Venäjän väliaikainen hallitus
Venäjän väliaikainen hallitus oli Venäjän tasavallan hallituksena vuonna 1917. Se syntyi helmikuun vallankumouksessa maaliskuussa 1917, kun viimeinen keisari Nikolai II painostettiin luopumaan keisariudestaan, jota hänen veljensä suuriruhtinas Mikael Aleksandrovitš Romanov kieltäytyi ottamasta vastaan. Pietarissa toimivaa väliaikaista hallitusta johti ensin ruhtinas Georgi Lvov ja suurin osa ministereistä oli liberaaleja perustuslaillisdemokraatteja (”kadettipuolue”). Heinäkuussa hallituksen johtoon nousi sosialistivallankumouksellinen (”eserrä”) Aleksandr Kerenski, joka hallitsi lopulta käytännössä diktaattorina.
Kaarle Fredrik
Kaarle Fredrik (, ; 30. huhtikuuta 1700 Gottorp – 18. kesäkuuta 1739 Rohlsfhagen, lähellä Oldesloea) oli Holstein-Gottorpin herttua, jota kaavailtiin Ruotsin kuninkaaksi Kaarle XII:n kuoleman jälkeen. Hän oli myös Venäjän keisari Pietari III:n isä.