Ruandan sisällissota (1990–1994)
Sisällissodassa oli vastakkain Ruandan kaksi suurinta etnistä ryhmää, tutsit ja hutut. Konfliktin juuret olivat Belgian siirtomaakaudella, jolloin belgialaiset suosivat tutseja, jotka olivat hutuja rikkaampia ja paremmin koulutettuja. Hutut olivat kuitenkin enemmistö Ruandassa ja ottivat vallan itselleen sisällissodassa, joka käytiin vuosina 1959–1961. Ruanda itsenäistyi sisällissodan jälkeen 1. heinäkuuta 1962. Sisällissodan vuoksi monet tutsit pakenivat Ugandaan, jossa he asuivat seuraavat kolmekymmentä vuotta.
Cabindan konflikti
Poliittisesti Cabinda on ollut yhteyksissä Angolaan vuonna 1885 solmitusta Simulambucon sopimuksesta lähtien, jolla tunnustettiin Cabindan enklaavin asema Portugalin siirtomaana Angolan tapaan. Cabindaa hallittiin kuitenkin erillisenä siirtomaanaan aina vuoteen 1956 saakka, jolloin se asetettiin Angolan kenraalikuvernöörin alaisuuteen. Alue on kuitenkin etnisesti ja kulttuurillisesti lähempänä sen naapureita Kongon tasavaltaa ja Kongon demokraattista tasavaltaa, kuin Angolaa. Separatistien mielestä alueesta olisi pitänyt tulla itsenäinen Portugalin siirtomaavallan loppuessa. Vuonna 1960 Cabindassa alkoi aseellinen vastarinta Portugalia vastaan ja samana vuonna perustettiin myös ensimmäinen itsenäisyysliike. Vuonna 1963 kolme erillistä itsenäisyysliikettä yhdistyi nimellä "Frente para a Libertação do Enclave de Cabinda" eli FLEC. FLEC ei päässyt osallistumaan Portugalin, MPLA:n, FNLA:n ja UNITA:n välillä vuonna 1974 aloitettuihin keskusteluihin Angolan itsenäisyyssodan päättämiseksi. Vuonna 1975 tammikuussa solmitussa sopimuksessa päätettiin, että Cabinda pysyisi osana Angolaa sen itsenäistyessä marraskuussa samana vuonna. FLEC aloitti tämän jälkeen sissisodan Angolan MPLA-johtoista hallitusta vastaan.