Al Khalifa
Al Khalifa eli Khalifan suku on Bahrainin kuningaskunnan hallitsijahuone, joka on hallinnut maata vuodesta 1783 lähtien. Suku tunnustaa sunnalaista uskonsuuntausta ja kuuluu Bani Utba eli utub-arabiheimoon, joka taas kuuluu laajempaan Anizah-heimoliittoumaan. Muuten Bahrainin väestö on šiialaista. Hallitsijahuoneen nykyinen päämies on Hamad ibn Isa Al Khalifa, josta tuli Bahrainin emiiri vuonna 1999. Hän korotti asemaansa kruunauttamalla itsensä Bahrainin kuninkaaksi 14. helmikuuta 2002.
Ifriqiya
Johtuen suuresta etäisyydestä muslimien valtakeskuksiin Irakissa, alkoi sisäisesti riitainen Ifriqiya jo omaijadikalifien kauden lopulla erkaantua yhtenäisestä muslimivaltakunnasta, mikä tapahtui käytännössä abbasidikalifien vuonna 750 tapahtuneen valtaannousun aikoihin. Jo 700-luvun lopun käskynhaltijat, muhallabidit, saavuttivat laajan itsehallinnon abbasideista. Näiden kukistuttua vuoden 800 paikkeilla joutuivat abbasidit jättämään vallan Ifriqiyassa aghlabideille (800–909). Aghlabidit johtivat aluettaan Kairouanista, ja heidän valta-aikansa eli 800-luku muistetaan Pohjois-Afrikan kulta-aikana. Heitä seurasivat vallassa fatimidit (909–973), jotka hallitsivat ensin Mahdiasta, mutta vallattuaan vihdoin Egyptin siirsivät pääkaupunkinsa sinne, ja luovuttivat Ifriqiyan käskynhaltijoilleen zirideille (973–1152). Ziridit julistautuivat seuraavalla vuosisadalla itsenäisiksi fatimideista ja siirsivät keskuksen takaisin Kairouaniin, mistä seurasi kiivaita taisteluja näiden kahden välillä fatimidien lähetettyä hilaliitteja (Banu Hilal) ziridejä vastaan, ja kun Kairouan tuhottiin, palasi pääkaupunki Mahdiaan. Sittemmin alueen valtasi maghrebilainen berberidynastia almohadit (1152–1229). Se ei kyennyt pitämään Ifriqiyaa hallussaan kauan, ja valtaan nousivat hafsidit (1229–1574), yksi pitkäaikaisimmista muslimidynastioista, joka kesti kunnes ottomaaniturkkilaiset ulottivat ylivaltansa Pohjois-Afrikkaan.