Dubai
Vanhimmat arkeologiset löydöt Dubaissa ovat peräisin pronssikaudelta, noin 3000 vuotta eaa. 1700-luvulla nykyisen Dubain ja Abu Dhabin aluetta hallitsi Bani Yas-heimo ja heidän kilpailijoitaan olivat Qaewasim-heimo nykyisten Sharjahin ja Ra’s al-Khaiman emiraattien alueella. Tilanteeseen sekoittui Englannin Itä-Intian kauppakomppania, joka sen laivoja vastaan tehtyjen hyökkäysten johdosta liittoutui Nani Yas-heimon kanssa Qawasim-heimoa vastaan ja voitti nämä sotaretkellä vuonna 1819. Asemansa vakiinnuttaakseen britit velvoittivat alueen päälliköt solmimaan yleisen rauhansopimuksen. Sopimuksen solmimisen jälkeen Intian kauppareitit oli turvattu ja alueen helmien tuotanto alkoi kukoistaa, mikä hyödytti etenkin tuolloista Dubain aluetta. Vuonna 1833 noin 800 hengen joukko Bani Yas-heimon al-Bu Falasah-nimisestä alaryhmästä erosi Abu Dhabista muodostaen itsenäisen Dubain alueen. Dubain ensimmäinen hallitsija oli Maktoum bin Buti ja nykyisen Dubain emiirit polveutuvat Maktoumin suvusta.
Kuwait (kaupunki)
Öljyä löydettiin kaupallisesti merkittävässä mittakaavassa Kuwaitissa ensimmäisen kerran vuonna 1938, jolloin avattiin Burganin öljykenttä. Kuwaitissa toimi Anglo-Persian Oil Companyn ja Gulf Oilin yhteisyrityksenä vuonna 1934 perustettu Kuwait Oil Company. Toinen maailmansota häiritsi öljykentän hyödynnystä ja öljyn vienti aloitettiin vuonna 1946. Öljystä saaduilla varoilla rahoitettiin sijoituksia infrastruktuuriin, sähköntuotantoon, koulutukseen ja suolanpoistoon. Kuwait julistautui itsenäiseksi vuonna 1961, mutta se säilytti ystävyyssopimuksen Britannian kanssa. Kuwait Oil Company kansallistettiin vuonna 1975, mikä toi lisää rahaa valtion kassaan. Talouselämän kasvun myötä kaupunkiin tuli siirtotyöläisiä, joiden joukossa oli suuri joukko palestiinalaisia. Palestiinalaisia oli alkanut saapua vuodesta 1948 ja kaupungissa töitä tehneiden palestiinalaisten joukossa oli esimerkiksi Jasser Arafat. Vuonna 1990 maassa oli yli 400 000 palestiinalaista ja suurin osa heistä asui Kuwaitin kaupungissa.