Dokumenttielokuva
Kansantieteellinen dokumenttielokuva esittelee katsojalleen vieraita ja eksoottisia kulttuureita, kansoja ja tapoja. Sen esiintyjät ovat usein vähemmistökansojen edustajia. Kansantieteellisiä dokumentteja tehdään viihteeksi, valistukseksi tai katoavien kulttuurien elämän tallentamiseksi. Varhaisimpia ja merkittävimpiä kansantieteellisiä dokumenttielokuvia on Robert J. Flahertyn "Nanook, pakkasen poika" (1922). Viime vuosikymmeninä alkuperäiskansat ovat alkaneet itsekin tehdä dokumentteja itsestään, omasta näkökulmastaan.
Dokumenttiromaani
Dokumenttiromaani voi olla myös sellainen, jossa käytetään lähteinä esimerkiksi asiakirjoja, lausuntoja ja muita tarkistettavia dokumentteja, mutta jossa mukaan sekoitetaan kaunokirjallisia osioita tai kerrontaa fiktion keinoin dramatisoivia osuuksia. 
Eräs varhaisimmista ja kiistellyimmistä dokumenttiromaaneista oli Truman Capoten "Kylmäverisesti", joka kertoi todellisesta nelinkertaisesta murhasta ja sen tekijöistä. Teoksen lähdemateriaalista on esitetty kritiikkiä ja on väitetty, että Capote valikoi lähteitä tarkoitushakuisesti ja väritti kerrontaa fiktiolla. Lajityyppiä teki tunnetuksi myös Norman Mailer esimerkiksi teoksellaan "Pyövelin laulu". 
Nykyään dokumenttiromaani on tyypillinen kirjallinen muoto venäläisessä nykykirjallisuudessa. Suomessa faktaa ja fiktiota sekoittavan dokumenttiromaanin tunnetuin edustaja oli Paavo Rintala.