Vesivarat
Pohjavedet ovat napajäätiköiden jälkeen kaikkein suurin makean veden varanto. Yli 90 % maanalaisista vesistä kuitenkin on täysin tai lähes pysyvästi syrjässä veden kiertokulusta, sillä ne ovat syvällä kivikerrostumien ja sedimenttien kätköissä. Pohjaveden määritelmän mukaan pohjavedellä tarkoitetaan sitä maanalaista vesikerrosta, jossa kaikki maa- ja kallioperän huokoset ovat veden kyllästämiä.
Majajärvi (Ylöjärvi, Niemenperä)
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1990, 2002 ja 2003. Vesi on melko kirkasta, mutta väriltään ruskeaa ja siinä on runsaasti humusta. Veden happamuustaso on niin alhainen, että vesi on hapahkoa. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on vain välttävä. Järven ravinnetaso on lievästi reheville järville ominainen. Fosforipitoisuus on vaihdellut pintavedessä 19−30 µg/l ja typpipitoisuus vastaavasti 580−680 µg/l. Ravinteita on hieman enemmän kuin luontaisesti tulisi olla ja syyksi voidaan olettaa vapaa-ajan asuntojen tuomaa lisäkuormitusta. Järven veden happipitoisuudessa ei ole suuria ongelmia, vaikka tutkimustuloksia ei olekaan käytettävissä siltä ajalta, jolloin järvessä olisi ollut veden lämpökerrostuneisuutta. Alkutalvella 1990 happitilanne oli erittäin hyvä ja joulukuussa 2002 ja toukokuussa 2003 vedenkierto oli juuri päättynyt ja tilanne oli silloinkin erinomainen. Majajärvi soveltuu virkistyskäyttöön melko hyvin.