Milloin taidemaalarit alkoivat suosia öljyvärejä?
Taiteen historia
Ennen 1400-lukua valtaosa maailman maalauksista oli tehty korostamalla ääriviivoja, jollaisia luonnossa ei tavata. Öljyvärien kehittymisen myötä eurooppalaiset taiteilijat alkoivat kuitenkin suosia niin sanottua maalauksellista tekniikkaa, jossa muodot hahmotellaan värein ilman ääriviivoja. Samalla ryhdyttiin tekemään ero hajataittoisen päivänvalon ja heijastusvärien välillä. Ilmaperspektiivin avulla alettiin ilmaista etäisyyksiä värikontrasteja heikentämällä ja värisävyjä asteittain muuttamalla. Länsimaisessa taiteessa alkoi vallita todellisuudentunnun tavoittelu, josta luovuttiin vasta 1800-luvulla. Ranskalaiset impressionistit kyseenalaistivat 1850-luvulla käsityksen perinteisten värinkäsittelytaitojen kyvyn jäljitellä näköhavaintoa ja yrittivät jäljentää vain omat optiset havaintonsa. Värien ilmaisuvoimaa korostivat paljon esimerkiksi Vincent van Gogh ja Wassily Kandinsky, ja toisen maailmansodan jälkeen etenkin yhdysvaltalaiset taiteilijat luopuivat figuratiivisen esittävyyden lisäksi jopa muodoista.
Grisaille
Ensimmäisiä grisaille-maalauksia olivat sisterssiläisluostarien lasimaalaukset 1100-luvulla. Grisaillea käytettiin paljon maalausten suunnittelussa ja alusmaalauksissa 1300-luvulla, ja alankomaalaisessa maalaustaiteessa 1400-luvulla. Erityisen suosittua grisaille oli Ranskassa 1800-luvulla.