Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Saksalaiset tarvitsivat kipeästi miehiä länsirintamalla, minkä vuoksi Suomeen pystyttiin lähettämään vain rajallisesti joukkoja. Maaliskuun aikana Danzigissa koottiin 9 445 miehen vahvuinen "Ostsee-Division" eli Saksan Itämeren-divisioona, jonka komentajaksi määrättiin kenraalimajuri Rüdiger von der Goltz. Lähes 10 000 miehen lisäksi Suomeen laivattiin yli 3 000 hevosta sekä valtava määrä aseita, ammuksia, elintarvikkeita ja muita varusteita. Taistelu- ja huoltojoukkojen ohella saapui myös muun muassa filmiryhmä, joka saksalaisten etenemisen aikana tallensi paljon ainutlaatuista kuvamateriaalia sisällissodasta. Kontra-amiraali Hugo Meurerin komentama laivasto-osasto koostui kaikkiaan noin sadasta erikokoisesta keisarillisen laivaston aluksesta. Sen mukana palasi myös 380 Pellingin taistelun jälkeen Suomenlahden ylitse paennutta Itä-Uudenmaan suojeluskuntalaista. Valkoisen armeijan edustajaksi divisioonan esikuntaan nimitettiin eversti Wilhelm Thesleff.
Syysmanööverit
Jatkosodan lopussa rintamavastuuta Pohjois-Suomessa yli 700 kilometriä pitkällä rintamalinjalla Kiestingin-Uhtuan korkeudelta Jäämerelle piti Saksan 20. Vuoristoarmeija, yhteensä noin 210 000 miestä. Joukkojen komentajana toimi kesäkuussa 1944 kuolleen Eduard Dietlin jälkeen kenraalieversti Lothar Rendulic. Saksalaisten esikunta sijaitsi Rovaniemellä. Suomi katkaisi 2. syyskuuta 1944 suhteensa Saksaan. Neuvostoliiton kanssa sovitun Moskovan välirauhan ehtoihin kuului, että saksalaiset oli ajettava maasta vaikka asevoimin 15. syyskuuta mennessä. Tällöin saksalaiset ryhtyivät ryhmittämään armeijakuntaansa uusiin, ennalta linnoitettuihin asemiin poikki Lapin turvatakseen itselleen Petsamon nikkelin saannin. Ryhmittyminen tapahtui ennalta valmistellun operaatio Birken muodossa.