Hip hop
Hip hop on Yhdysvalloissa, New Yorkin Bronxissa 1970-luvun alussa syntynyt alakulttuuri. Hip hop syntyi, kun köyhät ihmiset (eritoten afroamerikkalaiset) halusivat tehdä itse musiikkia ja saada äänensä ja mielipiteensä kuuluviin esikaupunkialueilla niin sanotuissa getoissa, ja se sai vahvoja vaikutteita esimerkiksi Jamaikalta. Hip hopin alkuaikojen suurimmat nimet ovat Kool Herc, Grandmaster Flash ja Afrika Bambaataa. He olivat DJ:itä ja järjestivät usein omia juhlia niin kaduilla, koripallokentillä kuin juhlasaleissakin. Jamaikalaisen DJ Kool Hercin voidaan sanoa olevan varsinainen hip hopin alullepanija. Hän toi Bronxin klubeille rankempaa ja kovempaa musiikkia käyttäen äänentoistojärjestelmää, eli sound systemiä. Hip hop -kulttuuriin on perinteisesti mielletty neljä osa-aluetta, MCing, DJ-työskentely (), breakdance ja graffitimaalaus. Hip hop -kulttuuriin kuuluu usein myös poliittinen aktivismi, muoti, slangi, jargon ja muita vastaavia alakulttuureille tyypillisiä elementtejä. Hip hoppiin kuuluu yleensä rennot vaatteet.
Hip hop -musiikille ovat tunnusomaista biitit eli taustamusiikit, jotka on tehty itse rumpukoneilla, samplereilla ja/tai tietokoneella. Samplaamisessa otetaan osia (sampleja) jostain toisen genren kappaleesta, jonka jälkeen ne muokataan ja uudelleenjärjestetään. Rap-musiikkia ei tule sekoittaa hip hoppiin, joka tarkoittaa laajempaa alakulttuuria.
Hip hop -kulttuuriin myöhemmin liitetyn, hiukan kyseistä kulttuuria vanhemman ilmiön, graffitin syntyjuuret johtavat 1960-luvun Yhdysvaltojen suurkaupunkeihin. Erityisesti New Yorkissa juniin ja rakennuksiin ilmestyneitä kirjoituksia alettiin kuitenkin huomioida enemmän vasta 1970- ja 1980-luvuilla‚ kun graffitit muuttuivat suuremmiksi ja monipuolisemmiksi. Graffitien tekeminen ilman lupaa on laitonta useimmissa maissa, myös Suomessa.
Suomalainen rap
Myöhemmät suomiräppärit suhtautuvat usein nihkeästi 1990-luvun alun suosittuihin yhtyeisiin. Esimerkiksi Niko Toiskallio on väittänyt, että tuolloin pinnalle noussut tanssipoppia muistuttanut huumorirap vei uskottavuuden vakavammalta räpmusiikilta ja jopa tuhosi Suomen räpskenen, joka alkoi heräillä uudestaan 1990-luvun puolivälin jälkeen. Underground-piirit pysyivät erossa huumoriräppäreistä. Vuonna 1991 ilmestyi englanninkielinen levy Damn the Band -kaksikolta, jonka yhteistyössä helsinkiläisen Cool Sheiksin kanssa 1995 tekemä "" oli Karri Miettisen (Paleface) mukaan ensimmäinen kansainvälisen tason räpalbumi. Samoihin aikoihin nelinkertainen miksauksen suomenmestari Dj Slow perusti yhdessä Miikka Lommin kanssa The Brown Sand Brothers -ryhmän. Slow ja Kool Skinny aloittivat myös Suomen ensimmäisen säännöllisen hiphopkulbi-illan Bottalla. Tampereella 1990-luvun alulla aktivoitui Nuera, joka aloitti the Funkiestin perustajan Juhan mukaan ensimmäisenä hiphopryhmänä omakustanteiden tuotannon. Vuosikymmenen lopulla ilmestyi jo seuraavan aallon merkittäviä suomalaisia räplevyjä. Olarilaiset räppärit, joista tunnetuimpia lienevät Davo, Raimo, Setä Koponen, BJD, Ässä ja Edu Kehäkettunen olivat ensimmäisiä suomenkielisen underground-rapin kehittäjiä aloittaessaan jo 1990-luvun puolivälissä. Fintelligens-yhtye toi ensimmäisenä mainstream-yhtyeenä suomenkielisen räpin pinnalle 1990-luvun lopussa ja sai pian monia seuraajia.