Budapestin piiritys
Budapestin piiritys oli toisen maailmansodan loppuvaiheissa tapahtunut piiritys. Se alkoi 26. joulukuuta 1944, kun puna-armeijan ja Romanian maavoimien joukot piirittivät Budapestin, jota puolustivat unkarilaiset ja saksalaiset joukot. Taistelut kaupungista kestivät useita viikkoja ja aiheuttivat huomattavia tuhoja. Myös tuhannet siviilit saivat surmansa taistelujen aikana. Taistelut lakkasivat 13. helmikuuta 1945.
Béla IV
Béla IV:llä oli nyt edessään pahoin tuhoutuneen maansa jälleenrakentaminen ja hän tarvitsi sen tehdäkseen ylimystön tuen. Béla alkoi antaa isänsäö tapaan suuria maalahjoituksia ja ylimystön oikeuksia loukanneita toimenpiteitä peruttiin. Väestökadon koettelemille alueille kutsuttiin uusia asukkaita. Maahan uudelleen kutsuttuja kumaaneja asutettiin Tonavan ja Tiszan väliselle tasanolle. Reinin ja Moselin alueelta saapui siirtolaisia Transsilvaniaan, jonne saapui myös leviävää valakialaisten asutusta. Unkarin kauppa vilkastui uusien maahanmuuttajien myötä ja Unkariin kehkeytyi myös uusi länsieurooppalainen kaupunkilaitos. Béla IV siirsi maansa pääkaupunin vanhasta Esztergomista Budaan. Mongolien sotaretkestä selviytyneet vanhan Budan (Óbuda) ja Pestin asukkaat siirrettiin uudelle Linnavuorelle. Maan paroneille kuningas ei kyennyt luomaan vastavoimaa ja maa jakautui keskenään kiistelevien paronien tukialueisiin. Aatelisto pakotti Bélan vahvistamaan isänsä aikanaan solmiman kultaisen bullan, jolla aatelisto oli saanut vapauksia ja oikeuksia. Aateliset saivat myös oikeuden osallistua Székesfehérvárissa pidettävään valtakunnalliseen kokoukseen, mitä pidetään Unkarin valtiopäivälaitoksen alkuna.