Macintosh 128K
Macintosh-projekti aloitettiin alkuvuodesta 1979 Jef Raskinin hahmotellessa uuden helppokäyttöisen ja edullisen tietokoneen suunnittelemista tavallisille kuluttajille. Lokakuussa 1979 Raskin sai Applen johdolta luvan työvoiman palkkaamiseen projektia varten, joskin projekti oli jatkuvan lakkauttamisuhan alla ja Raskin joutui pyytämään tiimille lisäaikaa Applen toimitusjohtajana toimineelta Mike Scottilta. Bill Atkinson, joka työskenteli Applen Lisa-projektissa, esitteli Raskinille Burrell Smithin, joka toimi laitteistoinsinöörin tehtävässä. Kolmikon lisäksi Macintosh-projektin työllisti suuren joukon laitteisto- ja ohjelmistokehittäjiä, projektin parissa vaikuttaneita ihmisiä olivat muun muassa Chris Espinosa, Joanna Hoffman, George Crow, Jerry Manock, Susan Kare ja Andy Hertzfeld.
Bruce Horn, joka oli työskennellyt aiemmin Xeroxin Xerox PARC -laboratoriossa dynaamisen Smalltalk-ohjelmointikielen parissa, sai työkseen Finder-käyttöliittymäohjelman luomisen. Smalltalkin tarjoama, ohjelman suorittamisen aikainen lähdekoodin editoiminen sai Hornin ideoimaan uudenlaisen resurssienhallintajärjestelmän, josta tuli osa Macintosh Toolboxia.
Macintosh SE/30
Macintosh SE/30 on Apple Computerin 19. tammikuuta 1989 julkaisema tietokone. Laite käytti Macintosh SE:n koteloa, mutta muistutti arkkitehtuuriltaan enemmän Macintosh IIx -mallia. Macintosh SE/30:n tuotanto lakkautettiin 21. lokakuuta 1991.Macintosh SE käytti 32-bittistä muistiosoitusta, mutta sen ROM-muistille tallennettu käyttöjärjestelmän osa (kts. Macintosh Toolbox) sisälsi 24-bittistä koodia. Ilman ROM-päivitystä, jota Apple ei koskaan toimittanut, arkkitehtuuri pystyi osoittamaan muistiavaruutta vain 8 Mt:n saakka . 32-bittinen tila on kuitenkin saavutettavissa Mode32-ohjelmistopäivityksellä, jota Apple tarjoaa nykyään ilmaiseksi . Emolevyn kahdeksan , enintään 16 Mt:n muistikampoja tukevat SIMM-paikkaa mahdollistavat jopa 128 Mt:n keskusmuistin asentamisen.