Norjan historia
Tanska liittyi Napoleonin puolelle sen sodissa muita Euroopan suurvaltoja vastaan. Voittajat päättivät ottaa Tanskalta Norjan ja antaa sen Ruotsin kuninkaalle Kielin rauhassa tammikuussa 1814. Ruotsi puolestaan oli menettänyt Suomen 1809 Haminan rauhassa Venäjälle. Norja kuitenkin julistautui itsenäiseksi Eidsvollin kansalliskokouksessa 17. toukokuuta 1814, jolloin maalle vahvistettiin myös perustuslaki. Norjan kuninkaaksi valittiin Norjan käskynhaltijana toiminut Tanskan kruununprinssi Kristian Fredrik. Ruotsi kuitenkin pakotti Norjan personaaliunioniin maiden oltua kahden viikon ajan sotatilassa, mutta maa säilytti kokouksessa määritellyn perustuslakinsa. Kuninkaaksi valittiin Ruotsin kuningas Kaarle XIII.
Norjan historia
Saksa asetti miehittämänsä Norjan johtoon Nasjonal Samlingin johtajan Vidkun Quislingin nukkehallituksen sekä Norjaa valvovaksi valtakunnankomissaariksi saksalainen Gauleiter Josef Terbovenin. Muut poliittiset puolueet kiellettiin ja suuri joukko miehityksen vastustajia vangittiin. Noin 40 000 norjalaista joutui keskitysleirihin ja satoja teloitettiin. Vastarintaliike häiritsi aktiivisesti saksalaisia, ja siihen kuului noin 40 000 jäsentä.