Ernest Rutherford
I maailmansodan (1914–1918) syttymisvuonna Rutherford aateloitiin ritariksi. Sota aikana hän teki tutkimuksia hallitukselle kehittäen akustisia menetelmiä sukellusveneiden havaitsemiseksi. Nämä tiedot jaettiinkin sitten Amerikkalaisten kanssa. Samalla hän tuloksettomasti yritti vakuuttaa, että nuoria tutkijoita olisi parempi käyttää sodan aikaisten haasteiden kehityksessä ja tutkimuksissa sen sijaan että heidät elämänsä ja tieteellinen lahjakkuutensa tuhottaisiin juoksuhaudoissa. Sodan loppupuolella vuonna 1917 Rutherford palasi takaisin atomitieteen harjoittamiseen. Pommittaessaan kevyitä atomeja alfasäteilyllä Rutherford huomasi, että syntyvien ulostulevien hiukkasten energian olevan suurempi kuin alfasäteilyn ja arveli hiukkasten olevan vedyn ytimiä (protoneja H). Tämän havainnon perusteella hän päätteli, että pommitus oli samalla muuttanut typpiatomit happiatomeiksi. Hän oli siis onnistunut alfa-hiukkasten (He) avulla muuttamaan alkuaineen toiseksi alkuaineeksi ydinreaktion seurauksena. Näin Rutherfordista tuli maailman ensimmäinen onnistunut alkemisti ja ensimmäinen joka jakoi ytimen, mikä johti hänet kestävään tieteelliseen maineeseen. Nämä tutkimustulokset julkaistiin sodan jälkeen vuonna 1919.
Joseph Franklin Rutherford
Rutherford selitti lisäksi, että Jumalan kansalla on vain yksi kutsumus: saarnata "hyvää sanomaa Kristuksen läsnäolosta ja Jumalan valtakunnan tulemisesta". Jo 1919 hän oli selittänyt, että jokaisen kristityn raamatuntutkijan tehtävä on saarnata Matteuksen 24:14 täyttymykseksi. Tämän saarnaamistyön tarkoituksena oli, paitsi kutsua niin monta kuin mahdollista pelastukseen, myös julistaa Jumalan kunniaa ja tuomiota häviämässä olevalle maailmalle. Täten raamatuntutkijoiden saarnaamistyö oli Rutherfordin mukaan sinällään lopun ajan merkki. Rutherford "voimaperäisti" järjestön tulkinnan mukaan saarnaamistyötä huomattavasti. Hän lähetti raamatuntutkijat kaduille ja kirkkojen oville, vaati heitä kulkemaan talosta taloon ja kehotti heitä levittämään "Kultaista aikaa" ja kirjoittamiaan kirjoja. Myös äänilevyille painettuja Rutherfordin puheita käytettiin todistustyössä. Työn tehostamiseksi hän määräsi seurakuntiin virkailijat, joiden tehtävänä oli organisoida saarnaamistyötä ja raportoida siitä. Näin vielä sangen itsenäiset paikallisseurakunnat sidottiin kiinteästi Vartiotorniseuran päämajan yhteyteen. Rutherford piti myös lukuisia radioesitelmiä ja perusti Vartiotorniseuralle oman radioaseman.