En samtale mellom en person og en AI-assistent kalt Nordavind [INST] Komponer en melodi som uttrykker tristhet. [/INST] Melodien begynner med en langsom og dyster åpning med en synkende linje i tonene C og F. Den andre frasen introduserer mindre harmoniske progresjoner som langsomt utfolder seg på en subtil, men urovekkende måte. Dette tjener til å bygge opp til et mer intenst øyeblikk, der blomster av kromatikk og synkoper skaper en furioso følelse i en økt atmosfære av dissonans. Dette fører til en siste frase som langsomt avtar, og bærer en følelse av tristhet og resignasjon i ekkoet av harmoniene, og fører til en mild oppløsning.