New Yorkin historia
New Yorkin kaupungin historia alkoi vuonna 1524, kun Giovanni da Verrazzano ankkuroi ranskalaisen laivansa Hudson-joen suulle lenape-intiaanien asuinalueelle, jonne New Yorkin kaupunki myöhemmin perustettaisiin. Vuonna 1609 meritietä Intiaan etsinyt englantilainen Henry Hudson tutki Hudson-jokea ja totesi sen suun erinomaiseksi satamapaikaksi. Alankomaalaiset perustivat Manhattanin saaren eteläkärkeen siirtokunnan, jonka nimeksi he antoivat Uusi Amsterdam. Britit ottivat kaupungin haltuunsa vuonna 1664 ja nimesivät sen New Yorkiksi. Vuonna 1783 britit vetäytyivät New Yorkista, ja kaupungista tuli itsenäisten Yhdysvaltojen pääkaupunki 1789–1790.
Newark
Ennen eurooppalaisten saapumista nykyistä Newarkin aluetta asuttivat delaware-intiaanit. Eurooppalaistaustaisia siirtolaisia alkoi saapua 1600-luvulla. Vuonna 1667 Robert Treatin johtama joukko New Heavenin siirtokunnasta Connecticutista osti paikalta maata uskonvapauden ja halvan viljelymaan houkuttelemina. Uusi siirtokunta sai nimensä Newark mahdollisesti englantilaisen Newark-on-Trentin kaupungin mukaan. Tosin tarinan joidenkin muiden versioiden mukaan nimi juontuu sanoista “new ark” tai “new work”. Siirtokunta tunnettiin pitkään tiukan puritanistisena ja se kasvoi suhteellisen hitaasti.