Uusi aika
Tieteellinen vallankumous (myös "tieteen" tai "luonnontieteiden vallankumous") on tieteenhistoriassa käytetty nimitys 1500–1700-lukujen väliselle luonnontieteiden kehityksille. Tieteellisen vallankumouksen aikana käytettiin tiedon hankinnassa kokeellisia menetelmiä. Luonnonilmiöitä pyrittiin kuvaamaan mahdollisimman tarkasti matemaattisin keinoin. 1500–1700-lukujen kehityksen ansiosta eurooppalaisen tieteen taso ohitti muun maailman. Aiemmin kiinalaisten ja islamilainen maailma oli Eurooppaa edellä.
Teollinen vallankumous
Maatalouden arvostusta nosti se, että fysiokraatit korostivat maatalouden asemaa todellisena tuotantona. Sivistyneistön kiinnostus johti 1600-luvun lopulla Englannin maatalouden vallankumouksen käynnistymiseen. Käyttöön otettiin vuoroviljely, jolloin viljan kanssa vuoroteltiin apilan ja nauriin kasvatusta maan lannoittamiseksi. Lisäksi kehitettiin maatalouskoneita kuten kylvökone ja Alankomaista kopioitua rauta-auraa. Näiden seurauksena maatalouden työvoiman tarve väheni ja 1750-luvulta alkaen tuotanto kasvoi nopeammin kuin väestö. Maatalouden tehostumisen ja suurtilojen vuoksi Englannissa maataloustyö ja tehdastyö eriytyivät ja palkkatyö yleistyi, mikä helpotti työvoiman saantia teollisuudessa. Vuonna 1800 jo noin 23 prosenttia kansasta asui kaupungeissa, yli 10 prosenttia enemmän kuin muissa Euroopan maissa. Huolimatta maanviljelyn tehostumisesta viljanhinta pysyi vuosina 1750–1850 korkealla ja vaati merkittävän osan työläisten palkasta.