Helvetti kristinuskossa
Helvetti on kristinuskon mukaan paikka tai tila, johon ihminen saattaa joutua kuolemansa jälkeen tekemiensä rikkomusten vuoksi. Valtaosa kristinuskon suuntauksista uskoo, että helvetti on ikuinen kärsimyksen paikka, jossa asuu myös Saatana. Kristinuskon helvetti perustuu kouralliseen Uuden testamentin kohtia, joista varhaiset kirkkoisät rakensivat opillisen järjestelmän. Nykyajan kristillinen teologia jakautuu pääosin perinteisen piinahelvetin ja tyhjiinraukeamisen kesken. Näiden lisäksi löytyy näkemys kaikkien pääsemisestä taivaaseen.
Helvetti
Varhaisimmat viittaukset muinaiskreikkalaiseen vainajalaan eli Haadekseen ovat Homerokselta. Odysseian 11. kirjassa kerrotaan päähenkilö Odysseuksen käynnistä Haadeksessa. Odysseus kohtaa matkallaan varjomaisia haamuja, jotka ovat samannäköisiä kuin kuolinhetkellään. Odysseus tapaa myös toverinsa Elpenorin, ennustaja Teiresiaksen, oman äitinsä sekä manalan naisia. Homeroksen Haades on sumuinen ja surumielinen paikka, mutta siellä ei jouduta tilille elämän aikana tehdyistä pahoista teoista.