Itärintama (toinen maailmansota)
Suomalaisia vapaaehtoisia palveli myös itärintamalla SS-divisioona Wikingissä. SS-joukkojen esikunta oli jo joulukuussa 1940 yhteydessä Suomen hallitukseen ja kehotti suomalaisia osoittamaan liittolaisuutta lähettämällä Saksaan vapaaehtoisia sotilaita. Etsivän keskuspoliisin entinen johtaja Esko Riekki valtuutettiin hoitamaan joukkojen rekrytointi salaisesti, ja lopulta vapaaehtoisia saatiin koottua pataljoonan verran eli noin 1 200 miestä. Vapaaehtoiset sitoutuivat palvelemaan SS-joukoissa kahden vuoden ajan. Toisin kuin muissa ulkomaalaisissa yksiköissä oli tapana, osa pataljoonan upseereista ja aliupseereista oli myös suomalaisia. Pataljoona liitettiin Wiking-divisoonaan ja siirrettiin itärintamalle tammikuussa 1942. Se palveli Etelän armeijaryhmässä ja osallistui muun muassa Kaukasian-operaatioon kesällä 1942.
Motti
Suurimpia motteja sotahistoriassa on muun muassa Stalingradin taistelussa ollut saksalaisten mottitilanne. Mottitilanne kesti
19. marraskuuta 1942 – 31. tammikuuta 1943 asti. Motissa oli jopa 250 000 piiritettyä akselivaltojen
sotilasta. Motista antautui tammikuun lopulla 1943 puna-armeijalle lopulta noin 90 000 miestä. Suomen sodissa parhaiten muistetaan kenties Raatteentien taistelu, jossa suomalaiset motittivat Neuvostoliiton 44. divisioonan. Motissa oli arvion mukaan jopa 13 000 puna-armeijan sotilasta. Motin lauettua suomalaiset saivat noin 1 100 antautunutta neuvostosotilasta.