Vuk Karadžić
Karadžić syntyi vanhemmille Stefan ja Jegda (omaa sukuaan 'Zrnić') Tršićin kylässä lähellä Loznicaa Serbiassa, joka tuolloin kuului Ottomaanien valtakuntaan. Hänen perheensä oli asettunut Drobnjacista ja hänen äitinsä oli syntynyt Ozrinićissa, Nikšićissä (nykyään Montenegrossa). Hänen perheessään oli korkea lapsikuolleisuus, joten hän sai nimen Vuk ('susi'), jotta noidat ja pahat henget eivät vahingoittaisi häntä (perinteisesti nimi 'Vuk' annettiin vahvistamaan kantajaansa).
Vuk Karadžić
Vuk Karadžić oli onnekas ollessaan sukua Jevta Savić Čotrićille, ainoalle lukutaitoiselle paikalliselle, joka opetti hänet lukemaan ja kirjoittamaan. Karadžić jatkoi opiskeluaan Loznicassa Tronošan luostarissa. Hän oppi siellä kalligrafian käyttäen ruokoa kynän sijaan ja ruutiliu'osta musteena. Oikean paperin sijaan hän oli onnekas, jos löysi patruunan kääreitä.  Luostarissa ollessaan Karadžićin täytyi viettää suurin osa ajastaan karjasta huolehtien opiskelemisen sijaan, joten hänen isänsä laittoi hänet palaamaan kotiin. Sillä välin, serbien ensimmäinen kansannousu (Ottomaanien valtakuntaa vastaan) oli syttynyt vuonna 1804. Epäonnistuttuaan pyrkimyksissään päästä Sremski Karlovcin lukioon, jonne 19-vuotias Karadžić oli liian vanha, hän muutti Petrinjaan, viettäen siellä muutaman kuukauden opiskellen latinaa ja saksaa. Myöhemmin hän muutti Belgradiin tavatakseen arvostetun tutkijan Dositej Obradovićin ja pyytääkseen häneltä tukea opintoihinsa, mistä Obradović kieltäytyi. Pettynyt Karadžić matkusti Jadariin ja alkoi työskennellä Jakov Nenadovićin kirjurina. Kun Belgradin yliopisto (tunnetaan paremmin nimellä Grande École tai "Velika skola") perustettiin, Karadžić oli yksi sen ensimmäisistä opiskelijoista.