Berberit
Berberit ovat tunnetuista kansoista Pohjois-Afrikassa kaikkein vanhimpia. Berbereiden esi-isät tulivat Pohjois-Afrikkaan noin 5 000 vuotta sitten. Vuoteen 250 eaa. mennessä berberit olivat perustaneet kolme kuningaskuntaa nykyisten Tunisian, Marokon ja Algerian alueille. Nämä kuningaskunnat yhdistyivät vuonna 203 eaa. Berberien kuningaskunnat kävivät sotaa Karthagoa vastaan. Numidiaa hallinnut berberikuningas Masinissa liittoutui Rooman valtakunnan kanssa. Kuningas Masinissa myös pakotti monet berberit jättämään kiertelevän elämäntapansa ja asettumaan aloilleen. Masinissan johdolla Numidiasta tuli vahva kuningaskunta, joka kuitenkin hajosi hänen kuolemansa jälkeen vuonna 148 eaa. Kuningas Juba I yhdisti 85–46 eaa. berberit uudelleen, mutta hänet syrjäytti Rooman Julius Caesar.
Brunei
Brunein väestöstä 67 prosenttia on muslimeja, 13 prosenttia buddhalaisia ja kymmenen prosenttia kristittyjä. Suurin osa bruneilaisista on malaijeja. Noin 11 prosenttia väestöstä on kiinalaisia. Etnisiin vähemmistöihin kuuluvat dusunit, murut, kedajanit, ibanit ja penanit. Dusunit ja murut ovat perinteisesti eläneet metsissä ja keränneet ravintoa sekä harjoittaneet jonkun verran viljelyä. Monet heistä ovat kääntyneet perinteisistä uskonnoista islamiin tai kristinuskoon. Kedajanit ovat viljelijöitä. Ibanit elävät lähellä Sarawakin rajaa. Heidät tunnettiin aikoinaan pääkallonmetsästäjinä ja pitkien yhteistalojen asukkaina. Penat elivät metsissä nomadielämää ja metsästivät puhallusputkien ja myrkkynuolten avulla. Nyttemmin ibanit ja penat ovat asettuneet aloilleen.