Merkantilismi
Merkantilismi eli merkantiilijärjestelmä oli itsevaltiuden ajan kauppa- ja teollisuuspolitiikkaa, jota toteutettiin 1500-luvulta 1800-luvulle. Tavoitteena oli ylijäämäinen kauppatase, eli viennin oli oltava tuontia suurempi. Tämä saavutettiin monopoleilla, tulleilla ja kauppakielloilla, jotka estävät merkantilismin mielestä haitallista kilpailua. Lisäksi pyrittiin voimakkaasti edistämään teollisuutta, erityisesti tuonnin korvaamiseksi kotimaisella tuotannolla. Merkantilismin taustalla oli käsitys, jonka mukaan maailman varallisuus (ennen kaikkea jalometallivarat) on vakio, ja jokainen itseään kunnioittava valtio pyrkii haalimaan siitä itselleen mahdollisimman suuren osan.
Uusmerkantilismi
Uusmerkantilistit ovat väittäneet, että merkantilistiset toimet auttavat kehittyviä maita pärjäämään maailmankaupassa. Toisaalta taloustieteessä yleisesti hyväksytty suhteellisen edun periaate todistaa, että kaikilla mailla, köyhimmilläkin, on aina aloja ja tuotteita, joissa se on suhteessa tehokkaimmillaan, ja vapaakaupassa ne päätyvät tekemään näitä ja tuomaan muita, jolloin kaikkien maiden kuluttajat saavat kaikkea enemmän kuin omavaraistaloudessa.