Adoptio
Lapseksioton jälkeen adoptoija on huoltajuusvelvollinen ja vastuussa lapsesta. Suomen laki ei tee eroa adoptoidun ja biologisesti saadun lapsen välille, vaan katsoo lapsen huoltajien olevan hänen viralliset vanhempansa. Suomen laissa on myös adoptiolaki, joka määrää missä olosuhteissa lapsen voi adoptoida. Suomessa on tullut voimaan uudistettu adoptiolaki (22/2012) 1.7.2012. Edellinen adoptiolaki tuli voimaan vuonna 1985, ja siinä säädettiin ensimmäistä kertaa kansainvälisestä adoptiosta. Ensimmäinen kotimaan lapsia koskenut adoptiolaki säädettiin jo vuonna 1925.
Adoption edellytyksenä on adoptioneuvonta, joka on lakisääteistä sekä adoptiolasta haluaville vanhemmille että lapsen adoptioon antamista harkitsevalle äidille tai vanhemmille. Aikuisadoptiossa adoptioneuvonta on pakollinen myös adoptoitavalle henkilölle itselleen. Adoptioneuvonnan voi antaa joko oman kunnan sosiaalitoimisto tai kunta voi ostaa palvelun Pelastakaa Lapset ry:ltä. Adoptioneuvonta on maksutonta.
Samaa sukupuolta olevien parien adoptio-oikeus
Adoptiolasten hyvinvointiin keskittyneiden tutkimusten mukaan vauvoina adoptoitujen ja tutkimushetkellä alle 3-vuotiaiden lasten hyvinvoinnissa ei ole eroa samaa sukupuolta olevien vanhempien ja eri sukupuolta olevien vanhempien hoidossa kasvaneitten adoptiolasten välillä.. Samoja johtopäätöksiä siitä, että vanhempien seksuaalisella suuntautumisella ei ole lapsen hyvinvoinnin kannalta merkitystä on tehty myös muissa tutkimuksissa, jotka ovat keskittyneet alle 18-vuotiaisiin adoptiolapsiin .
Isän merkityksen on ajateltu olevan suuri erityisesti pojan kehitykselle, ja lesboparin poikien asemasta onkin käyty paljon keskustelua. Tietysti, yksinäisillä äideillä on ollut adoptio-oikeus Suomessa jo pitkään. Tämänhetkiset tutkimustulokset eivät viittaa siihen, että pojan kehitys häiriintyisi isän puuttumisen vuoksi. Äidin puuttumisesta on vain vähän tutkimustuloksia, mutta yksinhuoltajaisien perheissä lasten kehitys näyttää olevan normaalia. Huolta on kannettu myös siitä, aiheuttaako erikoinen perhetausta homo- tai lesboparin lapselle sosiaalisia ongelmia, kuten kiusaamista tai huonoa itsetuntoa. Tähänastisissa tutkimuksissa tällaista ei ole havaittu, vaan lasten sosiaaliset taidot ja minäkäsitys ovat samanlaisia kuin muillakin lapsilla.