Elokuva
Ranskalaiset Lumièren veljekset olivat keskeisiä elokuvan keksimisessä, ja myös järjestivät ensimmäiset varsinaiset elokuvaesitykset. Ensimmäisen kerran tämä tapahtui 28. joulukuuta 1895, jolloin näytettiin yksinkertainen dokumentti asemalle saapuvasta junasta, "L'Arrivée d'un train en Gare de la Ciotat", sai ensi-iltansa Pariisissa. Toinen elokuvan alkuaikojen suurimmista vaikuttajista oli Georges Méliès, myös ranskalainen, jota voidaan puolestaan pitää trikkikuvauksen ja fantasiaelokuvan isänä.
Dokumenttielokuva
Propagandaelokuvan kulta-aika oli toisen maailmansodan aikoihin, mutta sitä käytettiin jo ensimmäisessä maailmansodassa omien joukkojen ja kotirintaman motivointiin ja mobilisoimiseen sekä vihollisen pelotteluun. Natsi-Saksan, Japanin ja Neuvostoliiton hallitukset valjastivat dokumenttielokuvan propagandistisiin tarkoituksiin. Länsimaissakin perustettiin propagandavirastoja; niiden tuottamat propagandafilmit eivät kuitenkaan epäkaupallisina päässeet yhtä automaattisesti levitykseen kuin totalitaristisissa maissa. Tunnetut elokuvaohjaajat kuten yhdysvaltalainen Frank Capra tekivät armeijalle omasta halustaan sotapropagandadokumentteja fasismia vastaan. Natsi-Saksalle propagandafilmejä tehnyt Leni Riefenstahl kertoi sodan jälkeen tehneensä dokumenttinsa vain taiteilijana ja pakon edessä.