Sfinksi
Sfinksi (kreikan sanasta Σφιγξ "sphinx", ’kuristaja’) on taiteessa ja mytologiassa kuvattu ihmispäinen leijona tai hirviö, jolla on joskus myös siivet. Ensimmäiset tunnetut sfinksiveistokset valmistettiin muinaisessa Egyptissä. Egyptiläinen sfinksi kuvasi yleensä faaraon tai muun tärkeän henkilön kasvoja, sekä leijonan ruumista, jolla pyrittiin korostamaan patsaan esittämän henkilön voimaa ja mahtia. Myöhemmin kreikkalaiset omaksuivat sfinksin osaksi tarustoaan. Heidän sfinksinsä oli yleensä naispuolinen. Sfinksejä löytyy myös Mykenen, Assyrian, Persian ja Foinikian kuvataiteesta ja kuvanveistosta.
Stymfalos
Stymfaloksen paikka on ollut asuttuna mykeneläisellä kaudella. Kreikkalaisessa mytologiassa Stymfalia-järvellä pesivät pelottavat, ihmislihaa syöneet Stymfaloksen linnut. Näiden lintujen karkottaminen oli Herakleen viides urotyö. Myyteissä kaupunki sai nimensä Stymfaloksesta, joka oli Elatoksen poika ja Areaan pojanpoika.
Pausaniaan mukaan kaupungin perustajana pidettiin kuitenkin Temenosta. Varhaisin maininta Stymfaloksesta on Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä arkadialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Pindaros kutsui kaupunkia ”Arkadian äidiksi”.
Klassisen antiikin aikana Stymfalos ei ollut erityisen merkittävä kaupunki. 300-luvun eaa. lopulla kaupungin valtasi Kassandroksen kenraali Apollonides. Myöhemmin se kuului Akhaian liittoon. Makedonian Filippos V:n joukot voittivat Stymfaloksen lähellä lopullisesti Euripidaan johtamat Aitolian liiton joukot 219–218 eaa. Stymfalos kärsi tuhoja 100-luvun eaa. puolen välin tienoilla, mikä saattaa kytkeytyä siihen, että roomalaiset tuhosivat samaan aikaan Korintin. Kaupungin aikaisempi paikka tai koko alue ilmeisesti hylättiin jossain vaiheessa, ja se asutettiin uudelleen roomalaisella kaudella. Keisari Hadrianus rakennutti akveduktin Stymfalia-järveltä Korinttiin.