Suomalainen musiikki
Pelimannimusiikki on saanut alkunsa 1600-luvulla keski-euroopasta Ruotsin kautta tulleista sävelmistä. Keskeinen soitin on viulu, myöhemmin myös haitari, klarinetti ja harmoni. Sävelmät ovat eurooppalaismallisia tanssisävelmiä, ensin polkia, myöhemmin poloneesi ja masurkka ja 1800-luvulta alkaen myös polkka, jenkka ja valssi.
Suomalainen kansanmusiikki
Kansanmusiikki koki Suomessa ensimmäisen uuden suosion aallon 1940-luvulla pelimanniyhtyeiden perustamisen myötä. Toinen aalto oli 1960-luvulla eurooppalais-amerikkalaisen etnisyys-folklore-muodin myötä. Oman alueen kansanmusiikilla on ollut erityisen voimakas merkitys uhanalaisiksi itsensä tuntevien ryhmien, kuten suomenruotsalaisten, suomenvenäläisten ja karjalaisevakoiden keskuudessa. Kansanmusiikilla on ollut myös poliittisia vivahteita. Kolmas aalto alkoi 1980-luvulla, jolloin muun muassa Sibelius-Akatemiassa alkoi kansanmusiikin (1983) akateeminen opetus. Tätä aaltoa edustavat muun muassa JPP, Värttinä, Maria Kalaniemi, Timo Väänänen, Loituma sekä Frigg.