Helvetti kristinuskossa
Helvetti on kristinuskon mukaan paikka tai tila, johon ihminen saattaa joutua kuolemansa jälkeen tekemiensä rikkomusten vuoksi. Valtaosa kristinuskon suuntauksista uskoo, että helvetti on ikuinen kärsimyksen paikka, jossa asuu myös Saatana. Kristinuskon helvetti perustuu kouralliseen Uuden testamentin kohtia, joista varhaiset kirkkoisät rakensivat opillisen järjestelmän. Nykyajan kristillinen teologia jakautuu pääosin perinteisen piinahelvetin ja tyhjiinraukeamisen kesken. Näiden lisäksi löytyy näkemys kaikkien pääsemisestä taivaaseen.
Helvetti
Lutherin mukaan syntiinlankeemus on vienyt ihmisiltä heidän oman tahtonsa. Jumala määrää ennalta, ketkä pelastuvat ja ketkä eivät. Myöhempi luterilaisuus irtisanoutui tästä predestinaatio- eli ennaltamääräytymisopista ja esitti, että Jumala kutsuu kaikkia pelastukseen, mutta kaikki eivät ota sitä vastaan. Jean Calvin korosti Lutheriakin jyrkemmin ennaltamääräytymistä. Myöhemmin Calvinin ajatuksien pohjalle rakennettujen reformoitujen kirkkojen mukaan Jumala on hyvä ja on päättänyt lopulta pelastaa kaikki.