Puna-armeijan hyökkäys Georgiaan
Puna-armeijan hyökkäys Georgiaan (), myös Neuvosto-Venäjän–Georgian sota (, ) oli neuvosto-Venäjän puna-armeijan Georgian demokraattista tasavaltaa vastaan kohdistama sotilaallinen hyökkäys, joka käytiin 15. helmikuuta – 17. maaliskuuta 1921. Hyökkäyksen tarkoituksena oli kaataa Georgian sosiaalidemokraattisen puolueen menševikkihallitus ja tuoda maahan bolševikkihallinto. Konflikti johtui Neuvosto-Venäjän laajentumispolitiikasta, jonka tavoitteena oli saada takaisin hallintaan ensimmäisen maailmansodan tapahtumiin saakka Venäjän keisarikuntaan kuuluneet alueet, sekä Venäjälle siirtyneiden georgialaisten bolševikkien vallankumouspyrkimyksistä. Bolševikeilla ei Georgiassa ollut tarpeeksi tukea, että he olisivat voineet nousta valtaan ilman ulkomaiden apua.
Ordžonikidzen taistelu
Ordžonikidzen taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Ordžonikidzen (nyk. Vladikavkazin) kaupungista Kaukasuksella marras–joulukuussa 1942. Saksan hyökättyä 25. lokakuuta 1942 Kaukasukselle, operaatio Edelweissin aikana, 700 panssarivaunua armeijaryhmä A:sta (johon kuului muun muassa 1. panssariarmeija) hyökkäsivät Elchotowon alueelta viidenkymmenen kilometrin päähän aluepääkaupunki Ordžonikidzea kohti. Kaupunki oli pohjoinen lähtöpiste Georgian sotilastielle ja sitä kautta saksalaiset olisivat edenneet jopa Tbilisiin asti. Hyökkäävät saksalaisjoukot kohtasivat alueella voimakasta vastarintaa ja eteneminen oli hidasta. 2. marraskuuta 1942 Saksan 13. ja 23. panssaridivisioonat saavuttivat kaupungin länsilaidan kovan taistelun jälkeen. Taistelun aikana neuvostosotilas Pjotr Barbašov sulki omalla ruumiillaan vihollisen puolustuspesäkkeen ampuma-aukon, varmistaen voiton saapuville alaosastoille. Tästä urotyöstä hänelle myönnettiin postuumisti Neuvostoliiton sankarin kunnianimi. 7. marraskuuta 1942 Neuvostoliiton joukot kaupungin pohjois- ja eteläpuolella tuhosivat yli 300 saksalaispanssarivaunua. Nelipäiväinen Vladikavkazin taistelu päättyi panssarijoukkojen täydelliseen tappioon. Tämän jälkeen saksalaiset joukot pysähtyivät kaupungin laitamalle aloittaen joulukuun loppuun asti kestävän asemasodan, jota huonot sääolosuhteet ja lumimyrskyt vaikeuttivat. Saksalaiset eivät enää saavuttaneet uusia alueellisia voittoja kaukasuksella.