Unkarilaiset riimut
Unkarilaiset riimut eli székely rovásírás -merkit ovat alkuaan Transilvanian unkarinkielisen székely-heimon parissa käytetty kirjaimisto. Nimityksellä voidaan viitata sekä tähän perinteiseen kirjaimistoon, jonka varhaisimmat todetut esiintymät ovat keskiajalta ja jota käytettiin Transilvaniassa 1800-luvulle saakka, että tästä kirjaimistosta 1900-2000-luvuilla Unkarissa kehitettyihin modernisoituihin versioihin. Unkarilainen riimukirjoitus on aakkoskirjoitusta, ja sen kirjoitus- ja lukusuunta on normaalisti oikealta vasemmalle.
Etunimi
Kristillisissä maissa monet tavalliset etunimet on saatu Raamatusta ja monet niistä ovat heprealaista alkuperää. Suomalaisen almanakan etunimistä noin 40 prosenttia on kirkollista alkuperää (2008). Länsimaissa käytetään myös antiikin kreikkalaisilta ja roomalaisilta saatuja etunimiä (esimerkiksi Markus ja Laura), joista monet ovat samalla pyhimysten nimiä. Yleisiä ovat myös germaaneilta (esimerkiksi Eero ja Emma) ja kelteiltä periytyvät nimet sekä nimet, jotka tarkoittavat jotain asiaa (kuten Satu tai Vuokko). Kansallisromantiikka on toisinaan nostanut esiin myös kansojen vanhoja omia nimiä. Suomessa tällainen nimilähde on ollut Kalevala. Osa suomalaisista muinaisnimistä onkin 1800- ja 1900-luvulla tullut uudestaan käyttöön.