Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Nick Johnson (jääkiekkoilija, 1985)
Kaudeksi 2014–2015 Johnson siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Växjö Lakersiin. Hän voitti lukemalla +30 koko liigan tehotilaston. Johnson oli myös Lakersin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 17+21=38 ja hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Mestarien liigassa Johnson oli joukkueen paras maalintekijä ja jakoi Lakersin sisäisen pistepörssin voiton Tuomas Kiiskisen ja Tomi Kallion kanssa tehoilla 4+1=5. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Brynäs IF:n paitaan. Johnson voitti 22 osumallaan koko SHL:n maalipörssin ja 14 osumallaan liigan ylivoimamaalipörssin. Hän keräsi runkosarjassa 34 tehopistettä ja oli Brynäsin kolmanneksi paras pistemies. Kevään 2016 pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Johnson oli Brynäsin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+2=5.