Muhammad Ali Jinnah
Jinnahin uskonnollisuus on aina ollut kiistelyiden ja väittelyiden kohteena, varsinkin kun kyse on Intian muslimiliikkeen johtajasta. Jinnah ei ollut mitenkään harras muslimi, vaan pukeutui lähinnä eurooppalaisiin pukuihin ja puhui englantia enemmän kuin äidinkieltään gudžaratia. Lapsuudessaan hänen kotonaan puhuttiin kutšia, sindhiä, urdua ja englantia. Käytännössä englanti oli hänen äidinkielensä. Jinnah esimerkiksi piti whiskystä ja kerrotaan hänen syöneen sianlihaa. Hän oli omaksunut länsimaalaisen makutottumuksensa, elämäntapansa ja mieltymyksensä pääasiassa briteiltä. Jinnahin perhe kuului šiialaisten ismailiittien khoja-lahkoon, mutta myöhemmin hän kääntyi šiialaisuuden valtasuuntaukseen kaksitoistašiialaisuuteen. Toisaalta joskus on väitetty hänen ollen sunnimuslimi, mutta yleensä Jinnah indentifioi itsensä vain pelkästään muslimiksi. Jinnahilla islam tarkoitti lähinnä tiettyä kulttuuripiiriä, joka muodosti oman erillisen yhteisönsä ja osansa Intiassa.
Muhammad Ali Jinnah
Vuodesta 1940 alkaen Jinnah vaati erillistä Pakistanin valtiota. Kun kävi ilmeiseksi, että Britannia vetäytyy Intiasta, hän vaati vuonna 1946 Intian jakamista hindu- ja muslimivaltioiksi eli Hindustaniksi (nimeä, jota Jinnah käytti Intiasta viitaten alueen hinduenemmistöön) ja Pakistaniksi. Hän julisti, että muslimit ovat erillinen kansakunta ja siksi heillä on oikeus omaan valtioon. Tämä toteutui vuonna 1947, kun poliittiset levottomuudet riistäytyivät verisiksi ja britit nopeuttivat vetäytymistään. Jinnah oli maan kenraalikuverööri vuodet 1947–1948.