Mikael Aleksandrovitš Romanov
Nikolai II luopui kruunusta veljensä hyväksi Pihkovassa 15. maaliskuuta 1917. Seuraavana päivänä Mikael allekirjoitti Pietarissa manifestin, jossa hän sanoi suostuvansa hallitsijaksi vain, jos perustuslakia säätävä kokous niin päättäisi. Mikaelin manifesti:
Historioitsijat eivät ole yksimielisiä siitä, oliko Mikael viimeinen keisari, Mikael II. Toisten mielestä hänestä tuli keisari Nikolai II:n luovuttua kruunusta. Toisten mielestä hänestä olisi tullut keisari vain hyväksyessään aseman. Oli tai ei, hänen valtansa olisi kestänyt vain päivän, ja kysymyksestä tuli teoreettinen, kun monarkia "de facto" lopetettiin.
Vladimir Kirillovitš Romanov
Suuriruhtinas Vladimir haudattiin suurin juhlallisuuksin Pietari-Paavalin linnoitukseen Pietariin. Samassa linnoituksessa lepäävät nykyään kaikki Venäjän hallitsijat aina Aleksanteri Nevskistä Nikolai II:een. Vladimir Kirillovitšin kuoleman jälkeen hänen tyttärensä Maria Vladimirovna Romanova julistautui tuli Romanov-suvun johtajaksi ja Venäjän kruununtavoittelijaksi; perimysjärjestyksestä on myös muita tulkintoja. Tsaari Paavali I:n vuonna 1797 säätämän kruununperimysjärjestyksen mukaan Venäjän keisarikunnan kruunu periytyisi vain mieslinjaa pitkin eli naiset eivät olisi oikeutettuja perimykseen. Tämän lain oletetaan juontuvan tsaari Paavalin äärimmäisen vaikeasta suhteesta äitiinsä Katariina Suureen.