Puhtaan järjen kritiikki
"Puhtaan järjen kritiikki" pyrkii vastaamaan kysymyksiin siitä, mitä tiedämme ja kuinka voimme tietää sen. Kant lähestyy näitä kysymyksiä tarkastelemalla järkeilyyn perustuvan tiedon (mitä tiedämme pelkästään logiikalla, ennen havaintoa tai havainnoista riippumatta, eli "a priori") ja kokemukseen perustuvan tiedon (mitä tiedämme perustuen aistiemme syötteisiin, eli "a posteriori") välistä suhdetta.
Puhtaan järjen kritiikki
Kantin transsendentaali idealismi tulee erottaa sellaisista idealistisista järjestelmistä kuin George Berkeleyn filosofiasta. Vaikka Kant katsoi, että ilmiöt riippuivat aistimisen olosuhteista, ajasta, paikasta ja mielen syntetisoivasta toiminnasta, joka näkyy aistimusten sääntöihin perustuvassa rakentamisessa niin sanotuksi oliomaailmaksi eli todelliseksi todellisuudeksi, tämä väite ei kuitenkaan tarkoita Berkeleyn niin sanotulle subjektiiviselle idealismille ominaista riippuvaisuutta mielestä. Berkeleylle joku olio oli olemassa vain jos se aistittiin. Kantille sen sijaan aistiminen ei tarjonnut arviointiperustetta olion olemassaololle. Sen sijaan aistimisen olosuhteet ja ymmärryksen luokat tarjosivat ”episteemiset (tiedolliset) olosuhteet”, jotka mahdollistivat sen, että voimme tietää jotain ilmiömaailman eli meille ilmenevän todellisuuden olioista.