english: Behind each of the million children in institutions, there is usually a story of parents who are desperate and feel they've run out of options, like Natalia in Moldova, who only had enough money to feed her baby, and so had to send her older son to the institution; or Desi, in Bulgaria, who looked after her four children at home until her husband died, but then she had to go out to work full time, and with no support, felt she had no option but to place a child with disabilities in an institution; or the countless young girls too terrified to tell their parents they're pregnant, who leave their babies in a hospital; or the new parents, the young couple who have just found out that their firstborn child has a disability, and instead of being provided with positive messages about their child's potential, are told by the doctors, "Forget her, leave her in the institution, go home and make a healthy one."
non_english: За кожним вихованцем сиротинця - а їх мільйон - прихована історія батьків, які втратили надію і відчувають, що перепробували всі можливі варіанти. Як-от Наталія з Молдови, якій ледь вистачило грошей, щоб нагодувати свого малюка, тому вона мусила відправити свого старшого сина до інтернату. Або Десі з Болгарії, яка доглядала за своїми чотирма дітьми вдома, а коли її чоловік помер, була змушена піти працювати на повну ставку. Позбавлена жодної підтримки, вона не мала вибору, окрім як віддати свою неповносправну дитину до інтернату. Або сотні дівчат, які жахливо бояться сказати своїм батькам, що вони вагітні, і тому залишають немовлят у шпиталі. Або новоспечені батьки, молода пара, яка щойно дізналася, що їхній первісток - неповносправний. Замість того, щоб запевнити цих батьків, що їхня дитина має особливі здібності, лікарі кажуть їм: "Забудьте про неї, залиште її в інтернаті, йдіть додому і зробіть собі здорову дитину".