Paavo Väyrynen
Viron tuolloinen pääministeri Edgar Savisaar on syyttänyt useiden Suomen johtajien jarruttaneen Viron itsenäistymistä Neuvostoliitosta 1990-luvun alussa ja on nimennyt myös Väyrysen yhdeksi heistä. Viro julisti itsenäisyytensä palautetuksi vallankaappauksen aikana 20. elokuuta ja Latvia seuraavana päivänä, mutta Suomen johto oli aluksi epäileväinen niiden itsenäisyyden tunnustamisen suhteen. Suomessa paraikaa vieraillut Viron ulkoministeri Lennart Meri toivoi Suomelta tukea maansa itsenäisyydelle. Väyrynen otti lopulta Meren vastaan 22. elokuuta, mutta ilmoitti vielä kaksi päivää myöhemmin Suomen linjaksi, etteivät Baltian maat täyttäneet suvereenien valtioiden tunnusmerkkejä. Venäjän kuitenkin tunnustettua Baltian maiden itsenäisyyden useat valtiot seurasivat perässä, ja Suomikin ilmoitti muutama päivä myöhemmin vuoden 1920 tunnustusten olevan edelleen voimassa.
Viron itsenäisyysjulistus
Virallinen julistaminen tapahtui sunnuntaina 24. helmikuuta, kun se luettiin julki Tallinnassa. Pääkaupungissa julistaminen onnistui, koska kaupunki oli kaoottisessa tilanteessa bolševikkien paetessa satamassa odottaviin laivoihinsa saksalaisten jo vallattua Etelä- ja Keski-Viron. Tällöin myös 24. helmikuuta säädettiin Viron tasavallan itsenäisyyspäiväksi. Itsenäisyysjulistusta painettiin Tallinnassa nimellä ""Manifesti kaikille Vironmaan kansoille.""
Pelastuskomitea asettiin maan johtoon Viron väliaikaisen hallituksen, jonka pääministeriksi tuli Konstantin Päts, varapääministeriksi Jüri Vilms ja ulkoministeriksi Jaan Poska. Ministeristössä oli edustettuina kaikki puolueet paitsi sosialistivallankumoukselliset. Toompealle Pitkän Hermannin salkoon vedettiin Viron sinimustavalkoinen lippu. Itsenäisyys kesti kuitenkin vain päivän, kun 25. helmikuuta 1918 saksalaiset valtasivat Tallinnan ja keisarillisen Saksan lippu vedettiin samaisen tornin salkoon. Maaliskuun 3. päivään mennessä koko Viro oli saksalaisten hallussa.