Kristinuskon historia
Kristinusko on syntynyt ensimmäisellä vuosisadalla silloisessa Rooman valtakunnassa. Jeesus ei perustanut uskontoa, sillä kristinuskoa ei ollut vielä Jeesuksen eläessä, vaan se syntyi vasta Jeesuksen kuoltua. Ensimmäiset kristityt olivat juutalaisia, joita sanottiin nasaretilaisen lahkoksi, koska he tunnustivat Jeesuksen Messiaaksi. Kaikki juutalaiset eivät uskoneet Jeesuksen olevan messias ja he odottavat messiaan tulemista edelleen. Myöhemmin tästä lahkosta tuli kristinusko, ja se eriytyi juutalaisuudesta omaksi uskonnokseen. Raamatussa Apostolien tekojen mukaan opetuslapsia ruvettiin nimittämään kristityiksi ensimmäisenä Antiokiassa.
Kristuksen kirkko
Myöhempien aikojen pyhien liike alkoi järjestäytyä keväällä 1829, Smithin kääntäessä Mormonin kirjaa. Käännöstyön edetessä Smith alkoi havaita kirjan puhuvan uskovien yhteisöstä Kristuksen kirkkona, jolla oli valtuutus Jumalalta, pyhiä toimituksia kuten kaste sekä järjestäytynyt papisto. Moosian kirja puhui profeetta Almasta, joka kastoi ihmisiä Kaikkivaltiaan valtuutukselta, ja kastetuistä käytettiin nimitystä "Jumalan kirkko, tai Kristuksen kirkko" (Moosia 18:13–17). Sama kirja puhui myös papeista, jotka saarnasivat parannusta ja uskoa Herraan (Moosia 18:20). Lisäksi Smithin toukokuussa 1829 saama ilmoitus puhui heistä, jotka katuivat syntejään ja tulivat Jumalan luo, "kirkkona" (Käskyjen kirja 9:16).