Talonpoikaissota
Leviävä uskonpuhdistusliike aikaansai myös laajaa levottomuutta Saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueen talonpoikien keskuudessa. Talonpoikien liikehdintä oli merkittävää varsinkin siinä mielessä, että he muodostivat valtakunnan väestöstä kolme neljäsosaa. Jo aiemmin feodaaliruhtinaat olivat pyrkineet hallitsemiensa alueiden yhtenäistämiseen, mikä oli rajoittanut talonpoikien oikeuksia. Kapinointia ja liikehdintää oli nähtävillä paikallistasolla jo 1300-luvulla, mutta uskonpuhdistus ja Lutherin ajatukset kristityn vapaudesta toivat niihin uusia sävyjä. Vuosina 1524-1525 syntyi laajamittaista liikehdintää, joka sai pian vallankumouksellisia piirteitä. Liikehdintään liittyi myös aateliston ja porvariston edustajia.
Uskonpuhdistus (käsite)
Hermann Sassen mukaan eroavaisuuksista huolimatta luterilainen ja reformoitu kirkko ovat sisarkirkkoja sellaisen opin puolesta, joka on modernin ihmisen järkeä vastaan. Saksalaisella kielialueella ne ovat harjoittaneet tiettyä kirkollista yhteistyötä tästä näkökulmasta. Mutta samalla näiden kirkkojen näkemys siitä, mikä on uskonpuhdistuksen perusolemus, on kuitenkin erilainen. Reformoidun opin mukaan uskonpuhdistus on kirkon uudistamista palaamalla Raamattuun. Luterilaiset puolestaan väittävät, ettei tämä sano olennaisinta historiallisessa uskonpuhdistuksessa. Näin käsitetty uskonpuhdistus on jatkuva prosessi, Jumalan sana uudistaa kirkkoa jatkuvasti, joka jumalanpalveluksessa, joka päivä. Sasse korostaa että iskulause ”Takaisin Raamattuun” kaikui keskiajalla monesti, mutta uskonpuhdistusta ei saatu aikaan sanan varsinaisessa merkityksessä. Käskyjen tunnustaminen ja totteleminen ei vielä synnytä uskonpuhdistusta. Sola scriptura (yksin Raamattu) ei riitä. Siihen on lisättävä myös sola fide (yksin uskon kautta)! Luterilaisessa teologiassa nämä kaksi on erottamattomasti liitetty yhteen Sasse toteaa.