Muhammad Ali Jinnah
Mahatma Gandhin hindukeskeinen politiikka pakotti Jinnahin jättämään Kongressipuolueen. Jinnah oli alun perin vältellyt liittymistä Yleisintialaiseen muslimiliitto on (engl. "All India Muslim League") pitäen sitä liian muslimisuuntautuneena. Lopulta hän kuitenkin liittyi Muslimiliittoon vuonna 1913 ja tuli valituksi kolme vuotta myöhemmin Lucknowin neuvotteluiden puheenjohtajaksi. Jinnahista tuli Lucknowin sopimuksen arkkitehti. Sopimus loi yhteisen linjan Kongressipuolueen ja Muslimiliiton välille itsehallintoa käsittelevissä kysymyksissä sekä näin ollen pystytti yhteisen yleisintialaisen rintaman brittien vastapuoleksi.
Pakistanin kansanpuolue
PPP saavutti nopeasti kannatusta ja kansannousun alettua Ayub Khanin diktatuuria vastaan PPP otti liikkeen johtoaseman. Ayubin erottua sotilashallitus järjesti vaalit 1970, johon PPP lähti iskulauseella "ROTI, KAPRA AUR MAKAN" (leipää, vaatteita, suojaa). Puolue sai 81 Länsi-Pakistanille varatusta 138 paikasta parlamentissa. Se ei ehtinyt järjestää kampanjaa Itä-Pakistanissa (nyk. Bangladesh). Vaalit voitti itäpakistanilainen šeikki Mujibur Rahmanin johtama Awami League, jolloin päädyttiin Bangladeshin itsenäisyyssotaan.