J. V. Snellman
Johan (Juhana) Vilhelm Snellman (12. toukokuuta 1806 Tukholma, Ruotsi – 4. heinäkuuta 1881 Kirkkonummi, Suomen suuriruhtinaskunta) oli suomalainen filosofi, kirjailija, sanomalehtimies ja valtiomies, yksi vaikutusvaltaisimmista fennomaaneista 1800-luvun Suomessa. Hän vaikutti merkittävästi suomen kielen asemaan ja Suomen markan käyttöönottoon. Häntä pidetään Suomen kansallisfilosofina ja yhtenä tärkeimmistä kansallisista herättäjistä.
Aarno Snellman
Snellmanin vanhemmat olivat Frans Emil Snellman ja Josefina Wilenius ja puoliso vuodesta 1921 Anna Rakel Mustakallio. Snellman tuli ylioppilaaksiTampereen reaalilyseosta 1912 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1923. Hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1931 ja sai erikoislääkärin oikeudet kirurgisissa taudeissa 1933. Snellman toimi lääkärinuransa alkuvaiheessa Viitasaaren kunnanlääkärinä 1924-1932, siirtyen sitten pysyvästi Helsinkiin, jossa tosin oli jo ennättänyt toimia Helsingin yleisen sairaalan kirurgisen osaston vapaaehtoisena apulaislääkärinä 1924 ja 1929-1930. Suomen Punaisen Ristin sairaalassa Snellman toimi sen perustamisesta alkaen, ensin alilääkärinä 1932-1942 ja Simo Brofeldtin kuoltua ylilääkärinä 1943–1960. Sotilasarvoltaan Snellman oli lääkintämajuri (1941)..