Relativismi
Usein relativismilla tarkoitetaan totuusrelativismia, jonka mukaan ei ole olemassa mitään universaaleja, absoluuttisia totuuksia, vaan totuus on aina suhteessa johonkin viitekehykseen, kuten kieleen tai kulttuuriin. Antiikin aikana tällainen relativismi yhdistettiin usein sofisteihin, muun muassa sofisti Protagoraan on katsottu opettaneen relativismia, jossa asioiden totuudenmukaisuus tai eettisyys riippuu tilanteesta, opettaessaan: ""Kaikkien arjen asioiden tarpeen mitta on ihminen, sellaisina kuin asiat ollessaan ovat, ja kun niitä ei ole, myös silloin"".
Vortisismi
Vortisismin piiriin kuului paitsi maalaustaide, piirrostaide ja taidegrafiikka, myös kuvanveisto ja valokuvaus. Suuntaus esiteltiin Wyndham Lewisin "Blast"-lehden ensimmäisen numeron manifestissa vuoden 1914 heinäkuussa. Liikkeen synnyssä oli mukana Lewisin lisäksi myös muita Rebel Art Centren jäseniä. Lewis näki vortisismin itsenäiseksi vaihtoehdoksi kubismille, futurismille ja ekspressionismille. Hänen mukaansa vortisistit pyrkivät pyyhkimään Britanniasta kaikki viktoriaanisen ajan jäljet ja vapauttamaan maan sen lannistavasta menneisyyden perinteestä. Termi "vortisismi" oli runoilija Ezra Poundin keksimä: hän julisti vorteksin (pyörteen) maksimaalisen energian pisteeksi ja suurimman tehokkuuden edustajaksi. Vortisistit halusivat asettaa koneajan työnsä keskiöön, ja Blastin manifesto kehotti heitä täyttämään taiteensa "koneiden, tehtaiden, uusien ja laajempien rakennusten, siltojen ja tehtaiden muodoilla". He arvostelivat futuristeja liiallisesta "maalauksellisuudesta", melodramaattisuudesta ja mahtavuudesta. Lewis kumppaneineen tavoitteli liikkeen selkeää erottuvuutta futuristien sumean liikkeenkuvauksen sijaan, ja he käyttivät voimakkaita ääriviivoja. Vortisistit kiinnittivät futuristeista poiketen paljon huomiota myös koneellisen maailman pimeään puoleen, sen julmuuteen ja kovuuteen.