Katolinen kirkko Suomessa
Legendan mukaan Piispa Henrik osallistui Ruotsin kuninkaan Eerik Pyhän järjestämään ristiretkeen Suomeen vuonna 1156 ja jäi sen jälkeen maahan. Pyhä Henrik koki marttyyrikuoleman, kansanrunon mukaan Lallin kirveeniskun seurauksena Köyliönjärven jäällä. Hänen maalliset jäännöksensä siirrettiin 18. kesäkuuta 1300 Turun tuomiokirkkoon. Jo tätä ennen, vuonna 1229, paavi antoi luvan siirtää Suomen piispanistuin. Tämän otaksutaan tarkoittaneen siirtoa Nousiaisista Koroisille. Arkeologiset kaivaukset ovat osoittaneet, että Koroistenniemelle on rakennettu kivikirkko ja kaksi kolmikerroksista kivirakennusta. Kahta muuta rakennusta nimitetään piispan palatsiksi ja puolustustorniksi. Kirkosta ja sen pohjoispuolelta on löydetty 300 hautaa. Kirkkoon on haudattu kolme 1200-luvulla elänyttä piispaa. Viimeisin heistä oli piispa Catillus. Maankohoamisen myötä suurempi kauppapaikka kasvoi nykyisen Turun tuomiokirkon kohdalle, ja vuonna 1290 myös piispanistuin siirrettiin sinne. Koroisten kirkko toimi vielä 1300-luvulla piispan toisena asuntona, kunnes vitaaliveljet tuhosivat sen vuonna 1396. Koroistenniemellä on nykyään nähtävissä 1200-luvun piispankirkon kiviperustuksia.
Kuttajärvi
Viimeisen jääkauden jälkeen mannerjäätikkö oli sulanut kokonaan pois noin 11000 vuotta sitten, jolloin maa-alue jäi Itämeren Yoldia-vaiheen peittoon. Yoldiameren vedenpinnan yläpuolelle jäivät sellaiset maa-alueet, joiden nykyinen korkeus merenpinnasta ovat 145–147 metriä mpy. Tällaisia mäkiä ovat Pieni Muuriaismäki ja Kohomäki. Koska maankohoaminen oli tuolloin nopeaa, kuroutuivat lähialueen järvet noin 10000 vuotta sitten Itämeren makeavetisestä Ancylus-vaiheen aikana. Ancylusvaiheen loppupuolella järvien vedenpinnat olivat hieman alempana kuin nykyään. Maankuoren kallistumisesta johtuen monet Suomen järvistä kallistuivat hitaasti etelään, jolloin suuriakin järviä yhdistyivät suuremmiksi järviksi. Näin selitetään suurjärven Muinais-Päijänteen syntyminen. Järvi ulottui etelässä nykyisestä Lahdesta pohjoisessa Pihtiputaaseen. Muinais-Päijänteen vedenpinnan korkeus Iisvedellä vastaa nykyistä 104–105 metriä mpy. Kuttajärven järviallas oli yksi Iisveden tai paremminkin Virmasveden lahti. Kun Muinais-Päijänne mursi etelässä itselleen uuden lasku-uoman 7000 vuotta sitten, laski sen vedenpinta useita metrejä. Tämä on todennäköisesti Kuttajärven syntyhetki.