Mihail Gorbatšov
Gorbatšov valmistui agronomi-ekonomiksi vuonna 1966. Hänen uransa lähti nopeaan nousuun, ja vuonna 1966 hänestä tuli Stavropolin ensimmäinen sihteeri ja 1970 alueen sihteeri. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin kommunistisen puolueen keskuskomiteaan. Vuonna 1972 hän johti Neuvostoliiton valtuuskuntaa Belgiaan ja 1974 pääsi korkeimman neuvoston jäseneksi ja nuorisoasioiden komission puhemieheksi. Hän nousi politbyroon varajäseneksi 1979, jossa hän pääsi KGB:n johtajan Juri Andropovin suojelukseen. Pääsihteeriksi Brežnevin jälkeen marraskuussa 1982 noussut Andropov yritti nimittää Gorbatšovin seuraajakseen, mutta sen sijaan häntä seurasi Konstantin Tšernenko. Tämä ei haitannut Gorbatšovin uraa, sillä iäkäs Tšernenko oli liian sairas osallistumaan työskentelyyn ja kuoli vain 13 kuukauden kuluttua. Tšernenkon kuollessa nimitettiin tuolloin 54-vuotias Mihail Gorbatšov yksimielisesti puolueen pääsihteeriksi 11. maaliskuuta 1985.
Gorbatšovin alkoholin vastainen kampanja
Venäjällä oli vuosisataiset perinteet votkan juomisesta. Valtio hankki alkoholikaupasta esimerkiksi 1800-luvulla suuria tuloja. Kieltolaki oli Venäjällä voimassa ensimmäisen maailmansodan aikana ja Neuvostoliiton alkuvuosina. Neuvostoliiton puoluejohto aloitti uudelleen valtion viinakaupan vuonna 1925, sillä valtio tarvitsi tuloja teollistamisohjelmaan. Sotien jälkeisessä Neuvostoliitossakin alkoholismi oli tavallinen ongelma. Se aiheutti kansantaloudellisia vaikutuksia. Alkoholin käyttö kuusinkertaistui vuosina 1952–1983. Jo Brežnevin kaudella oli puhuttu kieltolaista. Vuosina 1958 ja 1972 oli alkoholin vastaisia kampanjoita. Brežnev itse vastusti ajatusta kieltolaista, koska hänen mukaansa "kansa ei tullut toimeen ilman votkaa". 
1980-luvun alussa alkoholi tunnistteiin laajalti Neuvostoliitossa työpoissaolojen, kuolemien ja matalan tuottavuuden syyksi.
Politrukki Jegor Ligatšov kannusti Gorbatšovin aloittamaan alkoholin vastaisen kampanjan.