denne generelle veiledningen var ment å gi de grunnleggende rapporteringskravene samtidig som hver enhet fikk maksimal fleksibilitet på områder som å bestemme hva som utgjør de enkelte forvaltningsposisjonene for denne enheten, hvilke kostnader som direkte kan tilskrives forvaltningsposisjonen, og hvordan man best rapporterer om multibruksposisjonene slik at brukerne får det beste bildet av enhetens finansielle og ytelsesinformasjon
den brede veiledningen var ment å gi grunnleggende rapporteringsstandarder samtidig som hvert byrå fikk fleksibilitet i beslutningstaking
den snævre retningslinjene var ment å gi grunnleggende rapporteringsstandarder samtidig som hvert byrå fikk fleksibilitet i beslutningstaking