Schutzstaffel
Suomalaiset vapaaehtoiset SS-miehet palvelivat 5. moottoroidussa SS-divisioona Wikingissä. Pääosa Wikingin suomalaisista oli sijoitettu divisioonan moottoroituihin jalkaväkirykmentteihin: Germaniaan, Nordlandiin ja Westlandiin. Suurin osa suomalaisista palveli Nordland-rykmentin suomalaispataljoonassa. Sotilaat värvättiin Suomesta vapaaehtoisina vuonna 1941. Kaikkiaan matkaan lähti 1 200 miestä. Vapaaehtoisille yritettiin muodostaa nimikkoyksikkö ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa koulutettujen suomalaisten, preussilaisen Jääkäripataljoona 27:n mukaan, mutta tämä ei onnistunut. Suomalaisten SS-miesten tappiot olivat raskaat, mikä johtui kovista taistelupaikoista ja suurvalta-armeijalle tyypillisestä suhteellisesta välinpitämättömyydestä rivimiehen henkeä kohtaan. SS:llä oli lisäksi oma suoraviivainen taistelutyylinsä, jolla päästiin usein hyvään ja nopeaan lopputulokseen, mutta tämä näkyi myös suurina upseeri- ja miehistötappioina. Suomalaispataljoonan eteneminen ulottui Malgobekiin saakka, joka sijaitsee noin 100 kilometriä Groznyista länteen, silloisen Tšetšeenien ja inguušien autonomisen sosialistinen neuvostotasavallan alueella. Raskaat tappiot kärsinyt joukko palasi kotimaahansa vuonna 1943, jonka jälkeen sotilaat sijoitettiin Suomen armeijan eri yksiköihin.
Suomen panssaridivisioona
Päämajan käsky panssaridivisioonan perustamisesta annettiin 28. kesäkuuta 1942 ja varsinainen muodostus tapahtui 30. kesäkuuta 1942. Divisioonan rungon muodostivat Panssariprikaati ja 1. jääkäriprikaati. Aluksi divisioonaan kuului myös Ratsuväkiprikaati tammikuuhun 1943 saakka. Divisioonan tykistöksi määrättiin Raskas patteristo 14. Panssaridivisioonan komentajana oli koko sen olemassaolon ajan kenraalimajuri Ruben Lagus.Panssaridivisioonan sijoituspaikkana suurimman osan sodasta oli Äänislinna, josta se siirrettiin keväällä 1944 Karjalankannakselle ylipäällikön reserviksi.Puna-armeija aloitti suurhyökkäyksen Syvärin rintamalla 11. huhtikuuta 1942 juuri kelirikkokauden alkaessa. Osana vastahyökkäysvalmisteluja hälytettiin Panssariprikaatin 3. panssarikomppania 14. huhtikuuta. Komppania kuormattiin paria päivää myöhemmin Äänislinnassa Karan asemalla ja juna lähti 15. päivänä kello 00.30 kohti Syväriä, jonne se saapui jo samana aamuna 07.30. Syvärillä komppania alistettiin 17. divisioonalle, joka taas alisti komppanian edelleen Jääkäripataljoona 4:lle.