Paluumatkaefekti
Tilburgissa Alankomaissa olevassa Universiteit van Tilburg -yliopistossa tehty tutkimus käsitti kolme erillistä tutkimusta. Tuloksena oli, että paluumatkaefekti on olemassa riippumatta siitä, kuljettiinko todellisuudessa yhtä pitkät ja yhtä pitkän ajan vieneet meno- ja paluumatka samaa tai eri reittiä. Ilmiölle oli aikaisemmin tarjottu selitykseksi sitä, että paluumatkan tuttuus ja ennustettavuus olisi ollut ilmiön syynä. Perusteluna olivat aikaisemmat tutkimukset, joiden perusteella ihmiset arvioivat heille ennestään tuntemattomien tehtävien vievän todellista enemmän aikaa ja tuttujen tehtävien tulevan suoritetuksi todellisuutta lyhyemmäksi arvioidussa ajassa.
Kehitystaloustiede
2000-luvulla valtavirran kehitystaloustiede keskittyi entistä enemmän syy-seuraussuhteiden avaamiseen. Harvardin yliopiston Michael Kremer sekä MIT:n Esther Duflo ja Abdjit Banerjee sovelsivat Lääketieteessä yleisesti käytetyn satunnaistetun vertailukokeeseen perustuvia menetelmiä kehitystaloustieteeseen. Tunnetuin näistä on Kremerin ja Ted Miguelin koe 1990-luvun lopulla, jossa 75 koulua länsi-Keniassa jaettiin satunnaisesti kahteen ryhmään. Oppilaat ensimmäisen ryhmän kouluissa saivat matokuurin ja toisen koulun oppilaat muodostivat kontrolliryhmän. Vuotta myöhemmin tutkijat huomasivat, että lasten terveys oli parantunut sekä poissaolot vähentyneet matokuurin saaneissa kouluissa, kontrolliryhmään verrattuna. Nykyään kehitysyhteistyöhankkeiden vaikuttavuutta mitataan kasvassa määrin satuinnaistetun vertailukokeen menetelmillä.