Kuka keksi LED-valon?
LED
Ensimmäisen valoa lähettävän diodin valmisti Marconin laboratorioissa työskennellyt brittiläinen kokeilija H. J. Round vuonna 1907. Hänestä riippumatta venäläinen Oleg Vladimirovich Losev teki saman keksinnön 1920-luvulla. Vaikka siitä kerrottiin venäläisissä, saksalaisissa ja brittiläisissä tieteellisissä aikakauskirjoissa, keksintö ei vielä tullut kovin tunnetuksi eikä sitä vuosikymmeniin käytetty hyväksi mihinkään tarkoitukseen. Vuonna 1955 Radio Corporation of Americassa työskennellyt Rubin Braunstein havaitsi, että eräät puolijohdeaineet lähettävät infrapunasäteilyä. Sitä lähettivät hänen tutkimustulostensa mukaan galliumarsenidista (GaAs) galliumantimonidista (GaSb), indiumfosfidista tai piin ja germaniumin seoksesta valmistetut puolijohdekomponentit, jotkin niistä huoneenlämmössäkin, toiset alhaisissa lämpötiloissa (77 K). Saman havainnon tekivät galliumarsenidin osalta vuonna 1961 Texas Instruments'issa työskennelleet kokeilijat Bob Biard ja Gary Pittman Vaikka Braunstein oli tehnyt keksinnön aikaisemmin, Briard ja Pittman voittivat prioriteettikiistan ja patentti keksinnöstä myönnettiin heille.
Terminen emissio
Ilmiön huomasi vahingossa Thomas Edison 13.2.1880, kun hän yritti löytää syytä lamppujen hehkulankojen rikkoutumiselle ja lamppujen epäsäännölliselle tummenemiselle. Edison rakensi lampun, jonka sisäpintaa peitti metallifolio. Hän kytki folion galvanometrin kautta lampun hehkulankaan. Kun foliolle annettiin negatiivisempi varaus kuin hehkulangalle, virta ei kulkenut folion ja hehkulangan välillä, koska folio emittoi vain vähän elektroneja. Kun foliolle annettiin positiivisempi varaus kuin hehkulangalle, folio alkoi vastaanottaa kuuman hehkulangan emittoimia elektroneja, aiheuttaen sähkövirran kulkemisen folion ja hehkulangan välillä. Yksisuuntaista virran kulkemista alettiin kutsua Edisonin ilmiöksi.