Joki
Joki on suuri luonnon muovaama maanuoma, jossa virtaa vettä. Useimpien jokien kuljettama vesi on peräisin yläville maille osuneista sateista. Joki voi saada lisää vettä myös lähteistä. Aluetta, jolle satanut vesi valuu joen uomaan, kutsutaan "valuma-alueeksi". Tämän alueen rajat ovat vedenjakajia. Pääuoma on joki, johon kertyy useiden jokien vettä. Pääuoma päättyy joen suuhun: joko suurempaan jokeen, suureen järveen tai mereen. On myös sisäisiä valuma-alueita, joista vesi voi poistua vain haihtumalla. Joen alkupäätä kutsutaan yläjuoksuksi, loppupäätä alajuoksuksi. "Sivujoki" on joki, joka päättyy suurempaan jokeen. Jokien virtaamat vaihtelevat, ja usein on vaikea sanoa kumpi yhdistyvistä uomista on suurempi. Tällöin toinen näistä on sovittu pääuomaksi. Jokea pienempiä vesireittejä ovat puro ja oja.
Pudas
Alkuperäisessä merkityksessään Pohjois-Pohjanmaalla sanan pudas merkitys on joen historiallinen sivu-uoma joka on yleensä aiheutunut jää-, tai muusta padosta, joka on hetkellisesti pakottanut joen virtauksen pois varsinaisesta uomastaan. Virtaava vesi on tehnyt pääuoman rinnalle sivu-uoman pehmeään maaperään. Myöhemmin uusi uoma on jäänyt rauhallisesti virtaavan veden osuudeksi, ja jopa tukkeutunut lahdeksi, lammeksi tai suoksi. Putailla onkin havaittavissa selkeä kehityskierto: aluksi uusi pudas on virtaava ja hiekkapohjainen. Myöhemmin pudas kasvaa umpeen ja soistuu puhtaana pitävän virtauksen puuttuessa. Putaan elinkierto alkaa usein uudestaan joidenkin vuosikymmenten jälkeen kun uusi jääpato tukkii joen pääuoman ja virtaus käy putaan kautta puhdistaen sen mudasta ja lieoista. Putaiden flora ja fauna ovatkin tyypillisesti hyvin rikkaita ja erikoisia putaan luonteen virtaveden, lammen ja suon alati muuttuvana ekosysteeminä. Putaan nimellä kutsutaan myös uoman rinnalla olevaa saarta tai nientä esm. Kollajan Mörköpudas (kartoissa Punkkisaari) ja Puukkopudas. Putaita ei ole vielä tyypitetty EU:ssa erityiseksi luontotyypiksi, mutta asiaa viedään eteenpäin.