Uranus
Uranuksen pieni tiheys (noin 1,3 kertaa veden tiheys) viittaa siihen että se koostuu vedystä, heliumista ja vedestä. Sillä ei ole kiinteää pintaa. 1990-luvulla jättiläisplaneetat jaettiin kaasujättiläisiin ja jääjättiläisiin. Uranus kuuluu jälkimmäisiin. Nimitys liittyy planeetan syntyhistoriaan, nykyisin siellä on hyvin vähän jäätä. Itse planeetan massasta noin 20 % on vetyä, joten se eroaa selvästi kaasujättiläisistä, jotka ovat 90-prosenttisesti vetyä. Uranuksen kaasukehästä on vetyä noin 83 %, noin 15 %heliumia ja noin kaksi prosenttia metaania.
Titanin asuttaminen
Titanin kaasukehä koostuu enimmäkseen typestä ja metaanista ja sen paine on 1,5-kertainen Maan ilmakehään verrattuna. Kylmemmästä lämpötilasta johtuen kaasukehän tiheys on kuitenkin 4,5 kertaa suurempi kuin Maassa merenpinnan tasolla. Kuun pinnalla on lukuisia hiilivetyjärviä ja monia geologisia muodostumia, joissa on eri aineita, muun muassa etaania, ammoniakkia ja vesijäätä. Hiilivedystä voi valmistaa avaruusaluksen polttoainetta tai sitä voi käyttää energian tuottamiseen. Vesijäätä voi sulattaa juomavedeksi tai siitä voidaan valmistaa kemiallisella prosessilla happea, jos käytettävissä on energiaa ja sopiva laitteisto. Ammoniakista saa lannoitteita. Titanin kaasukehän tuulia voi hyödyntää tuulivoimaan.