Mannerheim-linja
Mannerheim-linja oli kantalinnoitettu puolustuslinja, joka kulki Karjalankannaksella Laatokalta Suomenlahdelle. 132 kilometriä pitkä linja oli talvisodan merkittävimpien taistelujen paikka ja saavutti kansainvälisessä lehdistössä suuren maineen.
Kaarlo Hillilä
Marsalkka Mannerheimin tultua presidentiksi elokuussa 1944 Hillilä oli rauhanopposition ehdokas pääministeriksi. Hänestä tuli kuitenkin Antti Hackzellin hallituksen sisäministeri. Tällöin alkoi Hillilän virkavapaus maaherran toimesta, joka kesti vuoteen 1946 hänen hoitaessaan ministeritehtäviä sodanjälkeisissä hallituksissa. Sisäministerin rooli oli tärkeä siirryttäessä rauhatilaan syyskuussa 1944. Tällöin maahan tuli Neuvostoliiton johtama valvontakomissio, joka sisäministeriön kautta pani useita poliisiasioita täytäntöön. Lisäksi armeijan demobilisaatio, siirtoväki ja käynnistynyt Lapin sota saattoivat aiheuttaa ongelmia olemassa olevassa tilanteessa nimenomaan sisäministerille. Merkittävänä uuden suunnan poliittisena avauksena Hillilän osalta oli kielletyn äärivasemmiston, muun muassa Suomen kommunistisen puolueen järjestötoiminnan laillistaminen. Hillilä toimi sisäministerin tehtävissä Castrenin ja Paasikiven II hallituksissa maaliskuuhun 1945. Maaliskuun 1945 eduskuntavaalien jälkeen muodostetussa Paasikiven III hallituksessa Hillilä toimi kansanhuoltoministerinä ollen aktiivisessa roolissa yhdessä oikeusministeri Kekkosen kanssa presidentin vaihtamiseksi Mannerheimista Paasikiveen.