Veda-kausi
Veda-kausi oli Intiassa aikaa, jolloin syntyi Intian kansalliseepos Veda-kirjat. Se ajoitetaan yleensä vuosille 1500-800 eaa. Veda-kirjat muodostuvat neljästä osasta, jotka sisältävät indoeurooppalaista kieltä puhuneiden arjalaisten loitsuja, virsiä ja kirouksia. Ne kertovat ajasta, jonka alussa oli varhainen heimoyhteiskunta. Arjalaiset heimot levittäytyivät Intiassa muun muassa ratsuina käyttämiensä hevosten ja rauta-aseiden turvin. Varhaisella Veda-kaudella indoarjalainen asutus lienee ollut Punjabin-Haryanan tienoilla olleita paimentollaisten heimoyhdyskuntia. Näistä kehittyi noin vuosien 1200-1100 eaa tienoilla ensimmäiset valtiot. Historiallinen aika alkoi noin 800-500 eaa.
Kymmenen avataran aarre (Aku Ankka)
Shambalassa ankat saavat huomata, että muinaiset intialaiset ovat asettaneet aarteilleen joukon hydraulisia ansoja. He löytävät kojetaulun, jonka uskovat ohjaavan ansoja. Kojetaulun kymmenen symbolia kuvaavat kymmentä avataraa, hindulaisuuden Vishnu-jumalan ruumiillistumaa. Roope ja Aku lähtevät tutkimaan Vishnulle rakennettua temppeliä, ja pojat jäävät ohjaamaan kojetaulua, apunaan Sudenpentujen käsikirja.