Iso-Britannia (saari)
Saarella oli ollut kolme maata: Englanti, Skotlanti ja Wales. Ison-Britannian kuningaskunta oli olemassa vuodet 1707–1801. Se muodostettiin vuoden 1707 unionisopimuksella Englannin kuningaskunnan ja Skotlannin kuningaskunnan yhdistyessä. Vuoden 1801 liittosopimus muutti valtion nimen Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneeksi kuningaskunnaksi, josta tuli vuonna 1927 nykyinen "Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta". Iso-Britannia-nimeä käytetään lähes aina tarkoittamaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Lyhenne "GB" (Great Britain) on myös jossakin yhteyksissä virallinen valtiosta käytetty lyhenne.
Britteinsaarten kanavaverkoston historia
Britteinsaarten kanavaverkoston mahdollistamat vesitiekuljetukset olivat merkittävässä roolissa Yhdistyneen kuningaskunnan 1700-luvulla alkaneessa teollisessa vallankumouksessa, jolloin tieverkosto oli vasta muovautumassa keskiaikaisista poluista. Ainoa keino kuljettaa raaka-aineita ja valmiita tuotteita suuremmissa määrin oli kuormahevosten kulkueet. Ei ollut sattumaa, että ensimmäisiä kanavien ehdottajia olivat Staffordshiren keramiikkavalmistajat. Yhdistynyt kuningaskunta oli ensimmäinen valtio, joka rakensi maanlaajuisen kanavaverkoston. Kiihkeimmillään kanavien rakentaminen oli 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa, jolloin syntyi käsite kanavamania.
Kanavaverkosto laajeni aluksi nopeasti ja muodostui lähes täysin yhtenäisen kuljetusverkoston kattaen etelä-Englannin, Midlandin ja osia pohjois-Englannista ja Walesista. Kanavia tehtiin myös Skotlantiin, mutta ne eivät liittyneet Englannin kanaviin ja vain osin toisiinsakin. Poikkeuksena on Forth-Clyde-kanava ja siihen liittyneet kanavat, jotka yhdistivät Clyde-joen ja Glasgown kaupungin. Kun rakennustekniikka kehittyi, vanhempia kanavia oikaistiin, rakennettiin vallituksia, kallioleikkauksia, tunneleita (esimerkiksi Harecastlen tunneli), kuljettavia kanavasiltoja, mekaanisia kanavasulkujen nostimia ja hissejä, jotka lyhensivät kanavia ja poistivat sulkuja ja sillä tavalla nopeuttivat matkoja.