Muhammad Ali Jinnah
Erotessaan Intian kongressipuolueesta vuonna 1920 Jinnah esitti profeetallisen ennustuksen, että Gandhin taistelukeinot johtaisivat hindujen ja muslimien jakoon erillisiksi yhteisöiksi. Tultuaan Muslimiliiton johtajaksi Jinnah vedettiin mukaan kongressin kannattajien ja brittien kannattajien väliseen kamppailuun. Vuonna 1927 Jinnah aloitti hindu- ja muslimijohtajien väliset neuvottelut, jotka koskivat tulevaa perustuslakia. Samaan aikaan käytiin taistelua Simonin komissiota vastaan. Se oli Sir John Simonin johtama seitsemästä Britannian parlamentin jäsenestä koostunut komissio, joka oli lähetetty Intiaan tekemään uutta perustuslaillista uudistusta. Nehru kannatti uudelle Intian dominiolle federalistista mallia, jossa kuitenkin paikallistason valta olisi viime kädessä sidottu Intian keskushallintoon. Jinnah ja Muslimiliitto taas halusivat enemmän valtaa, ja muun muassa vaalipiirit olisi pitänyt jakaa vähemmistöjen mukaan. Nehrun Intian kokonaisuutta korostava ja vähemmistöt vähemmän huomiolle jättänyt ehdotus ei ollut muslimeille suosiollinen. Vaikka Koillis- ja Luoteis-Intiassa muslimit olivat enemmistöasemassa, olisivat he aina vähemmistö koko Intian keskushallinnossa. Kompromissiehdotukseksi Jinnah julkaisi 28. maaliskuuta 1929 14 kohdan ohjelman ("14 points of Mr. Jinnah"), joka pyrki takaamaan muslimien oikeudet uudessa itsehallinnollisessa Intiassa.
Abdul Hamid
Hamid on koulutukseltaan lakimies Dhakan yliopistosta. Hänen syntymänsä aikaan Bangladesh oli osa Brittiläistä Intiaa ja vuodesta 1947 Pakistania. Hamid lähti politiikkaan kotimaakunnassaan Kishoregonj’ssa 1960-luvun alussa vastustaakseen silloista Pakistanin Mohammad Ajub Khanin sotilashallitusta ja joutui useita kertoja vankeuteen tämän takia. Hänen puolueensa on islamilainen awamiliitto, jonka varapuheenjohtajaksi hän nousi 1974. Pakistanin parlamentin jäsen hän oli vuodesta 1970 alkaen. Bangladeshin itsenäisyyssodan aikana 1971 hänellä oli tärkeä rooli Intian puolelle paenneiden pakolaisten johtajana. Maan itsenäisyyden aikana vuodesta 1971 hän on toiminut muun muassa koulutusjärjestelmän parantamisen puolesta. Awamiliitto oli oppositiossa vuosina 2001−2006, jonka jälkeen se on ollut monipuoluehallituksen osana. Hamid nousi parlamentin puhemieheksi 2009. Hän aloitti virkaa tekevänä presidenttinä 14. maaliskuuta 2013 ja valittiin maan presidentiksi viisivuotiskaudelle 22. maaliskuuta 2013.