Viron kieli
Suomen murteista lähimpänä viroa ovat lounaismurteet. Nykyteorian valossa itämerenkantasuomen eteläisestä murteesta muotoutuivat suomen lounaismurteet ja viron kieli, ja suomen lounaismurteet ja viron kieli erkanivat toisistaan lopullisesti vasta 1200-luvulla.
Uudissana
Vain harvoin uudissanoja luodaan täysin "tyhjästä", mutta viron kielenuudistusliikkeessä 1920-luvulla luotiin jonkin verran tekosanoja, sillä liikkeen johtohahmon Johannes Aavikun (1880–1973) mukaan tekosanojen luominen oli paras ja rikkain sanainmuodostuskeino. Puhtaimmat tekosanat luotiin yhdistelemällä äänteitä ("veenduma"). Toiseksi voitiin jäljitellä vieraan kielen sanaa, mutta lopputuloksen oli muistutettava virolaista sanaa ("lünk" ’aukko’ < saks. "Lücke"; "reetma" ’pettää’ < saks. "verraten"). Lisäksi voitiin käyttää niin sanottuja sanataskuja: yhdisteltiin kielen sanoja äänteittäin ("hõir" ’voitonriemastus’ < "hõiskama" + "rõõm"). Aavikun sepittämistä 300 vartalosta on nykyään käytössä n. 30–40 kpl.