Osmanien valtakunta
Turkkilaiset nousivat Vähässä-Aasiassa, kun seldžukit vuonna 1071 kukistivat Manzikertin taistelussa Bysantin joukot. Heimon yksi haara perusti tämän jälkeen Rūmin sulttaanikunnan. Vuonna 1301 rum-seldžukkien soturiyhteisön johtaja Osman I (Uthmān) otti sulttaanin arvonimen ja julisti maan itsenäiseksi Ottomaanivaltioksi pääkaupunkinaan Söğüt. Murad I:n aikana osmanit valtasivat Edirnen, jonka jälkeen suurvisiiri Çandarlı Halil pašša loi valtakunnalle uuden armeijan janitsaarit.
Luettelo kalifeista
"(Sen jälkeen kun mongolit vuonna 1258 valloittivat Bagdadin, osa abbasideista pakeni Kairoon Siellä heidän jälkeläisensä toimivat pääasiassa seremoniallisina kalifeina Egyptiä hallinneiden mamelukkien alaisuudessa.)""Osmanien (ottomaanien) hallitsijasuku oli alkujaan maallinen valloittajasuku, joka käytti alun perin sulttaanin arvonimeä mutta omaksui pian myös joukon alistamiensa kansojen hallitsijoiden arvonimiä".
Atatürkin hallitus lakkautti kalifaatin virallisesti 3. maaliskuuta 1924.