Macintosh 128K
Macintosh-projekti aloitettiin alkuvuodesta 1979 Jef Raskinin hahmotellessa uuden helppokäyttöisen ja edullisen tietokoneen suunnittelemista tavallisille kuluttajille. Lokakuussa 1979 Raskin sai Applen johdolta luvan työvoiman palkkaamiseen projektia varten, joskin projekti oli jatkuvan lakkauttamisuhan alla ja Raskin joutui pyytämään tiimille lisäaikaa Applen toimitusjohtajana toimineelta Mike Scottilta. Bill Atkinson, joka työskenteli Applen Lisa-projektissa, esitteli Raskinille Burrell Smithin, joka toimi laitteistoinsinöörin tehtävässä. Kolmikon lisäksi Macintosh-projektin työllisti suuren joukon laitteisto- ja ohjelmistokehittäjiä, projektin parissa vaikuttaneita ihmisiä olivat muun muassa Chris Espinosa, Joanna Hoffman, George Crow, Jerry Manock, Susan Kare ja Andy Hertzfeld.
Bruce Horn, joka oli työskennellyt aiemmin Xeroxin Xerox PARC -laboratoriossa dynaamisen Smalltalk-ohjelmointikielen parissa, sai työkseen Finder-käyttöliittymäohjelman luomisen. Smalltalkin tarjoama, ohjelman suorittamisen aikainen lähdekoodin editoiminen sai Hornin ideoimaan uudenlaisen resurssienhallintajärjestelmän, josta tuli osa Macintosh Toolboxia.
Jean-Louis Gassée
Applen jälkeen Gassée mietti vaihtoehtoja ja harkitsi jopa ostavansa CompuServen tai Commodorelta Amigan, mutta ei päässyt sopuun hinnoista. Vuoden 1990 loppupuolella Gassée ja hänen entinen työtoverinsa Applelta Steve Sakoman ryhtyivät suunnittelemaan uutta tietokonetta AT&T:n Hobbit-suorittimen ympärille. Siitä kehittyi aikanaan BeBox. Ensimmäisen emolevyn prototyypin valmistuttua Gassée päätti perustaa yhtiön markkinoimaan uutta tuotetta ja palkkasi 1991 kolme työntekijää lisää laitteisto- ja ohjelmistokehitykseen, erityisesti kehittämään uutta käyttöjärjestelmää, BeOSia.