Osmanien valtakunta
Turkkilaiset nousivat Vähässä-Aasiassa, kun seldžukit vuonna 1071 kukistivat Manzikertin taistelussa Bysantin joukot. Heimon yksi haara perusti tämän jälkeen Rūmin sulttaanikunnan. Vuonna 1301 rum-seldžukkien soturiyhteisön johtaja Osman I (Uthmān) otti sulttaanin arvonimen ja julisti maan itsenäiseksi Ottomaanivaltioksi pääkaupunkinaan Söğüt. Murad I:n aikana osmanit valtasivat Edirnen, jonka jälkeen suurvisiiri Çandarlı Halil pašša loi valtakunnalle uuden armeijan janitsaarit.
Suleiman Suuri
Osmanien valtakunta saavutti huippukohtansa ja muuttui maailmanvallaksi Suleimanin valtakaudella. Vaikka valtakunta jatkoi kasvamistaan vielä vuosisadan verran hänen kuolemansa jälkeen, sen jälkeen seurasi kuitenkin pitkä taantuminen.