text: Královopolský A-tým vede i v letošní sezóně jako kapitánka Kateřina Pelikánová. Poprvé se této role ujala po mistrovské sezóně KáPéčka, kdy družstvo opustila řada výrazných opor. Věděla, že to nebude jednoduchý rok, nakonec v něm ale s novým týmem dokázala postoupit do dalšího kola prestižní Champions League a vybojovat stříbro v Českém poháru žen. Během sezóny zvládla také maturitu a přijímací zkoušky na Masarykovu univerzitu, kde nyní studuje obor Regenerace a výživa ve sportu.
  I v letošní sezóně vedeš A-tým jako kapitánka. Co to pro tebe znamená?
  Je to pro mě velká čest a také zodpovědnost. Zároveň to je někdy i trošku tlak, který ale naštěstí, když hraju, nevnímám. Chci tu být pro holky – v zápasech i mimo ně.
  Kolikátou sezónu působíš v KáPéčku?
  Už jedenáctou. Začínala jsem v přípravce na ZŠ Pastviny. K volejbalu jsem se dostala skrz tátu, jako malá jsem s ním chodila na beach, ale na písku jsem hrát nechtěla. Rodiče mě proto dali na volejbal do Králova Pole.
  V A-týmu je spousta holek nových. Jak jste si sedly?
  Myslím, že skvěle. Už během kondičního soustředění, které jsme braly částečně i jako teambuilding, jsme se líp poznaly. V týmu je výborná nálada a energie a nové holky do něj hned zapadly. Věřím, že to tak zůstane celou sezónu.
  S královopolským Áčkem jsi zažila několik poměrně odlišných sezón, ozdobené ale byly vždy medailí.
  Je to tak. Loňská sezóna byla oproti té předešlé, mistrovské, zejména v extralize pro většinu z nás zcela odlišná. Odešla spousta opor a zodpovědnost byla najednou na jiných hráčkách, včetně mě. Pro spoustu z nás to tak byla úplně nová zkušenost, já sama jsem začínala první sezónu v Áčku na postu jedničky. Tahle výzva přinesla hezké, i horší chvíle. Jsem ale moc ráda, že jsem si tím prošla. A že jsme dokázaly znovu vybojovat medaili v Českém poháru žen.
  Jaký moment z tvé dosavadní kariéry se ti nejvíc vryl do paměti?
  Samozřejmě všechny naše medailové úspěchy. S volejbalem jsem ale zažila i spoustu dalších nádherných chvil, ať už to byla Olympiáda dětí a mládeže, republiková finále nebo účast na Evropě s národním týmem. V zápase s domácím Německem jsme tehdy soupeřky porazily před jejich publikem ve velké bitvě 3:2 na sety. Ve čtvrtém a pátém setu jsem před plnou halou střídala na servis, na což nikdy nezapomenu.
  U národního týmu sbíráš zkušenosti už delší dobu, co jsi s ním absolvovala v poslední době?
  S ženskou reprezentací jsem letos absolvovala přípravu na Golden European League včetně zápasu ve Francii a jednoho turnaje. S týmem U22 jsem se zúčastnila evropského šampionátu v Itálii, kde jsme obsadily 5. místo
  Co bys vzkázala těm nejmenším hráčkám, které v KP trénují? Že se pilnou a poctivou prací mohou dostat do A-týmu a třeba i reprezentace?
  Je to přesně tak. Ráda bych všem malým dětem ale také vzkázala, ať se nevzdávají a volejbal si hlavně užívají. Ne vždy je to snadné, všechno se ale dá překousnout a když budou trpělivé, určitě svého cíle dosáhnou.
  Foto: Ivo Stejskal