Toinen maailmansota
Saksan itärintaman sota tunnettiin Neuvostoliitossa ja nykyään Venäjällä nimellä suuri isänmaallinen sota. Saksa aloitti hyökkäyksen Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941. Saksan liittolaisina sotaa kävivät Romania, Unkari ja Italia. Myös Suomi kävi jatkosotaa Neuvostoliittoa vastaan, antoi Saksalle luvan hyökätä Pohjois-Suomesta ja sai sotamateriaaleja Saksalta. Virallisen linjauksensa mukaan Suomi kuitenkin kävi erillistä sotaa eikä ollut Saksan liittolainen. Saksan tarkoituksena oli vallata Neuvostoliiton Euroopan puoleinen osa Astrahanin-Arkangelin linjalle asti. Hyökkäyksen alkuvaihe sujui hyvin ja paljon puna-armeijan joukkoja joutui vangeiksi. Saksan joukot saartoivat Leningradin ja etenivät lähelle Moskovaa, mutta eivät pystyneet valloittamaan kaupunkia ja talven 1941–1942 aikana puna-armeija pystyi lukuisiin vastahyökkäyksiin.
Neuvostoliiton ja Saksan suhteet ennen toista maailmansotaa
Keväällä 1941 Saksa ja Neuvostoliitto joutuivat vastakkain Jugoslavian kysymyksen vuoksi. Ranskan antauduttua 1940 Jugoslavia haki tukea Neuvostoliitosta solmimalla sen kanssa diplomaattisuhteet. Vaikka Jugoslavia Saksan painostuksen alla liittyi kolmen vallan sopimukseen 25. maaliskuuta, hyökkäsi Saksa 6. huhtikuuta 1941 Jugoslaviaan tukeakseen kreikkalaisten vastarinnan pysäyttämää Italian armeijaa. Käytännössä Neuvostoliitto ei pystynyt auttamaan Jugoslaviaa lyhyen sodan aikana.