Videopelien historia
1950-luvulla kehitettiin ensimmäiset tietokonepelit, jotka liittyivät tieteelliseen tutkimukseen. Ensimmäiset pelit olivat pääosin ristinollan ja shakin kaltaisia pelejä. Esimerkiksi Konrad Zuse kirjoitti jo 1940-luvulla kehittämällään Plankalkül-ohjelmointikielellä algoritmeja shakin pelaamiseen, vaikka itse ohjelmointikielelle ei ollut toteutusta. Ohjelmat olivat mielenkiintoisia paitsi ohjelmointikielten, algoritmien ja tekoälytutkimuksen, myös tietokoneen interaktiivisen käytön kannalta. Vuonna 1958 William Higinbotham kehitti laitteen, jolla kaksi pelaajaa pystyi oskilloskoopin avulla pelaamaan yksinkertaista tenniksen tapaista peliä. Tällä pelillä ei ollut kuitenkaan yhteyttä myöhempään "Pongiin", joka oli toinen tenniksestä inspiraationsa saanut peli.
15-peli
Sam Loyd väitti vuodesta 1891 kuolemaansa saakka 1911 keksineensä tämän pelin, esi­merkiksi vuonna 1914 julkaistussa teoksessa "Cyclopedia of Puzzles", jossa hän kuvasi sitä seuraavasti: "Ongelma­pelien maan vanhemmat asukkaat muistavat, kuinka minä 1870-luvun alussa sain koko maailman hulluksi pienellä laatikolla, jossa oli siirrettäviä laattoja ja joka tuli tunnetuksi 14-15-pelinä."
Loydilla ei kuitenkaan ollut mitään tekemistä pelin keksimisen eikä sen alku­peräisen suosion kanssa, ja sitä paitsi peli tuli tunnetuksi vasta vuonna 1880, ei 1870-luvun alussa. Ensimmäisen artikkelinsa pelistä Loyd julkaisi vuonna 1886, ja vasta vuonna 1891 hän ensimmäisen kerran väitti keksineensä sen. Sen sijaan Loydin ansiosta peli oli kyllä myöhemmin saanut uudelleen osakseen suurta huomiota, kun hän oli luvannut 1 000 dollarin palkinnon sille, joka pystyisi ratkaisemaan pelin sellaisesta lähtö­tilanteesta käsin, jossa laatat 14 ja 15 oli vaihdettu keskenään. Tehtävä oli kuitenkin mahdoton suorittaa, kuten Johnson ja Story olivat jo kymmenen vuotta aiemmin osoittaneet, sillä se edellytti parittoman kombinaation muuttamista parilliseksi.