Uuden-Seelannin talous
Uuden-Seelannin talous on kehittynyt, nykyaikainen ja avoin markkinatalous. Vuonna 2005 Uuden-Seelannin bruttokansantuote oli noin 149 miljardia Uuden-Seelannin dollaria, eli noin 107 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Asukasta kohden Uuden-Seelanin bruttokansantuote vuonna 2005 oli 26 000 Yhdysvaltain dollaria. 
Uudella-Seelannilla on moderni, kehittynyt talous, joka on kehittynyt maataloudesta jalostukseen ja siitä palveluvaltaiseen tuotantoon. Maatalouden merkitys on kuitenkin edelleen merkittävä erityisesti jatkojalostuksen ja viennin (70%) kannalta. Uuden-Seelannin elintaso on korkea ja maa oli inhimillisen kehityksen indeksillä mitattuna 19. vuonna 2005 ja 15. vuoden 2005 The Economist-lehden "Worldwide quality-of-life index"sissä. Maan talous on erittäin riippuvainen viennistä. Uusi-Seelanti oli vuonna 2004 ensimmäisiä maita, jotka sopivat vapaakaupasta Kiinan kanssa.
Uusi-Seelanti
Uuden-Seelannin maatalous on lähinnä intensiivistä karjataloutta, ja se painottuu pohjoissaarelle. Maan topografia ja maaperän laatu eivät suosi laajamittaista viljelyä. Lampaita maassa on noin 35 miljoonaa ja nautakarjaa noin 10 miljoonaa. Ilmasto suosii laidunten muodostumista. Tuoretta heinää on saatavissa ympäri vuoden, mikä vähentää ruokintakustannuksia. Myöskään talousrakennuksien ei tarvitse olla kovin mittavia, mikä edelleen pienentää kuluja. Nämä seikat parantavat uusiseelantilaisten viljelijöiden kilpailukykyä. Niinpä Uusi-Seelanti onkin merkittävä maataloustuotteiden viejä. Maatalouspolitiikassa tehtiin 1990-luvulla suuri muutos. Uusi Seelanti on ollut aktiivinen WTO:n kansallisia maataloustukia rajoittavien päätösten tukija ja toteuttaja. Lampaiden ja nautakarjan tuotannon lisäksi maassa on intensiivistä puutarhatuotantoa (muun muassa kiivihedelmän). Metsätalouden merkitys on viime aikoina kasvanut.