Risiini (myrkky)
Risiini on risiinikasvin siemenistä saatava erittäin voimakas myrkky, joka pystyy tappamaan ihmisen jo 70 mikrogramman annoksena. Risiini on valkuaisaine ja on 6 000 kertaa myrkyllisempää kuin syanidi. Sen LD on arviolta 0,022 mg/kg suoneen ruiskutettuna tai hengitettynä; 20–30 mg/kg nieltynä. Myrkkyä voidaan eristää puristejäännöksestä, jota muodostuu valmistettaessa öljyä tyräkkikasveihin kuuluvasta risiinikasvista. Siinä sitä on noin 5 %. Risiini on vaarallista sisäänhengitettynä, suun kautta otettuna ja etenkin suoneen ruiskutettuna. Sen aiheuttamia oireita ovat kuumeilu, vatsavaivat ja yskä. Myrkky tuhoaa sisäelimiä, sakkauttaa punasoluja ja lamauttaa hermoston. Risiini tappaa hengitettynä 36–48 tunnissa ja suun kautta noin 5 päivässä. 
Myrkytyksen oireet ilmenevät viiveellä, joka on muutamasta tunnista 24 tuntiin. Yhdistyneen kuningaskunnan armeija on kehittämässä vastamyrkkyä ja Yhdysvaltain armeija kehittää rokotetta, mutta kumpaakaan ei ole vielä kokeiltu ihmisillä.
Lääketieteessä on tutkittu mahdollisuuksia käyttää ainetta solumyrkkynä syövän hoidossa.
Adrenogenitaalinen oireyhtymä
Oireet johtuvat androgeenimetabolian, natriumhomeostaasin ja glukokortikoidien synteesin häiriöistä. Oireet voivat alkaa heti syntymän jälkeen, lapsuudessa tai aikuisuudessa riippuen entsyymihäiriön vakavuudesta ja asteesta. Liiallinen androgeeniaktiivisuus aiheuttaa miesmäisten piirteiden kehittymisen naisille (maskulinisaatio). Tällöin naisen klitoris voi olla hypertrofinen, ja oireina voivat olla myös kuukautiskierron häiriöt, hirsutismi ja akne. Miehillä androgeenien ylimäärä aiheuttaa ulkoisten genitaalien suurenemista ja oligospermiaa eli siittiöiden vähäisyyttä siemennesteessä. 11β-hydroksylaasin puutos voi aiheuttaa natriumin liian vähäistä eritystä virtsaan ja tämän takia verenpaineen kohoamisen. Toisaalta 21-hydroksylaasin puutos saattaa aiheuttaa mineralokortikoidien, pääasiassa aldosteronin, puutoksen, jonka oireena esiintyy natriumin liiallista eritystä virtsaan. Kortisolin puute lisää riskiä akuuttiin munuaisten vajaatoimintaan. Synnynnäisen lisämunuaiskuoren hyperplasian mahdollisuus tulee ottaa huomioon aina, kun vastasyntyneen ulkoiset genitaalit ovat poikkeavat. Tila voi olla hengenvaarallinen, koska siihen voi liittyä oksentelua, kuivumista ja suolatasapainon häiriöitä.