Nerkoonjärvi
Järven vesi on hapahkoa, runsashumuksista ja väriltään ruskeaa. Happamuusaste (pH) on 6,5. Humusta saapuu järveen Hirvijoen, Mäntysenluoman, Majaluoman, Launosluoman ja Aitoluoman kautta. Kesäkuukaisina veden fosforipitoisuus nousee 22 μg/l (mikrogrammaa litrassa) ja typpipitoisuus 590 μg/l. Nämä ravinnemäärät yhdessä veden lämpötilakerrostuneisuuden kanssa aiheuttaa syvänteissä happikatoa syksyn alussa ja talven lopulla. Veden käyttökelpoisuuslauokitus on kuitenkin hyvä.
Pikku Särkijärvi (Vesilahti)
Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1975, 1983 ja 2001. Vedenväri on ruskeaa (väriluku oli kesälläkin 100 mg Pt/l), mikä johtuu pääosin eteläpään suo-ojien tuomasta humuksesta. Humuspitoisuus ei kuitenkaan nosta typpipitoisuuksia normaalia korkeammaksi. Vesi on hapanta ja vuonna 2002 veden pH-arvo oli talvella 5,8. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan oli kuitenkin tyydyttävä (0,09–0,11 millimoolia litrassa vettä (mmol/l)), joten välitöntä vaaraa happamoitumiselle ei ole. Järvi sijaitsee tuulelta suojassa kahden korkean mäen välissä. Tämä heikentää lämpötilakerrostuneisuuden purkautumista kevään ja syksyn täyskierroissa. Koska kerrostuneisuus jää osittain ympärivuotiseksi, kehittyy järven alusveden happi- ja ravinnetilanne epäsuotuisaksi. Alusvedessä lämpötila oli vain 5,3 °C ja pohja on hapeton lähes ympäri vuoden. Alusveden happipitoisuus on alhainen talvisin jo metrin syvyydessä ja kesällä kolmen metrin syvyydessä. Hapettomuus aiheuttaa yleensä sisäistä kuormitusta, jollainen Pikku Särkijärvessä on myös käynnissä. Alusvedessä fosforipitoisuus kohoaa hapettomissa olosuhteissa moninkertaiseksi. Vuonna 2001 se oli kesällä 150 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l) ja talvella 180 µg/l. Päällysveden pinnassa pitoisuudet olivat lopputalvesta 21 µg/l ja loppukesästä 30 µg/l. Nämä arvot ovat lievästi rehevöityneen ja rehevöityneen järven tasolla. Kesällä 1983 pintaveden fosforipitoisuus oli 15 µg/l ja kesällä 1975 se oli 23 µg/l. Tilanne on siis huonontumassa. Fosforin kohonneet pitoisuudet aiheuttavat levän ja bakteerien lisääntymistä. Levien aiheuttamat klorofyllipitoisuudet olivat 12 milligrammaa kuutiossa vettä (12 mg/m³), joka yltää rehevöityneen järven tasolle. Järven virkistysarvo luokitellaan tyydyttäväksi.