G. A. Serlachius
Yhdessä tehtaan kanssa kasvoi Mänttä. Ympäröivältä maaseudulta muutti väkeä uuteen tehtaaseen etsimään työtä ja toimeentuloa. Ajan oloista poiketen Serlachius ei juurikaan palkannut lapsia, enimmillään heitä oli työssä kymmenkunta. Työläistensä turvaksi hän perusti ”vaivaiskassan”, johon jokainen maksoi prosentin palkastaan. Näin hän saattoi tuntea moraalista ylemmyyttä toisten tehtailijoiden harjoittamaa riistoa kohtaan. Vaikka tehtailija tunnettiin liike-elämässä äkkipikaisena ja hankalana, hän oli tehtaansa ”Matteja” kohtaan mutkaton ja ystävällinen. Työssä hän vaati työläisiltä raittiutta, näyttäen tässä itse hyvää esimerkkiä, juhlissa hän salli palokunnan ja soittokunnan puffetin myyvän olutta, rommia, viskiä ja konjakkia. Ympäröivien pitäjien säätyläiset yleensä paheksuivat tällaista.
Erik Serlachius
Ralph Erik Serlachius (24. tammikuuta 1901 Mänttä − 8. lokakuuta 1980) oli teollisuusmies, koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän toimi G. A. Serlachius Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1942–1968. Serlachius toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Tuomiojan hallituksessa vuosina 1953–1954. Serlachius toimi ammattiministerinä. Hänellä oli lisäksi lukuisia luottamustehtäviä teollisuuslaitosten ja alan järjestöjen johdossa.