Gordianus I
Gordianus I syntyi noin vuonna 159. Hänen varhaisesta elämästään ei tiedetä paljoa, mutta epätavallinen "cognomen" "Gordianus" viittaa siihen, että hänen sukunsa olisi ollut kotoisin Vähästä-Aasiasta, ehkä Gordionin kaupungista. Suku oli rikas mutta ei luultavasti kuulunut Rooman senaattorisäädyn eliittiin. Gordianuksen "praenomen" "Marcus" ja "nomen" "Antonius" taas viittaavat siihen, että hänen sukunsa olisi saanut Rooman kansalaisuuden Marcus Antoniukselta. Tiedetään, että eräs Sempronia Romana -niminen nainen, joka oli virkamies Sempronius Aquilan tytär, teetti Ankaraan piirtokirjoituksen kuolleen ja tuntemattomaksi jääneen miehensä muistoksi. Piirtokirjoituksen tarkkaa päivämäärää ei tiedetä, mutta naisen nimi viittaisi siihen, että hän olisi ollut Gordianuksen sukulainen, ehkä äiti tai isoäiti. Gordianuksella oli myös ainakin kaksi lasta: Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus, eli Gordianus II, ja tytär, joka oli Gordianus III:n äiti. "Historia Augustan" mukaan tyttären nimi oli Maecia Faustina ja Gordianuksella olisi ollut vielä toinenkin poika, mutta ei ole löytynyt todisteita, jotka tukisivat näitä väitteitä.
Philippus Arabs
Vuonna 243 Philippus osallistui Gordianus III:n Persian vastaiseen sotaretkeen, jota johti Priscuksen kollega, pretoriaaniprefekti Timesitheus. Sotaretki alkoi menestyksekkäästi, roomalaiset valloittivat Carrhaen ja Nisibiksen ja persialaiset voitettiin Rhesainan taistelussa. Rooman armeija lähestyi jo Persian pääkaupunkia Ktesifonia, kun yllättäen Timesitheus sairastui ja kuoli. Philippus nimitettiin hänen tilalleen, mutta epäiltiin, että hän olisi itse myrkyttämällä murhannut Timesitheuksen. Sotaretki kääntyi huonompaan suuntaan ja roomalaiset kärsivät kovia tappioita talvella 243–244. Armeijan käskettiin perääntyä takaisin länteen, mutta Gordianus kuoli epäselvissä olosuhteissa vuoden 244 alussa. Kuoleman syistä on useita tarinoita ja teorioita. Epäluotettavaksi osoittautunut "Historia Augusta" kertoo Philippuksen panetelleen Gordianusta sotilailleen ja sanoneen tätä nuoreksi ja kokemattomaksi. Teoksen mukaan Philippus oli vielä saattanut armeijan ruokahuollon sekasortoon ja syyttänyt siitä Gordianusta. Sotilaat kapinoivat ja Gordianus murhattiin. Bysanttilaiset historioitsijat Zosimos ja Zonaras kertovat suunnilleen samaa. Aurelius Victor, Eutropius ja Ammianus Marcellinus syyttävät myös Philippusta. Kristityiden historioitsijoiden Eusebioksen ja Orosiuksen mukaan Philippus kääntyi kristityksi, mikä ei kuitenkaan luultavammin ole totta. Orosius kertoo sotilaiden tappaneen Gordianuksen, mutta Eusebios ei kerro vallanvaihdon yksityiskohdista ollenkaan. On mahdollista, että sotilaat tappoivat Gordianuksen omin päin ja julistivat sitten Philippuksen keisariksi.