Piano
Pianon kehitys sai alkunsa dulcimer-tyyppisistä soittimista, joihin keskiajalta lähtien yritettiin lukuisia kertoja liittää koskettimisto ja koneisto. Tämän kehityksen tuloksena eriytyivät ensin klavikordi ja cembalo. Modernin pianon kehittäjänä ja jopa keksijänä pidetään italialaista Bartolomeo Cristoforia (1655–1731). Kolme hänen 1720-luvulla rakentamaansa soitinta on säilynyt, ja niiden koneiston toimintaperiaate on sama kuin modernissa konserttiflyygelissä. Cristofori kutsui rakentamiaan soittimia nimellä "clavicembalo [tai gravicembalo] col piano e forte" eli sananmukaisesti "cembalo, jolla voi soittaa hiljaa () ja voimakkaasti ()" (cembalolla, toisin kuin pianolla, äänenvoimakkuus ei vaihtele sen mukaan, kuinka suurella voimalla koskettimia painetaan). Tämäntyyppisiä soittimia ryhdyttiin pian kutsumaan nimillä fortepiano, josta on tullut suomenkielinen nimitys piano. Pianon rakenne on Christoforin jälkeen merkittävästi kehittynyt. Tärkeitä merkkipaaluja ovat mm. valuraudasta valmistettu tukikehikko, jolloin soittimen kokoa ja kielten jännitystä voitiin huomattavasti lisätä, huovan käyttöönotto nahan sijaan vasaroiden päällysteenä sekä koneiston monet kehitysvaiheet. Kehityksen tuloksena pianon ääni on voimistunut ja tullut kantavammaksi.
Harmonikka
Sir Charles Wheatstone kehitti Englannissa 1820-luvun puolivälin jälkeen harmonikan kielten kehitykseen paljon vaikuttaneen ja melodiabassoharmonikan esimuotona pidetyn concertinan. Alun perin Wheatstone kutsui kehittämäänsä instrumenttia nimellä "symphonium" vuonna 1825. Siinä oli kummallekin kädelle 12 nappulaa, ja soittaja puhalsi siihen itse suullaan ilmaa. Wheatstone lisäsi Symphoniumiin palkeen 1827 ja alkoi myöhemmin kutsua soitinta concertinaksi. Varhaiset kuvat concertinasta ovat symphoniumin patenttihakemuksessa vuodelta 1829, mutta varsinaisen concertinan Wheatstone patentoi vasta vuonna 1844. kehiteltyään sitä huomattavasti eteenpäin Saksalainen soitinrakentaja Carl Friedrich Uhlig puolestaan kehitti 1830-luvulla "konzertinan" Demianin "accordionin" pohjalta ja ilmeisesti täysin riippumattomasti Wheatstonesta.