Viljo Elomaa
Viljo Urho Elomaa (alun perin Helenius, 9. elokuuta 1897 Kälviä – 4. helmikuuta 1966 Jyväskylä) oli suomalainen urheilija ja suojeluskuntalainen, joka saavutti menestystä ampumalajeissa ja yleisurheilulajeissa. Viljo Elomaa syntyi isänmaalliseen ja urheilua arvostavaan perheeseen Keski-Pohjanmaalla, mutta on kuitenkin taustaltaan lähinnä hämäläistä sukua. Viljon puoliso oli Hanna Viik ja vanhemmat rautatievirkamies Mikko Helenius ja Aleksandra Helin. Viljon veli Toivo Elomaa oli nuorena yhtä lahjakas yleisurheilija. Eversti Toivo Elomaa kaatui Tulemajoella 5.7.1944, toimiessaan tuolloin JR44:n komentajana. Viljon veli Sulo Elomaa oli 1910–1930-luvuilla Lahden urheiluelämän uranuurtajia ja muun muassa teki pitkän päivätyön nostaessaan Lahden Urheilijat suurseuraksi. Viljon poika Antti Elomaa on yksi Suomen kaikkien aikojen menestyksekkäimpiä pesäpalloilijoita.
Vilho Kivioja
Kiviojan vanhemmat olivat talollinen Heikki Kivioja ja Susanna Sofia Himanka. Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja suoritti teologian erotutkinnon 1918 sekä vihittiin papiksi samana vuonna. Kivioja suoritti vielä pastoraalitutkinnon 1920. Hän kävi myös Ammattienedistämislaitoksen moottori-, traktori- ja karkaisukurssit 1926 ja sotien jälkeen Kivioja valmistui filosofian kandidaatiksi 1945, auskultoi uskonnonopettajan pätevyyttä varten Helsingin normaalilyseossa ja tuli filosofian maisteriksi 1947. Vilho Kivioja oli naimisissa vuodesta 1918 Alice Johanna Bergrothin kanssa.