Onni Happonen
Happosen kuolemaan johtaneet tapahtumat saivat alkunsa maanantaina 1. syyskuuta 1930 pidetyssä Heinäveden kunnallisvaltuuston kokouksessa. Saamiensa uhkauksien vuoksi Happonen oli varustautunut Mauser-pistoolilla ja lisäksi hänen turvakseen oli lupautunut viisi aseetonta Pölläkän työväenyhdistyksen miestä. Kymmeneltä aamupäivällä alkanutta valtuuston kokousta oli saapunut seuraamaan runsaasti yleisöä myös naapuripitäjistä. Lapuan liikkeen kannattajilla oli samaan aikaan oma tilaisuutensa suojeluskuntatalolla, josta he pian siirtyivät kunnantalolle. Kokouksen jatkuessa lapualaiset tunkeutuivat saliin vaatien kovaäänisesti sosialidemokraattien eroa kunnanvaltuustosta. Nämä kieltäytyivät kuitenkin nopean ryhmäkokouksen jälkeen eroamasta, minkä seurauksena tilanne kärjistyi entisestään. Lopulta kokouksen puheenjohtajana toiminut Happonen joutui pakenemaan takahuoneeseen. Hän yritti soittaa apua luotettavaksi tietämältään poliisikonstaapelilta, mutta puhelinlinjat oli katkaistu. Happonen päätti tämän jälkeen paeta ikkunasta takapihalle, jossa lapualaiset kuitenkin odottivat. Ensimmäisenä hänet pysäytti kunnanvaltuutettu Erkki Koponen, minkä jälkeen Happonen ampui varoituslaukauksen. Hänen pistoolinsa seuraava patruuna oli kuitenkin viallinen, ja lapualaiset pahoinpitelivät hänet.
Aune Rutonen
Aune Rutonen (o.s. Nousiainen, 17. marraskuuta 1929 Pielavesi – 26. maaliskuuta 2009 Haukipudas) oli suomalainen poliitikko. Rutonen toimi Suomen Maaseudun Puolueen 2. varapuheenjohtajana 1976–1982, kunnes erosi ja perusti sitoutumattoman ryhmän Haukiputaan kunnanvaltuustossa vuonna 1982. Rutonen toimi SMP:n Oulun piirin piirisihteerinä ja vaalipäällikkönä 1974–1982, Haukiputaan kunnanvaltuutettuna tai varavaltuutettuna 1973–1992. Hän oli jäsenenä muun muassa koululautakunnassa ja sosiaalilautakunnassa. Aune Rutonen oli pitkään myös Haukiputaan seurakunnan luottamustehtävissä vuosina 1971–2002. Hän oli muun muassa kirkkovaltuutettuna ja kirkkoneuvoston jäsenenä.
Rutonen toimi aikanaan myymälänhoitajana Pielavedellä. Avioliiton solmimisen jälkeen hän toimi maatilan emäntänä, piirisihteerinä ja myymälänhoitajana Haukiputaalla.