Juhana Maaton
Juhana (24. joulukuuta n. 1166 Beaumont Palace, Oxford – 18./19. lokakuuta 1216 Newark-on-Trent), joka yleisesti tunnetaan nimellä Juhana Maaton (, ), oli Englannin kuningas vuodesta 1199 kuolemaansa asti. Hän oli myös Normandian herttua (1199–1204), Mainen kreivi (1199–1203) ja Akvitanian herttua (1199–1216). Juhana oli Henrik II:n poika ja edellisen kuninkaan Rikhard I Leijonamielen nuorempi veli. Lisänimi Maaton juontui siitä, että lukuisten vanhempien veljiensä jäljiltä Juhanalle ei ollut jäänyt perintömaata isältään.
Joutsan Joutopäivät
Alun perin Joutopäivät oli maaseudun perinteitä vaaliva kotiseutujuhla. Joutsan talomuseon valmistumisen jälkeen Joutsan kotiseutuyhdistys oli järjestänyt museon vihkiäisjuhlan sekä sen jälkeen vuosittain pitäjänjuhlan, jonka pohjalta kypsyi ajatus laajemman kotiseutujuhlan järjestämisestä. Tapahtumasta pidettiin "Joutsa-päivä" -kokous kevättalvella 1972, johon osallistui ihmisiä eri järjestöistä. Kokouksen jälkeen ryhdyttiin kyselemään kiertokirjeellä ideoita juhlaa varten. Joutsalainen pankinjohtaja Olavi Sihvo ehdotti tapahtuman nimeksi Joutsan Joutoviikkoa, joka muutettiin sittemmin muotoon Joutsan Joutopäivät. Tapahtumalle kaavailtu nimi herätti monenlaisia mielipiteitä, koska osa paikallisista oli tottunut mieltämään jouto-sanan negatiivisia ominaisuuksia kuvaavaksi sanaksi kuten kelvoton ja vetelehtivä. Jouto-sana on tuttu myös joutoajasta, joka tarkoittaa vapaa-aikaa ja lomaa ja siksi sen katsottiin sopivan hyvin kesätapahtuman nimeksi. Alkuvuosina Joutopäivien tapahtumat painottuivat paikallisuuteen, kulttuuriin ja kansanperinteeseen. Vuoden 1975 Joutopäivien juhlaesitelmöitsijä, akateemikko Kustaa Vilkuna totesi Joutopäivistä näin: "Täällä on päästy Joutsa-keskeiseen toimintaan kotoisasti ja arvokkaan kepeästi siis hyvin alkuun alleviivaamaan joutsalaisuutta, kotiseudun ominaisleimaa. Jo näiden juhlien nimi "Joutsan Joutopäivät" on aidon kansanomainen, leppoisa ja ainoalaatuinen. Sen ympärille voidaan rakentaa sekä kevyttä että vakavaa, pohjana joutsalaisuus. Kun Joutsassa on perinteen parissa työskennellen päästy näin hyvin alkuun, niin työtä olisi perinteen elävöittämiseksi syytä jatkaa. Näiden Joutopäivien ohjelmassa on näytteitä perinteen parista harvinaisen runsaasti. Toivottavasti niistä tarttuu mieleemme pysyvästi sellaista, mikä kehottaa meitä jatkuvasti arvostamaan joutsalaisuutta ja itähämäläistä omaleimaisuutta tavoitteena koko Suomen kulttuuripääoman rikastuttaminen ja oma, henkinen ryhdikkyytemme."