Syntetisaattori
Modernien syntetisaattorien historian tärkeimpiä henkilöitä oli yhdysvaltalainen Robert Moog. Hän alkoi rakentaa Theremin-soittimia 1950-luvulla lähinnä omana harrastuksenaan, ja vuonna 1964 ilmestyi ensimmäinen laajempaan käyttöön tarkoitettu Moog-syntetisaattori, jonka kantavana ideana oli analogielektroniikalla toteutettu vähentävä synteesi, jossa oskillaattorin signaali ohjataan suotimen läpi. Samanaikaisesti Don Buchla suunnitteli vastaavaa laitetta avantgardistisen musiikin tuottamiseksi.
Synthpop
Synthpop eli syntikkapop tai synapop on 1970-luvun lopussa syntynyt ja erityisesti 1980-luvun alkupuolella suosiossa ollut elektronisen musiikin ja uuden aallon musiikin tyylilaji. Syntikkapopia ennakoivat 1970-luvulla syntetisaattoreita rockin ja disco-musiikin parissa käyttäneet ryhmät, erityisesti krautrockin (saksalainen rock) edustajat. Erillisenä genrenään syntikkapop nousi vahvimmin esille Britanniassa ja Japanissa osana punkia seurannutta niin sanottua uuden aallon musiikkia. Luonteenomaista sille ovat tarttuvat, melodiset kappaleet ja syntetisaattorisoundit. Joissakin tapauksissa mukana saattoi olla syntetisaattoreiden lisäksi myös esimerkiksi sähkökitaroita.