New Yorkin historia
Ensimmäinen eurooppalainen New Yorkin seudulla oli Giovanni da Verrazzano, joka ankkuroi ranskalaisen laivansa Hudsonin suulle vuonna 1524. Vuonna 1609 meritietä Intiaan etsinyt englantilainen Henry Hudson totesi Hudsonjoen suun erinomaiseksi satamapaikaksi ja havaitsi joen varrella runsaasti majavia, joiden turkiksille oli Euroopassa suuri kysyntä. Hudsonin löytö herättikin kiinnostusta eurooppalaisten turkismyyjien keskuudessa. Hän kohtasi myös lenape-intiaaneja, joiden hän kertoi olevan sotaisia joen alajuoksulla mutta ystävällisiä yläjuoksulla.
Yhdysvaltain arkkitehtuuri
New Yorkin kaupunki on Washingtonin ohella merkittävimpiä kertaustyylikaupunkeja: se ruumiillistuu New Yorkin julkisessa kirjastossa ("New York Public Library"), Columbian yliopiston kampuksessa, Metropolitan Museum of Artissa, American Museum of Natural Historyssä ja Brooklyn Museumissa. Grand Central Terminalia, Manhattanin suurinta rautatieasemaa, ohjaa sama henki ja se valmistui vuonna 1913. Sen monumentaalista julkisivua rytmittävät pylväät ja suuret pyörökaariset ikkuna-aukot.
Brooklyn Bridge on tunnusomainen kertaustyyleille ja New Yorkin kaupungille. Se antoi positiivisen kuvan edistyksestä ja sitä voidaan verrata Eiffel-torniin, koska se on insinööri John Augustus Roeblingin mestariteos ja koska sitä kritisoitiin liian moderniksi. Suippokaaret vaikuttavat historiallisilta, mutta rautakaapelit ja teknillinen osaaminen (480 metrin kantama, yksi aikakauden korkeimmista rakennuksista) antavat sille selvästi modernin leiman. 1920-luvulta alkaen kertaustyylit saivat kilpailijan Art deco -trendeistä huolimatta Paul Philippe Cretin (Detroit Institute of Arts, 1927) ja Bertram Grosvenor Goodhuen (Rockefeller Memorial Chapel, 1928; Nebraskan capitol, 1919–1932) töistä. National Gallery of Art sai edelleen vaikutteita Rooman Pantheonista ja se valmistui 1940 John Russell Popen suunnitelmine pohjalta.