Elokuva
Ranskalaiset Lumièren veljekset olivat keskeisiä elokuvan keksimisessä, ja myös järjestivät ensimmäiset varsinaiset elokuvaesitykset. Ensimmäisen kerran tämä tapahtui 28. joulukuuta 1895, jolloin näytettiin yksinkertainen dokumentti asemalle saapuvasta junasta, "L'Arrivée d'un train en Gare de la Ciotat", sai ensi-iltansa Pariisissa. Toinen elokuvan alkuaikojen suurimmista vaikuttajista oli Georges Méliès, myös ranskalainen, jota voidaan puolestaan pitää trikkikuvauksen ja fantasiaelokuvan isänä.
Elvira Notari
Vaatimattomista oloista lähtöisin ollut Elvira työskenteli koulun jälkeen modistina ja meni vuonna 1902 naimisiin valokuvaaja Nicola Notarin kanssa. Vuonna 1906 he perustivat perheyhtiö Films Doran (myöhemmin Dora Film), joka tuotti vuoteen 1930 mennessä satoja dokumenttielokuvia ja noin 60 näytelmäelokuvaa. Elvira Notarin ohjaamat ja hänen miehensä kuvaamat elokuvat olivat sävyltään realistisia ja käsittelivät yleensä Napolin kansanelämää sekä naisten ja miesten välisiä suhteita. Kriitikot pitivät elokuvia vähäarvoisina ja ne joutuivat usein sensuurin hampaisiin. 1920-luvulla Notari teki useita napolilaistyylisiä musiikkidraamoja ("film sceneggiata"), jotka menestyivät varsinkin Yhdysvaltojen ja Etelä-Amerikan italialaissiirtolaisten keskuudessa. Ohjaajan elokuvista on restauroitu "‘A Santanotte" vuodelta 1922.