Kolonialismi
Kolonialismi (latinan sanasta "colonia" ’siirtokunta’, ’asutus’) on toimintaa, jossa valtio hallitsee toista valtiota tai aluetta omien alueellisten rajojensa ulkopuolella. Tällaisia maita kutsutaan siirtomaiksi. Syyt siirtomaiden hankkimiseen ovat moninaisia: tarkoituksena on usein hallita alueen työvoimaa, raaka-aineresursseja ja kaupankäyntiä. Siirtomaita hankittiin myös strategisista syistä, arvovallan nostamiseksi ja yksinkertaisesti ennalta ehkäisevästi, jotta toinen valtio ei voisi liittää aluetta siirtomaakseen. Lisäksi usein yritykset sekä paikalliset aktiiviset virkamiehet ja upseerit laajensivat siirtomaita omatoimisesti.
Hallinnollinen alue
Antiikin Kreikassa ensimmäiset hallinnolliset alueet olivat kaupunkivaltioita, poliksia. Rooman valtakunnasta tuli Euroopan ensimmäinen suurvalta. Keskiajalla keskeisiä olivat kylät ja feodaaliherrojen hallitsemat alueet sekä kuningaskunnat. Ensimmäiset kansallisvaltiot alkoivat muodostua keskiajan jälkeen uudella ajalla. 
Imperialismin aikana Euroopan maat jakoivat lähes koko maailman keskenään, esimerkiksi Afrikan rajat päätettiin viivottimella vuoden 1884 Berliinin konferensissa. Yhä edelleen useiden Afrikan maiden rajat noudattavat näitä linjoja, jotka eivät perustuneet esimerkiksi paikallisiin heimoalueisiin. Tämä on myös aiheuttanut useita sotia.