Salamasota
Salamasota (, ) tarkoittaa nopeaa puolustuslinjojen läpi suunnattavaa hyökkäystä vihollisen taistelevien yksikköjen lamauttamiseksi. Hyökkäystä kuvaa sen raivokkuus, yllätyksellisyys ja aselajien saumaton yhteistyö. Salamasodan periaatteen esitti ensimmäisenä englantilainen kenraali J.F.C. Fuller, ja sitä sovellettiin ensimmäisen kerran Amiensin taistelussa 1918. Salamasodan teorian kehittivät lopulliseen muotoonsa saksalaiset sotateoreetikot ja sodanjohtajat ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1900-luvun alkupuolella. Teoria pohjautui kuuluisan sotateoreetikon Carl von Clausewitzin teoksessaan "Sodankäynnistä" ("Vom Kriege") 1800-luvun puolivälissä esittämiin ”vallankumouksellisiin” käsityksiin esimerkiksi ratsuväen käytöstä. Panssarivaunuja voidaan pitää 1900-luvun vastineena ratsuväelle niin käyttötarkoitukseltaan kuin toimenkuvaltaankin. Myöhemmin osan nopean iskukyvyn voimasta ovat korvanneet toisessa maailmansodassa maataistelukoneet ja toisen maailmansodan jälkeen lisäksi myös taisteluhelikopterit.
Sommen taistelu
Sommen taistelu käytiin ensimmäisessä maailmansodassa länsirintamalla Ison-Britannian ja Saksan välillä. Taistelu alkoi 1. heinäkuuta 1916 ja kesti noin viisi kuukautta. Brittien ja ranskalaisten hyökkäys Saksan asemiin ei johtanut brittien haluamaan läpimurtoon. Tappiot olivat länsirintaman suurimmat koko sodan ajalta. Sommen taistelu aiheutti suuren osan länsirintaman tappioista heinä-lokakuussa 1916. Ympärysvallat etenivät Sommella noin 10 km, mutta menettivät kaatuneina ja haavoittuneina noin 620 000 miestä. Kuolleita ja kadonneita näistä oli noin 147 000. Saksan tappiot olivat suunnilleen samansuuruiset. Sommen taistelusta tuli suurin brittien koskaan käymä taistelu. Sommen taistelu oli ensimmäinen taistelu, jossa panssarivaunuja käytettiin niin, että sillä oli taktista merkitystä.