Synnytyksenjälkeinen verenvuoto
Synnytyksen jälkeinen verenvuoto tarkoittaa useimmiten enemmän kuin 500 tai 1000 millilitran verenvuotoa ensimmäisen 24 tunnin kuluessa synnytyksestä. Diagnoosikriteeristö voi myös edellyttää alhaisen vesimäärän oireita. Alkuvaiheen oireita voivat olla sydämen tiheälyöntisyys, pyörtymisen tunne seisoessa sekä tihentynyt hengitys. Verenvuodon jatkuessa potilasta voi alkaa paleltaa, verenpaine saattaa laskea ja hänestä voi tulla levoton tai hän voi menettää tajuntansa. Synnytyksen jälkeinen verenvuoto voi alkaa jopa kuusi viikkoa synnytyksen jälkeen.
Sikiö
Sikiö saa happea ja ravinteita äidin verenkierrosta istukan kautta, ja samalla tavoin siirtyy kuona-aineita ja hiilidioksidia sikiön verenkierrosta äidin verenkiertoon. Sikiön verenkierrosta suurin osa ohittaa pienen verenkierron, koska keuhkot eivät vielä hengitä. Pienen verenkierron ohituskohtia on kaksi. Toinen on keuhkovaltimorungon ja aortan välissä oleva valtimotiehyt. Toinen sijaitsee sydämen eteisten välillä, ja sitä kutsutaan soikeaksi aukoksi. Sikiön niukkahappinen veri kulkee sisempien lonkkavaltimoiden kautta oikeaan ja vasempaan napavaltimoon, joista veri kulkee istukkaan. Istukasta runsashappinen ja ravintoainepitoinen veri kulkee paritonta napalaskimoa pitkin maksan ohi ja laskimotiehyttä pitkin alaonttolaskimoon. Alaonttolaskimosta veri kulkee sydämen oikeaan eteiseen, josta osa verestä kulkee soikean aukon kautta vasempaan eteiseen, sieltä vasempaan kammioon, josta veri jatkaa aorttaan. Aortasta veri kulkee päähän ja yläraajoihin meneviin valtimoihin, kuten solisvaltimoihin ja nikamavaltimoihin. Osa oikean eteisen verestä kulkee oikean kammion kautta keuhkovaltimorunkoon. Keuhkovaltimorungossa veri ohittaa pienen verenkierron kulkemalla aorttaan valtimotiehyttä pitkin. Valtimotiehyt tulee aortan siihen kohtaan, jonka yläpuolelle jää päähän ja yläraajoihin menevät valtimot.