Verinen sunnuntai
Armeijan päämajan tuli-seis-komennosta huolimatta majuri Ted Lodenin komentamat sotilaat ampuivat yli sata laukausta suoraan kohti pakenevaa väkijoukkoa. Vielä kaksitoista henkilöä kuoli, monet yrittäessään auttaa muita ammuttuja. Neljätoista loukkaantui, kaksitoista sotilaiden luodeista ja kaksi armeijan miehistönkuljetusajoneuvojen päälle ajamina.Kolmetoista ihmistä ammuttiin kuoliaaksi ja yksi kuoli vammoihinsa myöhemmin. Britannian sisäministerin seuraavana päivänä parlamentissa tukema armeijan virallinen näkökanta oli, että laskuvarjojoukot olivat reagoineet aseistettujen miehien ja naulapommien uhkaan epäillyiltä IRA:n jäseniltä. Kaikki silminnäkijät (sotilaat pois lukien), sisältäen marssijat, paikalliset asukkaat, britit sekä irlantilaiset lehdistön edustajat ovat samaa mieltä että sotilaat ampuivat aseettomaan väkijoukkoon tai ampuivat pakenevia ja haavoittuneista huolehtivia ihmisiä vaikkei sotilaita edes ammuttu. Yksikään brittisotilas ei haavoittunut tulituksessa eikä yhtään loukkaantumisilmoitusta tullut. Yhtäkään luotia tai naulapommia ei saatu todistusaineistoksi tukemaan brittihallituksen virallista kantaa. Tapahtumissa jotka seurasivat verisunnuntaita, raivostuneet väkijoukot polttivat Britannian lähetystön Dublinissa. Ison-Britannian ja Irlannin tasavallan väliset suhteet laskivat pohjalukemiinsa. Irlannin ulkoministeri Patrick Hillery matkusti tämän vuoksi Yhdistyneiden kansakuntien puheille New Yorkiin vaatimaan YK:n puuttumista Pohjois-Irlannin ”Ongelmiin”.
Vierumäen taistelu
Valkoiset menettivät taistelussa noin 10 kaatunutta ja 40 haavoittunutta, joiden joukossa oli myös jalkaansa osuman saanut kapteeni Tapola. Taistelussa kaatuneiden punaisten lukumäärä ei ole tiedossa, mutta muistitiedon ja arkistolähteiden perusteella Vierumäen joukkohautaan haudattiin noin 200–280 punakaartilaista, joista suurin osa on teloitettuja. Heidän tarkka lukumääränsä tai vainajien henkilöllisyys ei kuitenkaan ole selvillä. Heinolan miehittäneitä valkoisten joukkoja komentanut Georg Londén laski taistelua seuranneena päivänä 208 kaatunutta punaista. Suomen sotasurmat -tietokanta tuntee kuitenkin vain 18 Vierumäellä kaatunutta punaista, mikä johtuu siitä, että suurin osa kaatuneista oli kotoisin muualta Suomesta.