Kynä
Ensimmäinen patentti kuulakärkikynälle myönnettiin 30. lokakuuta 1888, ja sen sai John J. Loud (GB Patent No. 15630). Kuulakärkikynän keksijä on unkarilainen toimittaja Laszlo Biro (Bíró László József 1899–1985), joka sai idean kuulakärkikynästä 1930-luvulla. Bíró haki englantilaista patenttia 15. kesäkuuta 1938. Laszlo Biro ja hänen veljensä Georg viimeistelivät kynää ollessaan natsi-Saksasta maanpaossa Argentiinassa. He hakivat uutta patenttia ja perustivat yrityksen "Bíró Pens of Argentina". Ensimmäiset kynät tulivat myyntiin vuonna 1943. Vuonna 1944 Biro myi osuutensa rahoittajalleen, jolta Yhdysvaltain ilmavoimat alkoi hankkia kyniä, koska ilmanpaine ei vaikuta niiden toimintaan.
Pappilanmäki (Eura)
Vuonna 1929 löytyi haudoista kaksi miekkaa (KM 9164:2 ja KM 9164:3) yhdessä M-tyyppin keihäänkärjen kanssa. Ne lähetettiin Kansallismuseoon yhdessä kolmennen miekan (KM 9164:1) kanssa. Ensiksi mainittu miekka (KM 9164:2) löytyi huonossa kunnossa ja kolmena kappaleena (40 cm, 8 cm ja 10 cm). Niiden yhteispaino on 679 grammaa. Pisimmässä kappaleessa on kahva, joka on Petersenin luokituksessa X-tyyppiä. Kahvaa ei ole koristeltu. Miekan terän molemmille puolille oli upotettu säiläkirjoitusta. Pisin teksti oli vaikeasti tulkittavissa. Siinä oli 7–9 merkkiä: ”N...NEDNI”. Toisella puolella oli 6 merkkiä: ”AMENI”. Molempien kirjoitusten alkumerkki on tunnistamatta. Kirjoitus on tehty upottamalla langaksi kierrettyä 13-kerroksista rauta- ja teräspintaa.