Leptis Magna
Leptis Magna tai Lepcis Magna oli antiikin aikainen kaupunki Pohjois-Afrikassa nykyisen Libyan alueella, noin 130 kilometrin päässä itään Tripolista. Foinikialaiset perustivat kaupungin noin vuonna 1100 eaa., ja se kuului Karthagolle vuoteen 146 eaa., kolmanteen puunilaissotaan asti. Kaupungista tuli virallisesti osa Rooman valtakuntaa vasta keisari Tiberiuksen aikana, kun siitä tuli osa African provinssia.
Magna Graecia
Seuraavaksi lukaanit hyökkäsivät Tarantonlahden pohjoisempien kaupunkien kimppuun, ensin Thurioihin ja sitten Tarakseen, joka oli tuohon aikaan alueen vahvin kreikkalaiskaupunki. Taraslaiset pyysivät apua entiseltä emäkaupungiltaan Spartalta. Spartan kuningas Arkhidamos hyväksyi pyynnön ja saapui Italiaan huomattavan armeijan kanssa, sotien siellä useita vuosia. Lopulta spartalaiset kuitenkin lyötiin taistelussa Mandurian lähellä vuonna 338 eaa., ja myös Arkhidamos kuoli taistelussa. Vuonna 332 eaa. Epeiroksen kuningas Aleksanteri I sai vastaavan avunpyynnön, ja hän teki alueelle voittoisan sotaretken, joka helpotti kreikkalaiskaupunkien asemaa. Myös Aleksanterin pyysivät apuun aluksi taraslaiset, mutta lopulta Aleksanteri päätyi näiden kanssa sotaan, ja valtasi Taraksen alaisuuteen kuuluneen Herakleian. Aleksanteri löi lukaanit ja bruttiumlaiset useissa taisteluissa sekä valtasi Terinan, Konsentian ja useita muita kaupunkeja. Hänet kuitenkin petettiin ja hän kuoli Pandosian taistelussa vuonna 331 eaa.