Muhammad Ali Jinnah
Mahatma Gandhin hindukeskeinen politiikka pakotti Jinnahin jättämään Kongressipuolueen. Jinnah oli alun perin vältellyt liittymistä Yleisintialaiseen muslimiliitto on (engl. "All India Muslim League") pitäen sitä liian muslimisuuntautuneena. Lopulta hän kuitenkin liittyi Muslimiliittoon vuonna 1913 ja tuli valituksi kolme vuotta myöhemmin Lucknowin neuvotteluiden puheenjohtajaksi. Jinnahista tuli Lucknowin sopimuksen arkkitehti. Sopimus loi yhteisen linjan Kongressipuolueen ja Muslimiliiton välille itsehallintoa käsittelevissä kysymyksissä sekä näin ollen pystytti yhteisen yleisintialaisen rintaman brittien vastapuoleksi.
Pakistan
Vuonna 1977 kenraali Muhammad Zia ul-Haq kaappasi vallan presidentti Zulfikar Bhuttolta. Zia kielsi puolueet,otti käyttöön islamilaisen lain ja hirtätti Zulfikar Ali Bhutton syytettynä erään tämän poliittisen vastustajan murhasta. Vuoden 1984 kansanäänestyksen jälkeen sotatilalaki peruutettiin ja Zia hallitsi kuolemaansa saakka, vuoteen 1988. Zian jälkeen maata hallitsivat lyhytaikaiset hallitukset. Vuoden 1988 vaaleissa voitti Pakistanin kansanpuolueen Benazir Bhutto. Hänet erotettiin kyvyttömänä ja korruptoituneena 1990. Seuranneissa vaaleissa voitti Nawaz Sharifin muslimiliiga. Sharif erotettiin 1993, jonka jälkeen Bhutto palasi pääministeriksi. Vuoden 1997 vaaleissa Sharif palasi valtaan. Vuonna 1998 Pakistan vastasi Intian ydinkokeisiin omalla kuuden kokeen sarjallaan ja joutui kauppasaartoon ja asevientikieltoon. Sharif yritti erottaa armeijan komentaja Pervez Musharrafin, joka kaappasi vallan verettömästi 12. lokakuuta 1999. Musharrafista tuli muodollisesti presidentti 20. kesäkuuta 2001.