Toksikologian historia
Toksikologia on eräs vanhimmista tieteenaloista. Myrkyllisten kasvien ja eläinten tunnistaminen ja välttäminen on ollut kautta aikojen välttämätöntä ihmisten hengissä säilymiselle. Jo noin 1500 vuotta eaa. peräisin olevassa egyptiläisessä Ebersin papyruksessa (vanhin säilynyt farmakopea eli lääkekirja) kuvattiin esimerkiksi myrkkykatkon ja oopiumin ominaisuuksia. Myös useat klassiset myrkyt kuten arsenikki tunnettiin jo niihin aikoihin. Egyptiläiset tunsivat joitakin paikkansapitäviä toksikologian periaatteita, mutta syyn ja seurauksen käsitettä ei tunnettu, mikä aiheutti ongelmia tautien hoidossa. Myrkytysten hoidossa käytettiin pääasiassa yrttejä ja joitakin mineraaleja. Kuningatar Kleopatran sanotaan tehneen itsemurhan antamalla egyptinkobran purra itseään, toisen teorian mukaan hän käytti hemlokkia, ukonhattua ja oopiumia.
Mathieu Orfila
Mathieu Joseph Bonaventura Orfila (24. huhtikuuta 1787 – 12. maaliskuuta 1853) oli kokeellisen toksikologian kehittäjä. Hän oli syntyjään espanjalainen (Mateu Josep Bonaventura Orfila i Rotger), mutta teki elämäntyönsä Ranskan hovissa. Hän teki kemiallisia analyysejä ruumiinavauksista ja aloitti siten oikeustoksikologian. Hän kehitti aikansa tavallisimman myrkyttämiseen käytetyn aineen, arsenikin, analytiikkaa. Hän tutki myös aktiivisesti vastamyrkkyjä muun muassa koirakokeissa ja totesi useat siihen asti käytetyt vastamyrkyt tehottomiksi.