Bruce Boudreau
Boudreau sai WHA-varauksen vuonna 1974 ja NHL-varauksen 1975. Minnesota Fighting Saints varasi hänet numerolla 14 WHA:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella ja Toronto Maple Leafs numerolla 42 NHL:n varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1975–1976, jolla hän pelasi 30 runkosarjaottelua Fighting Saintsin riveissä sekä 34 runkosarjaottelua ja kuusi pudotuspeliottelua Johnstown Jetsissä NAHL-liigassa. Ennen ammattilaisuraansa Boudreau pelasi vuodesta 1972 vuoteen 1975 juniorikiekkoa Toronto Marlboros -joukkueessa OHA Major Junior A -liigassa, sittemmin Ontario Major Junior Hockey League -liigassa (nykyinen Ontario Hockey League). Hän oli voittamassa Marlborosissa J. Ross Robertson Cupia vuosina 1973 ja 1975 ja Memorial Cupia vuonna 1975. Boudreau oli kaudella 1974–1975 OMJHL:n runkosarjan pistepörssin voittaja tehtyään 69:ssä ottelussa 165 tehopistettä, 68 maalia ja 97 syöttöpistettä.
Johnny Gaudreau
Calgary Flames varasi Gaudreaun neljännellä kierroksella 104. pelaajana . Vuosina 2011–2014 hän pelasi Boston Collegen jääkiekkojoukkueessa. Ensimmäisellä yliopistokaudellaan 2011–2012 Gaudreau oli joukkueensa toiseksi paras pistemies Chris Kreiderin jälkeen tehopisteillä 21+23=44, joilla hän jakoi Hockey Eastin maalipörssin viidennen sijan ja sijoittui pistepörssissä kuudenneksi. Gaudreau valittiin sarjan tulokkaiden tähdistökentälliseen, ja hän sai lopputurnauksen arvokkaimmalla pelaajalle myönnettävän Bill Flynn Trophyn. Boston voitti sekä Hockey Eastin että koko NCAA:n mestaruuden. Kaudella 2012–2013 Gaudreau voitti Hockey Eastin pistepörssin ja sijoittui maalipörssissä toiseksi joukkuetoverinsa Steven Whitneyn jälkeen pisteillä 21+30=51. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan vuoden pelaajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Gaudreau oli ehdolla myös koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinnon voitti St. Cloud Staten Drew LeBlanc.