Lyhytkasvuisuus
Lyhytkasvuisuus tarkoittaa ihmisen pituuskasvun vajavuutta. Länsimaissa ihminen katsotaan lyhytkasvuiseksi, jos hänen pituutensa eroaa kasvuiässä huomattavasti ikätovereista ja hän on aikuisena alle 140–150 senttimetrin mittainen. Kuitenkaan kaikki alle 150 senttimetriä pitkät aikuiset eivät ole varsinaisesti lyhytkasvuisia. Nimitystä ”kääpiö” pidetään nykyisin loukkaavana lyhytkasvuisesta henkilöstä, ja sillä viitataan tavallisesti pienikokoiseen taruolentoon.
Kesä
Pohjoinen metsänraja kulkee yleensä suunnilleen siellä, missä vuoden lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on +10 °C eli kesä kestää noin kuukauden. Tämän eteläpuolella kasvavat boreaaliset havumetsät seuduilla, jossa kesän pituus on 1–4,5 kuukautta. Kokonaan tällä vyöhykkeellä ovat muiden muassa Suomi, Viro ja osa Latviaa. Alueilla, joilla kesän pituus on 4,5–7 kuukautta, kasvaa viileäksi ajaksi lehtensä pudottavia lehtimetsiä, mutta kuivemmilla alueilla on aroa tai aavikkoa. Alueilla, joilla kesän pituus on yli puoli vuotta, ei välttämättä tule termistä talvea, vaan pitkä terminen syksy vaihtuu lopulta kevääksi. Subtrooppisilla alueilla kesän pituus on yli 7,5 kuukautta eikä termistä talvea ole lainkaan. Näillä alueilla kasvillisuus on joko ainavihantaa subtrooppista metsää tai ruohostoa tai aavikkoa, esimerkiksi Saharassa. Näillä alueilla kasvukauden pituuteen eniten vaikuttava ilmastotekijä ei ole lämpötila vaan sademäärä.