Fingrid
Sähkömarkkinalaki tuli voimaan vuonna 1995 ja se edellytti, että sähkön myynnin ja siirron liiketoimet tuli erottaa toisistaan. Niinpä perustettiin Suomen Kantaverkko Oyj. Yhtiön perustivat vuonna 1996 Imatran Voima Oy, Pohjolan Voima Oy ja Suomen valtio. Suomen Kantaverkko Oy osti IVO Voimansiirto Oy:ltä ja Teollisuuden Voimansiirto Oy:ltä näiden yhtiöiden omistamat 400:n, 220:n ja tärkeimmät 110 kilovoltin sähkönsiirtoverkot, jotka yhdessä muodostavat Suomen kantaverkon. Myöhemmin osakkaiksi tulivat vakuutusyhtiöt Pohjola, Sampo ja Tapiola-ryhmä. Yhtiön nimi muutettiin Fingrid Oyj:ksi vuonna 1999. Vuonna 2011 voimaan tullut EU:n kolmas lakipaketti edellytti, että tuottajat eivät saaneet omistaa siirtoyhtiöitä. Fortum ja Pohjolan voima joutuivat luopumaan omistuksesta ja suurimmaksi omistajaksi tuli Suomen valtio.
Samick
Vuonna 1958 perustettu Samick oli yksi Etelä-Korean ensimmäisistä pianovalmistajista yhdessä Chung Eum -yhtiön, Soodo Pianon ja Young Changin kanssa, jotka kaikki perustettiin 1950-luvun loppupuoliskolla. Vuonna 1971 Chung Eum ja Soodo poistuivat markkinoilta, ja korealaisiksi pianonvalmistajiksi jäivät Young Chang ja Samick. Samick lanseerasi vuonna 1960 pystypianomerkin Horugel, mutta vuodesta 1973 käytti pianomerkkinään Samickia. Yhtiö alkoi rakentaa flyygeleitä vuonna 1970 ja digitaalisia pianoja vuonna 1987. Vuonna 1990 Samick valmisti yli 100 tuhatta pystypianoa, 7 583 flyygeliä ja 7 959 digipianoa. Korean ulkopuolelle vietiin pystypianoista vajaa neljännes, flyygeleistä noin 80 prosenttia ja digipianoista noin 40 prosenttia. Vuonna 1990 Samick siirsi valmistusta Korean ulkopuolelle perustamalla pianotehtaan Indonesian Jakartaan. Vuonna 2000 yhtiö valmisti noin 35 tuhatta pystypianoa, 10 tuhatta flyygeliä ja 10 tuhatta digipianoa, mutta viennin osuus oli hieman pienempi kuin vuosikymmen aiemmin. Samickin markkinaosuus maailman pianotuotannosta oli 1990-luvun puolivälissä noin 14 prosenttia.