Olof Palme
Palme syntyi yläluokkaiseen perheeseen ja varttui Östermalmilla Tukholmassa. Palme-suku oli aikoinaan tullut Ruotsiin Alankomaista. Olof Palmen isällä, pääjohtaja Gunnar Palmella oli osittain myös suomalaiset sukujuuret, äidillä, Freiin von Knieriemillä, taas baltiansaksalaiset. Hänen isovanhempansa olivat liberaalipoliitikko Sven Theodor Palme ja suomalaissyntyinen Hanna von Born. Koulutukseltaan hän oli juristi. Palme oli naimisissa Lisbeth Palmen (o.s. Beck-Friis, 1931–2018) kanssa vuodesta 1956 kuolemaansa asti. Parille syntyi pojat Joakim, Mårten ja Mattias.
Samuel Palmer
Palmer meni vuonna 1837 naimisiin Linnellin tyttären kanssa ja Italian-matkansa jälkeen hän asettui aloilleen. Nyt hän onnistui löytämään paremmin kriitikkoja ja taiteenostajia miellyttäneen tyylin ja siirtyi vuoden 1850 tienoilla tekemään etsauksia. Hän kävi enää vain noin kerran vuodessa tekemässä luonnoksia maaseudulla. Hänen myöhäiskautensa parhaana työnä pidetään kesken jäänyttä maisemataulujen sarjaa, joiden aiheena olivat Miltonin varhaiset runot. Toinen kesken jäänyt suurtyö oli Vergiliuksen "Bucolican" kääntäminen englanniksi ja kuvittaminen. Kuollessaan vuonna 1881 Palmer oli siihenastisen arvostuksensa huipulla. Myöhemmin suhtautuminen hänen taiteeseensa on vaihdellut, mutta 2000-luvulla kiinnostus hänen töihinsä on ollut jälleen lisääntymässä. Palmerin tyyliltään perinteisempää myöhäistuotantoa on perinteisesti pidetty merkkinä hänen taiteensa tason laskusta, mutta myöhemmin sitäkin on alettu arvostaa.