Rautapitoisuus (limnologia)
Ihmisessä olevan raudan kokonaismäärä on noin 4 grammaa. Ihminen tarvitee vuorokaudessa useita milligrammoja rautaa korvatakseen kehosta poistuvan raudan. Miehillä tarve on 7 mg ja naisilla 11 mg vuorokaudessa. Raudan pitkäaikainen puute aiheuttaa anemiaa, sillä punaisten verisolujen hemoglobiini rakentuu raudan ympärille. Hemoglobiinin rauta tarttuu verenkierrossa happeen ja kuljettaa sen soluihin ja palatessaan keuhkoihin se kuljettaa soluista pois hiilidioksidia. Lihasten punaisuus johtuu myoglobiinista, joka sisältää myös rautaa. Rauta osallistuu useisiin ihmiskehon prosesseihin ja sitä tarvitaan jatkuvasti riittävä määrä kehossa. Jos rautaa on riittävästi, raudan ylimäärää varastoituu maksaan, haimaan, pernaan, sydämeen ja luuytimeen. Jos rautaa kertyy liikaa, alkaa se vaurioittaa näitä varastoelimiä. Ihminen hyödyntää ravinnostaan juuri hapettunutta rautaa (Fe) sen eri yhdisteissään, jota se saa ravinnosta ja juomavedestä. Jatkuva yli 200 mg/l pitoisen juomaveden nauttiminen aiheutta lopulta tällaisen vaarallisen tilan. Tappava pitoisuus on kuitenkin 10–50 g kehossa.
Rohtorautayrtti
Rautalisää ravintoonsa kaipaava voi haudutella teetä rautayrtistä ja nauttia rautalisän näin luonnonmukaisesti. Kasvia ei saa käyttää raskaana tai imettäessä, sillä se voi lisätä keskenmenon riskiä. Toisaalta kätilöt ovat käyttäneet kasvia synnytyksen aikana voimistamaan kohdun supistuksia. Yrttiä kannattaa haudutella iltateeksi, sillä se on vaikutuksiltaan rauhoittava ja unettava. Joidenkin mielestä se kiihottaa seksuaalisesti ja toimii lemmenrohtona. Se auttaa myös suussa oleviin tulehduksiin ja ienongelmiin. Rentouttava vaikutus tulee ilmeisesti hermoston kautta, sillä kasvi elävöittää koko hermoston yleiskuntoa. Kirjallisuudessa löytyy myös mainintoja käytöstä kuumelääkkeenä, migreenin hoidossa, munuaiskivissä ja hengitystievaivoissa. Ulkoisesti kasvin voi laittaa hoivaamaan palovammoja, ihovaurioita ja ruhjeita sekä kolottavia hermoja.