Akateeminen Karjala-Seura
Akateeminen Karjala-Seura (AKS) oli Suomessa vuosina 1922–1944 toiminut ylioppilaiden ja akateemisten muodostama järjestö, jonka tavoitteena oli alun perin Itä-Karjalasta Suomeen tulleiden pakolaisten avustaminen, sittemmin myös yleisesti heimo­yhteyden, kansallisuus­tunteen ja maanpuolustustahdon kohottaminen. Seuran piirissä kannatettiin laajalti myös aito­suomalaisuutta ja Suur-Suomi-aatetta.
Karjalan metsäsissit
Karjalan metsäsissejä johtamaan perustettiin Koivuniemellä 14.-15. lokakuuta 1921 pidetyssä kokouksessa "Karjalan Metsäsissijärjestö". Sillä oli kolmihenkinen hallitus, jonka johdon enemmistö oli karjalaisilla: henkinen johtaja Ukki Väinämöinen alias Vaseli Levonen (Sidoroff) ja Ossippa Borissainen (Borissoff, myös Kivinen) olivat karjalaisia, metsäsissien ylipäällikkö Ilmarinen alias Jalmari Takkinen oli sen sijaan syntyisin Rantasalmelta. Hänen asemansa oikeutti toimiva yhteys aktivisteihin. Metsäsissien poliittinen elin oli "Karjalan Keskushallitus". Ulkomaanasioita hoitava, lähinnä länsivaltojen apua pyytävä, elin oli "Karjalan Ulkomainen Valtuuskunta". Metsäsissit jakautuivat kolmeen joukko-osastoon: "Karjalan Metsäsissirykmenttiin" (MSR), "Vienan Rykmenttiin" (VR) ja "Repolan Pataljoonaan" (RP). Metsäsissirykmentin esikunta oli Kiimasjärvellä, ja rykmentissä oli noin 600 miestä. Rykmenttiä johti Ilmarinen ja sen hiihtopataljoonaa jääkäri Antti Isotalo. Uhtualaisen luutnantin Erkki Simolan ja myöhemmin Heino Parviaisen johtama Vienan Rykmentti toimi Pohjois-Vienassa, ja se oli hieman pienempi kuin Metsäsissirykmentti. Repolan Pataljoona toimi Aunuksen Karjalassa, ja siihen liittyi melkoinen osa suomalaisista heimosotureista.