Bysantin valtakunta
Bysantin valtakunta eli Itä-Rooma ( tai , "Politeia tōn Rhōmaiōn"; ; "Roomalaisten keisarikunta") oli Rooman valtakunnan itäosa, joka säilyi länsiosan romahdettua 400-luvulla ja jonka valtakausi kesti yli tuhat vuotta aina vuoteen 1453 saakka. Bysanttilainen identiteetti oli yhdistelmä roomalaisuutta, kreikkalaista (hellenististä) kulttuuria ja ortodoksista kristinuskoa. Bysantti katsoi viimeiseen saakka edustavansa keisarillisen Rooman valtakunnan perintöä keisari Konstantinus Suuren luomassa kristillisessä muodossa.
Bysantinismi
Bysantinismi tarkoittaa Bysantin valtakuntaan muodostunutta keskitettyä, monimutkaista byrokraattista hallintoa ja sanoilla saivartelua. Bysantin korkeat virat periytyivät sukuaatelin piirissä, ja aateli halusi, että tällaisia virkoja olisi paljon. Jo 900-luvulla maassa oli yli 900 tärkeää virka-arvoa. Bysantinismi on 1800-luvulla syntynyt käsite, joka on laventunut merkitsemään negatiivisessa mielessä muototarkkaa ja seremoniallista byrokratian viidakkoa.