Suomen pakanallinen juhlaperinne
Kekri oli sadonkorjuun juhla ja karjamarkkinoiden aikaa, ja runsaalla ruoalla kestittäminen oli kekrinvietossa tärkeässä asemassa. Esimerkiksi "kekripyörykät" ovat lihapyöryköitä, joihin on laitettu sadonkorjuusta tulleita aineksia, kuten esimerkiksi punajuurta. Lammaspaisti oli toinen tyypillinen juhlaruoka, jota syömään kutsuttiin myös suvun vainajat. Kekri kuuluu suomalaisten työnjuhlien piiriin. Se oli ilon juhla. Silloin laulettiin, leikittiin ja tanssittiin. Kekrinä alkoi palveluväen vapaaviikko. Kun talossa oli syöty, juotu ja juhlittu, saivat piiat ja rengit lähteä vierailemaan kotiseudulleen.
Kekri
Viimeistään 1800-luvun alussa kekrin ajankohdaksi vakiintui nimen­omaan pyhäinpäivä. Alkujaan sitä oli vietetty 1. marraskuuta, Ruotsissa ja Suomessa vuodesta 1772 lähtien kuitenkin marraskuun ensimmäisenä sunnuntaina (vuodesta 1955 lähtien lauantaina). Toisinaan sanaa kekri onkin käytetty myös pyhäinpäivän nimityksenä. Ainakin 1800-luvun lopulla saatettiin pyhäinpäivää nimittää "pyhäkekriksi" ja sitä seuraavaa viikkoa "arkikekriksi".