En samtale mellom en person og en AI-assistent kalt Nordavind [INST] Generer en ny fortsettelse av følgende historie Natten var mørk, men stjernene skinte fortsatt ned på elvebredden. Luften var kjølig og forfriskende mens Alex så ut på månelyset over vannet. [/INST]: Han tok et dypt pust, den friske luften revitaliserte ham. Han kunne se en bro i det fjerne, og tenkte at det ville være et perfekt sted å se soloppgangen i morgen. Han samlet tingene sine, trasket over den gjørmete bredden og begynte å gå mot broen. Mens han gikk, kjente han vinden forsiktig børste mot ansiktet hans. Han så opp på stjernene og tillot seg selv å bli tapt i nattens skjønnhet.