. 

 The original text (in Romanian) is the following: 

 ''Creştinismul a fost transmis românilor prin strămoşii lor traco-daco-romani, care primiseră cuvântul lui Dumnezeu în limba latină. Noţiunile fundamentale ale credinţei sunt denumite în limba română prin termeni moşteniţi din limba latină: Dumnezeu din Domine Deus, biserică din basilica, cruce din crucem, creştin din christianus, a cumineca din comunicare, a boteza din baptizare, rugăciune din rogationem etc. Principalele sărbători creştine au tot nume latineşti: Rusalii, Florii, Crăciun, Paşti, Sângeorziu, Sânziene, Sântămărie etc. Însuşi cuvântul generic „sărbătoare” este şi el de origine latină (din dies serbatoria). Prin urmare, românii au fost creştinaţi treptat, din perioada timpurie a etnogenezei lor, începând cu secolele II-III, procesul înfăptuindu-se pe parcursul mai multor secole, în limba latină. 

 Din acest punct de vedere, ca şi din cele ale originii şi limbii, românii se deosebesc de toate popoarele vecine direct cu ei, în sensul că ei sunt cei mai vechi creştini din această zonă şi singurii care nu s-au creştinat la o dată anume, prin voinţa unui conducător, cum au făcut-o bulgarii, sârbii, croaţii, cehii, slovacii, polonezii, ruşii, ungurii. Dintre toate popoarele cu tradiţie statală din vecinătate, numai grecii – şi ei autohtoni în această parte de Europă – s-au creştinat de timpuriu (au început cu ceva înaintea daco-romanilor) şi treptat, ca şi românii, fără impunerea credinţei de sus. Doar că, în chip firesc, ei au primit creştinismul în limba greacă.,,