Arthur Wellesley Wellington
Arthur Wellesley, Wellingtonin 1. herttua, KG, GCB, GCH, PC, FRS (synt. Wesley 1. toukokuuta 1769, Dublin – 14. syyskuuta 1852, Walmerin linna, Kent) oli brittiläinen sotilas ja valtiomies, joka johti brittijoukkoja Napoleonin sodissa ja kohosi sotamarsalkaksi, sai kutsumanimen Iron Duke, ajoi ranskalaiset Portugalista ja Espanjasta, löi Napoleonin Waterloossa 1815, oli brittien edustajana Wienin kongressissa ja toimi toryhallituksen pääministerinä 1828–1830, ulkoministerinä ja pääministerinä 1834 ja oli ylähuoneen johtava hahmo eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1846 asti. Uuden-Seelannin pääkaupunki Wellington on nimetty hänen mukaansa. Hänen suunnittelemansa saapasmalli johti kumisaappaan kehittämiseen.
John Wesley
John Wesleyn isä oli Samuel Wesley, Oxfordista valmistunut Englannin kirkon pappi. Tämä avioitui Susanna Annesleyn kanssa vuonna 1669. Vuonna 1696 Samuel Wesley valittiin Itä-Midlandsissä noin 37 kilometriä Lincolnista luoteeseen sijaitsevan Epworthin papiksi. John Wesley, perheen viidestoista lapsi, syntyi siellä vuonna 1703. Viisivuotiaana hän pelastui palavasta kodistaan ikkunan kautta. Tämä pako teki syvän vaikutuksen hänen mieleensä, ja hän kutsui joskus itseään siitä lähtien ”palosta pelastuneeksi”.