Bysantin valtakunta
Bysantin valtakunta eli Itä-Rooma ( tai , "Politeia tōn Rhōmaiōn"; ; "Roomalaisten keisarikunta") oli Rooman valtakunnan itäosa, joka säilyi länsiosan romahdettua 400-luvulla ja jonka valtakausi kesti yli tuhat vuotta aina vuoteen 1453 saakka. Bysanttilainen identiteetti oli yhdistelmä roomalaisuutta, kreikkalaista (hellenististä) kulttuuria ja ortodoksista kristinuskoa. Bysantti katsoi viimeiseen saakka edustavansa keisarillisen Rooman valtakunnan perintöä keisari Konstantinus Suuren luomassa kristillisessä muodossa.
Bysanttilainen ajanlasku
Bysanttilainen ajanlasku oli kalenterijärjestelmä, joka oli käytössä Bysantin valtakunnassa. Basileios II otti sen käyttöön vuonna 988. Bysanttilainen ajanlasku päättyi vuonna 1453, kun Bysantti valloitettiin, mutta kalenteria käytettiin myös Kiovan Venäjällä vuodesta 988 alkaen ja sittemmin Venäjällä aina Pietari I:n uudistuksiin vuoteen 1700. Bysanttilainen ajanlasku oli yhtenevä juliaanisen ajanlaskun kanssa, mutta kuukausien nimet oli käännetty latinasta kreikaksi. Vuoden ensimmäinen päivä on 1. syyskuuta. Vuosia ei laskettu Kristuksen syntymästä vaan maailman luomisesta. Bysanttilaisen kalenterin ensimmäinen vuosi alkoi siis 1.9.5509 eaa.