Muhammad Ali Jinnah
Jinnahin uskonnollisuus on aina ollut kiistelyiden ja väittelyiden kohteena, varsinkin kun kyse on Intian muslimiliikkeen johtajasta. Jinnah ei ollut mitenkään harras muslimi, vaan pukeutui lähinnä eurooppalaisiin pukuihin ja puhui englantia enemmän kuin äidinkieltään gudžaratia. Lapsuudessaan hänen kotonaan puhuttiin kutšia, sindhiä, urdua ja englantia. Käytännössä englanti oli hänen äidinkielensä. Jinnah esimerkiksi piti whiskystä ja kerrotaan hänen syöneen sianlihaa. Hän oli omaksunut länsimaalaisen makutottumuksensa, elämäntapansa ja mieltymyksensä pääasiassa briteiltä. Jinnahin perhe kuului šiialaisten ismailiittien khoja-lahkoon, mutta myöhemmin hän kääntyi šiialaisuuden valtasuuntaukseen kaksitoistašiialaisuuteen. Toisaalta joskus on väitetty hänen ollen sunnimuslimi, mutta yleensä Jinnah indentifioi itsensä vain pelkästään muslimiksi. Jinnahilla islam tarkoitti lähinnä tiettyä kulttuuripiiriä, joka muodosti oman erillisen yhteisönsä ja osansa Intiassa.
Hassan al-Banna
Al-Banna alkoi kirjoittaa 1920-luvulta alkaen tarpeesta korostaa islamin moraalisia arvoja yhteiskunnassa, politiikassa ja taloudessa. Hän perusti Egyptiin vuonna 1928 Muslimiveljeskunnan, jonka tavoitteena oli näyttää, miten islamilaisia arvoja voitiin toteuttaa käytännössä. Järjestö organisoi aikuisten lukutaitokampanjoita, ylläpiti köyhille tarkoitettuja klinikoita sekä perusti osuustoimintayrityksiä. Sen lisäksi jäsenet opettivat islamia ja islamilaista elämäntapaa. Al-Banna itse toimi aktiivisesti politiikassa, ja hän korosti islamia yhteiskunnan perustana kaikilla yhteiskunnan aloilla. Hänen mukaansa islam oli "ideologia ja jumalanpalvelus, koti ja kansakunta, uskonto ja valtio, henki ja työ, kirja ja miekka".