Puhtaan järjen kritiikki
"Puhtaan järjen kritiikki" pyrkii vastaamaan kysymyksiin siitä, mitä tiedämme ja kuinka voimme tietää sen. Kant lähestyy näitä kysymyksiä tarkastelemalla järkeilyyn perustuvan tiedon (mitä tiedämme pelkästään logiikalla, ennen havaintoa tai havainnoista riippumatta, eli "a priori") ja kokemukseen perustuvan tiedon (mitä tiedämme perustuen aistiemme syötteisiin, eli "a posteriori") välistä suhdetta.
Puhtaan järjen kritiikki
Kantin väite rajoittuu ilmentymiin (tai ilmiöihin, "fenomenon") ja siitä seuraa, että emme voi tuntea asioita tai olioita itsessään ("noumenon"). Tässä piilee kantilaisen filosofian paradoksi: jopa aprioriset muodot, jotka mahdollistavat minkä tahansa tietämisen järjen mukaan, estävät meitä tietämästä asioita ehdottomasti itsessään.