Onni Happonen
Happosen kuolemaan johtaneet tapahtumat saivat alkunsa maanantaina 1. syyskuuta 1930 pidetyssä Heinäveden kunnallisvaltuuston kokouksessa. Saamiensa uhkauksien vuoksi Happonen oli varustautunut Mauser-pistoolilla ja lisäksi hänen turvakseen oli lupautunut viisi aseetonta Pölläkän työväenyhdistyksen miestä. Kymmeneltä aamupäivällä alkanutta valtuuston kokousta oli saapunut seuraamaan runsaasti yleisöä myös naapuripitäjistä. Lapuan liikkeen kannattajilla oli samaan aikaan oma tilaisuutensa suojeluskuntatalolla, josta he pian siirtyivät kunnantalolle. Kokouksen jatkuessa lapualaiset tunkeutuivat saliin vaatien kovaäänisesti sosialidemokraattien eroa kunnanvaltuustosta. Nämä kieltäytyivät kuitenkin nopean ryhmäkokouksen jälkeen eroamasta, minkä seurauksena tilanne kärjistyi entisestään. Lopulta kokouksen puheenjohtajana toiminut Happonen joutui pakenemaan takahuoneeseen. Hän yritti soittaa apua luotettavaksi tietämältään poliisikonstaapelilta, mutta puhelinlinjat oli katkaistu. Happonen päätti tämän jälkeen paeta ikkunasta takapihalle, jossa lapualaiset kuitenkin odottivat. Ensimmäisenä hänet pysäytti kunnanvaltuutettu Erkki Koponen, minkä jälkeen Happonen ampui varoituslaukauksen. Hänen pistoolinsa seuraava patruuna oli kuitenkin viallinen, ja lapualaiset pahoinpitelivät hänet.
Onni Happonen
Käräjäoikeuden jälkeen asiaa käsitellyt Viipurin hovioikeus kumosi Puustisen kuuden vuoden tuomion ja alensi sen vain viiden kuukauden vankeudeksi vapaudenriistosta. Lopulta korkeimman oikeuden päätöksen jälkeen säilyi voimassa ainoastaan Pakarisen rangaistus. Korkein oikeus myös uskoi hänen esittämänsä tarinan sellaisenaan, vaikka ruumiinavauspöytäkirjan mukaan Happosta oli automatkan aikana pahoinpidelty ja kuoleman oli aiheuttanut yksi korvan taakse ammuttu laukaus. Happosen perheenjäsenille määrättiin korvauksia, joita he eivät kuitenkaan milloinkaan saaneet. Syytetyt todettiin vielä sotavuosienkin jälkeen varattomiksi.