Punakaarti (kulttuurivallankumous)
Nimeä punakaarti alkoi ensimmäisenä käyttää eräs korkea-arvoisten kaaderien lapsista muodostunut Pekingin Qinghuan yliopiston opiskelijaryhmä, joka järjestäytyi salaisesti 29. toukokuuta 1966. Kun Mao oli elokuun 1966 alussa antanut ryhmälle tukensa, alkoi puolueen propagandakoneisto levittää termiä ja kaikki muutkin vastaavat ryhmät ottivat sen käyttöönsä. Lisäksi jokaisella kaartilla oli oma nimi. Punakaartit jakautuivat jo alkuvaiheessa kahteen eri suuntaukseen, maltillisiin ”konservatiiveihin” ja radikaalimpiin ”kapinallisiin”, minkä lisäksi oli vielä radikaalimpia ”äärivasemmistolaisia” ryhmiä. Konservatiivien jäseniksi valikoitui usein kommunistisen yhteiskunnan ”hyvistä perheistä” eli työläistaustasta lähtöisin olleita nuoria, kapinallisiin taas liittyi enemmän ”huonompiin luokkiin” kuuluneita.
Helsingin punakaarti
Vuonna 1917 Venäjän helmikuun vallankumouksen jälkeen järjestysvalta romahti myös Suomen suuriruhtinaskunnassa, jonka seurauksena keväästä lähtien perustettiin eri puolille maata työväen järjestyskaarteja. Niiden tehtävänä oli pelkästään järjestyksen ylläpito ja työläisten suojeleminen lakkojen aikana, eikä kaarteilla tuossa vaiheessa ollut mitään vallankuomouksellisia pyrkimyksiä. 12. toukokuuta Helsingin Kaisaniemessä pidettiin eri puolilta maata saapuneiden entisten punakaartilaisten kokous, jonka tarkoituksena oli perustaa vuosina 1905–1906 toimineet punakaartit uudelleen. Helsingin työväenjärjestöjen eduskunta sekä sosialidemokraattinen puolue kuitenkin suhtautuivat kielteisesti hankkeeseen. Järjestyskaartit jatkoivat toimintaansa edelleen läpi kesän ja 3. syykuuta Helsingin työväenjärjestöjen eduskunta päätti perustaa "Sosiaalidemokraattisen puolueen järjestysmiehet" -nimisen organisaation. Se erosi merkittäväsi kevään ja kesän tilapäisistä järjestyskaarteista julistautumalla avoimesti suojeluskuntien vastapuoleksi. Lisäksi järjestöllä oli sosialidemokraattisen puolueen tuki. 20. lokakuuta kokoontunut Suomen Ammattijärjestön kokous antoi kaarteille virallisen aseman ja samalla organisaation nimeksi tuli "Suomen työväen järjestyskaarti".