Laiskiaiset
Laiskiaisille on kehittynyt erityissopeutumia puissa elämiseen. Lehdet, jotka ovat laiskiaisten pääravintoa, tarjoavat hyvin vähän energiaa ja ravintoa ja ovat myös huonosti sulavia. Tämän vuoksi laiskiaisilla on suuri ja erikoistunut mahalaukku, jossa on monta osastoa, joissa symbioosissa elävät bakteerit hajottavat lehtiainesta. Silti ruoansulatusprosessi voi kestää peräti kuukauden. Jopa kaksi kolmasosaa laiskiaisen painosta voi muodostua mahalaukun sisällöstä. Lehdistä saatavan vähäisen energiamäärän laiskiaiset käyttävät taloudellisesti: niiden aineenvaihdunta on todella hidasta – alle puolet siitä, mitä tämän kokoluokan eläimillä tavallisesti on – ja ruumiinlämpö on vain 28–32 °C.
Okahaarake
Okahaarake () on selkänikaman selänpuoleinen uloke, joka toimii kiinnityspintana selän ja eturaajan lihaksille. Atlaksen eli ensimmäisen kaulanikaman okahaarake puuttuu ja sen tilalla on ainoastaan pieni kyhmy, "tuberculum dorsale". Muissa kaulanikamissa okahaarake suurenee kaudaalisesti, poikkeuksena on kuitenkin hevonen, jolla okahaarake on ainoastaan seitsemännessä eli viimeisessä kaulanikamassa. Rintanikamien okahaarakket ovat kaikilla eläinlajeilla huomattavat ja ne muodostavat eläimillä selän korkeimman kohdan, säkän. Rintanikamien okahaarakkeet ovat suurimmillaan painavilla eläimillä, jotka tarvitsevat vahvoille selän lihaksilleen suuren kiinnittymispinta-alan. Lannenikamien okahaarakkeet suuntautuvat kaudaalisesti muilla eläimillä paitsi lehmällä, jolle ne suuntautuvat kraniaalisesti. Ristiluun okahaarakkeet ovat suuntautuneet kaudaalisesti.