Macintosh 128K
Macintoshin kekseliäs rakenne sai Applen perustajajäsenen Steve Jobsin huomion. Huomatessaan Macintoshin tulevan olemaan markkinoitavissa Applen senhetkistä huippuprojektia Lisaa paremmin, Jobs käänsi huomionsa Macintosh-projektin puoleen. Vuonna 1981 Raskin irrottautui projektista hänen ja Jobsin välisten, henkilökohtaisten riitojen vuoksi. Lopullisen Macintoshin sanottiin olevan lähempänä Jobsin kuin Raskinin visiota. Jobs ja Atkinson vierailivat vuonna 1981 Xeroxin laboratoriossa, jossa Raskin oli kertonut nähneensä tutkimusmielessä rakennetun graafisen käyttöliittymän. Myöhemmin Jobs ja joukko Lisan insinöörejä tekivät toisen tutustumiskäynnin Xeroxille ja idea graafisesta käyttöliittymästä alkoi saada muotoa sekä Lisa- että Macintosh-projekteissa.
Finder-käyttöliittymän kehittäminen aloitettiin vuonna 1982. Lisa Filer, Lisan käyttöliittymäohjelma kirjoitettiin samoihin aikoihin uudelleen ja Lisan julkaisemisen jälkeen Macintosh-projektille tarjottiin uuden Lisan Filer-ohjelman koodia. Rajoittuneella muistilla varustettu Macintosh perustui jo kuitenkin dynaamisiin muistiosoituksiin muistin säästämiseksi ja Horn, Finderin pääkehittäjä, päätti luoda Finderin alusta alkaen Macintoshille sopivaksi. Muistinhallinnan tueksi kehitettiin MFS-tiedostojärjestelmä.
Macintosh Toolbox
Macintosh-projekti kehitti User Interface Toolboxin ("käyttäjärajapinnan työkalut") tarjoamaan graafisen käyttöliittymän tarvitsemia aliohjelmia ja yleisiä muuttujia. Työkaluohjelmaa kehittivät 80-luvun alussa muun muassa Andy Hertzfeld ja Bruce Horn. Macintosh 128K:n suunnittelun vuosina pelkästään tiedon lukemista varten tarkoitettu ROM-muisti oli edullisempaa ja nopeampaa kuin tiedon lukemisen ja kirjoittamisen mahdollistava RAM-muisti. Osa Macintosh System Software -käyttöjärjestelmästä päätettiin kirjoittaa suoraan ROM-muistille, jolloin järjestelmät yleiset rutiinit olivat käytössä ilman niiden lataamista käyttöjärjestelmätiedostosta keskusmuistiin. Toolbox-ohjelma tallennettiin myös ROM-muistiin ja Macintosh 128K:ssa se ei sisältänyt varsinaisen käyttöjärjestelmän rajapintoja, vaan tarjosi ainoastaan rajapinnan graafisen käyttöliittymän ohjelmointiin. Varhaisissa Macintosh-käyttöjärjestelmissä käyttöjärjestelmän arkkitehtuuri ei erottanut käyttöjärjestelmän osia toisistaan tämän selkeämmin. Motorola 68000-suorittemen käyttämää poikkeustenkäsittelymekanismia käytettiin lähettämään Toolboxin järjestelmäkutsuja ROM-muistiin. Mekanismin avulla ROM-muistiin kirjoitettua koodia voitiin ajonaikaisesti päivittää reitittämällä järjestelmäkutsut ROM-muistin sijaan tiettyyn RAM-muistin kohtaan.