Puhtaan järjen kritiikki
"Puhtaan järjen kritiikki" pyrkii vastaamaan kysymyksiin siitä, mitä tiedämme ja kuinka voimme tietää sen. Kant lähestyy näitä kysymyksiä tarkastelemalla järkeilyyn perustuvan tiedon (mitä tiedämme pelkästään logiikalla, ennen havaintoa tai havainnoista riippumatta, eli "a priori") ja kokemukseen perustuvan tiedon (mitä tiedämme perustuen aistiemme syötteisiin, eli "a posteriori") välistä suhdetta.
Puhtaan järjen kritiikki
Kantin näkemyksen mukaan aprioriset ajatukset ja käsitteet tarjoavat apriorista tietoa, joka tarjoaa myös taustan aposterioriselle tiedolle. Kant esimerkiksi oli sitä mieltä, että aika ja avaruus eivät ole osa jotain, mitä voitaisiin pitää todellisena todellisuutena, vaan ne ovat osa aistivälineistöä, ja syysuhde puolestaan on käsitteellinen järjestämisperiaate, jota ihmismieli käyttää luonnon asemoimiseen. Toisin sanoen aika ja avaruus ovat näkemisen muotoja ja syys-seuraussuhde on tietämisen muoto. Sekä aika, avaruus että käsitteelliset periaatteet ja prosessit rakentavat ennalta kokemusta.