Etunimi
Jos ihmisellä on ainakin kaksi etunimeä, hänen huoltajansa tai hän itse voi valita jonkin nimistä puhuttelunimekseen (kutsumanimekseen). Useimmat ihmiset käyttävät puhuttelunimenä ensimmäistä etunimeään, jotkut käyttävät toista, kolmatta tai neljättä taikka kahta tai kolmea nimeä yhdessä: Maria Kaisa Aula. Jotkut käyttävät nimikirjaimia puhuttelunimenomaisesti tai nimikirjaimia lisänä erotukseksi muista samannimisistä: K. J. Lång, J.-P. Roos, Risto E. J. Penttilä.
Ruotsalaiset sukunimet
Vuonna 1901 tuli asetus, joka säänteli, kuinka sukunimiä tulisi antaa. Heidän, joilla ei ollut sukunimeä, tuli sanoa isänsä etunimi päätteen -poika kanssa. Monet olivat kuitenkin alkaneet käyttää sellaista nimeä sukunimenä jo aikaisemmin. Nykyinen -poika-nimi kuvastaa selkeästi 1800-luvun puolivälin nimimuotia: Johan oli tavallisin nimi ja Johansson oli pitkään Ruotsin käytetyin sukunimi. Vuoden 1901 uuden nimilain mukaan alkoi naisten puhuttelu heidän aviomiestensä sukunimellä tai patronyymillä. Herra A. Larssonin vaimo, jota aikaisemmin kutsuttiin nimellä B. Jönsdotter, rekisteröitiin siten B. Larssonina väestönlaskentaan. Tapa käyttää patronyymiä sukunimen sijaan lopetettiin vuoden 1966 ensimmäisen nimilain tuloksena, mutta on sen jälkeen otettu uudelleen käyttöön.