Koli
Koli iskoistui suomalaisten mieliin 1800- ja 1900-luvun taitteessa, kun siellä vierailivat Eero Järnefelt, Juhani Aho, Pekka Halonen, I. K. Inha ja Jean Sibelius. Siitä ei ole varmuutta, kuka vuosisadan vaihteen taiteilijoista ehdotti ensimmäisenä Kolilla käyntiä. Heillä oli kuitenkin kaikilla läheinen yhteys Järnefeltiin ja Sibeliukseen. Järnefelt kävi vuonna 1892 Kolilla perheystävänsä Juhani Ahon ja tämän nuoren puolisonsa Venny Soldan-Brofeldtin kanssa. Järnefeltin ystävä Sibelius yöpyi samana vuonna Pielisen toisella rannalla ja Järnefeltin ja Sibeliuksen ystävä I. K. Inha otti seuraavana vuonna ensimmäiset valokuvansa Kolilla. Myöhemmin Järnefelt ja Inha sekä Järnefelt ja Sibelius kävivät yhdessä Kolilla. Lisäksi Järnefeltin oppilas Eero Nelimarkka maalasi useita Koli-kuvia 1920-luvulla.
Maaria Eira
Eira kävi tyttökoulua 1935–1937 ja Suomalaisen Oopperan balettikoulua 1928–1936. Hän opiskeli laulua Helsingissä Olavi Nybergin oppilaana ja esiintyi Suomalaisessa Oopperassa jo 17-vuotiaana 1942 Giuseppe Verdin "Rigoletton" Gildana. Hän herätti huomiota korkealla koloratuuriäänellään ja musikaalisuudellaan. Eira esiintyi useissa oopperaosissa Suomessa ja hän matkusti Tukholmaan opiskelemaan. Hän opiskeli 1946–1950 von Vegesackin johdolla koloratuuritähdeksi ja oli 1948–1950 Tukholman Kuninkaallisen teatterin stipendiaatti. Tukholmassa Eira tutustui Beniamino Gigliin, mikä merkitsi ratkaisevaa käännettä uralla. Gigli oli sitä mieltä, että Eiran äänen väri oli koloratuurisopraanon sijasta pikemminkin dramaattinen sopraano.