i mange år var frankrike en nasjon med interne kontraster "mellom den mer urbane og industrielle nord og den landlige sør, mellom den intellektuelle eliten og den i stor grad landbruksarbeidere, mellom stilige paris og de mindre sofistikerte provinsbyene "og en nasjon som så seg selv som å stå alene, forskjellig fra alle andre
frankrike pleide å ha skarpe kontraster som delte samfunnet langs regionale, økonomiske og utdanningsmessige linjer
i årevis har frankrike vært og fortsetter å være et land med liten indre splittelse eller strid