Johan Ulrik Sebastian Gripenberg
Gripenberg edusti sukuaan aatelissäädyssä vuoden 1863 valtiopäivillä. Hänet kohotettiin vapaaherraksi tammikuussa 1865 ja hänen sukuhaaransa introdusoitiin seuraavana keväänä Suomen Ritarihuoneeseen vapaaherrallisena sukuna numero 48.
Johannes Magnus
Nuorena hän oli Sten Sture nuoremman edustajana, ja vuonna 1523 hänet valittiin Uppsalan arkkipiispaksi, joskin uusi paavi Klemens VII hyväksyi nimityksen vasta vuotta myöhemmin, 6. toukokuuta 1524, sillä paavi halusi selvittää, mitä hänen edeltäjälleen oli tapahtunut. Todellinen syy viivästykseen oli myös se, että Johannes Magnus ei tarpeeksi ankarasti vastustanut luterilaisuutta, sillä hän oli kuningas Kustaa Vaasan hyvä ystävä ja isän­maallisista syistä ajatus ruotsalaisesta kansallis­kirkosta kiehtoi häntä. Linköpingin piispa Hans Brask vaatikin vuonna 1524, että inkvisition oli tutkittava tätä harhaoppisuudesta epäiltynä, mutta hänen maan­miehensä ja kuningas puolustivat häntä. Kustaa Vaasa ilmeisesti käytti häntä ja hänen epäröivää asennettaan uskonnollisissa kiistoissa häikäilemättä hyväkseen toteuttaakseen tahtonsa.