Gabriel Lippmann
Gabriel Jonas Lippmann (16. elokuuta 1845 Bonnevoie, Luxemburg – 13. heinäkuuta 1921 Atlantin valtamerellä, matkalla Kanadasta Ranskaan) oli ranskalainen fyysikko. Hän vaikutti perustavalla tavalla useiden fysiikan ja kemian alojen kehitykseen. Hänen tutkimiaan aloja olivat muun muassa sähköoppi, lämpöoppi, optiikka, ja valokemia. Vuonna 1908 Lippmann palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla valon interferenssi-ilmiöön perustuvan värivalokuvauksen keksimisestä. Ranskassa toimii hänen kunniakseen nimetty tutkimuskeskus, Centre de Recherche Public Gabriel Lippmann.
Laivakronometri
Laivakronometri kehittämisessä suurin ongelma oli sellaisen resonaattorin keksiminen, johon vaihtelevat olosuhteet laivalla eivät vaikuttaneet. Kellonjouseen kiinnitetty liipotin ratkaisi useimmat laivan liikkeestä johtuneet ongelmat. Useimpien liipottimeksi muutoin kelpaavien materiaalien jousivakio kuitenkin riippuu lämpötilasta. Jotta kello kävisi tarkasti riippumatta jousen alinomaa vaihtelevasta jäykkyydestä, liipottimet tehtiin yleensä kahdesta eri metallista koostuvista liuskoista, jolloin osa niiden painosta siirtyi vuoroin kohti värähtelyjen keskusta, vuoroin siitä poispäin muuttaen siten heilahdusaikaa samassa tahdissa jousen voiman kanssa. Tämän ongelman ratkaisi lopuolta elinvar -niminen nikkeliterässeos, jonka jousivakio pysyy normaaleissa lämpötiloissa muuttumattomana. Sen keksi Charles Édouard Guillaume, joka vuonna 1920 sai metallurgisista tutkimuksistaan Nobelin fysiikanpalkinnon.
Jokaisen mekaanisen kellon heikoin kohta on johtorattaan voitelu. Kun öljy ohenee ajan mittaan, lämpötilan tai kosteuksen vaikutuksesta tai höyrystymällä, liipottimen liike voi suuremman kitkan vuoksi hidastua paljonkin.