Karl Emil Berg
Berg erotti von Gerichin hallituksen tahdon mukaan, mutta hän joutui tämän vuoksi voimakkaan kritiikin kohteeksi upseeriston ja suojeluskuntajärjestön taholta. Kovan paineen alle joutunut Berg ampui itsensä virkahuoneessaan 22. kesäkuuta oltuaan vain kaksi päivää virassaan.
Samuel Gustaf Bergh
Silmäsairaus sokeutti Berghin lopullisesti, ja perintörahat hupenivat turhiin parannusmatkoihin. Sokeuduttuaan Bergh hankki elantonsa kotiopettajana Oulussa, Muhoksella, Urjalassa ja Halikossa, jossa hän kuoli 1852 elettyään 20 vuotta sokeutuneena. Berghin runoutta arvostettiin jo 1800-luvulla, ja erityisesti 1900-luvun alussa hän nousi merkittäväksi lyyrikoksi, osaksi runojensa isänmaallisen sävyn ansiosta.