Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut
Länsi-Saksa voitti Sveitsin MM-kisat 1954. Brasilia voitti maailmanmestaruuden Ruotsissa 1958 ensimmäisenä joukkueena oman maanosansa ulkopuolella. Brasilia uusi mestaruutensa Chilessä 1962. Englanti voitti toistaiseksi ainoan mestaruutensa kotikisoissaan 1966. Seuraavalla vuosikymmenellä mestareita olivat Brasilia 1970, Länsi-Saksa 1974 ja Argentiina 1978.
Brasilia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Brasilian ensimmäinen MM-mitalisti oli Helsingissä 1983 pronssia 800 metrin juoksussa saavuttanut Joaquim Cruz. Kaksissa seuraavissa kisoissa saman lajin mitaleille ylsi José Luíz Barbosa. Stuttgartissa 1993 maan ainoat pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon yltäneet urheilijat olivat 20 kilometrin kävelyssä kuudenneksi sijoittunut Sergio Galdino ja kolmiloikassa seitsemänneksi päätynyt Anísio Silva. Göteborgissa 1995 pronssille juoksi maratoonari Luíz dos Santos, ja 200 metrillä Robson da Silva jäi neljänneksi 0,03 sekunnin päähän mitalista. Ateenassa 1997 pronssia sai 200 metrillä Claudinei da Silva, josta kaksi vuotta myöhemmin Sevillan kisoissa tuli maan toistaiseksi ainoa kolminkertainen MM-mitalisti, kun hän saavutti 200 metrillä hopeaa ja oli mukana Brasilian pronssia voittaneessa 4 × 100 metrin viestijuoksujoukkueessa. Sanderlei Parrela voitti Sevillassa hopeaa 400 metrin juoksussa.