Pullokuonodelfiini
Aikuisten delfiinien pituus voi vaihdella kahdesta neljään metriin ja paino 150 kilogrammasta 650 kilogrammaan. Useimmiten ne kuitenkin painavat noin 200–300 kg. Urokset ovat hiukan pidempiä ja huomattavasti painavampia kuin naaraat. Delfiinin koko näyttäisi riippuvan sen asuinalueesta. Suurin osa tähän liittyvästä tutkimuksesta on suoritettu pohjoisella Atlantilla, missä tutkijat ovat erottaneet kaksi ekotyyppiä. Lämpimämmissä ja matalammissa vesissä asuvat delfiinit ovat pienempikokoisempia kuin kylmien ja syvien vesien serkkunsa. Skotlannissa mitattujen delfiinien keskiarvo oli vähän alle 4 metriä, mutta Floridassa mitattujen vain noin 2,5 metriä. Kylmemmissä vesissä oleskelevilla delfiineillä on myös korkeampi rasvaprosentti ja niiden veri sopeutuu paremmin syviin sukelluksiin.
Pyrstönpäät ja selkäevä ovat muodostuneet tiheästä kudoksesta, eikä niissä ole luuta tai lihasta. Eläin liikkuu eteenpäin liikuttamalla pyrstöä ylös ja alas. Sivuevät toimivat ohjauksessa. Niissä on samantapainen luusto kuin maanisäkkäillä, joista delfiinit ja muut merinisäkkäät ovat kehittyneet 50 miljoonaa vuotta sitten.
Coelurosauravus
"Coelurosauravuksella" oli selässä pitkiä luusauvoja, joiden väliset ihopoimut toimivat siipinä. Pieni ja kevyt kallo auttoi "Coelurosauravusta" pysymään kauan ilmassa. Liitäessään se piti eturaajansa ojennettuina ja käytti häntäänsä peräsimenä. Se saattoi myös levittää siipensä nostaekseen lämpötilaansa kun se otti aurinkoa puiden rungoilla. Sen taipuisat kynnelliset sormet auttoivat sitä pysymään kiinni puissa. "Coelurosauravusten" uskotaan saalistaneen ja levänneen parvissa. Toisin kuin myöhemmin elänyt "Kuehneosaurus", "Coelurosauravus" pystyi laskostamaan siipensä levätessään. Niiden ravintoa olivat suuret hyönteiset, joita ne murskasivat terävillä hampaillaan. "Coelurosauravuksen" pituus oli 30-40 cm ja siipien kärkiväli noin 30 cm.