Ranskan kansalliskirjasto
Rakennustyöt alkoivat vuonna 1991 ja kestivät aina vuoteen 1996 saakka. Työolosuhteet olivat hyvin hankalat ja vaikeat. Vuoden 1994 alussa, töiden edistymisen myötä, BN (Kansalliskirjasto) ja EPBF sulautuivat yhteen ja muuttuivat Ranskan kansalliskirjastoksi ("Bibliothèque nationale de France"). Vuonna 1995 presidentti François Mitterrand vihki uuden kirjaston käyttöön, vaikka sitä ei vielä avattu yleisölle. Seuraava tasavallan presidentti Jacques Chirac johti kirjaston avaamista suurelle yleisölle 20. joulukuuta 1996. Samassa tilaisuudessa hän antoi uudelle rakennukselle edeltäjänsä François Mitterrandin nimen. Varsinaisesti tutkijoille tarkoitettu alempi kerros saatiin avatuksi kuitenkin vasta 25. lokakuuta 1998, kun kaikki aineisto Richelieukadun vanhasta päärakennuksesta oli saatu siirretyksi.
Pierre Claude François Daunou
Vuonna 1792 Danou valittiin kansalliskonventtiin, jossa hän muun muassa äänesti Ludvig XVI:n kuolemantuomiota vastaan ja joutui girondisti-suhteidensa vuoksi vankilaan. Myöhemmin hän oli yksi tärkeimmistä Ranskan vuoden III perustuslain kirjoittajista, valittiin viidensadan neuvostoon ja toimi useaan otteeseen sen puhemiehenä. Danou oli luomassa Ranskan instituuttia, jonka rakenteen hän suunnitteli. 1800-luvulla hän toimi keisarikunnan arkistonhoitajana. Vuodesta 1819 alkaen hän hoiti 1530 perustetun Collège de Francen historian ja estetiikan professuuria.