Uusi aika
Tieteellinen vallankumous (myös "tieteen" tai "luonnontieteiden vallankumous") on tieteenhistoriassa käytetty nimitys 1500–1700-lukujen väliselle luonnontieteiden kehityksille. Tieteellisen vallankumouksen aikana käytettiin tiedon hankinnassa kokeellisia menetelmiä. Luonnonilmiöitä pyrittiin kuvaamaan mahdollisimman tarkasti matemaattisin keinoin. 1500–1700-lukujen kehityksen ansiosta eurooppalaisen tieteen taso ohitti muun maailman. Aiemmin kiinalaisten ja islamilainen maailma oli Eurooppaa edellä.
Tieteellinen vallankumous
Thomas S. Kuhn sovelsi tieteenfilosofiassaan aiemmin kehitettyä paradigma-käsitettä. Hän ymmärsi tieteen kehittymisen perustuvan vallitseviin paradigmoihin, etenkin niiden muutoksiin. Paradigmalla tarkoitetaan sen hetkisen näkemyksen mukaista oikeaksi todettua teoriaa tai tietoa. Esimerkkinä paradigmasta voidaan antaa se, kuinka 1800-luvun alkuun saakka luultiin aurinkokunnassa olevan seitsemän planeettaa. Urbain Le Verrierin laskelmien ansiosta nykyisin tiedetään, että on olemassa kahdeksaskin planeetta, Neptunus (kun Plutoa ei lasketa planeetaksi). Kuhnia siteeraten paradigma on ”universaalisti tunnustettu tieteellinen saavutus, joka tuottaa jonkin aikaa tieteenharjoittajien yhteisön malliongelmat ja niiden ratkaisut”.