Toksikologian historia
Toksikologia on eräs vanhimmista tieteenaloista. Myrkyllisten kasvien ja eläinten tunnistaminen ja välttäminen on ollut kautta aikojen välttämätöntä ihmisten hengissä säilymiselle. Jo noin 1500 vuotta eaa. peräisin olevassa egyptiläisessä Ebersin papyruksessa (vanhin säilynyt farmakopea eli lääkekirja) kuvattiin esimerkiksi myrkkykatkon ja oopiumin ominaisuuksia. Myös useat klassiset myrkyt kuten arsenikki tunnettiin jo niihin aikoihin. Egyptiläiset tunsivat joitakin paikkansapitäviä toksikologian periaatteita, mutta syyn ja seurauksen käsitettä ei tunnettu, mikä aiheutti ongelmia tautien hoidossa. Myrkytysten hoidossa käytettiin pääasiassa yrttejä ja joitakin mineraaleja. Kuningatar Kleopatran sanotaan tehneen itsemurhan antamalla egyptinkobran purra itseään, toisen teorian mukaan hän käytti hemlokkia, ukonhattua ja oopiumia.
Kaasukammio
Oklahoman osavaltio on päättänyt huhtikuussa 2015 ensimmäisenä ottaa typpikaasun käyttöön kaasukammiossa vaihtoehtoisena teloitusmenetelmänä myrkkyruiskeelle. Inerttinä kaasuna typpi aiheuttaa hypoksian ilman tukehtumisen tunnetta. Syanidimyrkytys aiheuttaa hiilidioksin kertymistä verenkiertoon ja tukehtumisen tunteen, kun taas inertin kaasun, kuten typen tai argonin hengittäminen, aiheuttaa hapen määrän vähenemisen verenkierrossa, kuten voi tapahtua lentäjille korkealla lennettäessä. Menetelmä on käytössä esimerkiksi Hollannissa lopetettaessa tuotantoeläimiä humaanilla tavalla. Kuolema seuraa 1,5−2 minuutin kuluessa