Venäjän sisällissota
Venäjän sisällissota käytiin 1917–1922 Venäjän vallankumousten jälkeen. Sota käytiin pääasiassa bolševikkien ja heitä vastustaneiden valkoisten välillä, ja se päättyi bolševikkien voittoon. Sota ei päättynyt aselepoon eikä rauhansopimukseen, joten sillä ei ole varsinaista päättymispäivää, mutta hajanaisia taisteluita käytiin Venäjän kaukoidässä vielä syksyllä 1922. Puna-armeija valloitti Vladivostokin 25. lokakuuta 1922.
Vladimir Lenin
Venäjän sisällissota puhkesi tavallaan touko–kesäkuussa 1918, puolisen vuotta vallankumouksen jälkeen, aluksi kaupungeissa Volgan varrella bolševikkeja tukevien neuvostojen ja itävalta-unkarilaisista sotavangeista kootun tšekkoslovakilegioonan välillä. Taistelut rohkaisivat SR:n opposition perustamaan Samarassa "komitean perustuslakikokouksen pelastamisen puolesta" (Комуч). Tämä sai bolševikit karkottamaan SR:t ja menševikit paikallisista neuvostoista. Kadettipuolue puolestaan kokoontui heinäkuussa 1918 Omskiin perustaen "Siperian väliaikaisen hallituksen". Nämä osapuolet jopa liittoutuivat Ufassa syyskuussa, mutta amiraali Koltšak julisti itsensä ylimmäksi johtajaksi ja karkotti sosialistit.