Dokumenttielokuva
Kansantieteellinen dokumenttielokuva esittelee katsojalleen vieraita ja eksoottisia kulttuureita, kansoja ja tapoja. Sen esiintyjät ovat usein vähemmistökansojen edustajia. Kansantieteellisiä dokumentteja tehdään viihteeksi, valistukseksi tai katoavien kulttuurien elämän tallentamiseksi. Varhaisimpia ja merkittävimpiä kansantieteellisiä dokumenttielokuvia on Robert J. Flahertyn "Nanook, pakkasen poika" (1922). Viime vuosikymmeninä alkuperäiskansat ovat alkaneet itsekin tehdä dokumentteja itsestään, omasta näkökulmastaan.
Neorealistinen elokuva
Neorealistinen elokuva on Italiassa 1940- ja 1950-lukujen taitteessa kukoistanut elokuvaliike. Se syntyi toisen maailmansodan jälkeen ja oli teemoiltaan antifasistinen. Ensimmäisenä neorealistisena elokuvana pidetään Roberto Rossellinin elokuvaa "Rooma – avoin kaupunki" (1945). Seuraavan kymmenen vuoden aikana tehtiin noin 90 neorealistista elokuvaa. Vaikka liike on arvostettu, se ei menestynyt kovinkaan hyvin Italian elokuvateattereissa.