Camera obscura
Camera obscura () on nykyaikaisten valokuvauskoneiden edeltäjä. Siinä huoneen seinään tai laatikon sivuun tehdyn reiän kautta heijastuu takaseinälle ylösalaisin himmeä kuva kohteesta. Camera obscura perustuu optiseen ilmiöön, jossa valo kulkee pienen aukon, raon tai reiän lävitse muodostaen kuvan vastakkaiseen pintaan.
Neorealistinen elokuva
Rossellinin elokuvan jälkeen seurannutta vuosikymmentä korostetaan usein historiankirjoituksessa neorealismin kaudeksi, mikä on kuitenkin hieman harhaanjohtavaa, sillä vain hieman yli 10 prosenttia Italiassa vuosina 1945–1953 tehdyistä elokuvista oli neorealistisia. Kaikkiaan neorealistiksi elokuviksi voidaan kutsua noin 90 tuona aikana tehtyä elokuvaa. Merkittävin neorealisti oli Roberto Rossellini, jonka "Rooma – avoin kaupunki", "Paisa – vapauden tuli" (1946) ja "Saksa vuonna nolla" kutsutaan ”sotatrilogiaksi”. Muita merkittäviä neorealistisia elokuvia olivat muun muassa Vittorio De Sican "Sciuscià – viattomat" (1946), "Polkupyörävaras" (1948) ja "Umberto D. – elämän vanki" (1952) sekä Luchino Viscontin "Maa järisee" (1948) ja "Bellissima" (1951).