Schutzstaffel
Suomalaiset vapaaehtoiset SS-miehet palvelivat 5. moottoroidussa SS-divisioona Wikingissä. Pääosa Wikingin suomalaisista oli sijoitettu divisioonan moottoroituihin jalkaväkirykmentteihin: Germaniaan, Nordlandiin ja Westlandiin. Suurin osa suomalaisista palveli Nordland-rykmentin suomalaispataljoonassa. Sotilaat värvättiin Suomesta vapaaehtoisina vuonna 1941. Kaikkiaan matkaan lähti 1 200 miestä. Vapaaehtoisille yritettiin muodostaa nimikkoyksikkö ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa koulutettujen suomalaisten, preussilaisen Jääkäripataljoona 27:n mukaan, mutta tämä ei onnistunut. Suomalaisten SS-miesten tappiot olivat raskaat, mikä johtui kovista taistelupaikoista ja suurvalta-armeijalle tyypillisestä suhteellisesta välinpitämättömyydestä rivimiehen henkeä kohtaan. SS:llä oli lisäksi oma suoraviivainen taistelutyylinsä, jolla päästiin usein hyvään ja nopeaan lopputulokseen, mutta tämä näkyi myös suurina upseeri- ja miehistötappioina. Suomalaispataljoonan eteneminen ulottui Malgobekiin saakka, joka sijaitsee noin 100 kilometriä Groznyista länteen, silloisen Tšetšeenien ja inguušien autonomisen sosialistinen neuvostotasavallan alueella. Raskaat tappiot kärsinyt joukko palasi kotimaahansa vuonna 1943, jonka jälkeen sotilaat sijoitettiin Suomen armeijan eri yksiköihin.
Keski-Suomen pioneeripataljoona
Keski-Suomen pioneeripataljoona (lyhenne "KSPionP") oli Keuruulla sijaiseva Pioneerirykmenttiin kuuluva maavoimien rauhanajan joukkoyksikkö, jonka tehtävänä oli kouluttaa varusmiehistä sodan ajan pioneeri- ja suojelujoukkoja. Keski-Suomen pioneeripataljoonaan kuului neljä komppaniaa ja palkattua henkilöstöä keskimäärin 60 henkilöä. Pataljoonassa koulutettiin joukkoja pioneeri- ja raivaajapioneerikomppanioihin, suojelukomppanioihin sekä ilma- ja merivoimien käyttöön tarkoitettuja erikoisraivaajia ja suojeluryhmiä. Osa pioneeripataljoonan varusmiehistä koulutettiin erikoistehtäviin, kuten sotilaspoliiseiksi, suojelutiedusteluajoneuvon kuljettajiksi, suojeluhuoltomiehiksi sekä erikoisajoneuvojen ja työkoneiden kuljettajiksi. Varusmieskoulutuksen lisäksi pataljoonassa järjestettiin pioneeri- ja suojelujoukkojen kertausharjoituksia. Lisäksi yksikkö osallistui pääjoukko-osastonsa Pioneerirykmentin valmiustehtäviin.