Rationaalisuus
Rationaalisuus tarkoittaa järjen (latinaksi "ratio") käyttöä päätöksentekoon tunteiden, vaistojen ja tradition lisäksi tai niiden sijaan. Jaottelun on esittänyt Max Weber teoksessaan Wirtschaft und Gesellschaft (1912). Rationaalisuuteen kuuluu vaihtoehtojen tietoinen ajatuksellinen arviointi ja usein myös jonkin formaalin järjestelmän kuten logiikan tai matematiikan käyttö avuksi. Rationaalisuuteen kuuluu tavoitteen määrittäminen ja sen saavuttamiseksi käytettävissä olevien toimenpiteiden arviointi, toteutettavan toimenpiteen valinta ja toteutus sekä edelleen toteutuksen arviointi, jne. Rationaaliselta ajattelulta edellytetään väitteiden johdonmukaista ja ristiriidatonta perustelua.
"Formaali rationaalisuus" eli "keinorationaalisuus" tarkoittaa tietynlaista laskelmoivaa toimintaa. Toimija yrittää saavuttaa tietynlaisen asioiden tilan (päämäärän) valitsemalla sopivimmat välineet huomioon ottaen tilanteen tosiseikat. Toiminnan rationaalisuus on sen tehokkuus "saavuttaa haluttu päämäärä".
Raëlilaisuus
Raëlistit kannattavat kreationismia ja käyttävät muutoin paljon samoja todisteluja kuin esimerkiksi älykkään suunnittelun kannattajat. Ainut ero on, että heidän argumenteissaan käsite "Jumala" ja "Suunnittelija" on korvattu erilaisilla määritteillä, joiden sisältö on "avaruusolento". Raëlistien virallinen kanta kreationismiin on, että he ovat "älykkään suunnittelun teoria ateisteille". "Älykkään suunnittelun" liike ei kuitenkaan ole hyväksynyt raëlistien näkemystä. Kizmiller vs. Dover -oikeudenkäynnissä "älykästä suunnittelua" edustaneet Michael Behe ja Minnich myönsivät, että heidän henkilökohtainen näkemyksensä on, että "älykäs suunnittelija" on nimenomaan Jumala ja että muita vakavasti otettavia vaihtoehtoja ei ole esitetty. He myöntävät, että joskus on ehdotettu, että "älykäs suunnittelija" voisi olla avaruusolento tai aikamatkustava solubiologi tai jokin muu naturalistinen suunnittelija, mutta että nämä ajatukset eivät ole vakavasti otettavia edes näiden näkemysten esittäjien taholta.