Silkkitie
Silkkitie koostui useista risteilevistä ja polveilevista reiteistä ja poluista. Koska maassa ei yleensä näkynyt valmista reittiä, matkaajat palkkasivat aina matkan varrelta paikallisia oppaita etappien välille. Jos jokin reitti osoittautui vaikeakulkuiseksi, matkaajat vaihtoivat sen toiseen. Reitit kulkivat kaupunkien välillä. Monet kaupungit olivat puoli-itsenäisiä kaupunkivaltioita, joiden hallitsijat valvoivat kauppaa sekä ostivat tavaraa.
Herat
Heratista tuli osa niin sanottua kuninkaallista tietä eli silkkitien sivuhaaraa. Sen kautta kuljetettiin tavaraa Mervin ja Samarkandin kautta Kiinaan. Kauppareitit vilkastuivat sasanidien valtakaudella, jolloin rakennettiin teitä kaupankäynnin tehostamiseksi. Kauppaa hallitsivat persialaiset ja persiasta tuli laajojen alueiden lingua franca. Kauppareitit toivat tavaran ohella mukanaan uskontoja. Vuonna 424 jaa. Herat oli piispanistuin ja nestoriolaiset lähettivät sen kautta lähetyssaarnaajia muualle itään. Toinen suuri uskonto tuohon aikaan oli manikealaisuus. Kaupungista kiinnostuivat persialaisten ohella myös muut tahot. Turkkilaiset kansattekivät sotaretkiä sitä vastaan ja heidät voitettiin suuressa taistelussa Heratin lähellä vuonna 589. Arabit valtasivat kaupungin vuonna 650 ja toivat mukanaan nopeasti alaa vallanneen islamin. Vuonna 1130 kaupunki liitettiin Ghaznavidien valtakuntaan ja mongolit saapuivat vuonna 1221. Toisin kuin monet muut kaupungit, Heratia ei hävitetty sen asukkaiden avattua kaupunginportit mongoleille. Kaupunki kapinoi kuitenkin mongolien lähdettyä ja palatessaan vuonna 1222 surmasivat sen asukkaat, tuhosivat sen linnoitukset ja täyttivät sen vallihaudan. Mongolit surmasivat paikallisia seitsemän päivän ajan, jonka jälkeen he lähtivät kaupungista vain palatakseen kahden päivän kuluttua surmaamaan vielä kaupungin raunioissa piilotelleet selviytyneet.