Espoo
Espoon alueella on ollut asutusta vähintään 8000 vuotta. Esihistoriallisen ajan asuinpaikkoja tunnetaan kivikaudelta sekä varhaismetallikaudelta. Vanhin Espoota koskeva historiallinen maininta on vuodelta 1431. Espoo itsenäistyi Kirkkonummesta omaksi seurakunnakseen 1400-luvulla. Espoon ensimmäinen kuntakokous pidettiin vuonna 1868 ja ensimmäinen edustuksellinen kunnanvaltuuston kokous vuonna 1910. Espoosta tuli kauppala vuonna 1963 ja kaupunki 1972.
Tapiolan seurakunta
Espoon kunnan asukasluku kasvoi ripeästi toisen maailmansodan jälkeen ja samalla kasvoi Espoon seurakunnan jäsenmäärä. Pohdittaessa seurakunnan sopivaa kokoa päädyttiin ensivaiheessa seurakunnan jakamiseen jäsenten äidinkielen perusteella. Valtioneuvoston päätöksellä muodostettiin vappuna 1950 Espoon suomalainen seurakunta ja Espoon ruotsalainen seurakunta, joilla oli yhteistalous ja yhteinen kirkkovaltuusto. Molempien jumalanpalvelukset järjestettiin Espoon kivikirkossa, eikä omaisuutta muutenkaan jaettu. Aluksi ruotsalaisella seurakunnalla oli noin 11 000 jäsentä ja suomalaisella noin 8 000 jäsentä. Tähän aikaan Kauniaisten väestö kuului vielä Espoon seurakuntiin. Ruotsalainen seurakunta kuului Porvoon hiippakuntaan ja suomalainen seurakunta Tampereen hiippakuntaan.