Silkkitie
Silkkitie koostui useista risteilevistä ja polveilevista reiteistä ja poluista. Koska maassa ei yleensä näkynyt valmista reittiä, matkaajat palkkasivat aina matkan varrelta paikallisia oppaita etappien välille. Jos jokin reitti osoittautui vaikeakulkuiseksi, matkaajat vaihtoivat sen toiseen. Reitit kulkivat kaupunkien välillä. Monet kaupungit olivat puoli-itsenäisiä kaupunkivaltioita, joiden hallitsijat valvoivat kauppaa sekä ostivat tavaraa.
Pyhän Henrikin tie
Pyhän Henrikin tie on syntynyt keskiajalla, kun vanhempia kulkureittejä on yhdistetty yhtenäiseksi tieverkoksi. Tien tarkka syntyhistoria on hämärän peitossa, mutta se on luultavasti syntynyt pyhiinvaeltajien tarpeisiin keskiajan (1150–1520) kuluessa. Pyhiinvaellusreitin merkityksestä kertovat useat reitin varrelta säilyneet kansanperinteen tuntemat uskomuspaikat, jotka on liitetty Pyhään Henrikiin. Tällaisia paikkoja ovat muun muassa Sant Henrikin pöydäksi kutsuttu kalliopaasi ja Sant Henrikin lähde Yläneellä ja Nousiaisissa sijaitseva Käärmeenkallio, jossa on perimätiedon mukaan Henrikin kallioon kivettämä käärme.