155 K 98
155 K 98 ("155 millimetrin kanuuna 1998") on suomalainen Patrian valmistama 155 mm:n 52-pituuskaliiperinen raskas kenttätykki, teknisesti ottaen kanuunahaupitsi, mutta suomalaiselta nimitykseltään kuitenkin kanuuna. Se on Tampellan ja Vammaksen kehittämä Tampellan 155 K 83 -mallista. Se otettiin käyttöön Suomen puolustusvoimissa mallimerkinnän mukaisesti vuonna 1998. Tykissä on 78 kW:n tehoinen apumoottori, jolla se kykenee liikkumaan itsenäisesti. Tykki tuodaan raskaan maastokuorma-auton vetämänä lähelle tuliasemaa, josta se ajetaan perille oman apumoottorin voimin. Moottoria käytetään noin kilometrin siirtymiin, esimerkiksi tuliasemien vaihtoon vihollisen vastatykistötoiminnan varalta. Tykin saattaminen ajosta ampumakuntoon kestää miehistöstä riippuen muutamia minuutteja. Sen nykyinen käyttötarkoitus Suomessa on operatiivisiin joukkoihin kuuluvien valmiusprikaatien tukeminen.
R-mittasääntö
Suomen 1900-luvun alun tärkeimmät venesuunnittelijat, kuten Zake Westin, Gunnar L. Stenbäck, Gustaf Estlander, Gösta Kynzell ja Birger Slotte, suunnittelivat kymmenittäin R-veneitä pienistä aina 10mR-luokkaan asti. Ennen ensimmäistä maailmansotaa R-veneiden merkittävä suunnittelija ja voimakkaasti kansainvälisen säännön puolestapuhuja oli Estlander. Todistaakseen säännön merkittävyyttä Estlander kiersi tiheästi Euroopan suurimmissa regatoissa ennen ensimmäistä maailmansotaa Irma nimisillä voittoisilla 12mR ja 10mR veneillään sekä 8mR veneellään Örn. Estlander omisti hetken Suomen purjehdushistorian ehkä merkittävimmän purren eli William Fifen suunnitteleman 15mR-veneen Tuiga. Estlander suunnitteli omia ja osteli maailmalta suuria veneitä lähinnä oppimismielessä. Estlanderin panos sekä suunnittelijana että Euroopan aktiivisimpiin kuuluvana kilpapurjehtijana oli täysin poikkeuksellinen. Isoja eli 12mR veneitä omisti myös ennen 1920 mm. NJK:n kommodoori Ernst Krogius. Krogius voitti pronssimitalin veneellä Tukholman kesäolympialaisissa 1912. Krogius osti 1909 Sir Thomas Glen-Coatsin edellisenä vuonna suunnitteleman 12mR Heatherbellin. Myöhemmin Krogius osti William Fifen 1912 suunnitteleman 15mR-luokan Rendez-vous-veneen, joka 27 metriä pitkänä ja 5 metriä leveänä kuului Pohjoismaiden vesillä purjehtineisiin suurimpiin huvialuksiin. Vene myytiin sodan jälkeen takasin suunnittelijalleen. Kaiken kaikkeaan Suomessa oli 5–6 kpl 12mR venettä, useita 10mR venettä ja peräti 13 kpl 8mR venettä ennen 1920. Gestrian-nimisen 15mR veneen omisti myös suomalaistunut Pietarilainen Nikolai Garoff. R-veneiden varhainen historia on pitkälti unohdettu. Suomessa varhaisen purjehdushistorian on perinpohjaisesti dokumentoinut Pekka Barck. 12mR-veneitä oli kaksi Helsingissä, kaksi Viipurissa ja yksi Turussa. Ennen vuotta 1920 omistetuista tai rakennettuista kymmenistä suomalaisista R-veneistä ei ole Suomessa jäljellä kuin 10mR Kitty.