Georgian vuoden 1978 mielenosoitukset
Transkaukasian alueen kolme neuvostotasavaltaa – Georgia, Armenia ja Azerbaidžan – olivat ainoat Neuvostoliiton tasavallat, joissa nimikansan kielellä oli valtionkielen asema. Kun vuoden 1978 alussa tuli ajankohtaiseksi ottaa myös neuvostotasavalloissa käyttöön uudet perustuslait, koko Neuvostoliiton vuoden 1977 perustuslakiin pohjautuen, neuvostoviranomaiset yrittivät poistaa kielianomalian Transkaukasian kolmelta tasavallalta. Uudessa pykälässä tasavaltojen kielille olisi annettu tasavertainen asema venäjän kanssa. Suunnitelma osoittautui hyvin epäsuosituksi, mutta Georgiassa kysymys kielestä oli erityisen herkkä. Hanketta vastustavat protestit olivatkin helposti ennustettavissa, sillä kaksi vuotta aiemmin huhtikuussa 1976 tehty ehdotus pitää joitakin kursseja venäjäksi georgialaisissa korkeakouluissa oli joutunut julkisen suuttumuksen kohteeksi. Vaikka tilanne Armeniassa ja Azerbaidžanissa säilyi rauhallisena, tapahtumat etenivät Georgiassa yllättävän dramaattisesti.
Transnistrian kuvernoraatti
Transnistrian kuvernoraatti (), oli Toisen maailmansodan aikana 19.8.1941-29.1.1944 Romanian hallinnoima alue Dniestrin ja eteläisen Bugin (Buh) välillä, jonka akselivallat valloittivat Neuvostoliitolta Barbarossa-operaation alussa syksyn 1941 alkuun mennessä. Alue muodostettiin Dniestr-joen länsipuolella olevasta osasta Bessarabiaa) ja eteläisen Bug-joen itäpuolella olevasta osasta erottamalla se Saksan Ukrainan valtakunnankomissariaatista. Eteläpuolelle jäi Mustanmeren rannikko. Kuvernoraatti sisälsi nykyisen Transnistrian alueen ja idässä alueet Dniesteristä itään sijaitsevan Odessan ja eteläisen Vinnytsjan alueen. Odessasta tuli Transnistrian kuvernoraatin hallinnollinen pääkaupunki.