Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Saksalaiset tarvitsivat kipeästi miehiä länsirintamalla, minkä vuoksi Suomeen pystyttiin lähettämään vain rajallisesti joukkoja. Maaliskuun aikana Danzigissa koottiin 9 445 miehen vahvuinen "Ostsee-Division" eli Saksan Itämeren-divisioona, jonka komentajaksi määrättiin kenraalimajuri Rüdiger von der Goltz. Lähes 10 000 miehen lisäksi Suomeen laivattiin yli 3 000 hevosta sekä valtava määrä aseita, ammuksia, elintarvikkeita ja muita varusteita. Taistelu- ja huoltojoukkojen ohella saapui myös muun muassa filmiryhmä, joka saksalaisten etenemisen aikana tallensi paljon ainutlaatuista kuvamateriaalia sisällissodasta. Kontra-amiraali Hugo Meurerin komentama laivasto-osasto koostui kaikkiaan noin sadasta erikokoisesta keisarillisen laivaston aluksesta. Sen mukana palasi myös 380 Pellingin taistelun jälkeen Suomenlahden ylitse paennutta Itä-Uudenmaan suojeluskuntalaista. Valkoisen armeijan edustajaksi divisioonan esikuntaan nimitettiin eversti Wilhelm Thesleff.
Doggermatalikon taistelu
Doggermatalikon taistelu () oli ensimmäisen maailmansodan meritaistelu 24. tammikuuta 1915 Britannian ja Saksan laivasto-osastojen välillä. Britit voittivat saksalaisen laivastoeskadroonan, jonka tehtävänä oli upottaa brittien kalastusaluksia. Saksalaiseen laivasto-osastoon kuuluivat taisteluristeilijät "SMS Derfflinger", "SMS Moltke" ja "SMS Seydlitz", panssariristeilijä "SMS Blücher" ja kevyt risteilijä "SMS Kolberg", joista "SMS Blücher" upposi vieden 782 miestä mukanaan. Saksan laivaston aluksista ainoastaan "SMS Moltke" säilyi taistelukuntoisena, mutta myös brittien taisteluristeilijään "HMS Lioniin" osui. Doggermatalikon taistelu oli pieni, mutta vahvisti brittilaivaston taisteluintoa. Se paljasti myös brittilaivojen keskinäisessä viestityksessä väärinkäsityksiä aiheuttavia puutteita, jotka tulivat esille myöhemmässä Skagerrakin taistelussa, koska viestitystä ei korjattu asialliseksi.