Berliini
1200-luvun alussa perustettu Berliini kohosi vuonna 1701 Preussin ja vuonna 1871 yhdistyneen Saksan valtakunnan pääkaupungiksi. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunki jaettiin miehityssektoreihin, joista Yhdysvaltain, Britannian ja Ranskan hallitsemista muodostui Länsi-Berliini ja Neuvostoliiton hallitsemasta Itä-Berliini. Saksan liittotasavalta oli nimennyt Bonnin ainoastaan väliaikaiseksi pääkaupungikseen tavoitteenaan sama kuin Saksan demokraattisen tasavallan julistuksella, eli molempien pääkaupunkina olisi ollut sama kaupunki, koko Berliini, mutta sen ylin päätösvalta pysyi edelleen neljällä miehitysvallalla. Ne luopuivat oikeuksistaan vuonna 1990, kun Saksa jälleenyhdistyi ja Berliinistä tuli jälleen Saksan pääkaupunki ja yksi Euroopan vilkkaimmin kehittyvistä metropoleista.
Cölln
Cöllnin ja Berliinin harjoittama yhteinen politiikka johti vuonna 1308 liittoutumiseen kaupunkien Brandenburg an der Havel, Frankfurt an der Oder ja Salzwedel kanssa. Liittoutumisella haluttiin puolustaa kaupunkien oikeutta itsehallintoon. Vaaliruhtinas Fredrik II kuitenkin päätti Cöllnin ja Berliinin itsehallinnon muodostamalla niistä residenssikaupunkinsa vuonna 1451. Vuonna 1709 kaupungit liittyivät yhdeksi kaupungiksi muodostaen nykyisen Berliinin perustan. Vanhan Berliinin ollessa tuohon aikaan kaksikertaa suurempi kuin Cölln, sai uusi kaupunki nimekseen Berliini.