Koli
Koli iskoistui suomalaisten mieliin 1800- ja 1900-luvun taitteessa, kun siellä vierailivat Eero Järnefelt, Juhani Aho, Pekka Halonen, I. K. Inha ja Jean Sibelius. Siitä ei ole varmuutta, kuka vuosisadan vaihteen taiteilijoista ehdotti ensimmäisenä Kolilla käyntiä. Heillä oli kuitenkin kaikilla läheinen yhteys Järnefeltiin ja Sibeliukseen. Järnefelt kävi vuonna 1892 Kolilla perheystävänsä Juhani Ahon ja tämän nuoren puolisonsa Venny Soldan-Brofeldtin kanssa. Järnefeltin ystävä Sibelius yöpyi samana vuonna Pielisen toisella rannalla ja Järnefeltin ja Sibeliuksen ystävä I. K. Inha otti seuraavana vuonna ensimmäiset valokuvansa Kolilla. Myöhemmin Järnefelt ja Inha sekä Järnefelt ja Sibelius kävivät yhdessä Kolilla. Lisäksi Järnefeltin oppilas Eero Nelimarkka maalasi useita Koli-kuvia 1920-luvulla.
Elias Lönnrot
Tallinnasta Lönnrot matkasi pian Kuusaluun, jossa tapasi viron kieliopin julkaisseen pastori Eduard Ahrensin. Kuusalusta matka jatkui etelään Koeruun, jossa hän viipyi viikon. Varsinaiseen pääkohteeseensa eli yliopistokaupunki Tarttoon hän saapui 9. heinäkuuta 1844. Lönnrot majoittui Tarton yliopiston piirustuskoulun johtajan August Matthias Hagenin luo ja ystävystyi Friedrich Robert Faehlmannin kanssa. Miehillä oli paljon yhteistä: Faehlmann oli Viron oppineiden seuran puheenjohtaja, yliopiston professori, viron kielen lehtori, lääkäri ja aloittanut jo vuonna 1833 Viron kansalliseepoksen Kalevipojan kokoamisen. Faehlmann opetti Lönnrotille viroa, ja he työskentelivät yhdessä kirjakieleen sekä ortografiaan liittyvissä kysymyksissä. Faehlmann vei Lönnrotin Viron oppineiden seuran kokouksiin. Lönnrot piti seurassa 2. elokuuta 1844 vertailevan esitelmän suomen ja viron kielen sanojen taivutuksista. Samana päivänä hänet valittiin seuran kunniajäseneksi.