Kalliohuuhkaja
Kalliohuuhkaja ("Bubo bengalensis") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä on aiemmin pidetty huuhkajan alalajina "Bubo bubo bengalensis", mutta nykyisin se on IUCN:n luettelossa oma lajinsa. Sen elinalue on Etelä-Aasiassa Intiassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Sen elinpiiriä ovat lämpimän ja kuuman vyöhykkeen kuivat metsät ja pensaikot mäkisillä ja kallioisilla alueilla, ja yleensä niitä näkee pareittain. Sillä on voimakas värähtelevä kumea ääni, joka kuuluu aamu- ja iltahämärissä. Se on tyypillinen iso pöllö, ja sillä on korvatupsut. Sen värityksessä on läiskittäistä ruskeaa ja harmaata, ja kurkussa on valkea läiskä, jossa on pieniä mustia juovia. Ulkonäöltään se muistuttaa hyvin paljon euraasialaista huuhkajaa.
Itkuluhtakana
Itkuluhtakanoja näkee liikkuvan yksin tai pareittain. Se on piilotteleva laji, joskaan ei arka. Häirittynä itkuluhtakana piiloutuu. Se on pääosin paikkalintu, mutta saattaa tehdä muuttojakin, joskaan niistä ei tiedetä paljoa. Laji on kaikkiruokainen, ja se nappaa saaliinsa yleensä nopealla iskulla hieman avoimella nokallaan. Se voi myös nokkia ruokapalaa kuten etanaa, kunnes se rikkoontuu auki. Laajaan ravintovalikoimaan kuuluvat madot, nilviäiset, äyriäiset, hämähäkit, hyönteiset, pikkukalat, sammakkoeläimet, merikilpikonnan poikaset ja niiden munat, toiset linnut, linnunpoikaset, raadot, hedelmät, siemenet ja muu kasviravinto, sekä jätteet. Se voi olla ruuanhaussa mihin vuorokaudenaikaan tahansa, mutta ruokailee yleisimmin varhaisaamulla ja iltahämärässä.