Intian historia
Intiasta ja Pakistanista tuli itsenäiset valtiot 14. elokuuta 1947, jolloin sopimus ratifioitiin. Jinnahista tuli Pakistanin ensimmäinen kenraalikuvernööri, ja Mountbattenia pyydettiin Intian ensimmäiseksi kenraalikuvernööri. Intiassa itsenäisyyttä juhlittiin loistokkain menoin, mutta maiden rajoilla sattuneet konfliktit synkensivät juhlintaa. Bengalissa eli suuri määrä hinduja ja muslimeita rinnakkain ja Punjabissa hinduja, sikhejä ja muslimeita. Maakuntien jakamisilla oli valtavat yhteiskunnalliset vaikutukset, kun ihmiset pakenivat asuinsijoiltaan. Hindut ja sikhit muuttivat Intiaan ja muslimit Pakistaniin. Pakolaisia arvioidaan olleen yhteensä noin viisi miljoonaa. Tilanne kärjistyi valtaisiin verilöylyihin ja kokonaisia kyliä tuhottiin ja ihmisiä teurastettiin julmuuksissa. Väkivallanteot olivat molemminpuolisia: muslimit hyökkäsivät hindujen ja sikhien kimppuun lännessä ja hindut ja sikhit muslimien kimppuun idässä.
Kashmir
Luoteis-Pakistanissa tapahtui 8. lokakuuta 2005 suuri maanjäristys, jolla oli vaikutuksensa myös Kashmirissa. Järistys oli suurin alueella yli sataan vuoteen. Järistyksen keskus oli Luoteis-Pakistanissa lähellä Länsi-Kashmirin rajaa 19 kilometriä Muzaffarabadista luoteeseen. Pakistanin hallitseman Azad Kashmirin pääkaupungissa Muzaffarabadissa romahti melkein puolet taloista. Järistyksen tuhot ulottuivat suurina myös melko tiheästi asutun Kashmirinlaakson läntiseen ja eteläiseen osaan. Pakistanin hallitseman Kashmirin alueella kuoli varovaisestikin arvioituna noin 74 700 ihmistä, ja kansainvälisten avustusjärjestöjen ilmoituksen mukaan 86 000. Koska lauantai oli siellä silloin koulupäivä, monia kuoli romahtaviin kouluihin.