Arthur Wellesley Wellington
Arthur Wellesley, Wellingtonin 1. herttua, KG, GCB, GCH, PC, FRS (synt. Wesley 1. toukokuuta 1769, Dublin – 14. syyskuuta 1852, Walmerin linna, Kent) oli brittiläinen sotilas ja valtiomies, joka johti brittijoukkoja Napoleonin sodissa ja kohosi sotamarsalkaksi, sai kutsumanimen Iron Duke, ajoi ranskalaiset Portugalista ja Espanjasta, löi Napoleonin Waterloossa 1815, oli brittien edustajana Wienin kongressissa ja toimi toryhallituksen pääministerinä 1828–1830, ulkoministerinä ja pääministerinä 1834 ja oli ylähuoneen johtava hahmo eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1846 asti. Uuden-Seelannin pääkaupunki Wellington on nimetty hänen mukaansa. Hänen suunnittelemansa saapasmalli johti kumisaappaan kehittämiseen.
Arthur Leigh Allen
Arthur Allen syntyi Honolulussa Havaijilla Ethan ja Bernice Allenin ensimmäisenä lapsena. Perhe, johon kuului myös myöhemmin syntynyt poika Ronald, muutti 1940-luvulla Kaliforniaan Vallejon kaupunkiin, jonka edustalla sijaitsivat Yhdysvaltain laivaston telakat. Vallejo ympäristöineen tuli nopeasti tutuksi nuorelle Allenille. Hän opiskeli Vallejon collegessa sekä yliopistossa vuosina 1948–1957 ja valitsi pääaineekseen vapaat taiteet. Kesäisin Allen työskenteli uimahallin henkivartijana ja purjeentekijänä telakalla. Valmistuttuaan Allen pestautui laivastoon, jossa hänen isänsä oli luonut uran luutnanttina. Merivoimissa palvellessaan Allen pidätettiin aiheuttamansa häiriön takia. Tapauksen johdosta hänet erotettiin laivastosta kesällä 1958.