Fath Ali Šah
Yksi Fath Ali Šahin valtakautta leimannut tekijä olivat eurooppalaiset matkaajat Persiassa, joita oli alkanut nyt ilmaantua yhtäkkiä Napoleonin sotien ajan eurooppalaisten valtioiden etsiessä uusia liittolaisia. Eurooppalaiset lähetystöt solmivat Persian kanssa useita sopimuksia, jotka mmuuttuivat useaan otteeseen maailmanpoliittisen tilanteen mukaan. Lähetystöjen palatessa Eurooppaan länsimaihin tuli entistä enemmän Persiaa koskevaa tietoa. Joskus matkaajien kuvaukset Persiasta olivat tietämättömiä, ja usein tehtiin ennakkoluuloisia vertailuja Persian ja Euroopan välillä. Ensimmäinen Persian kanssa sopimuksen tehnyt eurooppalainen valtuuskunta saapui Englannin Itä-Intian kauppakomppaniasta vuonna 1800. Viidensadan hengen seuruetta johti myöhemmin historioitsijaksi ryhtynyt John Malcolm. Valtuuskunta oli lähtenyt matkaan, koska Ranska oli lähettänyt oman valtuuskuntansa jo aiemmin vuonna 1796, minkä lisäksi erityisenä uhkana Intialle oli pidetty Napoleonin sotaretkeä Egyptiin vuonna 1798. Persia saattaisi osoittautua hyödylliseksi liittolaiseksi myös, jos afgaanit alkaisivat uhata Pohjois-Intiaa. Vuoden 1801 tammikuussa solmittiinkin kauppasopimus, jossa ranskalaisilta kiellettiin pääsy Persiaan ja Persia lupasi hyökätä afgaaneja vastaan, jos nämä uhkaisivat Intiaa. Britit lupasivat vastaavasti lähettää Persiaan tykkejä ja muita sotatarvikkeita, jos ranskalaiset tai afgaanit uhkaisivat Persiaa.
Dammam
Koska Dammamin alueella ei ole historiallisesti ollut juurikaan luonnonvaroja, ei alueella ollut pitkään myöskään merkittävää kaupunkiasutusta. Osmanien valtakunta hallitsi aluetta 1500-luvulta lähtien, mutta ajan kanssa heidän otteensa alueesta heikkeni. 1700-luvun lopulla Saudien suku alkoi levittää valtaansa alueelle. Saudien laajenemishalujen taustalla oli into levittää wahhabilaista tulkintaa islamista. Hekään eivät saaneet kuitenkaan vakaata otetta alueesta. 1800-luvun alkupuolella nykyisen Dammamin paikalla oli Rahmah bin Jabir al-Jalahimahin rakentama linnoitus. Al-Jalahimah oli osallinen Bahrainin valtataisteluissa ja hän pakeni paikalle kiistojen kärjistyttyä. Bahrainia nykyisin hallitseva khalifa-heimo kukisti hänet ja valtasi myös Dammamin alueen vuonna 1826. Heidän valtansa jatkui aina vuoteen 1844 saakka, jolloin Saudit valtasivat alueen. Khalifat palasivat alueelle 1850-luvun puolella ja heidän puolellaan asioihin yrittivät sekaantua britit, jotka hyökkäsivät Dammamiin vuonna 1861. Osmanien valtakunta palautti puolestaan valtansa alueelle vuonna 1871. Saudien alaisuuteen alue päätyi lopullisesti vuonna 1913, kun Ibn Sa’ud valtasi Osmanien varuskunnan puolustaman Hofufin kaupungin. Valtauksen myötä Saudit hallitsivat viimein nykyisen Saudi-Arabian itäosia. Virallisesti maan itäosat liitettiin Saudi-Arabian kuningaskuntaan vuonna 1932.