Savannihuuhkaja
Savannihuuhkaja on saalistustavoiltaan opportunisti. Se saaliseläimiä ovat muun muassa jänikset, tamaanit, jyrsijät, kääpiömangustit, vihermarakatit, kalat, konnat, käärmeet, hyönteiset, varaanit ja muut lintulajit aina flamingoihin, sihteereihin, haikaroihin ja petolintuihin saakka. Myös raadot kelpaavat. Kaupungeissa lajin ravintoa ovat kyyhkyt ja rotat. Savannihuuhkaja kuuluu niihin harvoihin petolintuihin, jotka saalistavat siilejä. Siilit ovat aikuisten lintujen suosimaa ravintoa. Sen tiedetään syövän myös pienempiä pöllöjä ja jopa muita huuhkajia ("Bubo"). Savannihuuhkaja paikantaa saaliinsa erinomaisen näkönsä avulla sopivalta tähystyspaikalla. Havaittuaan saaliin se lipuu hiljaa kohti maata ja nappaa saaliin vahvoihin kynsiinsä. Se pystyy myös sieppaamaan kaloja upottamalla jalkansa veteen, ja on kyllin ketterä nappaamaan lintuja ilmasta.
Kehrääjä (kirja)
Kirja kertoo tekstien ja kuvien kautta vaikeasti kuvattavasta yölintulajista kehrääjästä. Alkusanoissa ja ensimmäisessä luvussa Jukka Lilja käy lyhyesti läpi, kuinka hän päätyi juuri kehrääjän kuvaajaksi. Leipänsä poliisin rikostutkijana ansainnut Lilja jäi eläkkeelle 2015. Ennen lintukuvaajaksi ryhtymistään hän oli tehnyt työn ohella luontodokumentteja Mtv:lle ja Ylelle. Yksi dokumentti käsitteli juuri kehrääjää. Sen syntyyn vaikutti päivätyö, eli hän etsi yöaktiivista lajia, ja lisäksi kehrääjästä ei ollut juuri olemassa kuvamateriaalia. Lajin harrastus lähti liikkeelle siitä. Runsaan kolmenkymmenen vuoden mittaisen havaintotyön perusteella hän sanoo, että laji on kaikista hänen kohteistaan haastavin, mutta myös erikoisin ja kiinnostavin. Pertti Koskimies kertoo arviossaan löytäneensä 50 lintuharrastusvuotensa aikana kaksi kehrääjänpesää, kun aktiivinen kehrääjäharrastaja Lilja on löytänyt niitä Pohjanmaalta puolentoistasataa.