Molempain Sisiliain kuningaskunta
Molempain Sisiliain kuningaskunta () oli vuosina 1130–1282, 1442–1458 ja 1816–1860 toiminut kuningaskunta, johon kuului Etelä-Italia ja Sisilian saari. Kuningaskunnan pääkaupunkina oli ensin Palermo ja myöhemmin Napoli.
Korsika
Genovan yritettyä kerätä uusia veroja vuonna 1729 monet kieltäytyivät maksamasta niitä mikä johti useaan kapinaan. Vuonna 1735 saari julistautui itsenäiseksi ja sille tehtiin perustuslaki ja valittiin kuningas, johon virkaan astui Theodor von Neuhof. Hän kuitenkin hylkäsi kruunun vain kahdeksan kuukauden jälkeen. Vuonna 1745 Jean-Pierre Gaffori johti aseellisia korsikalaisia joukkoja ja hänen seuraajansa Pasquale Paoli onnistui perustuslaillisen valtion luomisessa vuonna 1755. Paoli perusti myös Corten yliopiston ja Korsikan armeijan. Korsikan itsenäisyys loppui Ranskalaisten hyökkäykseen ja vuonna 1769 kärsittyyn tappioon Ponte-Novon taistelussa. Heikentynyt Genova oli vuotta aiemmin luovuttanut saaren Ranskalle Versaillesin sopimuksella
Ranskan vallan aikana Korsika jaettiin kahteen hallinnolliseen alueeseen ja kaupungit menettivät niiden Genovan vallan aikana saamansa erityisoikeudet. Ranskan vallan kannattajia suosittiin, mutta korsikalainen nationalismi ei kuollut. Ranskan vallankumouksen aikaan vuonna 1790 korsikalaiset riisuivat aseista Bastiaan sijoitetun sotaväen ja pakolaisena ollut Pasquale Paoli palasi saarelle. Kun Ranskan vallankumoukselliset tuomitsivat Paolin kuolemaan, hän pyysi brittien apua mikä johti Englannin vallan alaisen kuningaskunnan perustamiseen vuonna 1794. Ranskalaiset ottivat saaren takaisin haltuunsa vuonna 1796. Ranskalaisia joukkoja johti Korsikalla syntynyt Napoleon Bonaparte.