Rautapitoisuus (limnologia)
Ihmisessä olevan raudan kokonaismäärä on noin 4 grammaa. Ihminen tarvitee vuorokaudessa useita milligrammoja rautaa korvatakseen kehosta poistuvan raudan. Miehillä tarve on 7 mg ja naisilla 11 mg vuorokaudessa. Raudan pitkäaikainen puute aiheuttaa anemiaa, sillä punaisten verisolujen hemoglobiini rakentuu raudan ympärille. Hemoglobiinin rauta tarttuu verenkierrossa happeen ja kuljettaa sen soluihin ja palatessaan keuhkoihin se kuljettaa soluista pois hiilidioksidia. Lihasten punaisuus johtuu myoglobiinista, joka sisältää myös rautaa. Rauta osallistuu useisiin ihmiskehon prosesseihin ja sitä tarvitaan jatkuvasti riittävä määrä kehossa. Jos rautaa on riittävästi, raudan ylimäärää varastoituu maksaan, haimaan, pernaan, sydämeen ja luuytimeen. Jos rautaa kertyy liikaa, alkaa se vaurioittaa näitä varastoelimiä. Ihminen hyödyntää ravinnostaan juuri hapettunutta rautaa (Fe) sen eri yhdisteissään, jota se saa ravinnosta ja juomavedestä. Jatkuva yli 200 mg/l pitoisen juomaveden nauttiminen aiheutta lopulta tällaisen vaarallisen tilan. Tappava pitoisuus on kuitenkin 10–50 g kehossa.
Lyijymyrkytys
Lyijymyrkytys on elimistön myrkytystila, joka aiheutuu myrkyllisestä raskasmetallista lyijystä kehossa. Lyijy häiritsee useita kehon prosesseja ja on myrkyllistä monissa elimissä ja kudoksissa, kuten sydämessä, luissa, munuaisissa ja keskushermostossa. Lyijyaltistukselle ei ole tunnettua turvallista alarajaa, vaan lyijy on ihmiselle aina haitaksi. Lyijyn toksisuuden kannalta keskushermosto vaikuttaa olevan vaurioherkin. Aivoihin lyijy pääsee korvaamalla kalsiumioneita ja ylittämällä veri-aivoesteen. Aivoissa lyijy kertyy astrogliaalisoluihin joissa on lyijyä sitovia proteiineja.