Kristillinen lähetystyö
Lähetystyön historian ensimmäinen suuri lähetyskausi oli apostolisen kirkon aika, jolloin kirkko perustettiin pääasiassa Rooman valtakunnan piiriin. Evankeliumin julistaminen ja kristillinen kirkko lähti liikkeelle Jerusalemista noin vuoden 30 aikoihin. Raamatun mukaan helluntain jälkeen Jeesuksen opetuslapset alkoivat julistaa sanomaa ylösnousseesta Jeesuksesta. Evankeliumi levisi nopeasti Jerusalemin lähipiiriin ja kauemmaksi muun muassa kristittyjen vainojen seurauksena ja kauppiaiden välityksellä. Vuoteen 300 mennessä seurakuntia oli syntynyt kaikkialle Rooman valtakunnan alueelle, Afrikan itä- ja pohjoisosiin, Aasian länsi- ja keskiosiin sekä Intian niemimaalle.
Kristuksen kirkko
Myöhempien aikojen pyhien liike alkoi järjestäytyä keväällä 1829, Smithin kääntäessä Mormonin kirjaa. Käännöstyön edetessä Smith alkoi havaita kirjan puhuvan uskovien yhteisöstä Kristuksen kirkkona, jolla oli valtuutus Jumalalta, pyhiä toimituksia kuten kaste sekä järjestäytynyt papisto. Moosian kirja puhui profeetta Almasta, joka kastoi ihmisiä Kaikkivaltiaan valtuutukselta, ja kastetuistä käytettiin nimitystä "Jumalan kirkko, tai Kristuksen kirkko" (Moosia 18:13–17). Sama kirja puhui myös papeista, jotka saarnasivat parannusta ja uskoa Herraan (Moosia 18:20). Lisäksi Smithin toukokuussa 1829 saama ilmoitus puhui heistä, jotka katuivat syntejään ja tulivat Jumalan luo, "kirkkona" (Käskyjen kirja 9:16).