New Yorkin historia
New Yorkin kaupungin historia alkoi vuonna 1524, kun Giovanni da Verrazzano ankkuroi ranskalaisen laivansa Hudson-joen suulle lenape-intiaanien asuinalueelle, jonne New Yorkin kaupunki myöhemmin perustettaisiin. Vuonna 1609 meritietä Intiaan etsinyt englantilainen Henry Hudson tutki Hudson-jokea ja totesi sen suun erinomaiseksi satamapaikaksi. Alankomaalaiset perustivat Manhattanin saaren eteläkärkeen siirtokunnan, jonka nimeksi he antoivat Uusi Amsterdam. Britit ottivat kaupungin haltuunsa vuonna 1664 ja nimesivät sen New Yorkiksi. Vuonna 1783 britit vetäytyivät New Yorkista, ja kaupungista tuli itsenäisten Yhdysvaltojen pääkaupunki 1789–1790.
New Yorkin maailmannäyttely (1853)
New Yorkin maailmannäyttely vuonna 1853 ("Exhibition of the Industry of All Nations" tai epävirallisesti "Crystal Palace Exhibition") järjestettiin kaksi vuotta kaikkien aikojen ensimmäisten maailmannäyttelyjen jälkeen. Maailmannäyttelyn järjestäjät ottivat mallia Lontoon maailmannäyttelyn vetonaulana olleesta Kristallipalatsista, ja rakennuttivat oman kristallipalatsin. Lisäksi näyttelyyn rakennettiin 96 metriä korkea näkötorni Latting Observatory. Näyttelyn avasi Yhdysvaltain presidentti Franklin Pierce 14. heinäkuuta 1853. Maailmannäyttely kesti yli vuoden, ja se suljettiin 1. marraskuuta 1854. Näytteilleasettajia oli yli 4 000, ja he esittelivät kansojensa teollisuustuotteita, kulutustavaroita ja taideteoksia. Näyttely ei ollut taloudellisesti kannattava, mutta siellä kävi yli miljoona vierailijaa ollen ensimmäinen todellinen massatapahtuma New Yorkissa. Kristallipalatsi ja näkötorni tuhoutuivat molemmat tulipaloissa 1850-luvulla. Nykyään niiden paikalla, keskellä Manhattania, sijaitsee puisto nimeltään Bryant Park.