Laiskiaiset
Laiskiaisille on kehittynyt erityissopeutumia puissa elämiseen. Lehdet, jotka ovat laiskiaisten pääravintoa, tarjoavat hyvin vähän energiaa ja ravintoa ja ovat myös huonosti sulavia. Tämän vuoksi laiskiaisilla on suuri ja erikoistunut mahalaukku, jossa on monta osastoa, joissa symbioosissa elävät bakteerit hajottavat lehtiainesta. Silti ruoansulatusprosessi voi kestää peräti kuukauden. Jopa kaksi kolmasosaa laiskiaisen painosta voi muodostua mahalaukun sisällöstä. Lehdistä saatavan vähäisen energiamäärän laiskiaiset käyttävät taloudellisesti: niiden aineenvaihdunta on todella hidasta – alle puolet siitä, mitä tämän kokoluokan eläimillä tavallisesti on – ja ruumiinlämpö on vain 28–32 °C.
Vaaksiaishämähäkit
Vaaleat, paljon muuta vartaloa pidemmät jalat tekevät näistä hämähäkeistä hontelon näköisiä. Ne ovat väritykseltään harmaita, vihreitä tai ruskeita. Vaaksiashämähäkeillä on kaksi kolmen silmän ryhmää, joiden välissä on yksi silmäpari. Muutamat luolissa elävät lajit ovat kuitenkin täysin sokeita. Vaaksiashämähäkit ovat 3-14 mm:n pituisia. Niiden raajojen nilkkaosa on taipuisa ja siinä on useita valeniveliä. Vaaksiashämähäkit rakentavat sotkuisia, epäsäännöllisiä verkkoja. Ne kietovat saaliinsa nopeasti seittiin ennen kuin purevat sitä. Vaaksiaishämähäkit puolustautuvat värisyttämällä verkkoaan nopeaan tahtiin, jolloin hämähäkkiä on vaikea havaita. Naaraat kantavat leukaraajoissaan seitillä kiinnitettyä 15-20 vaaleaa, punertavanharmaata munaa.