Auto
Jo 1400-luvulla suunniteltiin itseliikkuvia ajoneuvoja, ja muun muassa Leonardo da Vinci pohti jousivoiman käyttöä kulkuneuvoissa. Myöhemmin Isaac Newton kehitti ajatuksen höyrypurkauksen voimalla liikkuvasta autosta. Ensimmäiset 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa syntyneet autot toimivatkin höyrykoneella, ja varhaisimmaksi autoksi sanotaan usein Nicolas Josef Cugnot’n kolmipyöräinen höyryauto vuodelta 1769. Se oli neljän kilometrin tuntinopeudella liikkuva armeijan käyttöön tarkoitettu kolmipyöräinen työkone, jonka tehtäviin kuului etenkin raskaiden tykkien vetäminen. Cugnot’n höyryautossa oli etupyörän edessä valtava boileri, jonka sisällä oleva vesi saatiin höyrystymään kuumentamalla. Höyry lisäsi painetta ja työnsi toisesta päästään eturenkaaseen kiinnitettyä mäntää ulospäin, jolloin auto nytkähti liikkeelle. Cugnot’n höyrykone oli yksitoiminen, eli höyrykone teki työtä vain yhteen suuntaan, mutta auton oma liike-energia työnsi männän takaisin. Ensimmäinen auto täytyi pysäyttää muutaman kerran tunnissa, jotta boileri saisi kerätyksi taas tarpeeksi höyrynpainetta. Seuraavana vuonna Cugnot teki toisen autonsa, joka pystyi kuljettamaan jo neljä matkustajaa. Valitettavasti hän sai kyseenalaisen kunnian kokea myös ensimmäisenä ihmisenä moottoriajoneuvo-onnettomuuden, minkä seurauksena Cugnot menetti rahoituksen keksintöihinsä.
Finlandia (auto)
Paavo Johannes Heikkilä (1889–1962) hankki yhtiökumppaneineen vuonna 1920 Helsingin Eerikinkadulla toimineen I. Käcklundin kone- ja vesijohtoliikkeen – joidenkin lähteiden mukaan kyseessä oli konepaja –, johon hän perusti P. J. Heikkilä & Co -nimisen autokoritehtaan. Heikkilän ideana oli valmistaa yhtenäismallinen auton alusta, jolle voisi rakentaa suurehkon henkilöauton tai kevyen kuorma-auton. Tuotanto käynnistyi vuonna 1922 ja kumpaakin autotyyppiä valmistui kaksi kappaletta. Autot olivat oikealta ohjattavia ja niissä oli ns. kulissivaihteisto, jonka käyttövipu oli korin oikealla sivulla. Autojen moottorit olivat amerikkalaisvalmisteisia, kuorma-autoissa käytettiin myös ruotsalaisen Scania-Wabiksen osia. Toinen kuorma-autoista oli Helsingin palolaitoksen käytössä aina 1960-luvun alkuun saakka, aluksi ”syöksyautona” kuljettamassa kiireisintä palokalustoa ja myöhemmin ambulanssina. Tällä autolla ajettiin vuonna 1946 kolari, jossa yksi palomies sai surmansa. Henkilöautoista toinen romuttui Terijoella sattuneessa onnettomuudessa ja toinen kului loppuun Heikkilän omassa käytössä. Erään tarinan mukaan toinen Finlandia-kuorma-auto joutui pirtun salakuljettajien käyttöön ja katosi. Heikkilä osallistui yhdellä autolla Helsinki-Tornio-Tukholma-autokilpailuun kesällä 1923.