Gabriel Lippmann
Lippmann kehitti yleisen teorian värivalokuvausmenetelmälleen vuonna 1886, mutta käytännön kokeissa ilmeni yhä ongelmia. Kuitenkin vuosien kärsivällisten kokeiden jälkeen hän esitteli menetelmänsä Ranskan tiedeakatemialle vuonna 1891. Tuolloin hänen ottamansa valokuvat olivat vielä heikkoja laadultaan. Vihdoin vuonna 1893 hän esitteli Auguste ja Louis Lumiéren ottamia kuvia, joissa värit oli tuotettu täydellisen ortokromaattisesti. Lopullisen teorian hän julkaisi vuonna 1894. Nobel-palkinnon Lippmann sai tästä tulevaisuudessa laajasti hyödynnetystä valon aaltoluonnetta täydentävästä teoriastaan, jonka käytännön tulos oli värivalokuva.
Rockefeller-yliopisto
1970-luvun puolivälissä Rockefellerin yliopiston onnistui houkutella muutamia merkittäviä humanististen tieteiden edustajia, joista merkittävimpiin kuului huomattava loogikko, kielen filosofi ja Ludwig Wittgensteinin työn tulkitsija Saul Kripke. Viime vuosina on lääketieteen palkinnon yliopiston opettajakuntaan kuuluva saanut 1999, 2000 ja 2001, ja Nobelin kemianpalkinnon 2003.