Helsingin keskustaajama
Helsingin keskustaajama () on väkiluvultaan ja pinta-alaltaan Suomen suurin taajama ja kaupunkialue. Taajama sijaitsee Uudenmaan maakunnassa ja Helsingin seutukunnassa. Vuoden 2016 lopussa Helsingin keskustaajaman väkiluku oli noin 1 249 820 asukasta, ja sen maapinta-ala oli 676,46 km², joten väestötiheys taajaman alueella oli 1 847,6 as./km². Taajamassa rakennusten välimatka saa olla korkeintaan 200 m.
Helsingin historia
Uudenmaan läänin maaherra Gustav Fredrik Stjernvall teki 1810 ehdotuksen pääkaupungin siirtämisestä Helsinkiin. Ehdotus keräsi kannatusta muun muassa Viaporin linnoituksen ansiosta, ja lopullisesti pääkaupunki siirrettiin Turusta 4 000 asukkaan Helsinkiin vuonna 1812 kolme vuotta sen jälkeen kun Suomi oli siirtynyt Venäjän keisarikunnan osaksi. Venäjän keisari ja Suomen suuriruhtinas Aleksanteri I halusi Suomen pääkaupungin lähemmäksi Pietaria ja kauemmaksi Ruotsista. Samassa yhteydessä Carl Ludvig Engel valittiin suunnittelemaan Helsingin keskusta uudelleen palon jäljiltä, enemmän keisarikunnan hallintokaupungin näköiseksi. Rakennustöiden toinen johtaja oli helsinkiläinen Johan Albrecht Ehrenström, joka loi myös Helsingin asemakaavan. Monet Helsingin uusklassisista rakennuksista, erityisesti Senaatintorin ympäristö Tuomiokirkkoineen ovat Engelin käsialaa. Helsingin kantakaupungin monien kaupunginosien katukuvaa vallitsevat tyyliltään jugendia edustavat rakennukset ovat kuitenkin peräisin 1800- ja 1900-lukujen vaihteen tienoilta.