Lateraanisopimukset
Lateraanisopimuksiksi kutsutaan kolmea sopimusta, jotka solmittiin Benito Mussolinin käytännössä hallitseman Italian kuningaskunnan ja paavin välillä 1929. Sopimukset ratkaisivat Italian ja paavin välisen kiistan, joka oli syntynyt vuonna 1870, kun Italia liitti Rooman itseensä, mikä lakkautti Kirkkovaltion ja paavin maallisen vallan. Italia takasi paaville aseman, tuloja ja Vatikaanin käyttöoikeuden 1871, mutta se ei riittänyt katoliselle kirkolle, joka esitti tarvitsevansa riippumattomuuden maallisesta vallasta. Paavit julistautuivat "Vatikaanin vangeiksi" eivätkä esiintyneet julkisuudessa lähes kuuteen vuosikymmeneen.
Samaa sukupuolta olevien avioliitto
Ensimmäiset historialliset maininnat samaa sukupuolta olevien liittojen vihkiseremonioista löytyvät antiikin Roomasta. Keisari Neron on väitetty naineen yhden miespuolisista orjistaan. Myös keisari Elagabalus nai kaarialaisen miesorjansa nimeltä Hierocles. Vaikka historioitsijoilla on yksimielisyys siitä, että samaa sukupuolta olevien avioliittoja esiintyi antiikin Roomassa, niiden yleisyys ja luonne ovat vielä epäselviä nykypäivän tutkijoille. Vuonna 342 keisarit Constantius II ja Constans asettivat lain, jonka mukaan samaa sukupuolta olevat avioliitot olivat kiellettyjä kuolemanrangaistuksen uhalla.