Laiskiaiset
Laiskiaisille on kehittynyt erityissopeutumia puissa elämiseen. Lehdet, jotka ovat laiskiaisten pääravintoa, tarjoavat hyvin vähän energiaa ja ravintoa ja ovat myös huonosti sulavia. Tämän vuoksi laiskiaisilla on suuri ja erikoistunut mahalaukku, jossa on monta osastoa, joissa symbioosissa elävät bakteerit hajottavat lehtiainesta. Silti ruoansulatusprosessi voi kestää peräti kuukauden. Jopa kaksi kolmasosaa laiskiaisen painosta voi muodostua mahalaukun sisällöstä. Lehdistä saatavan vähäisen energiamäärän laiskiaiset käyttävät taloudellisesti: niiden aineenvaihdunta on todella hidasta – alle puolet siitä, mitä tämän kokoluokan eläimillä tavallisesti on – ja ruumiinlämpö on vain 28–32 °C.
Nurminahikas
Nurminahikas ("Marasmius oreades") on nahikkaiden ("Marasmius") sukuun kuuluva lahottajasieni, joka on pienikokoinen ja herkullinen ruokasieni. Sillä on 2–5 cm leveä lakki ja 4–8 cm pitkä, 0,3–0,7 cm paksu, sitkeä jalka. Se kasvaa tyypillisesti nurmikoilla, hakamailla, metsäruohikossa avoimella maalla ja rantatörmillä. Nurminahikas muodostaa kasvupaikoillaan yleensä suurehkoja ympyrämäisiä kasvustoja eli niin kutsuttuja noidankehiä. Nurminahikas on yleinen Lappia myöten ja sitä esiintyy kesäkuusta lähtien.
Nurminahikkaan malto on hailakkaa, kuivana miellyttävän yrtintuoksuista. Sen maku on mieto ja itiöpöly valkoista. Ruoaksi valmistettaessa on nurminahikkaan jalka leikattava pois sitkeyden takia, muuten sieni on hyvä, herkullinen ruokasieni.