Frank Welker
Eräässä stand up esityksessä, jossa hän esitti äänellään kissan ja koiran tappelua yleisössä ollut mainostuottaja pyysi Welkerin Friskies dog food koiranruoka mainokseensa koiran rooliin. Welker myös suostui tähän vaikka ei tiennyt mitä ääninäytteleminen tarkoitti. Tämän myötä Welker päätyi ääninäyttelijäksi ja teki ensimmäisiä äänirooleja animaatioihin 1960-luvun lopulla muun muassa elokuvaan Tohtori Dolittle ja animaatioon The Batman/Superman Hour. 1970-luvulla Welker tuli tunnetuksi oltuaan Scooby-Doon animaatioissa Freddien ääniroolissa, sekä useissa Hanna-Barberan tuottamissa piirrossarjoissa. Scooby-Doo, Where Are You! oli Welkerin ensimmäinen merkittävä rooli, johon hän päätyi mainostuottajan tyttöystävän kautta, joka ajatteli Welkerin olevan sopiva Scooby-Doon rooliin. Hän meni myös koe-esiintymään agenttinsa kehotuksesta Scoobyn roolia varten. Samaan aikaan Casey Kasem oli yrittämässä Freddien roolia. Hanna-Barberan palveluksessa pitkään työskennellyt Don Messick sai lopulta Scoobyn roolin, mutta ääniroolittajat halusivat Welkerin kokeilevan vielä Freddien roolia, jonka hän myös sai. Welker kertoi Joseph Barberan kanssa työskentelemisen olleen mieluisaa erityisesti hänen ollessa ensimmäistä kertaa kokeneiden ääninäyttelijöiden Don Messickin, John Stephensonin ja Henry Cordenin kanssa samassa äänitysstudiossa.
Stephen Foster
Stephen Foster syntyi Pennsylvanian osavaltion Pittsburghin esikaupungissa Lawrencevillessä. Hän osoitti jo nuorena musikaalisuutta mutta ei saanut musiikkiopetusta. Hän oppi soittamaan klarinettia, viulua, kitaraa, huilua ja pianoa ja sai tukea saksalaissyntyiseltä musiikkiliikkeen omistajalta Henry Kleberiltä (1816–1897) Pittsburghissä. Foster sai ensimmäisen laulunsa julkaistuksi 17-vuotiaana, mutta piti lauluntekoa harrastuksenaan ja elätti itseään kirjanpitäjänä Ohion Cincinnatissä. Pian hän muutti takaisin Pittsburghiin ja alkoi päätoimiseksi lauluntekijäksi paikalliselle minstrel show -seurueelle. Tältä ajalta on peräisin valtaosa hänen tunnetuimmista sävelmistään. Foster kuoli New Yorkissa 37-vuotiaana.
Hollywoodissa on tehty Fosterista kolme elämäkertaelokuvaa: "Harmony Lane" (1935) pääosassa Douglass Montgomery, "Swanee River" (1939) pääosassa Don Ameche ja "Jeannien suuri rakkaus" ("I Dream of Jeanie") (1952), pääosassa Bill Shirley. Elokuvista ensimmäinen ja kolmas olivat halvalla tehtyjä niin sanottujen B-studioiden elokuvia, mutta vuoden 1939 elokuva oli Foxin kunnianhimoisempia yrityksiä.