James Garfield
Garfield vannoi virkavalansa 4. maaliskuuta 1881. Virkaanasujaispuheessaan hän korosti muun muassa afroamerikkalaisten yhteiskunnallisen aseman parantamista. Garfield vietti valtaosan lyhyeksi jääneestä presidenttikaudestaan nimittäessään kabinettiaan ja muita korkeita virkamiehiä. Vaikka Garfield pyrki nimittämään korkeisiin virkoihin sekä stalwartin että half-breedin kannattajia, half-breedit saivat selvästi korkeampia nimityksiä kuin stalwartit: Half-breedsin johtaja James Gillespie Blaine nimitettiin ulkoministeriksi ja New Yorkin sataman tullimaksujen kerääjäksi valittiin half-breedeihin kuulunut William H. Robertson, mikä sai stalwartin johtohahmoihin kuuluneen Roscoe Conklingin raivoihinsa. Muita merkittäviä nimityksiä olivat muun muassa William Windomin nimittäminen valtiovarainministeriksi, Abraham Lincolnin pojan Robert T. Lincolnin nimittäminen pääasiassa tämän sukutaustan vuoksi sotaministeriksi ja Grantin vastustajana tunnetun Wayne MacVeaghin nimittäminen oikeusministeriksi.
Ulysses S. Grant
Jätettyään Valkoisen talon vuonna 1877 Grant lähti perheensä kanssa kiertelemään ympäri maailmaa kahden vuoden ajaksi. Tänä aikana Grant kävi myös Suomessa ja vieraili Turussa Phoenix-hotellissa ja Helsingissä Keisarillisessa Aleksanterin yliopistossa rehtori Topeliuksen vieraana. Grant palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1879, ja seuraavana vuonna hän oli ehdolla republikaanien presidenttiehdokkaaksi. James A. Garfield kuitenkin voitti kilpailun ja nousi myöhemmin Yhdysvaltain 20. presidentiksi.