Huumeiden dekriminalisointi
Huumeiden dekriminalisoinnilla tarkoitetaan sellaista päihdepoliittista mallia, jossa huumekieltolakeja kevennetään tai poistetaan. Tämä voi tarkoittaa huumausaineiden käytön ja hallussapidon rangaistavuuden vähentämistä tai poistamista ja huumekaupan ja -valmistuksen sallimista valtion kontrollin alaisuudessa. Dekriminalisointia perustellaan sillä että kieltolakipolitiikka ei ole onnistunut vähentämään käyttöä rikosoikeudellisilla seuraamuksilla, huumekaupan verottamisen mahdollisuudella, huumeisiin liittyvän rikollisuuden vähentämisen mahdollisuudella ja aikuisen ihmisen itsemääräämisoikeudella. Jotkut perustelevat dekriminalisointia myös sillä, että rankaiseminen leimaa käyttäjiä, aiheuttaa syrjäytymistä ja heikentää heidän hakeutumistaan sosiaali- ja terveyspalveluiden pariin.
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet Suomessa
Naisten ja miesten homoseksuaaliset teot kriminalisoiva laki astui voimaan 1894. Homoseksuaalisista teoista voitiin tuomita jopa kahdeksi vuodeksi vankeuteen. Homoseksuaalinen kanssakäyminen dekriminalisoitiin Suomessa vuonna 1971, ja homoseksuaalisuuden ei enää katsottu olevan sairaus vuodesta 1981 lähtien. Suojaikäraja tasa-arvoistettiin 16 vuoteen vuonna 1999. Syrjintä seksuaalisen suuntautumisen perusteella on ollut laitonta vuodesta 1995 lähtien, ja sukupuoli-identiteetin osalta vuodesta 2004. Transvestismin ei enää katsottu olevan sairaus vuodesta 2011 lähtien.