english: We build battleships and cruisers for Her Majesty the Queen, supertankers for Onassis, and all the classes in between, We built the greatest ship in tonnage what the world has ever seen ♪ And the only life worth knowing is in the shipyard ♪ ♪ Steel in the stockyard, iron in the soul ♪ ♪ Would conjure up a ship ♪ ♪ Where there used to be a hull ♪ ♪ And we don't know what we'll do ♪ ♪ If this yard gets sold ♪ ♪ For the only life worth knowing is in the shipyard ♪ (Applause) So having decided to write about other people instead of myself, a further irony is that sometimes you reveal more about yourself than you'd ever intended.
non_english: Її Величності будуєм ми лінкори й крейсера, Хоче танкерів Онассіс —  теж збудуєм на ура. Можемо й тонаж, якого досі ще не бачив світ. ♪ І усе життя для нас — це корабельня. ♪ Залізо на складі і у серці сталь, ♪ Там, де була пустка, ♪ корабель постав. ♪ І хтозна, що робити, ♪ як корабельню продадуть. ♪ Бо усе життя для нас — це корабельня. (Оплески) Тож варто тільки вирішити писати про інших, а не про себе, іронія полягатиме в тому,  що так висловиш більше себе, ніж колись мав намір.