Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Saksalaiset tarvitsivat kipeästi miehiä länsirintamalla, minkä vuoksi Suomeen pystyttiin lähettämään vain rajallisesti joukkoja. Maaliskuun aikana Danzigissa koottiin 9 445 miehen vahvuinen "Ostsee-Division" eli Saksan Itämeren-divisioona, jonka komentajaksi määrättiin kenraalimajuri Rüdiger von der Goltz. Lähes 10 000 miehen lisäksi Suomeen laivattiin yli 3 000 hevosta sekä valtava määrä aseita, ammuksia, elintarvikkeita ja muita varusteita. Taistelu- ja huoltojoukkojen ohella saapui myös muun muassa filmiryhmä, joka saksalaisten etenemisen aikana tallensi paljon ainutlaatuista kuvamateriaalia sisällissodasta. Kontra-amiraali Hugo Meurerin komentama laivasto-osasto koostui kaikkiaan noin sadasta erikokoisesta keisarillisen laivaston aluksesta. Sen mukana palasi myös 380 Pellingin taistelun jälkeen Suomenlahden ylitse paennutta Itä-Uudenmaan suojeluskuntalaista. Valkoisen armeijan edustajaksi divisioonan esikuntaan nimitettiin eversti Wilhelm Thesleff.
Skagerrakin taistelu
Skagerrakin taistelu (, ) oli ensimmäisen maailmansodan laajin meritaistelu. Se oli myös sodan ainoa taistelu, jossa käytettiin taistelulaivoja täysimittaiseen sodankäyntiin toisiaan vastaan. Taistelu käytiin Pohjanmerellä Skagerrakin salmen suulla Jyllannin länsipuolella yhden vuorokauden aikana alkaen 31. toukokuuta 1916. Siihen osallistuivat Saksan avomerilaivasto ("Hochseeflotte", 99 alusta) amiraali Reinhard Scheerin johdolla ja Britannian taistelulaivasto ("Grand Fleet", 151 alusta) laivastoamiraali Sir John Jellicoen johdolla. Taistelun taustalla oli saksalaisten suunnitelma, jolla yritettiin houkutella brittiläinen taisteluristeilijäosasto Saksan laivaston sukellusveneiden ja päävoimien tuhottavaksi. Seurauksena kuitenkin oli Grand Fleetin ja Hochseeflotten päävoimien yhteenotto.