Zhou-dynastia
Käytännössä Zhou-dynastia hallitsi koko Kiinaa vain niin sanotun Läntisen Zhoun ajan 1046–771 eaa. noin 300 vuotta. Vuonna 771 eaa. barbaarien tukemat aateliset surmasivat Zhou-dynastiaan kuuluneen kuninkaan, ja uusi pääkaupunki siirrettiin itään. Samaan aikaan maa hajosi itsenäisiin feodaalivaltioihin, ja alkoi poliittisesti hajanainen Itäinen Zhou, jota leimasivat eri maakuntien väliset poliittiset valtataistelut ja sodat Kevään ja syksyn ja varsinkin taistelevien läänitysvaltioiden aikakaudella. Lopulta taistelevista valtioista yksi, Qin-dynastia, nousi valtaan 221 eaa.
Kiinan historia
Valtioiden voimasuhteet alkoivat muuttua, kun pohjoisen aroilla syntyi vuonna 1206 uusi valta Tšingis-kaanin noustua mongolien ylimmäksi hallitsijaksi. Tšingis-kaanin harjoittamat valloitusretket suuntautuivat aluksi Pohjois-Kiinan alueelle. Mongolivaltakunnan ratsujoukot alistivat Xi Xia -valtakunnan hallintaansa ja jatkoivat tämän jälkeen Jin-valtakunnan suuntaan. Jin-keisari joutui pakenemaan mongoleja pääkaupungistaan Beijingistä Kaifengiin vuonna 1214. Tällä välin Xi Xia liittoutui Jinin kanssa mongoleja vastaan. Mongolit tekivät Xi Xiaan kostoretken vuonna 1226 tuhoten koko valtion ja arviolta vain noin prosentti maan miespuolisesta väestöstä säilyi hengissä. Jin-dynastia alistui mongoleille lopullisesti Tšingis-kaanin seuraajan Ögödei-kaanin aikana vuonna 1233. Jin-dynastian kukistumisen jälkeen mongolit suuntasivat sotaretkensä Eurooppaan asti.