Giljotiini
Giljotiinin isänä pidetään ranskalaista lääkäriä Joseph-Ignace Guillotinia (1738–1814), jonka mukaan se sai nykyisen nimensä. Guillotin ei keksinyt giljotiinia, sillä samalla periaatteella toimivia teloituslaitteita oli tunnettu jo vuosisatoja aiemmin, mutta hänen vaikutuksestaan se otettiin käyttöön Ranskan vallankumouksen aikana ja se muodostui yhdeksi vallankumouksen tunnetuimmista symboleista. Giljotiinia käytettiin teloituksiin useissa Euroopan maissa aina 1970-luvulle saakka.
Vipukeihäs
Mammuttia metsästävät Solutré-ihmiset tulivat Eurooppaan idästä. Euroopassa atlatl yleistyi Madeleine-kaudella n. 17 000–10 000 vuotta sitten, näitten kantomatka oli 70 m. Madeleinen ajan heitinpuu oli usein eläimen muotoinen. Heitinpuita tehtiin Madeleine V-kaudelle asti, useimmat ovat Madeleine IV -kaudelta. Atlatlia käytettiin Euroopassa vielä Ylä-Madeleinen ajalla 12 500 vuotta sitten. Erään tiedon mukaan vanhin 25 000 vuoden ikäinen atlatl on löydetty Afrikasta. Toiset lähteet väittävät, ettei atlatlia olisi koskaan käytetty Afrikassa. Saattaa olla, ettei meille ole säilynyt todisteita afrikkalaisista atlatleista. Samoihin aikoihin Gravette-kaudella n. 30 000–25 000 vuotta sitten käytettiin Euroopassa pienikärkisiä heittokeihäitä, jotka saattavat liittyä tai olla liittymättä atlatliin. Amerikkaan atlatl tuli intiaanien mukana noin 12 000 vuoden sisällä. Lounais-Amerikan noin 7 000 vuoden ikäisessä luolataiteessa atlatl merkitään kaarevaksi pystykepiksi, jonka varressa on pallo tai palloja.
Jousi ja nuoli tulivat Eurooppaan vasta epi-paleoliittisella kaudella 10 000–8 000 vuotta sitten. Intiaanit käyttivät atlatlia monesti kalastukseen.