Eritrean historia
Virallisesti Eritrea itsenäistyi 24. toukokuuta 1993. YK:n tarkkailemassa kansanäänestyksessä 23.–25. huhtikuuta 1993 eritrealaiset päättivät itsenäistyä, ja kahden vuorokauden päästä julistettiin Eritrean itsenäinen valtio perustetuksi. Järjestettiin vapaat kansalliset vaalit. Kansalliskokous, joka nimitti Isaiksen presidentiksi, koostui sekä entisistä EPLF:n jäsenistä että muista puolueista. EPLF järjestyi poliittiseksi puolueeksi, Demokratian ja oikeuden kansanrintamaksi (PFDJ), ja säätää uutta perustuslakia Eritrean nuoreen valtioon.
Oromot
Oromojen esi-isät elivät Etiopiassa jo 5 000 vuotta sitten. Etiopian ylängöiltä he levisivät pikkuhiljaa suureen osaan Koillis-Afrikkaa.1563 oromot hallitsivat suurin piirtein yhtä kolmasosaa Etiopiasta. 1600-luvulla he alkoivat tehdä sotaretkiä etelään ja he levittäytyivät Keniaan. 1788 Ali-niminen heimopäällikkö perusti Begemerin kuningaskunnan Etiopian keski- ja koillisosiin. Muut oromopäälliköt perustivat omia kuningaskuntiaan 1800-luvun alussa. Vuonna 1853 Ras Ali Begemder meni naimisiin Begemderin kruununperijän kanssa ja hänestä tuli Etiopian keisari. Britit kuitenkin syöksivät hänet vallasta. 1880-luvulla Menelik II, Etiopian Shoan alueen amharahallitsija aloitti Oromian vähittäisen valloituksen. Hänestä tuli Etiopian keisari vuonna 1899 ja vuoteen 1900 mennessä hän oli valloittanut koko Oromian. Tuhannet oromot kuolivat Etiopian sisällissodassa 1960-luvulta vuoteen 1991. Oromot olivat yksi niistä Etiopian kansoista, jotka taistelivat itsenäisyyden puolesta. Kuitenkin vain Eritrea saavutti täyden itsenäisyyden.