Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitus
Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitukset alkoivat 15. huhtikuuta ja päättyivät 4. kesäkuuta vuonna 1989 Tiananmenin aukiolla Pekingissä, Kiinassa. Kiinassa oltiin siirtymässä sosialistiseen markkinatalouteen. Uudistusmieliset ja vanhoilliset kamppailivat vallasta. Opiskelija-aktivistit tukivat yleensä uudistusmielisiä.
Tasavallan aukio (Jerevan)
Kahdesti vuodessa, vappuna ja lokakuun vallankumouksen vuosipäivänä 7. marraskuuta patsaan korokkeelle asettui ministerineuvosto, joka avasi sotilaallisen paraatin. Sotilaallisia vappuparaateja järjestettiin vuoteen 1969, jolloin Moskovassa päätettiin, että sen on oltava työväenparaati. Vuonna 1961 täällä vieraana oli Nikita Hruštšov ja vuonna 1970 Leonid Brežnev. Itsenäisyystaistelujen aikana helmikuussa vuonna 1991 tämä Merkurovin yksi näyttävin taideteos töhrittiin maalilla ja räjähteet tuhosivat patsaan jalustan metallioven. ja sen lähellä olevat koristeet. Patsas purettiin pois 13. huhtikuuta v. 1991 ja joidenkin lähteiden mukaan hyvin brutaalisella tavalla. Joidenkin mukaan se irrotettiin juhlallisesti jalustaltaan ja talletettiin kuten sen aikakautensakin Armenian historian museon sisäpihalle. Kuparilla viimeistelty, koristeellinen ja liioittelematta arkkitehtuurin mestariteoksena pidetty jalusta pysyi tyhjänä viisi vuotta ennen kuin se purettiin heinäkuussa vuonna 1996. Näiden vuosien aikana lujatekoisen jalustan arkkitehtonisen käyttöratkaisun löytyminen nousi hyvin ajankohtaiseksi. Järjestettiin jopa kilpailu, mutta yhtään hanketta ei hyväksytty. Noin parin vuoden kuluttua politiikko ja kirjailija Vano Siradegjan vaati ns. sokkelin purkaamista. Vuonna 2001, kun täyttyi 1700 vuotta Armenian kuninkaan Tiridates III:n (armeniaksi "Trdat") päätöksestä tunnustaa viralliseksi valtionuskonnoksi kristinusko, Leninin patsaan paikalle pystytettiin metallinen risti, mutta ympäriövään arkkitehtuuriin mitenkään sulautumaton risti poistettiin pian. Vuonna 2006 järjestettiin uudelleen arkkitehtonisten hankkeiden kilpailu, joka nytkään ei tuottanut tulosta. Toimittaja Tevos Nersisjan ehdotti paikalle pyöreää tornimaista pylvästä armenialaisen taisteluhengen voitolle. Tämän valtavan pilaripatsaan oli määrä seisoa aivan keskellä aukiota yhdistämään kaikkia armenialaisia eri puolilla maailmaa. Lisäksi Nersisjanin ideana oli rakentaa vihreä kupolikatto taidegalleriaan. Armenian suhdetoiminnan e. PR kehityskeskus ehdotti Leninin paikalle viereistä hotellirakennusta kaksi kertaa korkeampaa metallista rakennelmaa nimeltään "Kansojen sukupuu” siinä merkityksessä, että kaikki maailman kansat ovat peräisin armenialaisista. Asiantuntijoiden mielestä hankkeella oli arkkitehtuurista arvoa kuitenkin yhtä vähän kuin Nersisjanin ehdottamalla pylväällä. Taiteilijan ja muotoilijan Edward Vaneskehianin mukaan kaupungin keskusta tarvitsisi riemukaaren, johon hän suunnittelisi maailman suurimman, mahdollisesti Guinnessin ennätystenkirjaan päätyvän Armenian vaakunan. Ammattimaisempaa elementtiä paikan symboliikkaan olisi tuonut mukanaan kuvanveistäjän Georgi Franguljanin ja arkkitehtien Ruben Tšahmatšjanin ja Vardges Šahbazjanin ehdottama museomuistomerkki. Taas kerran hanke oli tietyssä "maantieteellisessä keskipisteessä” sijaitseva "muistomerkki armenialaisten yhtenäisyydelle eri puolilla maailmaa" ja museosta oli määrä tulla "kansallinen symboli", joten pyrkimyksen nähtiin olevan vaille panosta aukion arkkitehtuurin erityisominaisuuksien tai tekniseen taituruuteen säilyttämiseen.