Jätinkirkko
Jätinkirkot eli metelinkirkot ovat neoliittisella kivikaudella noin 3000–2000 eaa. Perämeren tuntumaan tehtyjä isoja kivirakennelmia. Muita nimityksiä jätinkirkoille ovat mm. "jätinlinna", "pirunkirkko" ja "jatulinkirkko". Jätinkirkkojen tarkoitusta ei varmuudella tunneta, mutta niiden on tulkittu olevan mm. muinaisia linnoituksia, uhripaikkoja, poroaitauksia, hylkeenlihan kylmävarastoja, asuinrakennusten perustuksia tai tähtitieteellisiä observatorioita.
Kotakankaan jätinkirkko
Mahdollinen jätinkirkko on 25 metriä pitkä ja 10 metriä leveä (tai 26×14 metriä ), joten sen laskennallinen pinta-ala on 250 neliömetriä (m²). Kiveyksen pituusakselin suuta on 330° pohjoisesta myötäpäivään. Sisäosaa kiertää katkonainen kivivalli, joka muodostuu suurista kivenlohkareista. Kiveys ei ole varsinaisesti ladottu päällekkäin, joten se saattaa olla myös luonnonmuodostuma. Mahdollisen jätinkirkon kaakkoispäässä sijaitsee laakea kuoppa, jonka halkaisija on 4,5 metriä ja syvyys puoli metriä. Se on pääosin luonnollinen kuoppa, jota ihminen on saattanut muokata lisää.