Hauksbók
Hauksbók ( ”Haukrin kirja”) on laaja, keskiajan islantilainen käsikirjoitus, joka on nimetty omistajansa Haukr Erlendssonin (k. 1334) mukaan. Haukr oli islantilainen lainoppinut, joka toimi laamannina ensin Islannissa ja myöhemmin Norjassa. Valtaosa käsikirjoituksesta on laadittu todennäköisesti vuosien 1306–1308 välisenä aikana Haukrin oleskellessa Islannissa, osa taas vuoden 1310 paikkeilla tai sen jälkeen. Haukr on itse kirjoittanut suuren osan käsikirjoituksesta, minkä lisäksi kirjoittamiseen on osallistunut myös muutama muu, todennäköisesti islantilainen ja norjalainen tai färsaarelainen kirjuri.
Hevoskirja
Hevoskirja on hevosiin liittyvä yleensä tytöille, lähinnä lapsille ja varhaisnuorille tarkoitettu lyhyt kaunokirjallinen hevosiin liittyvä teos. Hevoskirjoissa hevostalliympäristö esitetään monesti todellista ihanteellisempana ja tapahtumarikkaampana. Monesti tämän tyyppisissä kirjoissa esimerkiksi pikkutyttö taltuttaa villin hevosen, jota aikuisetkaan eivät saa talttumaan. Hevoskirja voi olla pelkkä hevostallielämän kuvaus, mutta myös nuorten salapoliisiromaani. Monesti hevoskirjat ovat hyvin viihteellisiä, mutta joissain hevoskirjoissa on kuvattu varsin realistisesti tallien joskus tulehtuneita ihmissuhteita ja hevosenhoidon kääntöpuolia.
Tunnettuja suomalaisia hevoskirjojen kirjoittajia ovat sisarukset Merja ja Marvi Jalo. Ulkomaisia suomennettuja hevoskirjoja ovat muun muassa Lisbeth Pahnken Britta ja Hopea -kirjat sekä Judith M. Berrisfordin Jutta-kirjat..