James Garfield
Garfield vannoi virkavalansa 4. maaliskuuta 1881. Virkaanasujaispuheessaan hän korosti muun muassa afroamerikkalaisten yhteiskunnallisen aseman parantamista. Garfield vietti valtaosan lyhyeksi jääneestä presidenttikaudestaan nimittäessään kabinettiaan ja muita korkeita virkamiehiä. Vaikka Garfield pyrki nimittämään korkeisiin virkoihin sekä stalwartin että half-breedin kannattajia, half-breedit saivat selvästi korkeampia nimityksiä kuin stalwartit: Half-breedsin johtaja James Gillespie Blaine nimitettiin ulkoministeriksi ja New Yorkin sataman tullimaksujen kerääjäksi valittiin half-breedeihin kuulunut William H. Robertson, mikä sai stalwartin johtohahmoihin kuuluneen Roscoe Conklingin raivoihinsa. Muita merkittäviä nimityksiä olivat muun muassa William Windomin nimittäminen valtiovarainministeriksi, Abraham Lincolnin pojan Robert T. Lincolnin nimittäminen pääasiassa tämän sukutaustan vuoksi sotaministeriksi ja Grantin vastustajana tunnetun Wayne MacVeaghin nimittäminen oikeusministeriksi.
James Gavin
Gavin jäi eläkkeelle vuonna 1958, jonka jälkeen hän toimi Arthur D. Little -konsultointifirman varatoimitusjohtajanan ja vuodesta 1960 toimitusjohtajana. Presidentti Kennedyn pyynnöstä hän otti vastaan viran Yhdysvaltain Ranskan suurlähettiläänä, jossa toimi vuosina 1961–1962. Presidentti Jimmy Carter harkitsi hänen nimittämistään CIA:n johtajaksi, mutta päätyi sitten amiraali Stansfield Turneriin.