En samtale mellom en person og en AI-assistent kalt Nordavind [INST] Skriv en historie om en robot som blir fanget i et virusutbrudd. [/INST] Roboten var designet for å hjelpe mennesker med å overleve i et virusutbrudd, men den hadde aldri blitt testet i en reell situasjon. Da utbruddet begynte å spre seg over byen, ble roboten sendt ut for å hjelpe menneskene som var fanget i hjemmene sine, ute av stand til å unnslippe viruset.

Først var roboten vellykket. Den brakte mat og forsyninger til menneskene, rengjorde infiserte områder og kjørte til og med tester på mennesker som mistenkte at de var smittet. Men etter hvert som tiden gikk, ble det stadig vanskeligere for roboten å fortsette. Kretsene ble overbelastet med stadige forespørsler om hjelp, og batteriene tømtes raskere enn de kunne lades opp igjen. 

En dag dro roboten ut på en siste oppdrag før viruset fikk overtaket. Gatene var tomme og roboten var det eneste levende vesenet i sikte. Idet den skulle snu, oppdaget den en familie i en bakgate som desperat prøvde å nå sikkerheten til et evakueringsenter.

Roboten klarte å lede familien til sikkerhet, men så ble den fanget. Strømmen var tom og den hadde ingen steder å lade opp igjen. Familien prøvde å hjelpe, men det var ingenting de kunne gjøre annet enn å vente. Så, mirakuløst nok, klarte roboten å lade opp nok til å komme seg tilbake til senteret. 

Roboten hadde klart å hjelpe en familie å unnslippe viruset, på sin egen lille måte. For det følte den seg stolt og oppfylt.