Islam
Islam jakautuu kahteen pääsuuntaukseen, sunnalaisuuteen ja šiialaisuuteen, joiden sisällä puolestaan on erilaisia koulukuntia ja lahkoja. Lisäksi on ahmadiyyalaisia, ibadilaisia ja druuseja. Sufilaisuus on mystiikkaa korostava islamin suuntaus, jonka seuraajia löytyy niin šiialaisten kuin sunnien joukosta.
Nykyajan poliittiset radikaali-islamilaiset eli islamistiset liikkeet ja aseelliset ryhmät nojaavat pääasiassa fundamentalistisiin islamilaisiin suuntauksiin kuten wahhabismiin eli salafi-suuntaukseen tai intialaisen deobandi-koulukunnan opetuksiin. Tärkeänä periaatteena näissä suuntauksissa on käsite "jihad" (”pyrkimys johonkin”). Jihad on sekä henkistä kilvoittelua ihmisen sisäistä pahuutta vastaan että islamin puolustamista fyysisellä väkivallalla (ks. esim. Koraani, Suura 9:5), ja se on perinteisesti tulkittu myös pyhäksi sodaksi islamin levittämiseksi. Moderneissa maltillisemmissa tulkinnoissa aseellinen jihad tulkitaan kuitenkin oikeutetuksi vain puollustustarkoituksessa.
Hurufismi
Hurufismi on mystinen, esoteerinen sufilaisuuden lahko. Se oli voimissaan läntisessä Persiassa, Anatoliassa ja Azermbadzanissa 1300-luvun lopulla ja seuraavan vuosisadan alussa. Hurufismin keskinen johtaja oli Fazlallah Astarabadi, joka tuomittiin kuolemaan harhaoppisena 1401 tai 1402. Runoilija Nəsimi oli hänen seuraajansa.