Hauksbók
Hauksbók ( ”Haukrin kirja”) on laaja, keskiajan islantilainen käsikirjoitus, joka on nimetty omistajansa Haukr Erlendssonin (k. 1334) mukaan. Haukr oli islantilainen lainoppinut, joka toimi laamannina ensin Islannissa ja myöhemmin Norjassa. Valtaosa käsikirjoituksesta on laadittu todennäköisesti vuosien 1306–1308 välisenä aikana Haukrin oleskellessa Islannissa, osa taas vuoden 1310 paikkeilla tai sen jälkeen. Haukr on itse kirjoittanut suuren osan käsikirjoituksesta, minkä lisäksi kirjoittamiseen on osallistunut myös muutama muu, todennäköisesti islantilainen ja norjalainen tai färsaarelainen kirjuri.
Flateyjarbók
Flateyjarbók koostuu yhteensä 225:stä lehdestä. Se on laajin kaikista keskiajan islantilaisista käsikirjoituksista ja kuvituksensa ansiosta myös niistä kaikkein kaunein. Käsikirjoitusta laadittaessa on pyritty luomaan eheä kuvaus Norjan historiasta. Alkuperäiseen käsikirjoitukseen, joka sisälsi vain 202 sivua, on yhdistetty yksittäisten Norjan kuninkaiden, Olavi Tryggvenpojan, Pyhän Olavin, Sverre Sigurðrinpojan sekä Haakon IV Haakoninpojan, elämäkerrat. Niiden yhteyteen on lisätty myös sellaisia yksittäisiä lyhyitä tarinoita ja saagakatkelmia tai kokonaisia saagoja, joiden kerronnassa on jollain tapaa sivuttu myös näiden kuninkaiden elämää. Flateyjarbókissa nykyään olevat loput 23 sivua on lisätty käsikirjoitukseen 1400-luvun jälkipuoliskolla, ja ne sisältävät toisesta kuningassaagojen kokoelmakäsikirjoituksesta, Morkinskinnasta (1200-l.), löytyvän saagaversion kuningas Magnús Hyvästä (isl. "góði") ja Haraldr Ankarasta (isl. harðráði).