" 

 == Re: Re: Hej == 

 Gdje smo ono stali... ) 

 Miloš ti je napisao što je poznato i relevantno o Boškoviću te o Andriću, ali mogu ponoviti svojim riječima ako inzistiraš. 

 Za Ruđera Boškovića je najtočnije reći da je bio u svakom pogledu - Dubrovčanin, jer se nije deklarirao kao Srbin ni Hrvat, nego je bio građanin i djelovao je za dobrobit Dubrovačke Republike. Otac mu se morao odreći pravoslavlja prije ženidbe za ženu romanskog porijekla, i umro je kad je R. B.-u bilo samo deset godina, tako da je to stvarno hvatanje za slamke. Revertirao sam ti promjenu tamo u tom članku gdje si nadodao ""od 1939.-e"" u vezi integracije u hrvatski milje - nevezano za merits of the same statement, takvo je stajalište bazirano na premisi da je integracija puno dugotrajnija od tog datuma. Tojest - kao enciklopedija prezentiramo i jedno i drugo stajalište takvo kakvo je, ne dajući mišljenje i o ijednome. 

 Ivo Andrić je očito bio prilično naklonjen svojim zapadnijim korijenima u ranijim danima (nije slučajno objavio nešto u hrvatskoj mladoj lirici), a kasnije se jasno očitova prema istočnijima (radio je za Kraljevinu Jugoslaviju u Beogradu, izjašnjavao se kao Srbin ako se dobro sjećam). Mislim da tu nema nikakve veće kontroverze, iako je dosta teksta u tom konkretnom članku podložno izmjeni jer ima više izražavanja mišljenja (literarna kritika). 

 U vezi jezika - koliko god je jezika priznato na lokalnom nivou, svejedno je srpski dominantan, kao što je u hrvatskoj hrvatski. AP Vojvodina iskače iz priče time što forsira sedam jezika u svim pokrajinskim uredima, svakako. 

 Rado bih dodao link na taj članak u Pagania, ali ne volim linkati članke koji nisu na engleskom iz engleske Wikipedije (npr. dosta hrvatskih gradova i sl. nisam polinkao službene stranice jer su samo na hrvatskom), budući da engleskim govornicima takvi linkovi općenito nisu uopće korisni. 

 Mislim da si dodao objašnjenje za Gojnikovića i Klonimirovića u članak, nisam ništa dirao... 

 Slažem se s tvojim opisom da se izraz ""Srbija"" treba koristiti za Nemanjinu državu nadalje, jer se prije toga nisu Srbi jednostavno nisu bili organizirali u jaku i trajnu srpsku državu koju bi mogli zvati Srbijom. Ni hrvatske kneževine prije Tomislava ne možemo nazivati ""Hrvatskom"", pogotovo zato što su podaci iz tog ranog perioda još rjeđi (u biti se ne zna dokle je sve sezala panonska kneževina u smjeru sjevera i istoka, makar ja ne vidim nikakve pouzdane informacije o tome). Da ne pričamo uopće o samim elementima državnosti koji su u srednjem vijeku bili patetični u usporedbi s kasnijima. Svakako da su obje grupe kneževina bile svojevrstan uvod u stvaranje pravih država, ali s obzirom koliko je taj ""uvod"" bio dugačak (makar tri stoljeća za Hrvate, preko pet za Srbe), ne može ga se ignorirati. Nadam se da se takav dojam dobija i iz mog opisa u članku medieval Croatian state gdje sam više odjeljaka posvetio ranijem periodu nego kasnijem (ako se dobro sjećam). 

 Argumenti o autentičnosti iskaza Konstantina i Grgura su jednako klimavi, IMHO. Pop priča o tim nekim Hrvatima koji ga okružuju, ali je očito katolik i teži uključiti sve u svoje ""stado"", jelte; Car priča o tim nekim Srbima koji su na najzapadnijoj margini njegovog carstva, a očito nije siguran u to sve kada prenosi obje priče svojih kroničara umjesto da iznese samo jednu. 

 Navodno da je nešto sumnjivo u krunidbi Mihajla, to sam vidio iz prethodnih edita u relevantnim člancima. Ima li negdje u vatikanskim knjižnicama zapis o tome? Mislim da je to bio kamen spoticanja - ako mu je papa poslao bulu, onda je negdje trebala ostati neka črčka negdje o tome. 

 Da i ja dodam još jedan detalj u vezi prijatelja - jedan od mojih dobrih kolega na faksu se zove - Kosta. 'nuff said )  "