Iivana Julma
Iivana Julma eli Iivana IV (25. elokuuta 1530 Moskova – 28. maaliskuuta 1584 Moskova) oli Venäjän ensimmäinen tsaari (keisari). Alkukielisessä nimityksessä "Ivan Groznyi" () sana "groznyi" tai "grozni" ei tarkoita julmaa, vaan toisaalta enemmänkin ”ankaraa”, pelonsekaista kunnioitusta herättävää, toisaalta suurta, suurenmoista. Venäläisessä traditiossa hänestä käytetään nimitystä Ivan Vasiljevitš isänsä ja edeltäjänsä Vasili III:n mukaan. Hänet muistetaan parhaiten julmuudestaan ja vainoharhaisuudestaan, mutta hänen valtakaudellaan Venäjä myös laajeni huomattavasti; hänen kaudellaan Venäjä valloitti Kazanin, Astrahanin ja Siperian kaanikunnat ja Venäjästä tuli yksi maailman suurimmista valtioista. Toisaalta Iivana menestyi kehnosti Liivinmaan liittoa, Ruotsia, Tanskaa ja Puola-Liettuaa vastaan käymässään sodassa. Iivana oli hyvin väkivaltainen henkilö ja legendan mukaan surmasi poikansa ja perijänsä Ivanin, mikä alle 20 vuotta myöhemmin johti Venäjää varhaiskeskiajalta saakka hallinneen Rurikin dynastian päättymiseen, koska Iivanan toinen poika ja seuraaja Fjodor I kuoli lapsettomana.
Tapani IV
Tapani IV (n. 1133 – 11. huhtikuuta 1165) oli Unkarin kuningas vuonna 1163. Hän oli kuninkaiden Géza II:n ja Ladislaus II:n veli. Gézan kuoltua keväällä 1162 valtaan nousi vanhin poika Tapani III. Kuuden viikon kuluttua sedät syrjäyttivät tämän Bysantin joukkojen tuella. Ladislaus hallitsi ensin, mutta hän kuoli jo tammikuussa 1163. Silloin valta siirty Tapanille. Arkkipiispa kieltäytyi kruunaamasta häntä kuninkaaksi, ja hänet mainitaan usein vastakuninkaaksi. Tapani IV noudatti avoimesti tukijansa Bysantin keisarin Manuel I Komnenosin käskyjä, hänestä tuli äärimmäisen epäsuosittu, ja veljenpojan oli helppo palata valtaan. Tapani IV joukkoineen lyötiin Székesfehérvárissa, ja apuun tulossa olleet Bysantin joukot kääntyivät takaisin Unkarin rajalta.