Suomen kieli
Genealogisen eli kielen alkuperään perustuvan luokittelun mukaan suomen kieli kuuluu uralilaisen kielikuntaan. Uralilaisia kieliä on parisenkymmentä, ja niitä puhutaan Euroopan pohjois- ja itäosissa, Unkarissa ja sen lähialueilla sekä Siperiassa. Ne voidaan jakaa kahteen pääryhmään, suomalais-ugrilaisiin kieliin ja samojedikieliin. Suomen lähimpiä sukukieliä ovat itämerensuomalaiset kielet, kuten viro ja karjala. Kaukaisempaa sukua ovat esimerkiksi saamelaiskielet ja unkari. Uralilaiset kielet ovat kehittyneet uralilaisesta kantakielestä.
Itävallan unkarilaiset
Burgenlandin unkarilaiset ovat 1000-luvulla Unkarin kuningaskunnan alueelle sitä vartioimaan asutettujen unkarilaisten jälkeläisiä. Heillä oli yläluokan asema, mikä säilyi aina vuoteen 1848 saakka. Burgenland oli hallinnollisesti osa Unkaria, kunnes siitä tuli osa Itävaltaa vuonna 1920. Unkarin kieltä opetettiin muutamissa alueen kunnissa sotien välisenä aikana, mutta toisen maailmansodan jälkeinen taloustilanne aiheutti suuren muuttoaallon alueelta pois. Lisäksi sodan jälkeen asenne unkarin kieltä kohtaan muuttui kielteiseksi, mikä johti kiihtyneeseen sulautumiseen muuhun väestöön. Burgenlandin unkarilaiset tunnustettiin viralliseksi vähemmistöksi vuonna 1976.