Intian historia
Intiasta ja Pakistanista tuli itsenäiset valtiot 14. elokuuta 1947, jolloin sopimus ratifioitiin. Jinnahista tuli Pakistanin ensimmäinen kenraalikuvernööri, ja Mountbattenia pyydettiin Intian ensimmäiseksi kenraalikuvernööri. Intiassa itsenäisyyttä juhlittiin loistokkain menoin, mutta maiden rajoilla sattuneet konfliktit synkensivät juhlintaa. Bengalissa eli suuri määrä hinduja ja muslimeita rinnakkain ja Punjabissa hinduja, sikhejä ja muslimeita. Maakuntien jakamisilla oli valtavat yhteiskunnalliset vaikutukset, kun ihmiset pakenivat asuinsijoiltaan. Hindut ja sikhit muuttivat Intiaan ja muslimit Pakistaniin. Pakolaisia arvioidaan olleen yhteensä noin viisi miljoonaa. Tilanne kärjistyi valtaisiin verilöylyihin ja kokonaisia kyliä tuhottiin ja ihmisiä teurastettiin julmuuksissa. Väkivallanteot olivat molemminpuolisia: muslimit hyökkäsivät hindujen ja sikhien kimppuun lännessä ja hindut ja sikhit muslimien kimppuun idässä.
Jom ha'atsma'ut
Ijar-kuun viides päivä on Israelin itsenäisyysjulistuksen vuosipäivä. Israelin ensimmäinen pääministeri David Ben-Gurion luki sen Tel Avivissa tuona päivämääränä vuonna 14. toukokuuta 1948. Itsenäisyyspäivän päivämäärä saattaa vaihdella, jotta juhla ei osuisi sapatiksi eikä sitä edeltävälle tai seuraavalle päivälle. Siten juhlaa vietetään ijar-kuun viidettä päivää lähimpänä tiistaina, keskiviikkona tai torstaina. Jos ijar-kuun viides päivä on sapatti eli lauantai, itsenäisyyspäivää vietetään kolmantena päivänä eli edellisenä torstaina, jos taas perjantai, neljäntenä päivänä.