Röntgentutkimus
Röntgentutkimuksen aloitti saksalainen Wilhelm Röntgen keksiessään röntgensäteilyn. Röntgensäteet saivat poikkeuksellisen innokkaan vastaanoton niin tieteilijöiden kuin maallikoiden keskuudessa. Uudesta säteilystä kehitettiin nopeasti lääketieteellisiä sovelluksia. Myös röntgendiffraktio keksittiin pian röntgensäteiden löytymisen jälkeen.
René Laënnec
Oman kertomuksensa mukaan hän keksi stetoskoopin kun vuonna 1816 hänen vastaanotolle saapui nuorehko naispotilas, joka valitteli sydäntänsä. Laënnec huomasi olevansa ongelmallisessa tilanteessa, sillä tavallisesti sydäntä kuulosteltiin painamalla korva potilaan rintaa vasten. Tällainen menettely tulkittaisiin naisen ollessa potilaana siveettömäksi. Pian hän kuitenkin äkkäsi käyttää rullalle käärittyä paperikääröä, jonka toisen pään hän asettaisi potilaan rinnalle ja toisen omaan korvaansa. Laënnec totesi tämän toimivan yllätän hyvin, se toimi jopa paremmin kuin vanhempi menetelmä. Laënnecin keksintö tuli nopeasti ammattilaisten tietoisuuteen, kun hänen kirjoittama teksti käännettiin vuonna 1821 englanniksi ja kaksi vuotta myöhemmin se julkaistiin Yhdysvalloissa. Stetoskoopista tuli nopeasti lääkärin perustyöväline.