Amirandaredžaniani
"Amirandaredžaniani" koostuu kahdestatoista proosaosiosta tai "portista", joiden järjestys on usein käännetty 1600- ja 1700-lukujen käsikirjoituksissa. Teos sijoittuu itämaa-teemaiseen fiktiiviseen maailmaan ja keskittyy seuraamaan Daredžanin pojan Amiranin (Amiran Daredžanisdze) sankarillisia tekoja ja seikkailuja, joista kerrotaan viidessä osassa. Muut osat on omistettu muille sankareille, eivätkä ne liity vahvasti toisiinsa. Neuvostokriitikot yrittivät nähdä "Amirandaredžanianin" Georgian feodaalisen yhteiskunnan peilinä, mutta kansallisella tai uskonnollisella paatoksella ei ole kertomuksessa osaa. Se keskittyy pelottomuuden ja miesten välisen solidaarisuuden ritari-ideaalien sekä elävien taistelukohtausten kuvaamiseen. Teoksen sankarit ovat tyypillisesti äärimmäisen voimakkaita, pelottomia, sotaisia, armollisia voitettuja vihollisiaan kohtaan, anteliaita ja ritarillisia. Rustavelin ylistämää hovirakkautta ei kertomuksessa kuitenkaan ole, eikä naisia kohtaan osoiteta juuri kiinnostusta. "Amirandaredžanianin" sankareille naisen rakkaus voitetaan miekan avulla, eikä se ole muuta kuin veruke suuremmille taisteluille.
Anabasis (Arrianos)
Arrianos oli kotoisin Bithynian Nikomediasta. Hän opiskeli filosofiaa Epiktetoksen oppilaana ja ystävystyi tulevan keisari Hadrianuksen kanssa. Arrianos eteni roomalaisella virkamiesurallaan ja Hadrianuksen ollessa keisarina Arrianos oli konsuli joko vuonna 129 tai 130. Tämän jälkeen hän toimi Kappadokian maaherrana, jossa tehtävässä hän soti alaaneja vastaan. Virkamiesuransa aikana ja tämän jälkeen Arrianoksella oli aikaa kirjoittaa useita teoksia, jotka käsittelevät filosofiaa, maantiedettä, historiaa ja sodankäyntiä. Arrianos piti itse Aleksanteri Suurta käsittelevää "Anabasista" pääteoksenaan. Toinen Aleksanterian sotaretkeä käsittelevä teos oli "Indika", joka käsitteli Intian ihmeitä ja Nearkhoksen laivaston matkaa. "Indika" ja "Anabasis" ovat säilyneet kokonaisuudessaan. Arrianos kirjoitti myös teoksen "Tapahtumat Aleksanterin jälkeen", joka käsitteli diadokkien sotia. Tämä teos on säilynyt vain bysanttilaisessa yhteenvedossa.