Veho
Vehon markkinoimiin automerkkeihin ovat kuuluneet myös Austin (1945–1971), Kaiser (1945–1953), Willys (1953–1956), DKW/Audi (1961–1974), NSU (1966–1974), BMW (1975–1994) ja Fiat (1987–1992). Japanilaisen Hondan tuonti siirtyi Veholle vuonna 1976. Vuoteen 1967 saakka Veho toi maahan myös brittiläisiä David Brown -traktoreita ja vuosina 1975–1994 myös BMW-moottoripyöriä. 1980-luvulla Vehon koko osakekanta oli edelleen Walter Greulingin tyttären Dorrit Aminoffin ja tämän jälkeläisten omistuksessa. Vuonna 1982 Vehon liikevaihto oli 1,17 miljardia markkaa ja sen palveluksessa oli 1 201 työntekijää. BMW:n maahantuonti siirtyi Veholta valmistajan Suomeen perustamalle tytäryhtiölle vuonna 1995, mutta BMW-autoja ja -moottoripyöriä myytiin Vehon jälleenmyyntiverkoston kautta vuoteen 1997 saakka. 1990-luvun lopussa avattiin Vehon uusi logistiikkakeskus Espoon Lommilassa.
Laina Vehanen
Laina Vehasen vanhemmat olivat tilallinen Emil Felix Vehanen ja Alma Johanna Ahlgren. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1914 ja valmistui agronomiksi 1919. Vehanen toimi Pohjois-Karjalan tietopuolisen karjanhoitokoulun opettajana 1919–1920, Pohjois-Karjalan maanviljelysseuran karjanhoidon konsulenttina 1920–1926, Hämeen läänin maanviljelysseuran karjatalouden konsulenttina 1926–1928 ja Järvenpään Maatalousnormaalikoulun kotieläinhoidon lehtorina 1929-1956. Vehanen oli suosittu esiintyjä karjatalouden edistäjänä virkatyönsä ohella ja vielä eläkepäivinään. Hän esiintyi myös radiossa ja julkaisi runsaasti käytännönläheisiä kirjoituksia. Hänen laatimastaan oppaasta "Karjaväen kirja" otettiin peräti seitsemän painosta vuosina 1943-1953 ja teosta painettiin yhteensä noin 70 000 kappaletta. Vehanen oli mukana perustamassa Kotieläinhoitajien liittoa 1930-luvun lopussa ja toimi sen liittohallituksessa 1939-1951, samoin kuin osallistui Karjatalousväen huolto- ja lomaliiton toimintaan nauttien itsekin usein sen lomakodista Aulangon Heikkilässä. Agronomien Yhdistyksen eli Agronomiliiton aktiivina hän oli sen johtokunnan ensimmäinen naisjäsen 1935-1946. Vehaselle myönnettiin ansioistaan ylilehtorin arvonimi 1957.