Taloustieteen historia
Merkantilismi oli 1600-luvun talouspolitiikkaa, joka piti jalometalleja vaurauden lähteenä. Oletettiin myös, että vaurauden määrä on vakio, joten maa saattoi vaurastua vain toisten maiden kustannuksella. Tavoitteena oli siis ylijäämäinen kauppatase, eli viennin oli oltava tuontia suurempi. Keinoina olivat monopolit, tullit ja kauppakiellot, sillä kilpailua pidettiin haitallisena. Lisäksi pyrittiin voimakkaasti edistämään kotimaista teollisuutta, erityisesti jotta tuontia voitaisiin korvata kotimaisella tuotannolla. Opin kehittäjänä pidetään Ranskan talousministeri Jean-Baptiste Colbertia. Sir William Petty oli merkantilismin ajan tärkein taloustieteen uudistaja. Pettyn kirjassa "Political Arithmetick" painotetaan mittaamisen tärkeyttä. Näin hän oli varhainen tilastotieteilijä. Merkantilismia sovellettiin esimerkiksi rajoittamalla vuonna 1651 ulkomaisten laivojen rahtiliikennettä Britannian satamiin niin sanotun purjehdussäännön nojalla.
Hinnoittelu
Hinnoitteluun liittyy useita kiellettyjä toimintatapoja. Kohtuuttoman korkea hinnoittelu on määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä. Liian matalalla hinnalla myymistä kilpailijoiden poissulkemiseksi kutsutaan saalistushinnoitteluksi. Hintaruuviksi kutsutaan sitä, kun yritys heikentää kil­pai­li­jan­sa toimintaedellytyksiä lop­pu­tuot­teen mark­ki­noil­la pe­ri­mäl­lä yli­hin­taa vä­li- tai lii­tän­näi­ses­tä hyö­dyk­kees­tä. Hintasyrjintä on mää­rää­vän mark­ki­na-ase­man vää­rin­käyt­tö­ä, jossa asiak­kai­ta kohdellaan toi­sis­taan poik­kea­val­la ta­val­la. Alennuksissa on myös kiellettyjä toimintatapoja: alennusjärjestelmät eivät saa olla asiakkaita syrjiviä tai alennusperusteet epäselvät. Suomessa kilpailu- ja kuluttajavirasto (KKV) turvaa taloudellista kilpailua puuttumalla tarvittaessa tällaisiin tapauksiin.