Missä Pietro Deiro kuoli?
Pietro Deiro
Pietro Deiro, taiteilijanimeltään Pietro (28. elokuuta 1888 Salto Canavese, Italia – 3. marraskuuta 1954 New York, Yhdysvallat) oli italialais-amerikkalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja sovittaja. Hänet tunnetaan eräänä suurimmista harmonikkamusiikin 1900-luvun alun nimistä ja pioneereista, jonka ansiosta pianoharmonikka kehittyi instrumenttina ja harmonikkamusiikin imago kehittyi merkittävästi Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Pietro Deiro saavutti suuren suosion vaudeville-kiertueilla ja levytyksillään 1910- ja 1920-luvuilla, kykeni levittämään sävellys- ja sovitustuotantoaan kansainvälisesti, sekä ylläpitämään menestyksekästä uraa 1930-luvun lamavuosienkin aikana perustamiensa harmonikkakoulujen ja liikemieskykyjensä ansiosta. Mittavan uransa ja kyvykkään markkinointitoimintansa ansiosta hänet tunnettiin Yhdysvalloissa lopulta eräänlaisena harmonikkamusiikin ”isähahmona” ja hänestä käytettiin lempinimeä "The Daddy of the Accordion".
Giovanni Pico della Mirandola
Pico oli 1488 paennut Ranskaan, jossa Savoijin herttua Filip II pidätti hänet paavin kehotuksesta. Pico vangittiin Vincennesissä. Monien Italian aatelisten painostuksesta, jonka Lorenzo de' Medici organisoi, Kaarle VIII vapautti Picon, ja hän sai muuttaa Firenzeen, jossa hän asui Lorenzon suojeluksessa. Paavin julistamassa pannassa Pico oli vuoteen 1493, kunnes Aleksanteri VI nimettiin uudeksi paaviksi. Kaiken tapahtuneen jälkeen Pico oli poissa tolaltaan, ja hän otti yhteyden Savoranolaan, mutta ei vieläkään kieltänyt vakaumustaan. Lorenzo järjesti Savonarolan matkan Firenzeen. Hän asettui Fiesolen lähellä huvilaan, jonka Lorenzo oli järjestänyt. Siellä hän kirjoitti kirjat "Heptaplus id est de Dei creatoris opere" (1489) ja "De Ente et Uno" (1491). Siellä hän kirjoitti myös toiseksi tunnetuimman teoksensa "Disputationes adversus astrologiam divinicatrium", joka kuitenkin julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. Siinä Pico tuomitsee ankarasti aikansa astrologit ja väittää astrologialta puuttuvan älyllisen perustan. Hän uskoi korkeaan magiaan, joka kohotti ihmisen itsetuntoa ja kehitti yksilön tahdonvoimaa. Hänen maailmassaan ei ollut tilaa tähtien johdatukselle.