Markian Popov
Popov aloitti sotilasuransa nuorena Venäjän sisällissodassa. Sodan jälkeen hän opiskeli Neuvostoliiton sotilaskouluissa ja eteni urallaan verrattain nopeasti. Hän oli kenraaliluutnantti ja Leningradin sotilaspiirin komentaja, kun Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon kesällä 1941. Popov osallistui useiden ratkaisevien taisteluiden johtoon toisen maailmansodan aikana. Hänet ylennettiin puna-armeijan toiseksi korkeimpaan armeijakenraalin sotilasarvoon 1943. Hän ei kuitenkaan nauttinut Stalinin luottamuksesta, minkä vuoksi hänen uransa oli epätasainen hänen pätevyydestään huolimatta. Hänet alennettiin sodan lopulla epäonnistuneen Riian valtausyrityksen jälkeen. Häntä väheksyttiin sodanjälkeisessä neuvostoliittolaisessa historiankirjoituksessa. Hänen maineensa ja arvonsa palautettiin vasta Stalinin kuoltua ja Nikita Hruštšovin noustua valtaan. Hruštšov ja Popov olivat tehneet yhteistyötä Stalingradin taistelun aikana, ja hänen uransa lähti uuteen nousuun 1954. Popov kuoli tapaturmaisesti Moskovassa 1969.
Rainer Rupp
Rupp syntyi Länsi-Saksassa ja sai väkevän, poliittisesti vasemmistolaisen kasvatuksen. Hänen opiskellessaan vuonna 1968 Mainzissa GDR pyysi häntä vakoojaksi ja hän suostui siihen ilman tuomitsemista. Hän jatkoi opintojaan Brysselissä Belgiassa ja sai vakoojakoulutuksen Itä-Berliinissä. NATO palkkasi hänet vuonna 1977. Hän nousi pikaisesti arvoasteikossa ja toimitti valokuvia noin 10 000 sivusta asiakirjoja, joissa oli muun muassa tarkat paikat, joihin suunniteltiin risteilyohjusten ja Pershing-ohjusten sijoittamista Länsi-Euroopassa, ja keskeiset MC 161 -dokumentit, jotka sisälsivät NATOn analyysin Varsovan liitosta ja sen aikeista sekä Naton strategian liitoa kohtaan. Dokumentit toimitettiin nopeasti KGB:lle. Hän valokuvasi dokumentit toimistossaan tai vei ne kotiinsa valokuvattavaksi viinikellarissaan.