Tulivuori
Tulivuoria tavataan usein mannerlaattojen saumakohdissa. Atlantin valtameren keskiselänteellä etelässä Afrikan ja Etelä-Amerikan laatat loittonevat toisistaan, samoin pohjoisessa Pohjois-Amerikan ja Euraasian laatat, ja Islannin tulivuoret liittyvät tähän mannerlaattojen liikkeeseen. Toisaalta laatat saattavat myös painua toisiaan vasten, kuten esimerkiksi Etelä-Amerikan länsirannikolla sekä myös Välimeren alueella, jossa tämä ilmiö on synnyttänyt Italian tulivuoret. Tällöin laattojen hankaus, kitka, aiheuttaa magmapesäkkeiden synnyn. Tulivuoria saattaa esiintyä myös niin sanottujen kuumien pisteiden kohdalla, joissa mannerlaatan keskellä maapallon vaipan ylöspäin nousevat konvektiovirtaukset, pluumit, synnyttävät tulivuoren. Esimerkiksi Havaijin saariketju on syntynyt tällä tavoin.
Kilimanjaro
Kilimanjaro syntyi noin 750 000 vuotta sitten Ison hautavajoaman sivuhalkeaman laavapurkauksissa. Maankuori nousi purkauksien seurauksena ylöspäin ja muodosti Shira-tulivuoren. Shiran purkaus loppui 500 000 vuotta sitten, ja sen huippu romahti suureksi kalderaksi. Pian Shiran sammumisen jälkeen muodostui Mawenzi-tulivuori, ja 460 000 vuotta sitten suuressa purkauksessa Kibo-tulivuori. Kibo kasvoi lisää korkeutta vielä uusissa purkauksissa. Kilimanjarolle tunnusomainen kiiltävä musta kivi, obsidiaani, syntyi 100 000 vuotta sitten suuressa Kibon purkauksessa. Myöhemmin vuorelle on syntynyt lisää pienempiä sivukartioita. Uusin muodostelma on 200 vuotta sitten syntynyt tuhkan reunustama kartionmuotoinen kuoppa Kibo-vuoren Reusch-kraatterissa.