Kuningatar
Perinteisen käytännön mukaan monarkioissa monarkin miespuolisilla perillisillä on ollut etuoikeus valtaistuimeen, mutta viime vuosikymmeninä monissa monarkioissa on siirrytty sukupuolesta riippumattomaan kruununperimykseen, jossa perijän sukupuolella ei ole väliä, joten hallitsevien kuningattarien tulo on entistä todennäköisempää (esimerkiksi Norjassa, Ruotsissa, Belgiassa ja Alankomaissa). On myös monarkioita, joissa nainen voi periä kruunun vain siinä tapauksessa, että miespuolisia sukulaisia ei monarkilla ole lainkaan. Nykyisin kuningatar monissa maissa, joissa hän on valtaistuimella, samoin kuin kuningas monissa maissa, joissa hän on valtaistuimella, on lähinnä muodollinen ja symbolinen valtionpäämies, jonka tehtävät ovat lähinnä edustus- ja seremoniatehtäviä. Tällaisilla monarkeilla ei ole välttämättä lainkaan poliittista valtaa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa taas kuningattarella on erittäin laajat valtaoikeudet, mutta hän käyttää niitä vain poikkeustapauksissa. Ylin vallankäyttäjä näissä maissa on useimmiten pääministeri.
Esikoinen
Esikoisen asemaa on usein korostettu. Esikoisella on voinut olla oikeus esimerkiksi tavallista suurempaan perintöosaan. Useimmissa monarkioissa kruunun perii yleensä esikoinen. Aikaisemmin tässä esikoisuus käsitettiin aina niin, että esikoinen voi olla vain miespuolinen, mutta nykyään monissa monarkioissa on siirrytty sukupuolesta riippumattomaan kruununperimysjärjestykseen, jolloin kruunun perii monarkin vanhin lapsi sukupuolestaan riippumatta.