Georgian vuoden 1978 mielenosoitukset
Transkaukasian alueen kolme neuvostotasavaltaa – Georgia, Armenia ja Azerbaidžan – olivat ainoat Neuvostoliiton tasavallat, joissa nimikansan kielellä oli valtionkielen asema. Kun vuoden 1978 alussa tuli ajankohtaiseksi ottaa myös neuvostotasavalloissa käyttöön uudet perustuslait, koko Neuvostoliiton vuoden 1977 perustuslakiin pohjautuen, neuvostoviranomaiset yrittivät poistaa kielianomalian Transkaukasian kolmelta tasavallalta. Uudessa pykälässä tasavaltojen kielille olisi annettu tasavertainen asema venäjän kanssa. Suunnitelma osoittautui hyvin epäsuosituksi, mutta Georgiassa kysymys kielestä oli erityisen herkkä. Hanketta vastustavat protestit olivatkin helposti ennustettavissa, sillä kaksi vuotta aiemmin huhtikuussa 1976 tehty ehdotus pitää joitakin kursseja venäjäksi georgialaisissa korkeakouluissa oli joutunut julkisen suuttumuksen kohteeksi. Vaikka tilanne Armeniassa ja Azerbaidžanissa säilyi rauhallisena, tapahtumat etenivät Georgiassa yllättävän dramaattisesti.
Karagandan alue
Alue muodostettiin 10. maaliskuuta 1932 päähallintopaikkanaan Petropavlovsk. 29. heinäkuuta 1936 siitä lohkaistiin Pohjois-Kazakstanin alue, jossa oli 25 piiriä. 3. elokuuta 1936 alkaen päähallintopaikaksi muutettiin Karaganda. Vuonna 1973 Karagandan alueesta lohkaistiin eteläosa ja muodostettiin Džezkazganskin alue, joka nykyisin vuoden 1997 rajoin yhdistettiin jälleen Karagandan alueeseen. Neuvostoaikoina Karakandan alueella toimi gulag-pakkotyöleiri, jonne päätyi myös suomalaisia sotavankeja.