Sähkökitara
Sähkökitara on 1930-luvulla akustisesta kitarasta kehitetty kitara, jossa ovat sähkömagneettiset mikrofonit, jotka muuttavat kielten värähtelyn sähköisiksi signaaleiksi. Nämä signaalit vahvistetaan ulkoisella, kitaraan kaapelilla kytketyllä kitaravahvistimella kuuluvaksi ääneksi. Tästä nimitys "sähkö"kitara. Sähkökitaraa voi toki soittaa myös ilman vahvistinta jolloin sen ääni on kaikukopan puuttuessa hyvin hiljainen, eikä sointi vastaa vahvistimen läpi soitettua signaalia.
Ibanez
Ibanez oli tähän saakka valmistanut vain akustisia kitaroita. Ibanez alkoi tehdä 1970-luvun alussa sähkökitaroita ja bassoja, jotka olivat melkein suoria kopioita suosituista Gibson-, Fender- ja Rickenbacker-kitaroista. Instrumenttien valmistukseen käytettiin jonkin verran halvempia materiaaleja ja tehokkaampaa sarjatuotantoa. Kitaroita kyettiin myymään huomattavasti huokeampaan hintaan kuin alkuperäisiä malleja. Matala hinta ja siitä huolimatta suhteellisen korkea laatu tekivät näistä kitaroista suosittuja. Moni kitaristi oli todennut 70-luvun kitaroiden olevan todella huonoa laatua. Tämä edesauttoi sitä, että Ibanezeistä tuli suosittuja. Ibanez-kitaroista alkoi tulla entistäkin paremman laatuisia ja niistä vuorostaan alettiin tehdä kopioita.