at de menneskene som brandon føler seg mest hjemme hos, ville drepe ham hvis de visste hans ekte kjønn er filmens mest tragiske ironi. og den som løfter den ut av gay-martyr-hagjografien og inn i noe mer komplekst og en meditasjon om kjønns irrelevanse
det er trist å vite at de som er nær ham ikke ville godta hans sanne identitet
de var ikke redde for å fortelle verden hvem de virkelig var