Maailmanhistoria
Tieteellinen vallankumous on tieteenhistoriassa käytetty nimitys jotakuinkin vuosien 1500–1700 välisen ajan luonnontieteiden edistykselle. Tieteellisen vallankumouksen aikana käytettiin tiedon hankinnassa kokeellisia menetelmiä. Luonnonilmiöitä pyrittiin kuvaamaan mahdollisimman tarkasti matemaattisin keinoin. 1500–1700-lukujen kehityksen ansiosta eurooppalaisen tieteen taso ohitti muun maailman.
Tieteen historia
Tieteen historia alkaa antiikin Kreikasta ja kulkee hellenismin ja Rooman imperiumin kautta arabikulttuurin kukoistukseen, minkä jälkeen painopiste siirtyi uudelleen Eurooppaan ja myöhemmin teollistumisen jälkeen pääpaino on ollut teollisuusmaissa. Isaac Newton toi matematiikan ja luonnonlakien esittämisen yhtälöinä tieteeseen, ja 1800-luvun lopulla Michael Faradayn keksinnöt ja 1900-luvun alussa Albert Einsteinin ajatukset siivittivät nykyaikaisen fysiikan käyntiin. Tieteen yleistymiseen 1700-luvulla vaikutti valistusaate. Valistusajattelijat uskoivat tieteeseen ja edistykseen.