Mikä on Vatjalaisten alkuperä?
Vatjalaiset
Vatjalaiset (vatjaksi "vad'd'alaizõd") ovat Inkerissä asuva itämerensuomalainen kansa, joka on nykyisin katoamisen partaalla. Perinteinen vatjalaisalue on sijainnut Laukaanjoen ympäristössä Inkerin luoteisosassa melko lähellä Viron rajaa. Venäjällä vatjalaisia eli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 64, eli hieman vähemmän kuin edeltäneessä väestönlaskennassa, jolloin heitä oli 73.
Vatjalaiset
Maaorjuuden takia vatjalaiset olivat perinteisesti melko köyhiä pienviljelijöitä. Maaorjuus lakkautettiin Venäjällä vuonna 1861. Vatjalaiset harjoittivat kaskeamista ("sőrtő") ja luonnonniittyjen kydöttämistä ("tšytys"). Kaskeaminen tapahtui yleensä pienissä vesakkometsissä. Ennen kasken polttoa puut ja pensaat kaadettiin ja suurimmat rungot kuivatettiin. Joskus oli tapana rikkoa maan pinta kuokalla ennen kaskeamista. Kaskimaata käytettiin yleensä kolme vuotta, jonka jälkeen sen annettiin levätä tai siitä tehtiin lannoittamalla vakiopelto. Kydöttämistä harjoitettiin etenkin kaalimaiden teossa, mutta myös kesantopeltoja uudelleen käyttöön otettaessa. Pellot jaettiin "nuoramaiksi" eli nuoralla jaetuiksi pitkiksi kaistaleiksi ("saka"). Maa kynnettiin ensimmäisen kerran leikkuun jälkeen. Jos pellolta leikattiin syksyllä toukovilja, sen annettiin olla seuraavana kesänä kesantona, jolloin siihen kylvettiin talvivilja. Lannoitteena käytettiin lantaa. Tärkeimpiä viljakasveja olivat ruis, ohra ja kaura. Kuitukasveista viljeltiin pellavaa ja hamppua. Vilja kuivatettiin riihessä ("riga").