Israelin historia
Juutalaisten keskuudessa alkoi 1800-luvun lopulla esiintyä sekulaarisia ajatuksia itsenäisestä juutalaisesta kansallisvaltiosta. Nathan Birnbaum otti vuonna 1891 käyttöön termin sionismi kuvaamaan tätä liikettä. Keskeisessä osassa liikkeessä oli itävaltalaisen juutalaisen sanomalehtimiehen, Theodor Herzlin vuonna 1896 julkaisema kirja "Der Judenstaat", jossa hän visioi juutalaisen valtion perustamisesta 1900-luvun aikana. Herzlin vaikutuksesta sionistit järjestäytyivät poliittiseksi liikkeeksi.
Nahum Goldmann
Goldmann oli vuosina 1948–1977 Juutalaisten maailmankongressin puheenjohtaja. Juutalainen maailmankongressi oli itsenäinen järjestö, joka ei toiminut Israelin valtion määräysvallan alla. Goldmann edusti Israelia myös ulkomailla. Hän arvosteli Israelin politiikkaa. Vuosina 1956–1968 Goldmann oli Sionistisen maailmanjärjestön puheenjohtajana. Goldmann sai Israelin kansalaisuuden vuonna 1962 ja Sveitsin kansalaisuuden vuonna 1969. Hän ei koskaan asunut pysyvästi Israelissa, vaan Israelin ja Sveitsin välillä. Elämänsä aikana Goldmannilla oli yhteensä seitsemän kansalaisuutta.