Eritrea
Eritrea oli pitkään ilman voimassa olevaa perustuslakia. Vuonna 1991 kumotun Etiopian sotilashallinnon jälkeen Eritrea toimi poliittisesti itsenäisenä, ja itsenäistymisen jälkeen vuonna 1993 EPLF asetti maata johtamaan väliaikaishallituksen, joka muodosti myös kansalliskokouksen. Kansalliskokoukseen kuului EPLF-puolueen keskushallinnon lisäksi 60 jäsentä, joiden paikoista kymmenen oli varattu naisille. Kansalliskokous valitsi Isaias Afewerkin maan ensimmäiseksi presidentiksi. Hänen toimenkuvaansa kuului myös armeijan ylipäällikkyys. Hän johti valtioneuvostoa ja nimitti sen jäsenet. Väliaikaishallituksen oli määrä toimia, kunnes perustuslaki saadaan hyväksyttyä.
Derg
10. syyskuuta 1987 väliaikaisen sotilashallinnon pidettyä valtaa 13 vuotta Etiopiasta tuli virallisesti kansandemokratia. Derg lakkautettiin ja maassa pidettiin vaalit kesäkuussa 1988. Käytännössä Dergin keulamiehet pysyivät vallankahvassa, mutta eri nimikkeillä: Dergin puheenjohtaja Mengistu Haile Mariam nimitettiin presidentiksi ja varapuheenjohtaja Fikre-Selassie Wogderes pääministeriksi. Tuolloin suurin osa Eritreasta ja kapinallisen tigre-kansan alueesta oli jo kapinallisten hallussa.