Super Fight II
Ali ja Frazier olivat kohdanneet aiemmin vuonna 1971 "Fight of the Century" -nimellä tunnetussa kamppailussa, jossa oli panoksena WBA:n ja WBC:n maailmanmestaruudet. Tuolloin hallitseva maailmanmestari Frazier voitti 15-eräisen ottelun pistein. Parin toisessa kohtaamisessa kumpikaan ottelijoista ei ollut maailmanmestari (Muhammad Ali hallitsi kansallista NABF:n mestaruutta), joten kamppailu kesti vain 12 erää. Se päättyi Muhammad Alin voittoon pistein.
The Ultimate Warrior
World Wrestling Federation (WWF) 80-luvun puolivälissä ja 90-luvun alussa Ultimate Warrior tunnettiin parhaiten energisyydestä kehässä. Hän tuli aina areenalle täydellä vauhdilla, syöksyi kehään ja heilutteli kovalla voimalla köysiä ylös ja alas. Myös värikkäistä kasvomaalaukset olivat hänen tuntomerkkinsä. Warrior piti Intercontinental-mestaruutta kahdesti, vieden ensimmäisen kerran mestaruuden Honky Tonk Manilta (31 sekunnissa kaikkien aikojen ensimmäisessä SummerSlamissa 1988) ja toisen kerran Rick Rudelta vuoden 1989 SummerSlamissa. 1990-luvulle siirryttäessä Warriorista oltiin hiomassa suurta tähteä ja seuraajaa Hulk Hoganille, joka oli ollut showpainin suurin tähti läpi 80-luvun. Otettuaan silloisen WWF:n mestarin Hoganin kanssa yhteen muutamia kertoja, mukaan lukien vuoden 1990 Royal Rumblessa, Warrior nimettiin Hoganin tulevaksi haastajaksi tulevaan WrestleMania VI-tapahtumaan. Warrior kohtasi Hoganin huhtikuun 1. päivä 1990 SkyDome-areenalla Ontarion Torontossa. Tapahtumaa kutsuttiin "äärimmäiseksi haasteeksi", sillä sekä Hoganin WWF:n mestaruus että Warriorin Intercontinental-mestaruus olivat panoksena kaksikon ottelussa. Ottelu päättyi, kun Warrior selätti Hoganin Warrior Splashin jälkeen.