Korintin kanava
Kanavan rakentaminen tuli uudelleen suunnitelmiin 1800-luvulla Kreikan itsenäistyttyä. Kreikan hallitus aloitti projektin kanavan kaivamiseksi vuonna 1869. Urakka tuntui vihdoin mahdolliselta, sillä paljon suurempi Suezin kanava oli valmistunut samana vuonna. Rakentamisen aloitti ranskalainen rakennusyhtiö vuonna 1882. Työt käynnistyivät 23. huhtikuuta tuona vuonna, ja kuningas Yrjö I oli tuolloin itse paikalla. Kanava valmistui lopulta kreikkalaisen rakennusyhtiön rakentamana vuonna 1893, ja se avattiin juhlallisesti 25. heinäkuuta 1893.
Suezin kanavasota
21. lokakuuta 1967 Egyptin laivasto upotti israelilaisen sota-alus Eilatin ja pommitti Israelin asemia Bar-Lev -linjalla aikeenaan saada Israelin hallitus tekemään aluemyönnytyksiä. Israel vastasi iskuilla egyptiläisten sotilaskohteisiin ja asutuskeskuksiin Suezin kanavan länsirannalla. 30. lokakuuta Israelin laskuvarjojoukot sabotoivat Egyptin tärkeimmän voimalaitoksen pakottaen Nasserin keskeyttämään sotatoimet muutamaksi kuukaudeksi. Nasser sanoutui 30. maaliskuuta 1969 virallisesti irti edellisistä tulitaukosopimuksista Israelin kanssa. 17. lokakuuta Yhdysvallat ja Neuvostoliitto aloittivat neuvottelut diplomaattisen ratkaisun löytämiseksi. Ulkoministeri William P. Rogers julkisti 9. joulukuuta ehdotuksen, joka vaati Egyptin sitoutumista rauhanprosessiin vastineeksi Israelin vetäytymisestä Siinailta. Molemmat osapuolet torjuivat sopimuksen. Ensimmäinen Neuvostoliiton toimittama modernisoitu ilmatorjunta-aseistus oli toimintavalmiudessa kanavan läheisyydessä 15. maaliskuuta 1970. 7. elokuuta neuvotellun tulitauon mukaan osapuolet eivät saaneet sijoittaa sotilaita 50 kilometriä lähemmäksi kanavaa sen kummallekaan puolelle. Egypti siirsi kuitenkin välittömästi alueelle ilmatorjuntapattereitaan sopimuksen nimenomaisesta kiellosta huolimatta. Pian tulitauon tultua voimaan, 28. syyskuuta, Nasser kuoli sydänkohtaukseen, ja varapresidentti Anwar Sadat alkoi lähes välittömästi valtaan noustuaan valmistella Jom kippurin sotaa.