Berberit
Berberit tai amazighit tai amazighilaiset (berberiksi ⵉⵎⴰⵣⵉⵖⴻⵏ, "imazighen") ovat Pohjois-Afrikan afroaasialaiseen kieliryhmään (esim. arabiankieliset) kuuluvaa kantaväestöä. Nimitys berberit juontuu antiikin kreikan kielen sanasta "Barbaros", joka merkitsee ’vierasta’ tai ’ulkopuolista’. Heitä elää Egyptistä Marokkoon ulottuvalla alueella, mutta valtaosa elää Atlasvuorilla Marokossa ja Algeriassa. Berberit voidaan jakaa useisiin eri alaryhmiin. Berbereitä on arviolta 15 miljoonaa.
Tripoli
Alueellinen epävakaus jatkui muslimivallan alkaessa. Paikalliset berberit kapinoivat arabitaustaisia valloittajia vastaan ja myöhemmin kaupungin hallinnasta taistelivat eri arabidynastiat. Umaijaditn tekivät Rufai ibn Thabit al-Ansarista ensimmäisen Tripolin muslimihallitsijan vuonna 667, mutta olot rauhoittuivat vasta abbasidienasetettua Ibrahim al-Aghlabiin Tripolin hallitsijaksi vuonna 800. Aghlabidien noin vuosisadan kestäneen valtakauden aikana Tripoli koki pitkästä aikaa suhteellisen rauhallisen kauden, jonka aikana kaupunginmuuri jälleenrakennettiin ja kaupunkiin perustettiin useita moskeijoita ja koraanikouluja. Suurin osa paikallisesta berberiväestöstä kääntyi islamin uskoon. Aghlibidien valtakauden päättivät vuonna 909 fatimidit. Vuonna 972 sen valtasivat puolestaan Beni Zirin berberiheimo, jotka hallitsivat kaupunkia yhdessä Beni Khazroun-heimon kanssa vuoteen 1027 saakka. Berberiheimojen valtakaudella Tripoli oli ensimmäistä kertaa kokonaan itsenäinen kaupunkivaltio. Kauden päättivät kuitenkin fatimidit, jotka jälleenvaltasivat kaupungin vuonna 1030.