Mujibur Rahman
Vuonna 1947 itsenäistyneen Pakistanin suurin väestöryhmä, bengalit, oli syrjäytetty maan päätöksenteosta varsinkin vuoden 1958 vallankaappauksesta alkaen, jolloin kenraali Mohammad Ajub Khan perusti maan hallitukseksi sotilasjuntan. Awamiliitto-nimistä puoluetta Bengalissa johtanut Rahman joutui tekemään ison ratkaisun 7. maaliskuuta 1971: Pakistanin armeija oli valmiina aloittamaan kapinoivien bengalien kukistamisen. Rahman julisti tällöin väkijoukolle, että bengalilaisten tuli nousta taistelemaan itsenäisyydestään. Tämä johti Bangladeshin itsenäisyyssotaan ja saman vuoden joulukuussa Itä-Pakistanin eroamiseen Pakistanista nimellä Bangladesh.
Pakistanin kansanpuolue
Bhuttosta tuli myöhemmin maan presidentti 1971–1973 ja pääministeri 1973–1977. Vuoden 1977 vaaleihin PPP:n haastoi yhdeksän uskonnollisen puolueen muodostama Pakistan National Alliance (PNA). PPP:n voitettua 155 paikkaa ja PNA:n 36, se syytti PPP:tä vaalivilpistä ja syntyi levottomuuksia, mikä johti kenraali Zia-ul-Haqin vallankaappaukseen 5. heinäkuuta 1977. Bhutto hirtettiin sotilasvallankaappauksen jälkeen.