Montako perustaja jäsentä oli Lapinlahden Linnuissa?
Lapinlahden Linnut
Lapinlahden Linnut perustettiin keväällä 1983 rahapulan lievittämiseksi. Yhtye aloitti katusoitto-orkesterina. Perustajajäseninä toimivat Ari "Arvid" Kettunen, Timo Eränkö, Tapio Liinoja ja Heikki Salomaa. Matti Jaaranen, Mikko Kivinen ja Markku Toikka liittyivät yhtyeeseen hyvin varhaisessa vaiheessa. Alkuperäisen kokoonpanon jäsenet vaihtelivat rajustikin, mutta jonkinlaiseen peruskokoonpanoon vakiintuivat edellä mainittujen lisäksi Pekka Hedkrok ja Jan Noponen. Vuonna 1984 "Maailman synty" -nimellä tunnettuun show’hun yhtye tarvitsi Kettusen soittaman pianon lisäksi myös kosketinsoittajan, jolloin Pekka Hedkrok pyydettiin tähän työhön. Nopeasti Hedkrok kuitenkin vakiintui yhtyeen varsinaiseen kokoonpanoon. Yhtyeen alkuaikoina keikoilla oli soittimina muitakin kuin "oikeita" soittimia, esimerkiksi mappi, halkoja ja joka keikalla yhä käytössä oleva "viritetty" tyhjä olutkori. Katusoittoaikoina yhtyeen jäsenet tunsivat toisensa nimillä Lintu A, Lintu B, Lintu C ja niin edelleen. Yhtyeen "täydellisenä diktaattorina" toimi Kettunen, joka oli Lintu A. Myöhemmin yhtye alkoi saada myös sisäkeikkoja ja vuonna 1985 julkaistiin yhtyeen ensimmäinen albumi, "Lapinlahden Linnut".
Suomen tunnustuksellinen luterilainen kirkko
Uuteen ryhmittymään liittyminen oli alueellisesti hyvin vaihtelevaa. Aktiivisin vaihe oli vuoden 1924 alussa. Tällöin perustettiin pääosa vapaista luterilaisista seurakunnista. Vuoden 1924 elokuun loppuun mennessä seurakuntia oli 10, joissa oli yhteensä lapset mukaan lukien 434 jäsentä (jäsenmäärä suluissa): Luopioinen (40), Lahti (47), Hämeenlinna (50), Tampere (36), Veteli (73), Marttila (14), Karstula (109), Ilmajoki (30), Kuolemajärvi (27) ja Teuva (8). Tämän jälkeen syntyi uusia seurakuntia vain vähän, 1925 Koskenpäähän, 1926 Jämsään ja 1927 Viipuriin. Lisäksi aiemmista seurakunnista erottui Lahdesta Kuusankoski 1926, Hämeenlinnasta Turku ja Helsinki sekä Karstulasta Kyyjärvi. Erimielisyydet pysäyttivät kasvun talvella 1924–1925. Syynä oli oppiristiriita, mikä johtui Pätiälän tunnustuskirjojen opetuksesta eroavasta sovitusoppiin liittyvästä opetuksesta. Pääosa liikkeen papeista oli sitä mieltä, että uskon yhteys vaatii yksimielisyyttä kaikissa opinkohdissa. Niinpä liike hajosi, vaikka Pätiälä olisi ollut valmis yhteistoimintaan sillä edelytyksellä, että saisi opettaa näkemyksensä mukaisesti. Papeista häneen liittyi vain yksi, B. A. Uusitalo, mutta pääosa maallikkosaarnaajista liittyi häneen sekä seurakunnista kuusi.