekke og Larsen vunnet saken, og har i utgangspunktet krav på å få dekket nødvendige sakskostnader for lagmannsretten, jamfør tvisteloven 20 2 første og andre ledd og 20 5 Lagmannsretten har vurdert om det er grunn til å bruke unntaket i tvisteloven 20 2 tredje ledd, men kan ikke se at tungtveiende grunner gjør det rimelig å frita Haugland, helt eller delvis, for sakskostnadsansvaret. Advokat Grahl Madsen har på vegne av Småbrekke og Larsen krevd seg tilkjent 13 125 kroner inklusive merverdiavgift Beløpet anses nødvendig for å ivareta Småbrekke og Larsens interesser i ankesaken knyttet til fastsettelsessøksmålet, og beløpet tilkjennes, jamfør tvisteloven 20 5 første ledd. Kjennelsen er enstemmig. S LU TN IN G1. Anken forkastes. 2. I sakskostnader for lagmannsretten betaler Jan Haugland 13 125 trettentusenetthundreogtjuefem kroner til Kristin Kr ger Småbrekke og Christian Larsen innen 2 to uker fra forkynnelsen av denne kjennelsen. 
Saken gjelder spørsmål om rettskraft. Sakens bakgrunn Kristin Kr ger Småbrekke (Småbrekke) og Christian Larsen (Larsen) sendte 29 mai 2017 klage til Forliksrådet i Bergen i sak mot Jan Haugland (Haugland). Saken gjaldt krav om fastsettelsesdom for at Haugland var erstatningspliktig for mangelfull ferdigstillelse av bolig under oppføring, nærmere bestemt oppføring av støttemurer og etablering av peis pipe ildsted. Dette er omtalt som fastsettelsessaken (forliksrådets saksnummer F2017 033759). Småbrekke og Larsen inngav ny forliksklage mot Haugland 27 juni 2017 Saken gjaldt krav om erstatning på 997 125 kroner for en rekke mangler ved ferdigstillelse av den samme boligen. Denne saken er omtalt som fullbyrdelsessak 1 (forliksrådets saksnummer F2017 038503). Forliksrådet behandlet begge sakene i rettsmøte 27 september 2017 Det ble avsagt fraværsdommer. Den 7 november 2017 sendte Småbrekke og Larsen ny forliksklage mot Haugland. Saken gjaldt krav om erstatning for ytterligere mangler ved den samme eiendommen. Denne saken er omtalt som fullbyrdelsessak 2 (forliksrådets saksnummer F2017 067709). Fraværsdom ble avsagt 14 februar 2018Haugland tok ut stevning mot Småbrekke og Larsen for Bergen tingrett 8 juli 2019 Det ble lagt ned påstand om frifinnelse for kravene i forliksrådets saker F2017 067709 og F2017 038503 (fullbyrdelsessak 1 og 2). Saken ble tildelt saksnummer 19 104233 TV I i tingretten. Den 21 november 2019 sendte Haugland ny stevning til Bergen tingrett, med påstand om frifinnelse for kravene i forliksrådets sak F2017 033759 (fastsettelsessaken). Saken ble tildelt saksnummer 19 174338 TV I. Tingretten besluttet 23 mars 2020 at de to tvistesakene skulle forenes til felles behandling. Bergen tingrett, nå Hordaland tingrett, avsa 7 august 2020 kjennelse med slik slutning: 1. Søksmål med krav om overprøving av Bergen forliksråds fraværsdom med sak nummer F2017 038503 i Bergen tingrett sak nummer 19 104233 TV I B ER G 2 fremmes. Søksmål med krav om overprøving av Bergen forliksråds fraværsdom med sak nummer F2017 067709 i Bergen tingrett sak nummer 19 104233 TV I B ER G 2 avises. Bergen tingretts sak nummer 19 174338 TV I B ER G 1 avvises. I sakskostnader betaler Jan Haugland 18 000 attentusen kroner til Christian Larsen og Kristin Kr ger Småbrekke i fellesskap innen 2 to uker fra forkynnelsen av kjennelsen. Haugland anket over tingrettens kjennelse, slutningens punkt 2, 3 og 4 Anken gjaldt rettsanvendelsen. Småbrekke og Larsen inngav tilsvar. For den videre prosessen etter inngitt anke, vises det til redegjørelse i lagmannsrettens brev til partene 9 november 2021: Det vises til anke 24 august 2020 Anken gjaldt Bergen tingretts kjennelse 7 august 2020 Gulating lagmannsrett forkastet anken i kjennelse 14 september 2020 Etter anke til Høyesterett ble lagmannsrettens kjennelse opphevet, idet anken skulle ha vært behandlet som en begjæring om oppfriskning. Saken ble returnert til tingretten for behandling av oppfriskningsspørsmålet. Ved Hordaland tingretts kjennelse 27 april 2021 ble begjæring om oppfriskning ikke tatt til følge. Også denne kjennelsen ble påanket. I lagmannsrettens kjennelse 18 august 2021 ble anken forkastet. I kjennelsen på side 4 fremgår følgende: Inneværende sak gjelder spørsmål om oppfriskning i fullbyrdelsessak 2 (F2017 067709), som ble avvist som for sent fremsatt. Fastsettelsessaken (F2017 033759) ble avvist under henvisning til at kravet var rettskraftig avgjort i fullbyrdelsessak 2 Utfallet av fastsettelsessaken kan bero på om det gis oppfriskning eller ikke i inneværende sak. Ny behandling av anke over avvisning av fastsettelsessaken vil derfor måtte avvente til spørsmålet om oppfriskning er rettskraftig avgjort. Spørsmålet om oppfriskning i fullbyrdelsessak 2 ble rettskraftig avgjort ved Høyesteretts ankeutvalgs beslutning 22 oktober 2021, hvor anken ble nektet fremmet. Det er således ikke gitt oppfriskning for denne delen av saken. Den opprinnelige anken knyttet til avvisning av fastsettelsessaken (F2017 033759) er ikke endelig avgjort. Advokat Bjaarstad gis med dette frist til 16 november 2021 for å avklare om anken opprettholdes, eventuelt med nærmere begrunnelse. Advokat Grahl Madsen gis deretter frist til 23 november 2021 for eventuelle supplerende merknader. Lagmannsretten tar utgangspunkt i at saken deretter er klar til avgjørelse. Haugland har opprettholdt anken. Småbrekke og Larsen har inngitt merknader. Anken knyttet til avvisning av fastsettelsessaken (F2017 033759), tingrettens slutning punkt 3, anses klar til avgjørelse. Partenes påstander og grunnlaget for disse Jan Haugland har i hovedtrekk gjort gjeldende: Anke vedrørende fastsettelsessaken: Tingrettens vurdering av om det er identitet mellom fastsettelsessøksmålet og fullbyrdelsessøksmålet i sak F2017 067709, er feil. Det er ikke klart hva som er innholdet i fraværsdommen fra forliksrådet, og det er ikke mulig å tvangsinndrive denne. Det er lagt ned slik påstand: 1. Bergen tingretts kjennelse datert 7/8/2020 punkt 1, 2 og 3 oppheves. Bergen tingretts sak nummer 19 174338 TV I B ER G 1, forent til felles behandling med Bergen tingretts sak nummer 19 104233 TV I B ER G 2 for behandling av fraværsdommene fra Bergen forliksråd (F2017 038503, F2017 067709 og F2017 033759) fremmes. Tingrettens sakskostnadsavgjørelse oppheves, og spørsmålet om sakskostnader utestår til saken avsluttes i tingretten. Prosesskriv 16 november 2021: Anken opprettholdes. Lagmannsretten må behandle spørsmålet om avvisning, ettersom tvistelovens regler om oppfriskning gjelder parallelt eller som et alternativ til å ta ut stevning, jamfør tvisteloven 6 14 fjerde ledd. Spørsmålet om avvisning er fremdeles gjenstand for anke, både for fullbyrdelsessak 2 og fastsettelsessaken. Anken omhandler Hauglands rett til å få realitetsbehandlet fraværsdommene for første gang. Det er kun tatt stilling til spørsmålet om oppfriskning. Anførslene i anken gjelder feil ved rettsanvendelsen. Dette har lagmannsretten bare tatt stilling til prejudisielt. Søksmål kan ikke avvises dersom stevning er tatt ut innen frist fastsatt av forliksrådet. Forliksrådet har fastsatt en ny forkynningsdato for Haugland. Lagmannsretten må ta stilling til om denne datoen er bindende for domstolene. Domstolene har ikke hjemmel til å vurdere om fraværsdommene var lovlig forkynt eller ikke. Fraværsdommene er avsagt på uriktig grunnlag. Småbrekke og Larsen opplyste ikke forliksrådet om at de hadde holdt tilbake betaling for sluttfaktura og ekstraarbeider, med til sammen 835 222 kroner. Haugland har omsider fått tilgang til boligen for gjennomgang sammen med takstmann. Takstmannens rapport viser at det foreligger samlede utbedringskostnader for langt mindre enn beløpet de holdt tilbake. Samlet sett fremsatte Småbrekke og Larsen krav om prisavslag erstatning for cirka 3 000 000 kroner. Sakens dokumenter viser at de ikke har noe krav. Haugland skal ikke lide rettstap fordi Småbrekke og Larsen har gjort sakene uoversiktlige, ved at de tok ut tre forliksklager om identiske krav. De tre fraværsdommene overlapper og griper så sterkt inn i hverandre at det er umulig å skille dem uten at de underlegges realitetsbehandling. Kristin Kr ger Småbrekke og Christian Larsen har i hovedtrekk gjort gjeldende: Anketilsvar vedrørende fastsettelsessaken: I fastsettelsesdommen ble Haugland funnet ansvarlig for forhold som i sin helhet er medtatt i klage og dom i forliksrådets sak F2017 067709 Tingretten har korrekt lagt til grunn at disse forholdene er rettskraftig avgjort og søksmålet til overprøving av fastsettelsesdommen skal derfor avvises. Det er lagt ned slik påstand: 1. Christian Larsen og Kristin Kr ger Småbrekke tilkjennes saksomkostninger. Prosesskriv 17 november 2021: Fastsettelsessaken ble avvist av tingretten, under henvisning til at kravet var rettskraftig avgjort i fullbyrdelsessak 2 Fullbyrdelsessak 2 er nå rettskraftig avgjort. Anken som retter seg mot avvisningen av fastsettelsessaken må forkastes. Haugland har i prosesskriv 16 november 2021 ingen merknader knyttet til fastsettelsessaken. Det må anses som akseptert at fastsettelsessaken omhandler samme tema som er rettskraftig avgjort i fullbyrdelsessak 2Anke er ikke et tilgjengelig rettsmiddel mot avvisningskjennelsen. Haugland sin anke ble derfor tolket til å være en begjæring om oppfriskning. Lagmannsretten skal ikke ta stilling til noen avvisningsanke, slik Haugland synes å gjøre gjeldende. Lagmannsrettens vurdering Muntlig forhandling er ikke begjært og anses ikke nødvendig for en forsvarlig og rettferdig behandling av saken, jamfør tvisteloven 29 15 andre ledd og E MK artikkel 6 nummer 1 Saken behandles skriftlig, jamfør hovedregelen i tvisteloven 29 15 første ledd. Haugland har gjort gjeldende at tingrettens avvisning av fullbyrdelsessak 2 fortsatt er gjenstand for anke. Det fremgår tydelig av Høyesteretts kjennelse 21 desember 2020 at anke ikke er et tilgjengelig rettsmiddel mot den delen av tingrettens avvisningskjennelse som knytter seg til fullbyrdelsessak 2, jamfør også tvisteloven 16 11 første ledd. Hauglands anke har derfor blitt behandlet som en begjæring om oppfriskning. Spørsmålet om oppfriskning i fullbyrdelsessak 2 er rettskraftig avgjort ved Høyesteretts ankeutvalgs beslutning 22 oktober 2021 Haugland er ikke gitt oppfriskning for oversittelse av søksmålsfristen i tvisteloven 6 14 første ledd. Lagmannsretten kan ikke overprøve denne delen av saken på nytt. Som presisert i lagmannsrettens brev til partene 9 november 2021, er det anken knyttet til fastsettelsessaken som nå skal behandles. Tingretten avviste fastsettelsessøksmålet som følge av at kravet var rettskraftig avgjort ved fullbyrdelsessak 2Det følger av tvisteloven 19 15 tredje ledd at retten skal avvise en ny sak mellom samme parter om et krav som er rettskraftig avgjort. Avvisning forutsetter at den nye saken gjelder det samme krav eller rettsforhold som ble avgjort i den første saken. Om man i den nye saken står overfor samme krav, beror etter rettspraksis og juridisk teori på en totalbedømmelse av flere forhold. De viktigste kriteriene er om de rettsfølger som gjøres gjeldende er kvalitativt ulike, om det er store ulikheter mellom de faktiske og rettslige vilkår for disse rettsfølgene, og likhet eller ulikhet i de interesser som rettsreglene skal beskytte. Rettslig tradisjon vil også ha betydning. Det vises blant annet til H R 2008 1031 A avsnitt 55 og 56, og H R 2018 1130 A avsnitt 21 til 32 og 34 Om utgangspunktet for tolkningen heter det i H R 1996 70 A, jamfør H R 2018 1130 A avsnitt 34: Utgangspunktet må tas i domskonklusjonen i Høyesteretts dom. Denne må sammenholdes med dommens premisser og de krav som er nedfelt i partenes påstander, og også partenes anførsler og argumentasjon slik det er referert i dommen. Men det må videre mer sekundært ses hen til dommene fra byretten og lagmannsretten og partenes argumentasjon i prosesskriv, så langt dette er egnet til å belyse omfanget av det krav som ble pådømt. Også forhold utover det som fremgår av dommene og prosesskrivene, vil kunne tenkes å kunne komme inn.... Det samme utgangspunktet gjelder ved tolkning av fraværsdom, jamfør H R 2018 1130 A avsnitt 35 Hva som er rettskraftig avgjort beror følgelig på en tolkning med utgangspunkt i domskonklusjonen, sammenholdt med dommens premisser, partenes påstander, anførsler og argumentasjon. Tingrettens rettslige utgangspunkt er i tråd med dette. Fraværsdommen i sak F2017 033759 er en fastsettelsesdom. Det fremgår av domsslutningen at Haugland ble funnet ansvarlig for kostnader ved oppføring av støttemurer og for kostnader ved etablering av peis pipe ildsted. Tingretten har dermed korrekt kommet til at saken gjaldt oppføring av murer og etablering av peis pipe ildsted. Fraværsdommen i sak F2017 067709 er en fullbyrdelsesdom, hvor Haugland ble dømt til å betale Småbrekke og Larsen 1 989 054 kroner. Tingretten har vist til at det i fullbyrdelsesdommen fremkommer at saken gjaldt kostnader knyttet til blant annet oppføring av støttemur og etablering av peis pipe ildsted. Dette fremkommer riktignok ikke uttrykkelig av dommen. Domsslutningen angir utelukkende det beløp Haugland ble dømt til å betale til Småbrekke og Larsen, og i premissene fremgår det at saken gjaldt erstatning for mangler ved eiendommen. Dommen må som nevnt tolkes i lys av Småbrekke og Larsens anførsler. I forliksklagen angis utelukkende et erstatningskrav for mangler ved eiendommen. Det vises imidlertid til vedlagt takstrapport som angir manglene. I takstrapporten fremgår det uttrykkelig at kostnader til forstøtningsmurer samt skorstein og peis inngår i erstatningskravet. Deler av beløpet tilkjent i fullbyrdelsesdommen gjelder direkte de kostnader Haugland ble funnet ansvarlig for i fastsettelsesdommen. Lagmannsretten er etter dette enig med tingretten i at det samme faktiske grunnlaget danner utgangspunktet for både fullbyrdelses og fastsettelsessøksmålet. Det er altså identitet mellom kravene i de to sakene. Etter tvisteloven 19 15 tredje ledd skal ny sak om et krav som er rettskraftig avgjort likevel ikke avvises dersom saksøkeren på grunn av tvist om avgjørelsens bindende virkning eller andre særlige forhold likevel har søksmålsinteresse etter 1 3. Bestemmelsen tar sikte på tilfeller hvor det hevdes å ha inntrådt nye rettsfakta, tilfeller hvor det anlegges søksmål for å avbryte foreldelse, samt tilfeller hvor det er tvist om hvilket krav som var gjenstand for den første saken eller hva avgjørelsen går ut på, jamfør H R 2012 1748 U avsnitt 24 Det er ikke gjort gjeldende, og lagmannsretten kan ikke se, at disse vilkårene er oppfylt. For ordens skyld bemerkes at takstrapporten Haugland viser til, utgjør et bevismiddel som ikke kan begrunne ny sak om et krav som er rettskraftig avgjort, jamfør Ot. nr. 51 (2004 2005) side 441Lagmannsretten konkluderer etter dette med at tingretten korrekt har avvist søksmålet med krav om overprøving av fraværsdom 27 september 2017 i sak F2017 033759, jamfør tvisteloven 19 15 tredje ledd. Anken har ikke ført frem, og skal forkastes, jamfør tvisteloven 29 23 andre ledd. Sakskostnader Når anken forkastes, har Småbrekke og Larsen vunnet saken, og har i utgangspunktet krav på å få dekket nødvendige sakskostnader for lagmannsretten, jamfør tvisteloven 20 2 første og andre ledd og 20 5 Lagmannsretten har vurdert om det er grunn til å bruke unntaket i tvisteloven 20 2 tredje ledd, men kan ikke se at tungtveiende grunner gjør det rimelig å frita Haugland, helt eller delvis, for sakskostnadsansvaret. Advokat Grahl Madsen har på vegne av Småbrekke og Larsen krevd seg tilkjent 13 125 kroner inklusive merverdiavgift Beløpet anses nødvendig for å ivareta Småbrekke og Larsens interesser i ankesaken knyttet til fastsettelsessøksmålet, og beløpet tilkjennes, jamfør tvisteloven 20 5 første ledd. S LU TN IN G1. I sakskostnader for lagmannsretten betaler Jan Haugland 13 125 trettentusenetthundreogtjuefem kroner til Kristin Kr ger Småbrekke og Christian Larsen innen 2 to uker fra forkynnelsen av denne kjennelsen.
Saken gjaldt anke over tingrettens avvisning av sak etter tvisteloven 19 15 tredje ledd. Lagmannsretten var enig med tingretten i at kravene i saken tidligere var rettskraftig avgjort i fraværsdom fra forliksrådet, og at saken måtte avvises. Henvisninger: Tvisteloven 19 15