Paavi
Joseph Alois Ratzinger valittiin 2005 konklaavissa Johannes Paavali II:n seuraajaksi neljän äänestyskerran jälkeen. Hän otti paavilliseksi nimekseen Benedictus XVI:n. Kardinaalina Ratzingeria pidettiin katolisen kirkon konservatiivisen siiven johtohahmona, joka korosti opin puhtautta, vastusti ehkäisyä, tuomitsi homoseksuaalisuuden, naispappeuden ja radikaalifeminismin sekä vastusti keskustelua pappien selibaatin poistamisesta. 
Jorge Mario Bergoglio, Buenos Airesin arkkipiispa, valittiin konklaavissa 13. maaliskuuta 2013 viiden äänestykierroksen jälkeen Benedictus XVI:n seuraajaksi. Hän otti paavilliseksi nimeksi Franciscus Franciscus Assisilaisen mukaan. Hän on kotoisin Argentiinasta ja ensimmäinen Euroopan ulkopuolelta tuleva paavi vuosisatoihin.
Paavit 1800-luvulta nykypäivään
Franciscus oli jo ennen pontifikkaattiaan tunnettu yhteiskunnan hylkiöiden ja köyhien auttajana. Kun hänet nimitettiin kardinaaliksi, hän sai satoja argentiinalaisia antamaan lentolippuihin tarkoitetut rahansa köyhille sen sijaan, että olisivat matkustaneet Roomaan juhlistamaan nimitystä. Vuonna 2001 hän muun muassa kävi AIDS-potilaiden hoitokodissa ja suuteli ja pesi heidän jalkojaan kiirastorstai-perinteen mukaisesti. Paaviksi valintansa jälkeen Franciscus herätti laajaa huomiota korvaamalla kiirastorstain messuun perinteisesti kuuluvan 12 katolisen papin jalkojen pesun vierailemalla roomalaisessa Casal del Marmon nuorisovankilassa ja pesemällä 12 nuorisovangin jalat. Jalkojen pesu symboloi Jeesuksen opetuslapsilleen suorittamaa jalkojenpesua ja Franciscuksen teko kohahdutti katolisen kirkon traditionalisteja erityisesti siksi, koska vankien joukossa oli kaksi tyttöä, joista toinen oli lisäksi muslimi. Franciscus on rikkonut perinteisiä normeja myös esiintymällä edeltäjiään sovinnollisemmin homoseksuaalisuutta kohtaan. Heinäkuussa 2013 paavi antoi lausunnon, jossa hän totesi mm., että "Jos joku on homo ja etsii Jumalaa hyvällä tahdolla, mikä minä olen häntä tuomitsemaan". Franciscus on myös peräänkuuluttanut naisille näkyvämpää roolia kirkossa, joskaan perinteisen katolisen opin mukaisesti hän ei kannata naispappeutta tai homoavioliittoja.