Nerkoonjärvi
Järven vesi on hapahkoa, runsashumuksista ja väriltään ruskeaa. Happamuusaste (pH) on 6,5. Humusta saapuu järveen Hirvijoen, Mäntysenluoman, Majaluoman, Launosluoman ja Aitoluoman kautta. Kesäkuukaisina veden fosforipitoisuus nousee 22 μg/l (mikrogrammaa litrassa) ja typpipitoisuus 590 μg/l. Nämä ravinnemäärät yhdessä veden lämpötilakerrostuneisuuden kanssa aiheuttaa syvänteissä happikatoa syksyn alussa ja talven lopulla. Veden käyttökelpoisuuslauokitus on kuitenkin hyvä.
Porrasjärvi (Nokia)
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1978, 1982, 1990–1996, 1999–2015. Porrasjärvi kuuluu Alisenjärven reittiin, joka valittiin vuonna 1991 pääkohteeksi valtion happamoituneiden vesistöjen tutkimusprojektiin. Vuonna 1978 oli Porrasjärven vedenväri tumma, se oli vähäravinteinen järvi ja sen happamuustaso erittäin hapan, jonka puskurikyky happamoitumista vastaan oli heikko. Tämän jälkeen sekä Kalliojärveä kalkittiin vuosina 1998 ja 2003 että Ruokejärveä vuosina 2001, 2007 ja 2014. Kalkituksen seurauksena Porrasjärven happamuustaso kohosi lähemmäksi normaalia, mutta se jäi edelleen vielä hieman happamaksi. Myös veden puskurikyky happamoitumista vastaan koheni alkuksi tyydyttäväksi, mutta on palautunut sen jälkeen taas heikoksi tai välttäväksi. Veden ravinnepitoisuudet olivat ennen kalkitusta karujen järvien tasoa, mutta kalkituksen aikana ne ovat ajoittain kohonneet lievästi rehevien järvien tasolle. Pitoisuuksien kohoamista ovat edeltänyt joko pitkäkestoiset sateet tai järveen on joutuneet lumien sulamisvedet, jolloin vesinäytteiden arvot ovat kohonneet. Järven happitalous on valuma-alueen yläpuolisten järvien tavoin ollut tyydyttävä. Järveen muodostuu lämpötilakerrostumisesta johtuen alus- ja päällysvesikerrokset. Alusvesi muuttuu etenkin talvijaksolla vähähappiseksi ja voi muuttua jopa hapettomaksi. Järven tilanne on kokonaisuutena tyydyttävä, koska kesällä on tilanne valoisampi.