Japanin lippu
Toisen maailmansodan päätyttyä Japanin lippua on kritisoitu, koska se on liitetty maan militaristiseen menneisyyteen. Samantyyppistä kritiikkiä on herättänyt myös Japanin kansallislaulu "Kimi ga yo". Kansallislippu ja "Kimi ga yo" määriteltiin Japanin virallisiksi tunnuksiksi laissa kansallislipusta ja kansallislaulusta vuonna 1999. Lipun ja kansallislaulun käytöstä on kiistelty erityisesti kouluissa. Tokion koulutuslautakunta vaatii, että sekä laulua että lippua käytetään tapahtumissa, joita se hallinnoi. Opettajien vaaditaan kunnioittavan molempia symboleita rangaistuksen uhalla. Jotkut ovat syyttäneet sääntöjen rikkovan Japanin perustuslakia, kun taas koulutuslautakunta on väittänyt, että koska koulut ovat valtion instituutioita, niiden työntekijöillä on velvollisuus kouluttaa oppilaitaan kunnollisiksi kansalaisiksi. Opettajat ovat nostaneet kanteita Tokion kuvernööri Shintarō Ishiharaa ja vanhempia virkamiehiä vastaan, mutta syytteet on myöhemmin hylätty.
Lupang Hinirang
Lupang Hinirang (”Luvattu maa”) on Filippiinien kansallislaulu. Laulu oli aluksi tekstitön marssi, jonka Julian Felipe sävelsi Filippiinien presidentin Emilio Aguinaldon toimeksiannosta käytettäväksi Filippiinien itsenäistymisjuhlassa 12. kesäkuuta 1898. Felipen marssin alkuperäinen nimi oli ”Marcha Filipina Magdalo”, myöhemmin nimeksi muutettiin ”Marcha Nacional Filipina” (”Filippiinien Kansallismarssi”). Samalla marssille annettiin virallinen kansallismarssin asema 11. kesäkuuta 1898, siis päivää ennen maan itsenäistymistä. Elokuussa 1899 nuori sotilas ja runoilija nimeltään Jose Palma kirjoitti Kansallismarssiin espanjankieliset sanat nimellä ”Filipinas” (”Filippiinit”). Tästä tuli maan kansallislaulu.