Ruandan sisällissota (1990–1994)
Sisällissodassa oli vastakkain Ruandan kaksi suurinta etnistä ryhmää, tutsit ja hutut. Konfliktin juuret olivat Belgian siirtomaakaudella, jolloin belgialaiset suosivat tutseja, jotka olivat hutuja rikkaampia ja paremmin koulutettuja. Hutut olivat kuitenkin enemmistö Ruandassa ja ottivat vallan itselleen sisällissodassa, joka käytiin vuosina 1959–1961. Ruanda itsenäistyi sisällissodan jälkeen 1. heinäkuuta 1962. Sisällissodan vuoksi monet tutsit pakenivat Ugandaan, jossa he asuivat seuraavat kolmekymmentä vuotta.
Ruandan puolustusvoimat
Ruandan puolustusvoimat hyökkäsivät lokakuussa 1996 Zairen itäosiin osana kapinallisjohtaja Laurent-Désiré Kabilan johtamaa liittoumaa. Näin syttyi Ensimmäinen Kongon sota. Vuotta aiemmin Zairen itäosissa hutujoukot olivat yhdessä Zairen asevoimien kanssa alkaneet puhdistaa aluetta tutseista. Hutut hyökkäilivät alueen pakolaisleireistä uuden Ruandan joukkoja vastaan ja jatkoivat vuoden 1994 sotaa Zairesta käsin. Ruandan puolustusvoimat pyrki vuoden 1996 operaatiollaan kukistamaan hutupakolaisten vastarinnan, hajottamaan pakolaisleirit ja pakottamaan niiden asukkaat palaamaan Ruandaan. Seuraavana vuonna Kabilan kapinalliset kukistivat Mobuto Se Sekon ja muuttivat maan nimeksi Kongon demokraattinen tasavalta. Heinäkuussa Kabila määräsi Ruandaa ja Ugandaa vetämään pois joukkonsa maasta. Ruandan armeija ei suostunut vetäytymään, vaan nousi vastarintaan 2. elokuuta 1998. Pian maahan alkoi saapua Ruandan ja Ugandan lisäjoukkoja.