Videopelien historia
1950-luvulla kehitettiin ensimmäiset tietokonepelit, jotka liittyivät tieteelliseen tutkimukseen. Ensimmäiset pelit olivat pääosin ristinollan ja shakin kaltaisia pelejä. Esimerkiksi Konrad Zuse kirjoitti jo 1940-luvulla kehittämällään Plankalkül-ohjelmointikielellä algoritmeja shakin pelaamiseen, vaikka itse ohjelmointikielelle ei ollut toteutusta. Ohjelmat olivat mielenkiintoisia paitsi ohjelmointikielten, algoritmien ja tekoälytutkimuksen, myös tietokoneen interaktiivisen käytön kannalta. Vuonna 1958 William Higinbotham kehitti laitteen, jolla kaksi pelaajaa pystyi oskilloskoopin avulla pelaamaan yksinkertaista tenniksen tapaista peliä. Tällä pelillä ei ollut kuitenkaan yhteyttä myöhempään "Pongiin", joka oli toinen tenniksestä inspiraationsa saanut peli.
Chesmac
"Chesmacia" pidetään ensimmäisenä kaupallisena suomalaisena tietokonepelinä. Ennen pelin löytymistä Suomen videopelialan ensimmäisenä kaupallisesti julkaistuna pelinä pidettiin Simo Ojaniemen "Mehulinjaa" vuodelta 1984. Markku Reunasen ja Manu Pärssisen mukaan "Chesmacia" ei silti voi pitää Suomen videopelialan ”lähtölaukauksena”, vaan ”pikemminkin mielenkiintoisena poikkeustapauksena”. He pitävät silti saavutuksena sitä, että Suonio sai Telmacin 1,75 MHz taajuisella prosessorilla pyörimään shakkipelin.