Suomen kalliomaalaukset
Suomen kalliomaalaukset ovat kallioihin ja siirtolohkareihin punamultamaalilla tehtyjä merkkejä, jotka ovat tutkimusten mukaan neoliittisen kivikauden ja pronssikauden ajalta. Kuviot ovat yleensä huonosti säilyneitä johtuen sään ja kasvillisuuden tuhoavasta vaikutuksesta. Myös ihmistoiminta on nyttemmin uhannut maalauksia. Suomessa kalliomaalauksia tunnetaan eniten Kaakkois-Suomesta, mutta niitä on myös esimerkiksi Etelä-Suomessa ja Kainuussa. Tunnettujen kalliomaalausten kokonaismäärä Suomessa, kun mukaan otetaan vain tunnistettavia kuvioita sisältävät kohteet, on 96. 26 maalauksen kuvioita ei pystytä haalistumisen tai suttaantumisen vuoksi tunnistamaan. Kohteista seitsemän on todennäköisesti kallion luonnollisia värjäytymiä ja siten kiistanalaisia maalauksia. Loput 13 kohdetta ovat ajoitukseltaan myöhäisiä eli jopa nykyaikaisia tai tuhoutuneita kohteita. Kalliomaalauksia on Fennoskandiassa eniten Suomessa (vuoden 2005 tilanne).
Skavbergetin kalliopiirrokset
Norjassa hyväksytään yleisesti se ajatus, että kalliopiirrokset ja -maalaukset on tehty rannan läheisyyteen. Maankohoamisen tunteminen mahdollistaa silloin piirrosten ajoittamisen. Anders Hesjedal on ajoittanut tämän periaatteen mukaisesti kuvakentän 1 noin 5800 BP eli 4700 eaa., kuvakentän 2 noin 5500 BP eli 4350 eaa. ja kuvakentän 3 noin 4300 BP eli 2900 eaa. Kyseisen ajoitusmenetelmän käyttöä Skavbergetissä on kritisoitu, koska ranta on pysynyt paikallaan niin pitkään. Kuvioiden tyylilliset erot viittaavat pitempiaikaiseen piirtämiseen, ja kuvakentät voivat siten olla vanhempiakin, koska ranta ei ole siirtynyt.