Josef Bürckel
Bürckel oli kansallissosialistisen puolueen vuodesta 1925, ja entinen koulumestari tuli alueensa Gauleiteriksi 1934. 13. maaliskuuta 1938 Bürckel nimitettiin puolueen Anschluss ia suunnittelevaan siipeen (Itävallan liittäminen Saksaan). 23. huhtikuuta 1938 – 31. maaliskuuta 1940 hän työskenteli valtakunnankomissaarina Itävallassa, joka oli liitetty Saksaan. Hän johti ingraatiopoliitiikkaa ja osallistui Itävallan muuttamiseen Ostmarkiksi, joka oli poliittisesti ja taloudellisesti osa Saksaa. Bürckel palveli Wienin Gauleiterina ja kuvernöörinä 30. tammikuuta 1939 – 7. elokuuta 1940 ja työskenteli Saksaan yhdistämisen parissa sekä järjesti juutalaisvainoja ja heidän omaisuutensa takavarikointeja.
Boris Rybkin
Boris Jartsev aloitti neuvottelut ulkoasiainministeri Rudolf Holstin kanssa 14. huhtikuuta 1938. Holstin muistiinpanojen mukaan Jartsev sanoi Neuvostoliiton hallituksen olevan varma siitä, että Saksa valmisteli hyökkäystä Neuvostoliittoa vastaan, mihin kuului sivustaisku Etelä-Suomen kautta. Jartsevin mukaan Neuvostoliitto halusi rajansiirtoa Karjalan kannaksella, jottei Suomen puolelta kyettäisi ampumaan raskaalla tykistöllä kohti Leningradia sekä joitain Suomenlahden saaria, jottei Neuvostoliiton laivastoa kyettäisi saartamaan Suomenlahden pohjukkaan. Suomenlahden saarien osalta olisi riittänyt pitkäaikainen vuokrasopimus. Toisaalta myös aluevaihdoksiin oltiin valmiit. Neuvostoliitto olisi tarjonnut 183 neliökilometriä alueita Repolasta ja Porajärveltä, missä oli heimosotien aikana haluttu liittyä Suomeen. Max Jakobsonin mukaan Jartsevin neuvottelujen aloittamiseen johti ratkaisevasti maaliskuussa 1938 suoritettu Anschluss eli Itävallan liittäminen Hitlerin Saksaan, mikä Moskovan näkökulmasta merkitsi ensimmäistä repeämää Neuvostoliiton läntisessä puskurivyöhykkeessä.