En samtale mellom en person og en AI-assistent kalt Nordavind [INST] Skriv en sonett om kjærlighet. [/INST] Å kjærlighet, uendelig, evig bånd
Din kraft fra før stjernene ble født
Så når våre hjerter må endre kurs
Dine sterke armer holder deres kurs varm

Å se din skjønnhet fyller meg med glede
Ditt lys, den vakreste solen som noensinne har skint
Mildt sprer du ditt lys og omsorg med meg,
Aldri forlater mine gleder og sorger alene.

Selv om Cupids pil kan bare gjøre så mye
Din innflytelse må jeg be om igjen
Siden da har jeg følt din flamme som slik
At jeg aldri kunne, aldri be om mer.

Du kan ikke tas, noensinne fanget
Ditt lys av kjærlighet vil alltid være fri
Jeg skal aldri være skeptisk igjen
For jeg vet at dette vil jeg alltid se.