Lars Levi Laestadius
Lars Levi (joskus suomennettu nimillä "Lauri Leevi") Laestadius ("Læstadius") (10. tammikuuta 1800 Arjeplog, Ruotsi – 21. helmikuuta 1861 Pajala, Ruotsi) oli ruotsinsaamelainen pappi, jonka mukaan on nimetty evankelis-luterilaisen kirkon herätysliike lestadiolaisuus. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1819 ja papiksi 1825.
Koutokeinon hurmos
Lestadiolaisuudesta erkani vuonna 1852 lakihenkinen ”Muonion eriseura” eli liljebladilaisuus Muonion kirkkoherran Jakob Fredrik Liljebladin (1809–1862) johdolla lähinnä Muoniossa Suomessa. Liljebladilaiset eivät hyväksyneet maallikkojen käyttämää avointa ja ehdotonta synninpäästöä. Kirkkoherra J. F. Liljeblad syytti Lars Levi Laestadiusta muun muassa julkisuushakuisuudesta, epätasapuolisuudesta, itseriittoisuudesta ja siitä, että Laestadius hänen mielestään tahallaan yllytti saarnoissaan liikutuksiin eikä käyttänyt sielunhoidossa riittävästi nuhteen ja neuvon sanoja.