Durrës
Siirtolaiset Korintista ja Korfusta perustivat kaupungin vuonna 627 eaa. nimellä "Epidamnos". Se sijaitsi maantieteellisesti edullisella paikalla, sillä sitä ympäröivät suot sisämaassa ja kalliot mereltä tehden siitä vaikean paikan hyökätä. Epidamnos oli poliittisesti edistynyt yhteiskunta, saaden Aristoteleen ylistämään sitä. Kuitenkin Korfu ja Korintti taistelivat kaupungista, mikä osaltaan johti peloponnesolaissotaan vuonna 431 eaa.
Tbilisi
1400–1600-luvuilla Georgiaa koettelivat osmanien ja persialaisten hyökkäykset. Valtakunta jakautui osiin, ja Tbilisi pysyi vain Kartlin kuningaskunnan pääkaupunkina. Yhteys Eurooppaan katkesi vuosisatojen ajaksi. Persialaiset valtasivat kaupungin vuonna 1522, mutta kuningas Davit X vapautti sen kaksi vuotta myöhemmin. Vuoteen 1541 saakka kaupunki kehittyi ja kasvoi, kauppa elpyi ja rakennuksia korjattiin, mutta šaahi Tahmasp I tuhosi kaupungin jälleen. Kartlin kuningas Simon I ei onnistunut vapauttamaan kaupunkia ja sitä koettelivat persialaisten jatkuvat hyökkäykset 1600-luvun alussa. Rauhallisempi kausi alkoi vuonna 1632, kun kaupungin hallitsijaksi (mouravi) nimitettiin Rostom. Vuonna 1700 Tbilisissä oli 20 000 asukasta, joista suurin osa oli palvelijoita, maalta muuttaneita ja kerjäläisiä; pienempiä ryhmiä olivat niin sanotut kaupungin kansalaiset, kauppiaat ja feodaaliaristokratia. Vuonna 1709 kaupunkiin perustettiin ensimmäinen kirjankustantamo ja vuonna 1755 seminaari.