Muhammad Ali Jinnah
Jinnahin uskonnollisuus on aina ollut kiistelyiden ja väittelyiden kohteena, varsinkin kun kyse on Intian muslimiliikkeen johtajasta. Jinnah ei ollut mitenkään harras muslimi, vaan pukeutui lähinnä eurooppalaisiin pukuihin ja puhui englantia enemmän kuin äidinkieltään gudžaratia. Lapsuudessaan hänen kotonaan puhuttiin kutšia, sindhiä, urdua ja englantia. Käytännössä englanti oli hänen äidinkielensä. Jinnah esimerkiksi piti whiskystä ja kerrotaan hänen syöneen sianlihaa. Hän oli omaksunut länsimaalaisen makutottumuksensa, elämäntapansa ja mieltymyksensä pääasiassa briteiltä. Jinnahin perhe kuului šiialaisten ismailiittien khoja-lahkoon, mutta myöhemmin hän kääntyi šiialaisuuden valtasuuntaukseen kaksitoistašiialaisuuteen. Toisaalta joskus on väitetty hänen ollen sunnimuslimi, mutta yleensä Jinnah indentifioi itsensä vain pelkästään muslimiksi. Jinnahilla islam tarkoitti lähinnä tiettyä kulttuuripiiriä, joka muodosti oman erillisen yhteisönsä ja osansa Intiassa.
Muhammad Ali Jinnah
Viimeisen lukuvuotensa lukuvuotensa aikana Englannissa Jinnah joutui kovan paineen alle, kun hänen isänsä liiketoimet romahtivat. Siirryttyään Bombayhin hänestä tuli menestyvä lakimies ja hän sai mainetta erityisesti sen jälkeen, kun hän voitti vuonna 1905 niin sanotun "Kokousjupakan" ("Caucus Case") asianomistajansa nationalistijohtaja Sir Pherozeshah Mehtan hyväksi. Hänen maineensa taitavana asianajajana sai intialaisjohtaja Bal Gangadhar Tilakin palkkaamaan hänet samana vuonna puolustusasianajajakseen Bombayn korkeimpaan oikeuteen, jossa häntä syytettiin kansankiihotuksesta. Jinnah yritti osoittaa, ettei intialaisen vaatimus oman maansa vapaudesta ja itsehallinnosta ole kansankiihotusta, mutta Tilak sai silti ankaran vankeustuomion.