Bangladeshin historia
Vuonna 1934 Muhammad Ali Jinnah nousi Muslimiliiton johtoon. Hän kannatti kahden valtion mallia, perustuen hindulaisuuden ja islamin eroihin ja hänen mielestään Pakistanin valtion perustaminen oli ratkaisu asiaan. Muslimiliitto alkoi vuonna 1940 ajaa itsenäisen valtion muodostamista Brittiläisen Intian luoteisosista, idässä sijaitseva Bengali oli edelleen suunnitelmien ulkopuolella. Kun Intian kongressipuolue kannatti yhtenäistä Intiaa, Muslimiliiton ja Kongressipuolueen väliset ristiriidat vain kasvoivat vuoden 1940 jälkeen. Ratkaisevaksi tapahtumaksi nousi Toinen maailmansota.
Pakistanin kansanpuolue
PPP saavutti nopeasti kannatusta ja kansannousun alettua Ayub Khanin diktatuuria vastaan PPP otti liikkeen johtoaseman. Ayubin erottua sotilashallitus järjesti vaalit 1970, johon PPP lähti iskulauseella "ROTI, KAPRA AUR MAKAN" (leipää, vaatteita, suojaa). Puolue sai 81 Länsi-Pakistanille varatusta 138 paikasta parlamentissa. Se ei ehtinyt järjestää kampanjaa Itä-Pakistanissa (nyk. Bangladesh). Vaalit voitti itäpakistanilainen šeikki Mujibur Rahmanin johtama Awami League, jolloin päädyttiin Bangladeshin itsenäisyyssotaan.