Suezin kriisi
Suezin kanava on vuonna 1869 valmistunut ja vuonna 1870 käyttöön otettu Välimeren Punaiseenmereen yhdistävä kanava Siinain niemimaan ja manner-Afrikan välissä. Kanava kuuluu maailman vilkkaimpiin merireitteihin. Kanavan rakennuttaminen oli ollut alun perin ranskalais-egyptiläinen hanke, mutta Egyptin osuus päätyi Britannialle maan talousvaikeuksien takia 1870-luvulla. Egyptistä tuli vain muodollisesti kuninkaansa alaisuudessa itsenäinen Britannian protektoraatti ja brittien taloudellisia etuja kanavalla oli valvomassa 30 000 sotilasta. Suezin kanava-alue oli myös ilmavoimien tukikohta, josta kuninkaalliset ilmavoimat uhkasi Neuvostoliittoa kylmän sodan alkaessa.
Intian historia
Brittihallinnon aikakaudella oli tulevaisuuden Intiaan suuri vaikutus. Maan rautatie- ja maantieverkosto kehittyi vauhdilla maan eri osien yhdistämiseksi. Maahan rakennettiin myös lennätinlinjat viestintäyhteyksien parantamiseksi. Englanti oli ainoa viestintäkieli lukuisien alueellisten kielien sijasta. Teollisuus kehittyi vauhdilla, ja Intiasta vietiin suuria määriä puuvillaa, vehnää, teetä, kahvia ja juuttia. Suezin kanavan avaaminen vuonna 1869 vauhditti edelleen maan kauppaa, mikä sitoi Intian kansainväliseen talouteen. Samalla kehittyi maan pankkisektori, mikä vauhditti edelleen maan teollistumista ja tehtaiden rakentamista. Suurien kaupunkien kauppiasluokka vaurastui nopeasti. Kaiken talouskehityksen takana oli kuitenkin brittien oma etu, ja Intian teollisuuden kehittämiseen suhtauduttiin välinpitämättömästi. Teollisuuden kehityksestä vastasivat intialaiset teollisuusmiehet, kuten Jamsetji Tata.