Suomen asutushistoria
Suomalaiset puhuvat suomalais-ugrilaista kieltä, ja kieli liittää heidät etelä- ja itäpuolella asuviin suomalais-ugrilaisiin kansoihin. Vanhastaan ajateltiin, että suomalaiset ovat lähteneet Volgan mutkan alueelta noin 2500 eaa. liikkeelle kohti Suomea. Arkeologia ja genetiikka eivät ole hyväksyneet ajatusta, vaan ne ovat 1960-luvulta alkaen korostaneet asutuksen jatkuvuutta, jonka mukaan Suomessa on katkeamattomasti ollut asutusta jääkauden päättymisestä saakka. Kielitieteilijät ovat viime vuosina tuoneet esille jatkuvuusteoriaa vastustavaa todistusaineistoa. Jotkut heistä kannattavat ajatusta, että Suomessa oli saamelaisia ja germaaneja jo ennen suomalaisten tuloa, joka olisi tapahtunut rautakauden alussa. Suomen kieli on siis voinut tulla Volgan mutkasta, vaikka Suomen väestö ei ilmeisesti ole sieltä peräisin.
Savolaiset
1800-luvulla alkanut kansallinen herääminen johti myös savolaisen identiteetin voimistumiseen. Ulkoa omaksuttujen esikuvien mukaisesti nationalismi ja kansallisromantiikka korostivat sekä yleistä suomalaisuutta että maakuntien heimoidentiteettejä. Yhtenäisen suomalaisen kansakunnan rakentamiseen kuitenkin sisältyi se, että perinteisiä kulttuuri- ja murre-eroja häivytettiin. Valtakulttuuri luotiin länsisuomalaisuuden ja hämäläisyyden pohjalta. Suomen yleiskieli toki kehitettiin pääasiassa itäisistä murteista.