Pitkien puukkojen yö
Pitkien puukkojen yö (, "Röhm-Putsch" tai "Nacht der langen Messer") oli Adolf Hitlerin kesällä 1934 toimeenpanema poliittinen puhdistus, jonka yhteydessä surmattiin hänen tunnettuja vastustajiaan. Pitkien puukkojen yöksi sanotaan 30. kesäkuuta ja 1. heinäkuuta 1934 välistä yötä. Hitler itse ilmoitti 13. heinäkuuta valtiopäivillä, että kuolleita olisi ollut 77, mutta uhrien todellisen määrän epäillään nousseen yli tuhannen. Puhdistuksen kohteiksi joutuivat johtavat strasserismin kannattajat natsipuolueessa, useat Hitleriä vastustaneet konservatiiviset poliitikot sekä erityisesti Sturmabteilungin eli SA:n johto.
Lepakko (rakennus)
Kun Länsiväylä vuonna 1965 valmistui, rakennus jäi sen päättymiskohtaan ajoratojen väliin. Tuolloin suunniteltiin jo sen purkamista liikennejärjestelyjen tieltä. Vuonna 1967 Pohjoiselta Makasiinikadulta purettiin iso yömaja kaupungin kiinteistöviraston uudisrakennuksen tieltä. Sen seurauksena yli 500 yömajan asukasta joutui taivasalle, koska heille ei ollut tarjolla korvaavia majoitustiloja. Saman vuoden syksyllä oli ankarat yöpakkaset, jolloin useita kymmeniä asunnottomia alkoholisteja paleltui hengiltä. Se sai Helsingin sosiaaliviranomaiset huolestumaan ja etsimään nopeasti hätämajoitustiloja. Vuonna 1961 perustettu Suoja-Pirtti ry oli aktiivisesti mukana majoitustilojen hankinnassa, samoin 7. marraskuuta 1967 toimintansa aloittanut vasemmistolaisesti värittynyt Marraskuun liike, jossa äänekkäimmät asunnottomien puolestapuhujat olivat samoihin aikoihin lääkäreiksi valmistuneet Ilkka Taipale ja Claes Andersson. Suoja-Pirtti ry:n perustaja Arvo Parkkila, itsekin entinen alkoholisti, otti vastuulleen yömajan toiminnan. Yömaja aloitti toimintansa 5. joulukuuta 1967. Sen nimiksi vakiintuivat Liekkihotelli ja Lepakkoluola. Liekkihotellin nimi tuli ”liekkiviinaksi” kutsutusta denaturoidusta T-spriistä (kirjain T tarkoitti teknistä), jota alkoholistit tuohon aikaan käyttivät yleisesti päihtymistarkoituksessa.