Uusi aika
Uskonpuhdistus eli reformaatio on 1500-luvulla Länsi-Euroopassa alkanut liike, joka pyrki oikaisemaan katolisen kirkon opetuksissa näkemiään epäkohtia ja sen piirin käytäntöjä, kuten anekauppaa. Uskonpuhdistuksen aloittajana pidetään yleisesti Martti Lutheria, vaikka häntä ennen ”esiuskonpuhdistajat” esimerkiksi John Wycliffe ja Jan Hus olivat hyökänneet kirkon oppeja vastaan. Reformaatio tarjosi maallisille ruhtinaille tilaisuuden vapautua katolisen kirkon vallasta. Ruotsin uskonpuhdistus toteutettiin kuningasjohtoisesti, sillä se tarjosi Kustaa Vaasalle tilaisuuden ottaa kirkko hallintaansa ja peruuttaa sen omaisuus kruunulle. Englannissa toteutettiin uskonpuhdistus Henrik VIII:n johdolla.
Lutherin vuonna 1517 kirjoittamat 95 teesiä katolisen kirkon anekauppaa vastaan aloittivat levitessään laajan liikkeen. Leviämistä helpotti Johannes Gutenbergin keksimä painokone ja irtokirjasimet. Aluksi teesit eivät kiihdyttäneet tunteita, mutta joulukuussa 1517 teesit painettiin ja sen jälkeen ne rupesivat leviämään ympäri Saksaa.
Uskovien kaste
Suomalaisten pääasiallinen kastekäytäntö on lapsikaste, koska valtaosa väestöstä kuuluu luterilaiseen kirkkoon. Kristinuskon levittyä Suomeen se lienee pitkään ollut Suomessa yksinomainenkin. Hieman uskovienkastekäytäntöä Suomessa esiintyi viimeistään 1800-luvun loppupuolella, sillä baptismi levisi Suomeen 1850-luvulla ja Suomen ensimmäinen baptistiseurakunta perustettiin Luvialle vuonna 1870. Yksinomaan uskoon tulleiden henkilöiden kastamisen käytäntö, lapsikasteen saaneiden kastaminen toistamiseen sekä upoksissa käyttämisen pitäminen ainoana oikeana kasteen toimitustapana tulivat Suomessa yleisiksi helluntaiherätyksen levitessä maahan hieman ennen maan itsenäistymistä. Aluksi kirkkouskovaisten ja helluntailaisten välit olivat hyvin riitaiset, mutta viime sota-ajan jälkeen ekumeeniset lähentymispyrkimykset ovat lieventäneet vastakkainasettelua ja mahdollistaneet uskonyhteyden kokemisen ja varauksellisen yhteistyön erilaisen kastenäkemysksen omaavien uskovien välillä.