Jätinkirkko
Jätinkirkot eli metelinkirkot ovat neoliittisella kivikaudella noin 3000–2000 eaa. Perämeren tuntumaan tehtyjä isoja kivirakennelmia. Muita nimityksiä jätinkirkoille ovat mm. "jätinlinna", "pirunkirkko" ja "jatulinkirkko". Jätinkirkkojen tarkoitusta ei varmuudella tunneta, mutta niiden on tulkittu olevan mm. muinaisia linnoituksia, uhripaikkoja, poroaitauksia, hylkeenlihan kylmävarastoja, asuinrakennusten perustuksia tai tähtitieteellisiä observatorioita.
Pesuankankaan jätinkirkko
Nyttemmin tuhoutunut jätinkirkko sijaitsi entisen Paavolan kunnan alueella Paavolan kirkosta 7,0 kilometriä itään aivan Siikajoen tuntumassa noin 250 metriä sen rannasta lounaaseen. Jätinkirkko sijaitsi Pesuankankaan mäen laella aivan läheisen maatalon rakennuksien välissä. Jätinkirkko on 34 metriä pitkä ja 24 metriä leveä. Sen kivivallit kehystivät suorakaiteen muotoinen alueen, jonka laskennallinen pinta-ala oli 820 neliömetriä (m²). Vallin kivistä useimmat ovat ihmisen nostettavissa, mutta osa kivistä ovat suurempiakin. Kivivallissa oli luoteis- ja kaakkois-sivuilla yhteensä kaksi matalampaa kohtaa, joita kutsutaan porteiksi.