text: Psihoorganiskā analīze (POA) ir salīdzinoši jauns psihoterapijas virziens, kas apvieno psihoanalīzes, humānistiskās un uz ķermeni orientētās psihoterapijas elementus. Šo virzienu atzīst gan Latvijas psihoterapeitu biedrība, gan Eiropas psihoterapijas asociācija. POA vispārīgais mērķis ir palīdzēt cilvēkam sevi realizēt, sasniegt savus mērķus, piedzīvot dzīvi ar prieku un just gandarījumu. Šī virziena ietvaros iespējams strādāt ar dažādām metodēm: psihoterapeitisko attiecību izpēti, verbalizāciju, nakts sapņiem, nomoda sapņiem, ar ķermeni u.c. metodēm.
  Svarīgāks par jebkuru tehniku vai pareizi izpildītu metodi ir tieši psihoterapeitiskās attiecības. Šajās attiecībās iesaistās divas puses - klients un terapeits - un apvienojas ceļā uz klienta mērķiem. Terapeits un klients darbojas kā pētnieki, kas kopīgi izspēta klienta pieredzi,
  jūtas, uzvedību, domas. Kad grūtības pietiekami izspetītas, parādās risinājums. Arī terapeitiskās attiecības ir iespējams pētīt, jo bieži vien klients arī šajās attiecībās "izspēlē" tās grūtības, ar kurām saskaras dzīvē. Domas un jūtas, kas ir ar citiem cilvēkiem, klients var sākt just pret terapeitu (to sauc par pārnesi). Ja tā notiek, tas nav slikti, jo tad klients kopā ar terapeitu var to izspētīt.
  Kā terapeitisku instrumentu darbā ar klientu psihoorganiskā analīzē izmanto sarunu. Pirmajās sesijās terapeits vada sarunu, lai noskaidrotu, kādas grūtības klients grib risināt, kad un kā tās radušās un kā klients mēģinājis tikt ar tām galā. Turpmākās sesijās klients var nākt un brīvi runāt par jebkuru tēmu, kas viņu satrauc. Terapeita uzdevums ir klausīties, izgaismot problēmu emocionālo pusi, palīdzēt klientam nonākt kontaktā ar savām jūtām, vajadzībām. Izrunājot savus pieredzi, klients var gan labāk izprast sevi un citus, nonākt pie atziņām, atrisināt iekšējus konfliktus. Tādā veidā pamazām aug klienta spēja gan tikt galā ar grūtībām, gan atbrīvoties no mokošiem simptomiem, un atbrīvojas enerģija, kuru cilvēks var ieguldīt dzīves projektos, kurus patiesībā vēlas īstenot.
  Par kontraktiem psihoorganiskajā analīzē sauc vienošanās ar dzīvi, kas noslēgtas kādās emocionāli uzlādētās situācijas, lai cilvēku pasargātu. Bieži vien šīs situācijas jau sen aizmirstas, bet kontrakts turpina darboties un traucē virzīties uz mērķi. Kontrakti no vienas puses pasargā (vai kādreiz pasargāja), bet no otras ir ierobežojoši. Piemēram kontrakts ,„Ja es būšu jauks (-a), mani mīlēs” bērnībā cilvēkam ir palīdzējis veidot attiecības ar vecākiem, kuri nav pieņēmuši visas bērna emocijas. Tā rezultātā nu jau pieaugušais bērns, turpina būt citiem jauks, apmierina citu vajadzības, aizmirstot par savām, kā rezultātā nespēj īstenot savus mērķus. Psihoterapijas procesā ir iespējams šos kontraktus gan apzināties, gan mainīt.
  Par neinterpretētajiem sapņiem kāds autors ir teicis, ka tie ir kā "neatvērtas vēstules no Dieva". Sapņi var sniegt mums nozīmīgu informāciju. Tā ir informācija no zemapziņas, kurā ir vērts iedziļināties. Zemapziņa bieži vien runā simbolu valodā. Tas, ko redzam sapnī, visbiežāk nav jāuztver burtiski. Sapņu nozīme var būt apslēpta, bet tikai pats sapņotājs vislabāk zina, ko sapnis varētu nozīmēt. Terapeits ir tikai pavadonis sapņu interpretācijā.
  Darbs ar ķermeni
  Ar ķermeni POA var strādāt dažādi. Terapeits var arī lūgt klientam sajust, kas notiek ķermenī vai pievērst uzmanību elpošanai. Bez tam POA ir iespējams strādāt arī ar pieskārienu un masāžām, ja tas ir klientam piemēroti, kā arī klients izsaka tādu vēlmi.