Ranskan kansalliskirjasto
Rakennustyöt alkoivat vuonna 1991 ja kestivät aina vuoteen 1996 saakka. Työolosuhteet olivat hyvin hankalat ja vaikeat. Vuoden 1994 alussa, töiden edistymisen myötä, BN (Kansalliskirjasto) ja EPBF sulautuivat yhteen ja muuttuivat Ranskan kansalliskirjastoksi ("Bibliothèque nationale de France"). Vuonna 1995 presidentti François Mitterrand vihki uuden kirjaston käyttöön, vaikka sitä ei vielä avattu yleisölle. Seuraava tasavallan presidentti Jacques Chirac johti kirjaston avaamista suurelle yleisölle 20. joulukuuta 1996. Samassa tilaisuudessa hän antoi uudelle rakennukselle edeltäjänsä François Mitterrandin nimen. Varsinaisesti tutkijoille tarkoitettu alempi kerros saatiin avatuksi kuitenkin vasta 25. lokakuuta 1998, kun kaikki aineisto Richelieukadun vanhasta päärakennuksesta oli saatu siirretyksi.
Ranskan kansalliskirjasto
Tolbiacin korttelissa sijaitsee François Mitterrand -kirjasto, jota kutsutaan myös "Suureksi kirjastoksi" ("Très grande bibliothèque"). Rakennus sijaitsee 7,5 hehtaarin suuruisella tontilla, ja sen pohjapinta-ala on kuusi hehtaaria. Kirjaston suunnitteli arkkitehti Dominique Perrault. Näkyvintä kirjastossa ovat neljä 79 metrin korkuista, avoimen kirjan muotoista tornia alueen kussakin kulmassa ja valtaisa puita kasvava sisäpiha. Jokaisella tornilla on oma, siellä säilytettävää aineistoa kuvaava nimensä:Koko rakennuksen sydämessä on yleisöltä suljettu puutarha, jonka pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Puutarha on sisääntulokerroksen kohdalla, ja rakennuksen pohjakerrosta kutsutaan nimellä rez-de-jardin eli puutarhakerros. Tämän kerroksen alapuolella on vielä kaksi maanalaista kerrosta, jotka on varattu kirjaston sisäiselle autoliikenteelle ja esimerkiksi vapaakappaleita tuoville ajoneuvoille. Koko rakennettu lattiapinta-ala ilman puutarhaa on 290 000 neliömetriä.