Japanin lippu
Toisen maailmansodan päätyttyä Japanin lippua on kritisoitu, koska se on liitetty maan militaristiseen menneisyyteen. Samantyyppistä kritiikkiä on herättänyt myös Japanin kansallislaulu "Kimi ga yo". Kansallislippu ja "Kimi ga yo" määriteltiin Japanin virallisiksi tunnuksiksi laissa kansallislipusta ja kansallislaulusta vuonna 1999. Lipun ja kansallislaulun käytöstä on kiistelty erityisesti kouluissa. Tokion koulutuslautakunta vaatii, että sekä laulua että lippua käytetään tapahtumissa, joita se hallinnoi. Opettajien vaaditaan kunnioittavan molempia symboleita rangaistuksen uhalla. Jotkut ovat syyttäneet sääntöjen rikkovan Japanin perustuslakia, kun taas koulutuslautakunta on väittänyt, että koska koulut ovat valtion instituutioita, niiden työntekijöillä on velvollisuus kouluttaa oppilaitaan kunnollisiksi kansalaisiksi. Opettajat ovat nostaneet kanteita Tokion kuvernööri Shintarō Ishiharaa ja vanhempia virkamiehiä vastaan, mutta syytteet on myöhemmin hylätty.
Viva, Viva a FRELIMO
Viva, Viva a FRELIMO (port. "Eläköön, eläköön FRELIMO") oli Mosambikin kansallislaulu maan itsenäistymisestä kesäkuussa 1975 aina 30. huhtikuuta 2002. Laulun sanat on kirjoittanut Justino Sigaulane Chemane 1970-luvulla ylistämään FRELIMOa, sosialistista puoluetta, joka hallitsi maata sen itsenäistymisestä aina vuoteen 1992. Laulu käyttää perinteistä marxistista sanastoa, ja se tuo esiin FRELIMOn voimakkaan anti-imperialistisen ja antikolonialistisen hengen. Tuolloin maa muutettiin yksipuoluejärjestelmästä monipuoluejärjestelmäksi. Koska yhtä puoluetta ylistävää kansallislaulua pidettiin demokratiaan sopimattomana, kansallislaulusta esitettiin vain instrumentaaliversio.