Roderik
Roderikin kohtalosta ei historioitsijoilla ole täyttä varmuutta. Erittäin todennäköisesti hän kohtasi loppunsa Guadaleten taistelussa, näin ainakin useimpien lähteiden mukaan. Ei ole varmaa, kaatuiko visigoottien viimeinen kuningas itse taistelussa vai hukkuiko hän kenties jokeen, mahdollisesti yrittäessään perääntyä tai paeta, mutta joka tapauksessa nimenomaan kuninkaan menettäminen näyttää olleen goottiarmeijalle viimeinen isku, jonka jälkeen sen puolustus romahti. Myös Roderikin tärkeimmät seuraajat ja suurin osa hänen hovistaan kaatuivat ilmeisesti taistelussa, minkä vuoksi ei ollut ketään perimässä valtaa.
Goottisota (535–554)
Ostrogoottien kuningas Teoderik Suuri kuoli vuonna 526, jonka jälkeen valtaan nousi hänen pojanpoikansa vain 8–10-vuotias Atalarik. Tosiasiassa valtaa piteli Atalarikin äiti Amalasunta. Monet goottiylimykset pitivät kuitenkin häntä liian roomalaismielisenä. Amalasunta oli yrittänyt parantaa Itä-Rooman ja goottien välisiä suhteita mikä herätti tyytymättömyyttä areiolaisen uskon omaksuneissa gooteissa. Tämän lisäksi Amalasunta kasvatti poikaansa perinteiseen roomalaiseen tapaan, mistä gootit eivät lainkaan pitäneet. Atalarik kuoli vuonna 534 ja Amalasuntan asema heikkeni entisestään. Itä-Rooman keisari Justinianus tarjosi Amalasuntalle turvapaikkaa valtakunnassaan vastineeksi Italiasta. Parantaakseen asemaansa Amalasunta otti kanssahallitsijakseen serkkunsa Theodahadin. Tämä oli kuitenkin valtava virhe. Theodahad antoi vuonna 535 vangita ja murhauttaa Amalasuntan. Tämän jälkeen Justinianus julisti sodan gooteille.