Eritrea
Eritrea oli pitkään ilman voimassa olevaa perustuslakia. Vuonna 1991 kumotun Etiopian sotilashallinnon jälkeen Eritrea toimi poliittisesti itsenäisenä, ja itsenäistymisen jälkeen vuonna 1993 EPLF asetti maata johtamaan väliaikaishallituksen, joka muodosti myös kansalliskokouksen. Kansalliskokoukseen kuului EPLF-puolueen keskushallinnon lisäksi 60 jäsentä, joiden paikoista kymmenen oli varattu naisille. Kansalliskokous valitsi Isaias Afewerkin maan ensimmäiseksi presidentiksi. Hänen toimenkuvaansa kuului myös armeijan ylipäällikkyys. Hän johti valtioneuvostoa ja nimitti sen jäsenet. Väliaikaishallituksen oli määrä toimia, kunnes perustuslaki saadaan hyväksyttyä.
Italian Libya
Libyan alueella käyty Tobrukin taistelu muodostui yhdeksi Pohjois-Afrikan sodan merkittävimmistä taisteluista. Kärsittyään tappion niin Tobrukissa kuin Egyptissäkin – yhdistettynä Fezzanissa tapahtuviin jatkuviin kansannousuihin ja beduiinien tekemiin hyökkäyksiin – akselivaltojen joukot vetäytyivät Libyasta ensin Tunisiaan ja sitten Eurooppaan. Myös alueelle muuttaneet italialaissiirtolaiset pyrittiin evakuoimaan takaisin Italiaan. Libya siirtyi liittoutuneiden hallintaan: Ranska otti kontroolliinsa Fezzanin ja Britannia Tripolitanian ja Kyrenaikan, joita nämä hallitsivat, kunnes Libya itsenäistyi vuonna 1951.