Nerkoonjärvi
Järven vesi on hapahkoa, runsashumuksista ja väriltään ruskeaa. Happamuusaste (pH) on 6,5. Humusta saapuu järveen Hirvijoen, Mäntysenluoman, Majaluoman, Launosluoman ja Aitoluoman kautta. Kesäkuukaisina veden fosforipitoisuus nousee 22 μg/l (mikrogrammaa litrassa) ja typpipitoisuus 590 μg/l. Nämä ravinnemäärät yhdessä veden lämpötilakerrostuneisuuden kanssa aiheuttaa syvänteissä happikatoa syksyn alussa ja talven lopulla. Veden käyttökelpoisuuslauokitus on kuitenkin hyvä.
Heinijärvi (Nokia, itäinen)
Itäisen Heinijärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1988, 1991–1996 ja 1999–2015, koska se valittiin vuonna 1991 mukaan valtion happamoituneiden vesistöjen tutkimusprojektiin. Alueen järvet olivat 1980–1990-lukujen vaihteessa erittäin happamia. Sekä Ruokejärven että Kalliojärven kalkitukset pääasiassa 2000-luvulla ovat parantaneet myös Heinijärven tilannetta. Kalkitukset ovat nostaneet veden pH-arvoja hieman, mutta vesi on edelleen hapahko. Kalkituksien vuoksi järven puskurikyky happamoitumista vastaan parani väliaikaisesti tyydyttävälle tasolle, mutta on sen jälkeen heikentynyt välttävälle tai heikolle tasolle. Veden ravinnepitoisuudet riippuvat säästä ja vuodenajoista. Ne ovat yleensä karun tai lievästi rehevöityneen järven tasoa. Heinijärven happitalous on huonompi kuin valuma-alueen yläpuolisilla suuremmilla järvillä. Heinjärvi lämpötilakerrostuu talvisin ja alusvedessä on silloin yleensä happikato. Hapen kemiallinen kuluminen on ollut voimakasta koko järven vesimassassa, mikä on heikentänyt myös päällysveden tilannetta. Järven virkistyskäyttön arvosana on tyydyttävä.