Trebonianus Gallus
Gaius Vibius Trebonianus Gallus (noin 206 – elokuu 253) oli Rooman keisari vuosina 251–253. Hän ehti hallita vain kaksi vuotta ja hänen hallintokaudellaan aiemmin alkanut Rooman valtakunnan heikentyminen jatkui. Gallus julistettiin keisariksi kesäkuussa 251 sen jälkeen kun keisari Decius ja hänen poikansa Herennius Etruscus olivat saaneet surmansa gootteja vastaan käydyssä Abrittuksen (nykyinen Razgrad Pohjois-Bulgariassa) taistelussa. Gallus adoptoi Deciuksen Roomaan jääneen pojan Hostilianuksen ja nimitti tämän kanssahallitsijakseen. Hostilianus kuitenkin kuoli jo samana kesänä, jolloin Gallus korotti poikansa Volusianuksen kanssahallitsijakseen. Vuonna 252 sassanidien Persian suurkuningas Sapor I hyökkäsi Armeniaan ja Syyriaan. Kulkutaudin heikentämä Rooman armeija ei pystynyt pysäyttämään hyökkääjiä ja sotilaat menettivät luottamuksensa Gallukseen. Kesällä 253 Moesia Superiorin maaherra Marcus Aemilius Aemilianus kapinoi häntä vastaan ja julistettiin keisariksi. Gallus lähti armeijan kanssa Aemilianusta vastaan mutta pian hänen omat sotilaansa murhasivat hänet ja Volusianuksen.
Marius
Vuonna 105 eaa. kimbrit ja teutonit tunkeutuivat joukolla Gallia Narbonensiksen provinssiin. Roomalaiset kokosivat yhden kaikkien aikojen suurimman roomalaisarmeijan tavoitteenaan lopettaa germaanien uhka välittömästi. Armeijan komentajat Gnaeus Mallius Maximus ja Quintus Servilius Caepio eivät kuitenkaan tulleet lainkaan toimeen keskenään jonka seurauksena germaanit löivät roomalaisarmeijan täydellisesti Arausion taistelussa. Aikalaislähteiden mukaan Arausiossa sai surmansa 80 000 legioonalaista ja 40 000 apujoukkojen sotilasta. Roomalaiset oli vallannut nyt kimbriläiskauhu. Nyt roomalaiset käänsivät katseensa Jugurthan voittaneeseen Mariukseen. Marius lähtikin sotaan. Mariuksen uudistettu armeija kukistikin teutonit Aquae Sextiaessa vuonna 102 eaa. Mariuksen juhlat jäivät lyhyiksi kun tuli tieto, että Alppien solia puolustanut konsuli Quintus Lutatius Catulus oli epäonnistunut tehtävässään; hänen miehensä joutuivat pakokauhun valtaan nähtyään germaanit ja pakenivat. Kimbrit olivat asettuneet Pohjois-Italiassa sijaitsevaan Vercellaen kaupunkiin. Marius jyräsi muurit tieltään ja tuhosi 170000 miehen vahvuisen kimbriarmeijan. Taistelun jälkeen ei kaupungista ollut juuri mitään jäljellä.