Korean sota
Korean sota käytiin vuosina 1950–1953 Korean demokraattisen kansantasavallan (Pohjois-Korea) ja Kiinan kansantasavallan yhteisen "kansanarmeijan" sekä Korean tasavallan (Etelä-Korea) ja Yhdysvaltojen johtamien Yhdistyneiden kansakuntien (YK) joukkojen välillä. Yhdistyneiden kansakuntien asettuminen Pohjois-Koreaa vastaan Etelä-Korean tueksi perustui Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan 51. artiklaan ja turvallisuusneuvoston päätökseen, jonka istuntoja Neuvostoliitto boikotoi siksi, ettei Kiinan kansantasavallan asemaa YK:ssa ollut tunnustettu.
Korean keisarikunta
Korean keisarikunta (Hangul: 대한제국, Hanja: 大韓帝國, "Daehan Jeguk", tunnetaan myös "Suur-Hanin valtakuntana") oli Korean niemimaata hallinnut valtio, joka julistettiin perustetuksi Donghak-kapinan jälkeen Gwangmu-reformin yhteydessä lokakuussa vuonna 1897. Vuosina 1894–1895 Qing-Kiina ja Japani kävivät Korean hallinnasta sodan, joka päättyi Japanin voittoon. Kuningas Gojong lopetti verojen maksun Kiinalle ja julistautui keisariksi. Vuonna 1905, siitä tuli Japanin keisarikunnan protektoraatti ja elokuussa vuonna 1910 Japani liitti sen annektiosopimuksella itseensä Chosenin maakuntana.