Iso-Britannia (saari)
Saarella oli ollut kolme maata: Englanti, Skotlanti ja Wales. Ison-Britannian kuningaskunta oli olemassa vuodet 1707–1801. Se muodostettiin vuoden 1707 unionisopimuksella Englannin kuningaskunnan ja Skotlannin kuningaskunnan yhdistyessä. Vuoden 1801 liittosopimus muutti valtion nimen Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneeksi kuningaskunnaksi, josta tuli vuonna 1927 nykyinen "Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta". Iso-Britannia-nimeä käytetään lähes aina tarkoittamaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Lyhenne "GB" (Great Britain) on myös jossakin yhteyksissä virallinen valtiosta käytetty lyhenne.
Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuone
Britannian parlamentti on kehittynyt valtakunnan hallitsijaa keskiajalla päätöksissä avustaneesta neuvostosta. 1300-luvulla kuningas Edvard III:n aikakaudella parlamentti muuttui kaksihuoneiseksi. 1400-luvulla kuningas Henrik V:n hallintokaudella parlamentin alahuoneesta tehtiin tasavertainen parlamentin ylähuoneen kanssa. Oikeusjulistus Bill of Rights antoi parlamentille vuonna 1689 oikeuden asettaa ja kumota lakeja antaen sille täten vallan yli monarkin. Vuoden 1707 unionilaki yhdisti Englannin ja Skotlannin parlamentit. Käytännössä tämä tarkoitti vain sitä, että skotlantilaiset parlamentin jäsenet siirtyivät Westminsteriin englantilaisten virkaveljiensä seuraan. Vuoden 1800 unionilaki siirsi Irlannin parlamentin jäsenet Westminsteriin. Parliament Act -lait vuosilta 1911 ja 1949 vähensivät ylähuoneen valtaa. Ylähuoneella ei ollut enää sananvaltaa asioissa, jotka koskivat valtion menoja tai tuloja, eikä se voinut viivyttää lakiesitystä yli vuotta.