Zhou-dynastia
Käytännössä Zhou-dynastia hallitsi koko Kiinaa vain niin sanotun Läntisen Zhoun ajan 1046–771 eaa. noin 300 vuotta. Vuonna 771 eaa. barbaarien tukemat aateliset surmasivat Zhou-dynastiaan kuuluneen kuninkaan, ja uusi pääkaupunki siirrettiin itään. Samaan aikaan maa hajosi itsenäisiin feodaalivaltioihin, ja alkoi poliittisesti hajanainen Itäinen Zhou, jota leimasivat eri maakuntien väliset poliittiset valtataistelut ja sodat Kevään ja syksyn ja varsinkin taistelevien läänitysvaltioiden aikakaudella. Lopulta taistelevista valtioista yksi, Qin-dynastia, nousi valtaan 221 eaa.
Mongolien Jin-dynastian valloitus
Tšingis-kaani yhdisti mongoliheimot oman valtansa alle vuoteen 1206 mennessä ja aloitti levittämään valtaansa Kiinaan jo muutaman vuoden päästä tästä. Tangutien Xi-dynastia ja Xia-dynastia liittoutuivat mongolien kanssa vuonna 1209, mikä mahdollisti Jin-dynastiaa vastaan tehtävän hyökkäyksen valmistelut. Džurtšenien perustama Jin-dynastia oli samaan aikaan heikentynyt eteläistä Song-dynastiaa vastaan käydyssä sodassa vuosina 1207-1208. Lisäksi valtakunnan alaisuudessa olevien han-kiinalaisten ja kitaanien keskuudessa oli herännyt närää džurtšeni-hallinnon alla. Monet näiden kansojen ylimystöstä loikkasivatkin mongolien puolelle ja Tšingis-kaani saattoi näin luottaa Jin-dynastian alueen tunteviin neuvonantajiin.