Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Mikael Backlund
Kauden 2007–2008 Backlund pelasi Västeråsissa. Hän teki kauden jälkeen kolmen vuoden tulokassopimuksen Flamesin kanssa. Backlundin kausi 2008–2009 alkoi vielä lainalla Västeråsissa, mutta hän siirtyi Flamesin organisaatioon nuorten MM-kilpuilujen jälkeen. Backlund pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 8. tammikuuta 2009 New York Islandersia vastaan. Loppukausi kului kuitenkin WHL-joukkue Kelowna Rocketsissa. Backlund voitti Rocketsissa WHL:n mestaruuden ja hän oli pudotuspelien paras maalintekijä 13 osumallaan. Hänet valittiin myös CHL:n viikon pelaajaksi 21. huhtikuuta 2009.