Eidsvollin kansalliskokous
Jatkodebatissa unionipuolueen ja itsenäisyyspuolueen erot tulivat selkeästi esille. Kreivi Wedel-Jarlsberg vastusti kuningastitteliä, koska se johtaisi kuninkaan valintaan, mihin virkaan Kristian Fredrik oli jo lähes itsejulistautunut. Kreivi oli puolestaan jo vuosia työskennellyt Norjan erottamiseksi Tanskasta ja tiesi, että Kristian Frederikin tavoitteena olisi maiden uudelleenyhdistäminen. Wedel-Jarlsbergin ryhmä kannatti siis löyhää Ruotsi-unionia, mikäli suurvallat eivät takaisi täyttä itsenäisyyttä. Itsenäisyyspuolue kannatti itsenäistä Norjaa Kristian Frederik kuninkaanaan. Tähän unionipuolueeksi muotoutuneen kannan edustajat kritisoivat, että hänestä tulisi ajan myötä myös Tanskan kuningas, jolloin ei olisi päästy puusta pitkään. Itsenäisyyspuolueen edustajien äänin perustuslain ensimmäiseksi kohdaksi muotoutunut perusperiaate kuitenkin hyväksyttiin äänin 78–29 yhden äänen puuttuessa.
Norjan vaakuna
Norjan vaakuna on Norjan kuningaskunnan kansallistunnuksena käytettävä vaakuna. Norjan vaakuna on yksi Euroopan vanhimmista, sillä vaakunan historia voidaan ajoittaa aina 1200-luvulle asti, jolloin Haakon IV Haakoninpoika käytti kilpeä, johon oli kuvattu leijona. Punainen väri on mainittu kuninkaan saagassa. Vuonna 1280 Kuningas Eirik Magnusson lisäsi kruunun ja hopeisen kirveen. Kirves on ase, jolla Pyhä Olavi surmattiin Stiklestadin taistelussa 1030. Norjan vaakuna on kuitenkin kokenut jonkin verran tyylillisiä muutoksia tultaessa lähemmäs nykyaikaa. Myöhäiskeskiajalla kirveen varsi kasvoi pidemmäksi ja ase alkoi muistuttaa hilparia.