Attila
Attila kuoli häitään viettäessään Roomasta perääntymisen jälkeisenä vuonna. Hänen kuolemastaan ei ole varmaa tietoa, mutta kerrotaan, että morsian, kaunis Hildigun, itse pisti häntä puukolla sydämeen kostaakseen oman ryöstönsä. Toinen versio Attilan kuolemasta kertoo, että hän tukehtui hääyönään omaan vereensä rajun nenäverenvuodon seurauksena. Attilan valtakunta hajosi hänen kuoltuaan. Hunnit ajettiin takaisin itään, ja monet alamaiskansat lähtivät kukin omalle taholleen.
Assyria
Salmanasserin poika Tukulti-Ninurta I voitti heettiläiset, eteni pohjoisen vuorilla ja kukisti Babylonian. Näin valtakunta ulottui Bahrainista Syyriaan, mutta pian Babylonia kapinoi, irtautui ja alisti hetkeksi Assyrian vasallikseen. Elämänsä loppupuolella Tukulti-Ninurta muuttui ihmisvihaajaksi ja hirmuvaltiaaksi, ja hän eristäytyi rakennuttamaansa uuteen pääkaupunkiin Kar-Tukulti-Ninurtaan, jonne oppositio hänet saartoi, ja yksi hänen pojistaan surmasi hänet. Hänen seuraajansa Assur-Nadin-Aplin aikoina Assyrian reuna-alueet idässä, lännessä ja pohjoisessa lähtivät omille teilleen. Noin 1200 eaa. Assyria taisteli pohjoisia hyökkääjiä, urartulaisia vastaan. Urartu mainittiin assyrialaisissa asiakirjoissa jo 1260 eaa. Heettiläisten heikennyttyä muun muassa fryygialaisten Mushki-kansojen takia Babylonia ja Assyria alkoivat kilpailla amorilaisella alueella. Ashur-Dan I vakiinnutti maan olot 1179–1134. Vuonna 1155 eaa. Assyria valloitti Elamin kanssa Babylonian, kukistaen kassiittien dynastian. Assyrian mahti alkoi nousta tosissaan vasta Ashur-resh-ishi I:n aikoihin 1133 – 1115 eaa. Tämä kuningas taisteli aramealaisia vastaan ja voitti Babylonin Nebukarnessar I:n.