Kaleeri
Kaleereiksi kutsuttavia soutulaivoja käytettiin Välimerellä ehkä jopa 3000-luvulta eaa. alkaen.Muinaisen Egyptin soudettavia aurinkolaivoja on säilynyt faaraoiden hautojen yhteydessä. Sota-aikoina tällaisia aluksia käytettiin pääasiassa taistelijoiden ja varusteiden kuljettamiseen, ja ne eivät osallistuneet varsinaisiin taisteluihin. Törmäyskärki (Rostrum, "keulajuhmuri") keksittiin 800-luvulla eaa., ja se teki soutulaivasta sotalaivan. Törmäyskärki sijaitsi vesilinjan alapuolella. Taistelussa kärki ajettiin suurella nopeudella vihollislaivan kylkeen. Kreikkalaisten kehittämä ensimmäinen törmäyskärjellinen alustyyppi oli yhdellä soutajarivillä varustettu pentekonter, jossa oli 50 soutajaa, ja sen pienemmässä versiossa eli triakonterissa oli 30 soutajaa. Näitä kutsuttiin myös pitkäveneiksi (, "nḗes markaí" ), ja ne muistuttivatkin teknisesti viikinkien pitkäveneitä. Törmäyksen jälkeen taistelu käytiin laivojen ollessa toisissa kiinni mies miestä vastaan. Jos alusta ei pystytty valtaamaan (”entraamaan”), vaihtoehdoksi jäi irrottautuminen.
Merenkulun almanakka
Ensimmäisen, vuodelle 1767 laaditun almanakan huomattava erityis­piirre oli Kuun etäisyyksien taulukko, jota voitiin käyttää hyväksi pituus­piirin määrittämiseen merellä Kuusta tehtyjen havaintojen avulla. Ajatuksen kuun etäisyyden julkaisemisesta almanakassa oli esittänyt ranskalainen Lacaille vuoden 1761 ranskalaisen almanakan "Connaissance des Temps" liitteessä. Lacaille oli julkaissut taulukon Kuun ennalta lasketuista etäisyyksistä 14 päivän ajalle heinä­kuussa 1761 neljän tunnin välein ja luvannut niitä lisää, mutta hänen ehdotustaan ei Ranskassa toteutettu. Muissa maissa eräissä almanakoissa alettiin kuitenkin muutamaa vuotta myöhemmin julkaista myös Kuun etäisyydet.