Pietro Deiro
Pietro Deiro, taiteilijanimeltään Pietro (28. elokuuta 1888 Salto Canavese, Italia – 3. marraskuuta 1954 New York, Yhdysvallat) oli italialais-amerikkalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja sovittaja. Hänet tunnetaan eräänä suurimmista harmonikkamusiikin 1900-luvun alun nimistä ja pioneereista, jonka ansiosta pianoharmonikka kehittyi instrumenttina ja harmonikkamusiikin imago kehittyi merkittävästi Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Pietro Deiro saavutti suuren suosion vaudeville-kiertueilla ja levytyksillään 1910- ja 1920-luvuilla, kykeni levittämään sävellys- ja sovitustuotantoaan kansainvälisesti, sekä ylläpitämään menestyksekästä uraa 1930-luvun lamavuosienkin aikana perustamiensa harmonikkakoulujen ja liikemieskykyjensä ansiosta. Mittavan uransa ja kyvykkään markkinointitoimintansa ansiosta hänet tunnettiin Yhdysvalloissa lopulta eräänlaisena harmonikkamusiikin ”isähahmona” ja hänestä käytettiin lempinimeä "The Daddy of the Accordion".
Deokhye
Deokhye palasi Koreaan Etelä-Korean hallituksen kutsusta 26. tammikuuta 1962 37 vuoden poissaolon jälkeen. Aluksi hallitus ei tahtonut päästää häntä viimeisenä kuningassuvun jäsenenä maahan, koska silloinen presidentti Lee Seung Man tahtoi välttyä poliittiselta kaaokselta. Toimittaja Kim Eul Han löysi kuitenkin prinsessan ja suostutteli Korean hallituksen sallimaan hänen paluunsa. Deokhye itki lähestyessään kotimaataan, ja muisti mielentilastaan huolimatta tarkasti hovin tavat. Hän asui Changdeokin palatsissa kruununprinssi Uiminin ja kruununprinsessa Uiminin, heidän poikansa prinssi Gun, hänen vaimonsa Julia Mullockin ja kamarineito Byeon Bokdongin kanssa. Deokhye kuoli 21. huhtikuuta 1989 Changdeokin palatsissa ja hänet on haudattu Hongryureungiin Namyangjuhun, lähelle Soulia.