James Garfield
Garfield vannoi virkavalansa 4. maaliskuuta 1881. Virkaanasujaispuheessaan hän korosti muun muassa afroamerikkalaisten yhteiskunnallisen aseman parantamista. Garfield vietti valtaosan lyhyeksi jääneestä presidenttikaudestaan nimittäessään kabinettiaan ja muita korkeita virkamiehiä. Vaikka Garfield pyrki nimittämään korkeisiin virkoihin sekä stalwartin että half-breedin kannattajia, half-breedit saivat selvästi korkeampia nimityksiä kuin stalwartit: Half-breedsin johtaja James Gillespie Blaine nimitettiin ulkoministeriksi ja New Yorkin sataman tullimaksujen kerääjäksi valittiin half-breedeihin kuulunut William H. Robertson, mikä sai stalwartin johtohahmoihin kuuluneen Roscoe Conklingin raivoihinsa. Muita merkittäviä nimityksiä olivat muun muassa William Windomin nimittäminen valtiovarainministeriksi, Abraham Lincolnin pojan Robert T. Lincolnin nimittäminen pääasiassa tämän sukutaustan vuoksi sotaministeriksi ja Grantin vastustajana tunnetun Wayne MacVeaghin nimittäminen oikeusministeriksi.
Perustuslaillinen konventti (Yhdysvallat)
Konventti avattiin 25. toukokuuta 1787, ja se totesi heti työnsä alussa, että konfederaatioartiklat olisi korvattava kokonaan uudella perustuslailla, joka tekisi maasta liittovaltion. Monet liittovaltiosuuntauksen vastustajista oli jätetty tai jättäytyneet vapaaehtoisesti syrjään konventin jäseniä valittaessa. Konventtiin kuuluivat muun muassa George Washington, James Madison, Alexander Hamilton, Benjamin Franklin, Robert Morris, John Dickinson, James Wilson, John Rutledge, Charles Pinckney, Oliver Ellsworth ja Gouverneur Morris. Washington valittiin konventin puheenjohtajaksi, mutta Madisonia pidettiin asiantuntemuksensa vuoksi sen johtavana hahmona.