Saksan vallankumous (1918)
Spassa keisari oli päätynyt luopua Saksan keisarin arvosta vasta kello 1.15, mutta ei kuitenkaan Preussin kuninkaan arvosta. Päätös ilmoitettiin Berliiniin puhelimitse ja vastaus hämmästytti päämajaa, joka nyt sai kuulla ensi kerran, että Berliinissä oli ilmoitettu keisarin luopuneen jo 11.15 kaikesta vallastaan. Hindenburg neuvoi keisaria luopumaan kruunustaan ja matkustamaan Hollantiin. Yöllä järjestettiin vaaditut muodollisuudet Hollannin viranomaisten kanssa ja kello 4.30 Vilhelm II lähti junassa maanpakoon. Tähän päättyi Saksan keisarikunta.
Compiègnen aselepo
Viimeisin aselepoon vaikuttanut merkittävä tapahtuma oli Saksassa tapahtunut vallankumous. Se sai alkunsa merisotilaiden kapinasta Kielissä 29. lokakuuta, kun merivoimien ylijohto oli yrittänyt määrätä Saksan laivaston lähtemään sodan viime hetkillä hyökkäykseen. Marraskuun 4. päivään mennessä kapina laajeni vallankumoukseksi, ja työläiset liittoutuivat pian sotilaiden kanssa ja ryhtyivät perustamaan vallankumouksellisia neuvostoja. Kumous levisi Saksan muihin suurkaupunkeihin. Pääministeri Max von Baden ilmoitti 9. marraskuuta oma-aloitteisesti keisarin luopuneen kruunusta ja luovutti hallitusvallan sosiaalidemokraateille. Friedrich Ebert muodosti sosiaalidemokraattisen hallituksen ja Philipp Scheidemann julisti saman tien Saksan tasavallaksi. Seuraavana päivänä valtansa menettänyt Vilhelm II pakeni Spasta Alankomaihin. Keisarin syrjäyttäminen poisti viimeisenkin esteen aselevon tieltä. Muodollisesti Vilhelm tosin ilmoitti kruunustaluopumisestaan vasta 28. marraskuuta.