Intian historia
1930-luvun puoliväliin tultaessa brittivalta Intiassa oli vähenemässä. Vuonna 1935 säädettiin Intian hallituksen laki, missä tehtiin mittavia myönnytyksiä. Britit pitivät ylintä käskyvaltaa, mutta Brittiläisen Intian yhdentoista maakunnan hallinto annettiin vaaleilla valituille intialaisille. Kongressipuolue menestyi vaaleissa ja sai johtavan aseman seitsemässä maakunnassa. Sen ainoa todellinen kilpailija Muslimiliitto menestyi heikommin. Muslimiliiton johtajana oli Muhammed Ali Jinnah, joka oli aiemmin toiminut kongressipuolueessa. Hinduenemmistöisen Kongressipuolueen menestys vaaleissa alkoi vahvistaa maan muslimien pelkoa hinduvallan alle joutumisesta. Muslimiliitto alkoi saada yhä enemmän seuraajia Intian muslimeista kongressipuolueen menestyksen myötä. Jinnah ei hyväksynyt muslimeille vähemmistöasemaa hinduenemmistöisessä Intiassa, vaan hän halusi erottaa Intiasta muslimienemmistöisen Pakistanin.
Muslimiveljeskunta
Muslimiveljeskunnan perusti Hassan al-Banna Ismalian kaupungissa maaliskuussa 1928 yhdessä kuuden Suezin kanaaliyrityksen työläisen kanssa. Se oli uskonnollinen, poliittinen ja yhteiskunnallinen liike. Al-Bannan mukaan silloinen islam oli menettänyt yhteisöllisen vaikutusvaltansa, koska useimmat muslimit olivat saaneet länsimaisia vaikutteita. Koraani ja sunna nähtiin Jumalalta saadun lain määrittäjänä, joka piti ulottaa kaikille elämänaloille, mukaan lukien hallinnon järjestäminen ja päivittäinen elämä.