Erkki Kurenniemi
Kurenniemen studiosuunnitelma perustui ajalle tyypillisestä studiosta poiketen digitaaliseen ohjauslogiikkaan ja automaatioon. Vuosina 1964–1967 studion keskeisenä äänen ohjaus-, tuotto- ja muokkausyksikkönä toimi niin kutsuttu Integroidun syntesoija, jonka suunnittelun esimerkkinä toimi pikemminkin 1950-luvulla valmistunut RCA:n digitaaliohjattu syntetisaattori kuin esimerkiksi Robert Moogin jänniteohjatut syntetisaattorit. Yliopiston studiosuunnittelun ohessa Kurenniemi rakensi sähköisiä soittimia muun muassa avantgardetaiteilija M. A. Nummiselle, säveltäjä Osmo Lindemanille ja ruotsalaiselle säveltäjälle Ralph Lundstenille. Tunnetuin Kurenniemen soittimista lienee Sähkökvartetti, jota kuullaan M. A. Nummisen kappaleessa ”Kaukana väijyy ystäviä” (1968). Kunnianhimoisin Kurenniemen hankkeista oli sarja digitaalisia DIMI-syntetisaattoreita, joita valmistamaan perustettiin Digelius Electronics Finland Oy vuonna 1970.
Danger
Rivoiren musiikillinen historia alkoi jo varhaisessa iässä kun hänen vanhempansa esittelivät hänelle pianon ja saksofonin. Kasvaessaan hän soitti jazz- sekä punkyhtyeissä ja muihin kiinnostuksen kohteisiin kuuluivat muun muassa rullalautailu ja metallimusiikki. Rivoire sai ensimmäisen syntetisaattorinsa nähtyään ystävänsä käyttävän yhtä ja vakuuttaen vanhempansa ostamaan hänellekin myös sellaisen. Hänen kiinnostuksensa elektroniseen musiikkiin vain jatkui entisestään Rivoiren alkaessa käyttämään Amiga- ja Atari-tietokoneita chiptunejen tekemiseen, harrastus jota hän harjoittaa edelleen.