Relativismi
Usein relativismilla tarkoitetaan totuusrelativismia, jonka mukaan ei ole olemassa mitään universaaleja, absoluuttisia totuuksia, vaan totuus on aina suhteessa johonkin viitekehykseen, kuten kieleen tai kulttuuriin. Antiikin aikana tällainen relativismi yhdistettiin usein sofisteihin, muun muassa sofisti Protagoraan on katsottu opettaneen relativismia, jossa asioiden totuudenmukaisuus tai eettisyys riippuu tilanteesta, opettaessaan: ""Kaikkien arjen asioiden tarpeen mitta on ihminen, sellaisina kuin asiat ollessaan ovat, ja kun niitä ei ole, myös silloin"".
Naturalismi (ontologia)
Ihmistutkimuksessa naturalismin erästä äärimuotoa edustaa mekanistinen materialismi, jonka mukaan maailma on kone, jota hallitsevat kaiken tapahtumisen ennalta määräävät luonnonlait eli deterministiset luonnonlait. Todellisuus muodostuu vetovoimien ja voimakenttien hallitsemista aineellisista hiukkasista ja järjestelmistä. Näin ollen myös ihminen ja inhimillinen ajattelu ovat pelkkää ainetta ja energiaa. Tämä ajattelu johtaa johtopäätökseen, jonka mukaan ihmisellä ei ole vapaaksi tahdoksi luonnehdittavaa kykyä eikä ihmisillä siten ole myöskään omia valintoja eikä moraalista vastuuta.