Unkarin kieli
Unkari on uralilainen kieli. Yhdessä obinugrilaisten mansin ja hantin kanssa se muodostaa kielikuntansa ugrilaisen kieliryhmän. Unkari on myös suomen kielen etäinen sukulainen, mutta sen konsonantisto on huomattavasti rikkaampi kuin suomen ja muutenkin sanaston tasolla kielet poikkeavat toisistaan voimakkaasti. Yhtäläisyyksiä on lähinnä kieliopin perusrakenteissa, esimerkiksi samantapainen sijamuotojärjestelmä, possessiivisuffiksit ja vokaalisointu. Sanastossa on kuitenkin enemmän sukulaisuutta kuin äkkiseltään näyttäisi, sillä ugrilaisen kantakielen monet sanat ovat unkarissa ja suomessa muuttuneet äänteellisesti niin paljon eri tavoin, ettei maallikko enää pysty tunnistamaan niiden keskinäistä sukulaisuutta. Esimerkiksi suomen "ydin" ja unkarin "velő" ovat erilaisuudestaan huolimatta peräisin samasta muinaisesta suomalais-ugrilaisesta sanasta, jonka asuksi on konstruktoitu *wideme, mutta eri kielten erilaiset äännekehitystendenssit ovat muuttaneet ne aivan erilaisiksi.
Itävallan unkarilaiset
Burgenlandin unkarilaiset ovat 1000-luvulla Unkarin kuningaskunnan alueelle sitä vartioimaan asutettujen unkarilaisten jälkeläisiä. Heillä oli yläluokan asema, mikä säilyi aina vuoteen 1848 saakka. Burgenland oli hallinnollisesti osa Unkaria, kunnes siitä tuli osa Itävaltaa vuonna 1920. Unkarin kieltä opetettiin muutamissa alueen kunnissa sotien välisenä aikana, mutta toisen maailmansodan jälkeinen taloustilanne aiheutti suuren muuttoaallon alueelta pois. Lisäksi sodan jälkeen asenne unkarin kieltä kohtaan muuttui kielteiseksi, mikä johti kiihtyneeseen sulautumiseen muuhun väestöön. Burgenlandin unkarilaiset tunnustettiin viralliseksi vähemmistöksi vuonna 1976.