Uuden-Seelannin talous
Uuden-Seelannin talous on kehittynyt, nykyaikainen ja avoin markkinatalous. Vuonna 2005 Uuden-Seelannin bruttokansantuote oli noin 149 miljardia Uuden-Seelannin dollaria, eli noin 107 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Asukasta kohden Uuden-Seelanin bruttokansantuote vuonna 2005 oli 26 000 Yhdysvaltain dollaria. 
Uudella-Seelannilla on moderni, kehittynyt talous, joka on kehittynyt maataloudesta jalostukseen ja siitä palveluvaltaiseen tuotantoon. Maatalouden merkitys on kuitenkin edelleen merkittävä erityisesti jatkojalostuksen ja viennin (70%) kannalta. Uuden-Seelannin elintaso on korkea ja maa oli inhimillisen kehityksen indeksillä mitattuna 19. vuonna 2005 ja 15. vuoden 2005 The Economist-lehden "Worldwide quality-of-life index"sissä. Maan talous on erittäin riippuvainen viennistä. Uusi-Seelanti oli vuonna 2004 ensimmäisiä maita, jotka sopivat vapaakaupasta Kiinan kanssa.
Uudenseelanninskotit
James Cook oli puoliksi skotti ja hänen laivansa "Endeavourin" miehistö koostui skoteista. He olivat ensimmäiset eurooppalaiset Uudessa-Seelannissa. 1700-luvun lopussa alueella liikkui skottilaisia valaanpyytäjiä, joista esimerkkinä William Stewart, joka antoi nimensä Stewart Islandille. Yksittäiset valaanpyytäjät jäivät asumaan Uuteen-Seelantiin. Vuosina 1843 ja 1845 Uuteen-Seelantiin saapui skotlantilaisia lähetyssaarnaajia. Skottilainen siirtolaisuus alkoi suuremmassa mittakaavassa 1840-luvulla. Skotteja tuli muun muassa Ylämaan puhdistusten ja vuoden 1846 perunasadon epäonnistumisen myötä. Vuonna 1849 Uudessa-Seelannissa oli noin 2 000 muuta kuin maoreja ja näistä noin 400 oli skotteja. Vuosien 1840 ja 1852 välillä noin 20 prosenttia kaikista Isosta-Britanniasta saapuneista siirtolaisista oli skotteja. Skotteja muutti etenkin Otagoon ja Southlandiin, jossa he muodostivat siirtolaisten enemmistön. Muilla alueilla heitä oli alle 10 prosenttia väestöstä. Siirtolaisista suurin osa oli Skotlannin Alamailta, pienempi osa Ylämailta. Vuosina 1853–1870 Uudessa-Seelannissa oli suhteessa enemmän skotteja kuin Britanniassa. 1880-luvulta lähtien skottien maahanmuutto hidastui. Kuitenkin vuonna 1886 skottien maahanmuutto saavutti vielä uuden ennätyksensä, tuolloin Uudessa-Seelannissa asui 54 810 Skotlannissa syntynyttä. Laman takia maahanmuutto alkoi keskittyä yhä enemmän Australiaan. 1900-luvun alussa muuttajia alkoi jälleen tulla suuremmassa mittakaavassa. 1936 saavutettiin jälleen suurin skottien määrä Uudessa-Seelannissa sitten vuoden 1886. Vuonna 1936 skotteja asui Uudessa-Seelannissa 54 188. Vuoteen 1945 mennessä muuttajien määrät vähenivät jälleen. Tuetun maahanmuuton loppumisen myötä vuonna 1976 skottien määrä väheni entisestään. Southland ja Otago menettivät skottienemmistönsä. Skottilainen vaikutus säilyi kuitenkin näillä alueilla vahvana.