Psykedeelit
Yleensä psykedeeleiksi luokitellaan aineet, jotka ovat selkeimmin 5-HT reseptorin (5-HT2AR) agonisteja, eli ne sitoutuvat tähän serotoniinireseptorien alatyyppiin aktivoiden sitä vaikka voivat sitoutua myös muunlaisiinkin reseptoreihin. Aineiden sitoutuminen tähän reseptoriin saa aikaan psykedeeliset vaikutukset. 5-HT2AR luonnollinen välittäjäaine on serotoniini (5-hydroksitryptamiini, eli 5-HT). 5-HT2AR löytyy ihmisiltä laajalti keskushermostosta, ne ovat G-proteiinikytkentäisiä ja sijaitsevat hermosolujen pinnoilla. Tiettyyn reseptoriin sitoutumisen lisäksi edellytyksenä aineen psykedeeliselle vaikutukselle on myös sen kyky läpäistä veri-aivoeste, johon esim. serotoniini puolestaan ei sellaisenaan kykene.
Psykedeelit
Käyttäjät ovat yhtä mieltä siitä, että suurinta osaa kokemuksesta ei voi sanoin selittää. Käyttäjät ovat yleensä kertoneet hyvin mystisistä kokemuksista. Esimerkiksi Aldous Huxley kirjoitti ymmärtäneensä käyttökokemustensa jälkeen aiempaa paremmin entisaikojen mystikkoja. Psykedeelien käyttäjillä on keskimäärin muita ihmisiä enemmän mystisiä käsityksiä, kuten käsitys kaiken yhteydestä ja siitä ettei kuolema merkitse loppua, ja he pitävät henkisyyttä tärkeämpänä kuin muut ihmiset. Jotkut tutkijat ovat arvelleet tämän ominaisuuden olevan sekä psykedeelien käytön seuraus että sen syy: psykedeelejä kokeilevat usein sellaiset ihmiset, jotka ovat avoimia itsetutkiskeluun, johon liittyy henkisiä ja uskonnollisia motiiveja.