Toinen maailmansota
Saksan itärintaman sota tunnettiin Neuvostoliitossa ja nykyään Venäjällä nimellä suuri isänmaallinen sota. Saksa aloitti hyökkäyksen Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941. Saksan liittolaisina sotaa kävivät Romania, Unkari ja Italia. Myös Suomi kävi jatkosotaa Neuvostoliittoa vastaan, antoi Saksalle luvan hyökätä Pohjois-Suomesta ja sai sotamateriaaleja Saksalta. Virallisen linjauksensa mukaan Suomi kuitenkin kävi erillistä sotaa eikä ollut Saksan liittolainen. Saksan tarkoituksena oli vallata Neuvostoliiton Euroopan puoleinen osa Astrahanin-Arkangelin linjalle asti. Hyökkäyksen alkuvaihe sujui hyvin ja paljon puna-armeijan joukkoja joutui vangeiksi. Saksan joukot saartoivat Leningradin ja etenivät lähelle Moskovaa, mutta eivät pystyneet valloittamaan kaupunkia ja talven 1941–1942 aikana puna-armeija pystyi lukuisiin vastahyökkäyksiin.
Neuvostoliiton ja Saksan suhteet ennen toista maailmansotaa
Koska Iso-Britannia ja Ranska eivät Neuvostoliiton näkökulmasta käyneet tehokkaasti sotilasneuvotteluja Neuvostoliiton kanssa 1939, hankki Neuvostoliitto lisäaikaa varustautumiseen Saksan vastaisen sodan varalle liittoutumalla Saksan kanssa 23. elokuuta 1939, mikä mahdollisti Saksalle hyökkäyksen Puolaan 1. syyskuuta 1939 ilman Neuvostoliiton väliintulon vaaraa.