Suezin kriisi
Suezin kanava on vuonna 1869 valmistunut ja vuonna 1870 käyttöön otettu Välimeren Punaiseenmereen yhdistävä kanava Siinain niemimaan ja manner-Afrikan välissä. Kanava kuuluu maailman vilkkaimpiin merireitteihin. Kanavan rakennuttaminen oli ollut alun perin ranskalais-egyptiläinen hanke, mutta Egyptin osuus päätyi Britannialle maan talousvaikeuksien takia 1870-luvulla. Egyptistä tuli vain muodollisesti kuninkaansa alaisuudessa itsenäinen Britannian protektoraatti ja brittien taloudellisia etuja kanavalla oli valvomassa 30 000 sotilasta. Suezin kanava-alue oli myös ilmavoimien tukikohta, josta kuninkaalliset ilmavoimat uhkasi Neuvostoliittoa kylmän sodan alkaessa.
Kosken sulku
Kosken sulku oli entisen Perniön kunnan alueella Salon kaupungissa läntisellä Varsinais-Suomessa sijainnut sulkukanava joka valmistui vuonna 1828. Kanavan rakennutti ruukinpatruuna Johan Jacob Julin ja kanavaa käytettiin Orijärven kaivoksen kuparimalmin kuljettamiseen proomuilla Koskella sijainneeseen sulattoon. Puu- ja kivirakenteinen 1827–1828 rakennettu sulku oli pituudeltaan 15,74 metriä, sulun leveys vaihteli yläportin 2,97 metrin ja alaportin 2,52 metrin välillä. Putouskorkeutta oli sulun kohdalla 0,9 metriä. Kosken sulku ja hieman aiemmin vuonna 1824 valmistunut Antskogin sulku olivat ensimmäiset Suomeen rakennetut sulut joista on dokumentoitua tietoa. Malmin kuljetus Kosken sulun kautta päättyi 1800-luvun lopulla mutta kanavaa ja sulkua käytettiin edelleen muuhun liikenteeseen. Kosken sulkua korjattiin 1906–1907 ja 1930 mutta 1960-luvulle tultaessa autoliikenteen kasvu teki sulun tarpeettomaksi. Kosken sulku tuhoutui keväällä 1966 kevättulvan murtaessa sulun rakenteet.