Viikinkiaika
Viikinkiaika määrittyi joukosta yhteiskunnallisia, kulttuurisia, taloudellisia, sotilaallisia ja poliittisia kehitysprosesseja ja tapahtumasarjoja. Nämä kehittyivät vähitellen 700- ja 800-lukujen kuluessa ja hiipuivat pois osittain jo 900-luvulla, osittain vasta 1000- ja 1100-luvuilla. Tällaisia viikinkiajan ilmiöitä olivat esimerkiksi:Viikinkejä ajoivat retkilleen samat syyt jotka ovat aina motivoineet seikkailijoita: uudet maat, rikkaudet ja kuuluisuus. Viljelysmaan vähyys muodostui helposti ongelmaksi Skandinaviassa, varsinkin Norjassa, mikä ajoi ihmisiä siirtolaisiksi myös 1800- ja 1900-luvuilla. Usein onkin arveltu, että tyypillinen viikinkiretkille lähtijä oli hyvin ravittu perheen nuorempi poika, joka oli jäänyt osattomaksi perinnöstä vanhimman pojan periessä perhetilan, ja joka toivoi löytävänsä itselleen omaa maata ja omaisuuden.
Þorsteinn Viikinginpojan saaga
Þorsteinn Viikinginpojan saaga (isl. "Þorsteins saga Víkingssonar") on keskiaikainen islantilainen saaga. Sen kirjoittajaa ei tunneta. Saaga luetaan luetaan niin kutsuttuihin muinaissaagoihin. Saaga kertoo ensin nimihenkilönsä Þorsteinnin isän Víkingrin (suom. ”Viikinki”) ja tämän veriveljen Njörfin seikkailuista ja siirtyy sitten seuraamaan veriveljien poikien, joita kummallakin on yhdeksän, keskinäistä verikoston kierrettä. Saaga on kirjoitettu noin vuoden 1300 paikkeilla, mutta saagan alussa olevaa, myyttisistä Pohjolan kuninkaista kertovaa osiota on pidetty myöhempänä lisäyksenä. On pidetty mahdollisena, että "Þorsteinn Viikinginpojan saaga" on laadittu "Friðþjófr Uljaan saagan" johdannoksi, sillä Þorsteinn esitetään nimikkosaagassaan viimeksi mainitun saagan päähahmon isänä. Saaga kuuluu niihin muinaissaagoihin, jotka eivät sisällä lainkaan runoutta. "Þorsteinn Viikinginpojan saagaa" ei ole suomennettu.