Arthur Wellesley Wellington
Arthur Wellesley, Wellingtonin 1. herttua, KG, GCB, GCH, PC, FRS (synt. Wesley 1. toukokuuta 1769, Dublin – 14. syyskuuta 1852, Walmerin linna, Kent) oli brittiläinen sotilas ja valtiomies, joka johti brittijoukkoja Napoleonin sodissa ja kohosi sotamarsalkaksi, sai kutsumanimen Iron Duke, ajoi ranskalaiset Portugalista ja Espanjasta, löi Napoleonin Waterloossa 1815, oli brittien edustajana Wienin kongressissa ja toimi toryhallituksen pääministerinä 1828–1830, ulkoministerinä ja pääministerinä 1834 ja oli ylähuoneen johtava hahmo eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1846 asti. Uuden-Seelannin pääkaupunki Wellington on nimetty hänen mukaansa. Hänen suunnittelemansa saapasmalli johti kumisaappaan kehittämiseen.
John Stevens Henslow
Henslow syntyi Rochesterissä asianajaja John Prentis Henslow'n poikana ja John Henslow'n pojanpoikana. Hän opiskeli matematiikkaa Cambridgessa St John's Collegessa, josta hän valmistui vuonna 1818 16. wranglerina eli oli 16.:ksi paras tuona vuonna valmistuneista matematiikan opiskelijoista. Matematiikka jäi nopeasti taka-alalle, kun intohimo luonnonhistorian tutkimuksia kohtaan kehittyi. Vuonna 1819 hän pääsi edellisenä vuonna geologian Woodward-professoriksi nimitetyn Adam Sedgwickin kanssa tutkimaan Wightsaaren geologiaa. Henslow opiskeli samanaikaisesti kemiaa James Cummingin ohjaamana ja mineralogiaa Edward Daniel Clarken opettamana. Henslow teki ensiarvoisen tärkeitä geologisia löytöjä vuonna 1819 Mansaarella ja kaksi vuotta myöhemmin Angleseyssa, jotka hän julkaisi "Transactions of the Cambridge Philosophical Society" -sarjassa.