Silkkitie
Silkkitie oli joukko yhteenliittyneitä kauppareittejä, jotka kulkivat Aasian halki Kiinan Xi’anista Syyrian Antiokiaan ja muihin Lähi-idän ja Euroopan kohteisiin. Silkkitien kautta kuljetettiin silkkiä ja muita kauppatavaroita, kuten norsunluuta, kultaa ja jalokiviä pääasiassa karavaaneilla.
Tōkaidō
Tōkaidō (東海道, "itäinen meritie") oli kauppareitti Japanissa. Se seuraili Honshūn saaren itärannikkoa ja yhdisti Edon (eli nykyisen Tokion) ja keisarillisen pääkaupungin Kioton toisiinsa. Reitti oli 514 kilometriä pitkä ja päättyi Edon Nihonbashi-sillalle. Se oli tärkein Edon viidestä maantiestä. Tokugawa Ieyasu vihki sen käyttöön vuonna 1603. Reitin varrelle rakennettiin 53 pysähdyspaikkaa 8–12 kilometrin välein. Ne tarjosivat suojaa ja palveluita matkalaisille. Iyeasu edellytti kaikkien daimioidensa käyvän vähintään kerran vuodessa Edossa. Daimioiden saattueissa saattoi kulkea tuhansia miehiä. Niiden majoittaminen ja ruokkiminen kulutti tienvarren voimavaroja suuresti.