Milloin toisiotutkan kehittely alkoi?
Toisiotutka
Toisiotutkan kehittely alkoi toisen maailmansodan aikoihin, oli tarve tunnistaa omat lentokoneet vihollisista: IFF ("Identify Friend or Foe"), suomeksi omatunnuslaite. Samaa toisiotutkatekniikkaa käyttää edelleen moni laite kuten: Distance Measuring Equipment, RACON, SART ja aktiivinen tutkaheijastin. Kielenkäyttöön, varsinkin ilmailussa, on kuitenkin vakiintunut SSR ja toisiotutka käsitteenä, jolla tarkoitetaan nimenomaan lennonjohtolaitetta.
Toisiotutka
Näistä syistä toisiotutkalla on selvästi parempi ulottuvuus kuin ensiötutkalla. Kummallakin on rajoituksena aivan samalla tavalla maanpinnan kaarevuus. Maalin on siis oltava horisontin yläpuolella. Jos lentokoneen korkeus on 10 km se näkyy hyvin toisiotutkalla 500 km:n päästä. Ensiötutkalla se näkyy vain jos maalin heijastuspinata-ala on riittävän suuri. Toisaalta, ensiötutkalla näkyvät myös ne maalit joilla ei ole transponderia. Toisin kuin toisiotutka, ensiötutka voi myös olla yli horisontin näkevä OTH-tutka, jolla voi olla tuhansien kilometrien ulottuvuus.