G. A. Serlachius
Yhdessä tehtaan kanssa kasvoi Mänttä. Ympäröivältä maaseudulta muutti väkeä uuteen tehtaaseen etsimään työtä ja toimeentuloa. Ajan oloista poiketen Serlachius ei juurikaan palkannut lapsia, enimmillään heitä oli työssä kymmenkunta. Työläistensä turvaksi hän perusti ”vaivaiskassan”, johon jokainen maksoi prosentin palkastaan. Näin hän saattoi tuntea moraalista ylemmyyttä toisten tehtailijoiden harjoittamaa riistoa kohtaan. Vaikka tehtailija tunnettiin liike-elämässä äkkipikaisena ja hankalana, hän oli tehtaansa ”Matteja” kohtaan mutkaton ja ystävällinen. Työssä hän vaati työläisiltä raittiutta, näyttäen tässä itse hyvää esimerkkiä, juhlissa hän salli palokunnan ja soittokunnan puffetin myyvän olutta, rommia, viskiä ja konjakkia. Ympäröivien pitäjien säätyläiset yleensä paheksuivat tällaista.
Korjažma
Kaupungissa sijaitseva, Gruppa Ilim -konserniin kuuluva Kotlasin sellu- ja paperitehdas ("Kotlasski tselljulozno-bumažnyi kombinat") mainitaan Venäjän ja Euroopan suurimmaksi sellu- ja paperitehtaaksi. Se tuottaa noin 20 % kaikesta Venäjällä valmistetusta selluloosasta ja kartongista. Tuotannosta 65 % menee vientiin. Ilim-yhtiön hallussa on yli puolet Venäjän selluloosatuotannosta.