Tarton rauha
Venäjän sisällissota jatkui vielä vuoden 1920 aikana, mutta bolševikkien voitto alkoi näyttää jo varmalta, joten Suomi ja Venäjän muut naapurivaltiot halusivat normalisoida suhteensa neuvostohallituksen kanssa. Ennen Suomea Viro oli jo solminut Neuvosto-Venäjän kanssa rauhansopimuksen Tartossa helmikuussa 1920, Latvia oman rauhansopimuksensa Riiassa kesäkuussa 1920 ja Liettua omansa heinäkuussa 1920 Moskovassa. Tarton rauhanneuvottelut osuivat lisäksi samaan aikaan Puolan ja Neuvosto-Venäjän sodan kanssa, mikä vaikutti epäsuorasti neuvottelujen kulkuun.
Saksan miehitysaika Virossa (1917–1918)
Saksan ja Neuvosto-Venäjä solmivat Brest-Litovskin rauhan 3. maaliskuuta ja sopimus antoi Viron ja Liivinmaan Saksan poliisijoukkojen valvontaan, kunnes yleinen järjestys palautettaisiin ja niiden omat kansalliset elimet alkaisivat toimia. Kuitenkin elokuussa Neuvosto-Venäjä luopui vaatimuksistaan alueeseen Saksan kanssa solmitulla lisäsopimuksella. Saksalaisen miehityshallinnon johtoon nousi Adolf von Seckendorff. Virossa alkoi ankara miehityspolitiikka, johon kuului esimerkiksi sanomalehtien ennakkosensuuri. Joitakin sanomalehtiä, kuten Maaliit, lakkautettiin kokonaan, Virossa maailmansodan aikana muodostetut virolaiset joukko-osastot lakkautettiin ja miehittäjät aloittivat myös joitakin saksalaistamistoimia, joihin kuului esimerkiksi virastojen ja korkeimpien oppilaitosten kielen vaihtaminen saksaan, sekä Virolaisten seurojen lakkauttaminen. Tarton yliopisto muutettiin "Landesuniveritätiksi" ja sen opettajat tuotiin saksasta.