Kansanopisto
Kansanopistot kuuluvat vapaan sivistystyön lainsäädännön piiriin ja toteuttavat elinikäisen oppimisen periaatetta. Kansanopistoja ylläpitävät erilaiset kannatusyhdistykset, järjestöt ja säätiöt, jotka ovat usein sidoksissa aatteellisiin taustayhteisöihin, toisaalta myös kunnat. Taustayhteisönsä ja luonteensa mukaan opistot voidaan jakaa sitoutumattomiin, kristillisiin, yhteiskunnallisiin ja vammaisten erityisopistoihin.
Kansanopistoissa voi yleensä opiskella sekä pitkillä opintolinjoilla että lyhytkursseilla. Pitkällä linjalla opiskelu kestää yleensä vuoden ja ainevalikoima vaihtelee opistoittain. Monet opistot tarjoavat esimerkiksi avoimen yliopiston opintoja.
Tyko Hagman
Hagmanin vanhemmat olivat Kälviän nimismies Nils Johan Erik Hagman ja Sofia Margareta Hagman. Hänen sisariaan olivat suomalaisen naisasialiikkeen pioneeri Lucina Hagman ja Suomen ensimmäisen kansanopiston perustaja Sofia Hagman. Tyko Hagman pääsi ylioppilaaksi 1869 Vaasan lukiosta. Valmistuttuaan filosofian kandidaatiksi 1879 Hagman toimi opettajana ja lehtimiehenä eri puolilla Suomea. Hän oli Viipurin suomalaisen reaalikoulun saksan- ja ruotsinkielen opettaja 1881–1887, Savonlinnan lyseon historian ja kielten opettaja 1888–1889 ja sisarensa perustaman Kangasalan kansanopiston historian opettaja 1890–1893. Viipurissa asuessaan hän oli päätoimittajana Ilmarinen ja Wiipurin Sanomat -lehdissä 1884–1885. Myöhemmin hän oli Uuden Suomettaren ulkomaanosaston toimittajana, Karjalattaren toimittajana 1894–1897 ja vuonna 1901 lakkautetun Hämäläisen toimittajana 1898–1901. Hän julkaisi myös "Koulutoveri"-nimistä lehteä Hämeenlinnassa.