Bysantin valtakunta
Bysantin valtakunta eli Itä-Rooma ( tai , "Politeia tōn Rhōmaiōn"; ; "Roomalaisten keisarikunta") oli Rooman valtakunnan itäosa, joka säilyi länsiosan romahdettua 400-luvulla ja jonka valtakausi kesti yli tuhat vuotta aina vuoteen 1453 saakka. Bysanttilainen identiteetti oli yhdistelmä roomalaisuutta, kreikkalaista (hellenististä) kulttuuria ja ortodoksista kristinuskoa. Bysantti katsoi viimeiseen saakka edustavansa keisarillisen Rooman valtakunnan perintöä keisari Konstantinus Suuren luomassa kristillisessä muodossa.
Bysantin ja osmanien sodat
Tähän mennessä ottomaanit olivat itse asiassa voittaneet sodan Bysanttia vastaan. Muutamat siirtokunnat kuten myös Konstantinopoli joutuivat tunnustamaan vasalliasemansa osmanien sulttaanikunnassa. Tämä vasallius jatkui vuoteen 1394 asti. Vaikka Konstantinopoli oli vallattu, ympäröivän kristikunnan valta-asema oli edelleen uhka ottomaaneille, eikä Vähä-Aasia ollut täydellisesti ottomaanien hallinnassa. Ottomaanit työntyivät edelleen Balkanille, ja vuonna 1385 Sofia oli vallattu bulgarialaisilta, ja Nis vallattiin seuraavana vuonna. Pieniä kansoja, kuten serbit, alistettiin vasallivaltioiksi. Serbialaisten vastarinta murskattiin Kosovo Poljen taistelussa vuonna 1389. Bayezid I valtasi Bulgarian vuoteen 1393 mennessä (Thunderbolt), ja 1396 viimeinen Bulgarian itsenäinen linnake pyyhittiin pois, kun Vin vallattiin.