Talonpoikaissota
Leviävä uskonpuhdistusliike aikaansai myös laajaa levottomuutta Saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueen talonpoikien keskuudessa. Talonpoikien liikehdintä oli merkittävää varsinkin siinä mielessä, että he muodostivat valtakunnan väestöstä kolme neljäsosaa. Jo aiemmin feodaaliruhtinaat olivat pyrkineet hallitsemiensa alueiden yhtenäistämiseen, mikä oli rajoittanut talonpoikien oikeuksia. Kapinointia ja liikehdintää oli nähtävillä paikallistasolla jo 1300-luvulla, mutta uskonpuhdistus ja Lutherin ajatukset kristityn vapaudesta toivat niihin uusia sävyjä. Vuosina 1524-1525 syntyi laajamittaista liikehdintää, joka sai pian vallankumouksellisia piirteitä. Liikehdintään liittyi myös aateliston ja porvariston edustajia.
Uskonpuhdistus Ruotsissa
Arkkipiispa Gustav Trolle oli pysynyt uskollisena Kristianille ja paennut maasta. Koska paavi tuki Trollea, hänen sijalleen ei aluksi voitu nimittää uutta arkkipiispaa. Kustaa Vaasa kuitenkin nimitti piispanvirkoihin hänelle uskollisia miehiä. Vuonna 1524 yhteys paaviin katkesi, kun Kustaa vaati saada pitää annaatit itsellään. Luterilaisuuden innokkain vastustaja oli Linköpingin piispa Hans Brask, joka vuonna 1522 uhkasi ekskommunikaatiolla niitä, jotka lukivat tai ostivat Lutherin kirjoituksia. Tukholmassa luterilaisuus levisi lukuisten saksalaisten kauppiaiden välityksellä. Tukholman ulkopuolella uskonpuhdistus ei ollut Ruotsissa suosittu liike, vaan se johdettiin ylhäältä.