Tarton rauha
Venäjän sisällissota jatkui vielä vuoden 1920 aikana, mutta bolševikkien voitto alkoi näyttää jo varmalta, joten Suomi ja Venäjän muut naapurivaltiot halusivat normalisoida suhteensa neuvostohallituksen kanssa. Ennen Suomea Viro oli jo solminut Neuvosto-Venäjän kanssa rauhansopimuksen Tartossa helmikuussa 1920, Latvia oman rauhansopimuksensa Riiassa kesäkuussa 1920 ja Liettua omansa heinäkuussa 1920 Moskovassa. Tarton rauhanneuvottelut osuivat lisäksi samaan aikaan Puolan ja Neuvosto-Venäjän sodan kanssa, mikä vaikutti epäsuorasti neuvottelujen kulkuun.
Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha
Liettua julistautui itsenäiseksi Venäjän keisarikunnasta 16. helmikuuta 1918. Maaliskuussa bolševikit allekirjoittivat Brest-Litovskin rauhan ja luopui kaikista Baltian maita koskevista vaatimuksistaan, myös Liettuaan liittyvistä. Saksan miehityshallinto Ober Ost ei antanut Liettuan poliittiselle johdolle lupaa perustaa hallintojärjestelmää, armeijaa ja poliisivoimia. Liettuan rajojen määrittely oli myös kielletty. Liettuan itsenäisyys pysyi käytännössä katsoen toteutumattomana poliittisena julistuksena, joka ei saanut kansainvälistä tukea. Tilanne muuttui, kun Saksan armeija antautui marraskuussa 1918. Saksan antautumisen seurauksena liettualaiset ottivat nopeasti käyttöön uuden perustuslain, muodostivat hallituksen ja alkoivat organisoida omaa armeijaa.