Yhteiskuntatieteiden historia
Immanuel Kant oli 1700-luvun valistusajan saksalainen filosofi. Hän asetti inhimillisen hyödyn tavoittelun sijalle velvollisuuden ja moraalin. Hän pohti metafysiikkaa eli olemassaolon olemusta. Hän oli myös omaksunut aikakautensa yksilönvapauden aatteita ja piti ihmisiä tasa-arvoisina. Kantin pääteos on Puhtaan järjen kritiikki ("Kritik der reinen Vernunft", 1781).
Hermann Kant
Kant opiskeli saksan kieltä ja saksankielistä kirjallisuutta Humboldt-yliopistossa Berliinin Neuvostoliiton-miehityssektorilla 1952–1956. Hänet palkittiin Heinrich Mannin palkinnolla 1967 sekä Itä-Saksan valtionpalkinnolla 1973 ja 1983. Kant oli Itä-Saksan kirjailijaliiton puheenjohtaja 1978–1990.