Alankomaiden hallitsija
Alankomaiden hallitsijoista oli ensimmäinen vuosina 1806–1810 hallinnut Ranskan keisarin Napoleon I:n veli Ludvig Bonaparte, jonka Alankomaat vallannut Napoleon asetti perustamansa Hollannin kuningaskunnan nukkevaltion hallitsijaksi. Nykyinen monarkia perustettiin Wienin kongressissa 1815, kun Eurooppaa järjesteltiin uudelleen Napoleonin kukistumisen jälkeen. Tuolloin Alankomaihin kuuluivat myös nykyiset Belgia ja Luxemburg. Belgia itsenäistyi 1830. Vilhelm III:n kuoltua hallitsijaksi tuli hänen tyttärensä Vilhelmiina, mutta Luxemburgin laki ei sallinut naispuolista hallitsijaa, joten Luxemburgin hallitsijaksi tuli Nassaun entinen herttua Aadolf.
Alankomaiden taide
Taidemaalaus oli 1700-luvun lähes täysin lamassa elpyen vasta 1800-luvulla. Keskiajalla Alankomaiden arkkitehtuuri oli vielä täysin naapurimaiden Saksan ja Ranskan esikuvien mukaista. Esiromaanisen tyylin arkkitehtuuria edustavat Kaarle Suuren palatsi Nijmegenissä, Pyhän Johanneksen kirkko ja Pyhän Lambertin tuomiokirkko Liégessä.