Muhammad Ali Jinnah
Muhammad Ali Jinnah (25. joulukuuta 1876 – 11. syyskuuta 1948) oli intialainen lakimies, Muslimiliiton johtaja ja Pakistanin perustaja. Hän oli merkittävä poliitikko ja valtiomies Brittiläisessä Intiassa aina 1900-luvun ensimmäiseltä vuosikymmeneltä lähtien. Ennen kuolemaansa hän ehti toimia vuoden ajan itsenäisen Pakistanin ensimmäisenä kenraalikuvernöörinä eli valtionpäämiehenä. Pakistanissa Jinnahia kutsutaan urdunkielisillä arvonimillä "Quaid-e-Azam" ("Suuri Johtaja") ja "Baba-e-Qaum" ("Kansakunnan Isä").
Jinnah kuului länsimaisen koulutuksen ja elämäntavat omaksuneeseen Bombayn sivistyneistöön, mutta hänellä oli vahva muslimi-identiteetti. Älykkääksi, sivistyneeksi ja karismaattiseksi luonnehdittu Jinnah aloitti uransa Kongressipuolueessa, josta erottamisen jälkeen siirtyi Muslimiliittoon 1913. Vuodesta 1934 lähtien hän toimi uudelleen järjestetyn Muslimiliiton johtajana nousten Kongressipuolueen ja sen johtajan Jawaharlal Nehrun pahimmaksi haastajaksi. Jinnahin tärkein poliittinen sanoma oli, että Intia muodostui kahdesta erillisestä kansakunnasta, joista toisen muodostivat muslimit ja toisen hindut. Näillä kahdella kansakunnalla ei ollut mitään muuta yhteistä kuin alisteisuus brittiläiselle sortovallalle. Aluksi hän vaati muslimeille erillistä autonomiaa ja lopulta Intian itsenäisyyden mahdollisuuksien kasvaessa erillisen muslimivaltion perustamista. Hänen mukaansa Intia tuli jakaa muslimien Pakistaniin ja hindujen Hindustaniin. Hän ei hyväksynyt, että Hindustaniksi määrittelemänsä alue ottaisi itsenäistyessään nimekseen Intia. Hän vaati muslimivaltion rajoiksi Bengalia (Itä-Pakistan) ja Balochistanin, Sindhin ja Punjabin muodostamaa Länsi-Pakistania. Ongelma muslimivaltion perustamisesta tuli 1947, kun sille alettiin käytännössä piirtämään rajoja.
Jaysh Rijal al-Tariqa al-Naqshbandia
Jaysh Rijal al-Tariqa al-Naqshbandia on saanut nimensä 1300-luvulla syntyneestä naqshbandi-suufilaisuudesta. Suufilaisuudella on ollut maine rauhallisena ja politiikkaan sotkeutumattomana islamin suuntauksena ja tästä syystä sitä suvaittiin Irakissa Saddam Husseinin valtakaudella. 1970-1980-luvulla liikkeen yhdeksi suojelijoista nousi Irakin armeijan sotilaskomentaja Izzat Ibrahim al-Duri, joka loi yhteydet naqshbandi-liikkeen ja Irakin hallitsevan Baath-puolueen välille Irakin–Iranin sodan aikana. JRTN perustettiin virallisesti vuonna 2006 Baath-puolueen sisäisen hajaantumisen seurauksena sen jälkeen, kun Saddam Hussein teloitettiin. Järjestö toimi naqshbandi-liikkeen seuraajien suojelijana ääriliikkeitä kuten Irakin al-Qaidaa vastaan. Järjestö myös hylkäsi Irakin al-Qaidan tavan taistella Irakia miehittäneitä koalition joukkoja vastaan katsoen sen johtaneen liian monen irakilaisen kuolemaan. JRTN ryhtyikin taistelemaan koalition joukkoja vastaan itsenäisesti. Koalition joukkojen vetäytyessä vuonna 2011 järjestö vaihtoi pääkohteeksensa Nuri al-Malikin johtaman Irakin hallituksen. Isis-järjestön ottaessa haltuunsa Pohjois-Irakin monet JRTN:n jäsenistä auttoivat sitä suorittamaan haltuunottonsa käyttämällä omaa sotilasasiantuntemustaan ja paikallisia yhteyksiä. Järjestö ei kuitenkaan tue Isisin ajamaa islamilaista kalifaattimallia. Huhtikuussa 2015 Irakin viranomaiset uutisoivat järjestön johtaja al-Durin kuolleen taisteluissa Bagdadin pohjoispuolella. Al-Durin tukijat kiistivät uutisen.