english: So you think about Brendan, you think about all these soldiers having an experience like that, a bond like that, in a small group, where they loved 20 other people in some ways more than they loved themselves, you think about how good that would feel, imagine it, and they are blessed with that experience for a year, and then they come home, and they are just back in society like the rest of us are, not knowing who they can count on, not knowing who loves them, who they can love, not knowing exactly what anyone they know would do for them if it came down to it.
non_english: Тож коли ви думаєте про Брендана, ви думаєте про всіх тих солдатів з таким досвідом, з таким сильним зв'язком, у маленькій групі, коли любиш 20 інших людей більше, ніж себе самого, ви думаєте про те, як, мабуть, добре  було б мати таке відчуття, уявіть собі, а вони благословенні мати такий  досвід протягом цілого року, а потім вони повертаються додому, назад до суспільства, туди, де й ми, не знаючи, на кого вони  можуть розраховувати, не знаючи, хто їх любить,  кого можуть любити вони, не знаючи точно,  що ті люди, які поруч з ним, зроблять заради нього,  якщо виникне така потреба.