Joki
Joki on suuri luonnon muovaama maanuoma, jossa virtaa vettä. Useimpien jokien kuljettama vesi on peräisin yläville maille osuneista sateista. Joki voi saada lisää vettä myös lähteistä. Aluetta, jolle satanut vesi valuu joen uomaan, kutsutaan "valuma-alueeksi". Tämän alueen rajat ovat vedenjakajia. Pääuoma on joki, johon kertyy useiden jokien vettä. Pääuoma päättyy joen suuhun: joko suurempaan jokeen, suureen järveen tai mereen. On myös sisäisiä valuma-alueita, joista vesi voi poistua vain haihtumalla. Joen alkupäätä kutsutaan yläjuoksuksi, loppupäätä alajuoksuksi. "Sivujoki" on joki, joka päättyy suurempaan jokeen. Jokien virtaamat vaihtelevat, ja usein on vaikea sanoa kumpi yhdistyvistä uomista on suurempi. Tällöin toinen näistä on sovittu pääuomaksi. Jokea pienempiä vesireittejä ovat puro ja oja.
Joen uoma
Jokiuomat voidaan jakaa tyypiltään kolmeen eri luokkaan. Suoria uomia on etenkin jokien yläjuoksulla, jossa on voimakas virtaus. Suorassa uomassa eroosio on hyvin voimakasta. Meanderoiva joki on sellainen, jonka uoma mutkittelee huomattavasti. Meanderoiva uoman määritelmän mukaan uomaan vedetty viiva on 1,5 kertaa pidempi kuin päätepisteiden väliin vedetty suora viiva. Tällaisia jokiuomia syntyy laaksoihin, joissa on hienoa sedimenttiä. Palmikkojokia syntyy alueille, joiden korkokuva on matala, ja joissa joki kuljettaa runsaasti irtoainesta mukanaan. Palmikkojoki muodostuu useista rinnakkaisista uomista, jotka muuttavat paikkaa, erkanevat ja liittyvät toisiinsa uudestaan.