Mikael Aleksandrovitš Romanov
Nikolai II luopui kruunusta veljensä hyväksi Pihkovassa 15. maaliskuuta 1917. Seuraavana päivänä Mikael allekirjoitti Pietarissa manifestin, jossa hän sanoi suostuvansa hallitsijaksi vain, jos perustuslakia säätävä kokous niin päättäisi. Mikaelin manifesti:
Historioitsijat eivät ole yksimielisiä siitä, oliko Mikael viimeinen keisari, Mikael II. Toisten mielestä hänestä tuli keisari Nikolai II:n luovuttua kruunusta. Toisten mielestä hänestä olisi tullut keisari vain hyväksyessään aseman. Oli tai ei, hänen valtansa olisi kestänyt vain päivän, ja kysymyksestä tuli teoreettinen, kun monarkia "de facto" lopetettiin.
Venäjän keisarikunnan neljäs valtakunnanduuma
Venäjän keisari Nikolai II hajotti neljännen valtakunnanduuman helmikuun vallankumouksen yhteydessä 11. maaliskuuta 1917. Joukko duuman edustajia kuitenkin kokoontui omin päin ja valitsi keskuudestaan puhemies Rodzjankon johtaman duuman väliaikaisen komitean. Se puolestaan asetti pari päivää myöhemmin Venäjän väliaikaisen hallituksen, jonka oli tarkoitus hallita maata perustuslakia säätävän kansalliskokouksen kokoontumiseen saakka. Väliaikainen hallitus ei enää kutsunut duumaa uudelleen koolle ja julisti sen virallisesti lakkautetuksi 20. lokakuuta 1917.