Muhammad Ali Jinnah
Jinnahin uskonnollisuus on aina ollut kiistelyiden ja väittelyiden kohteena, varsinkin kun kyse on Intian muslimiliikkeen johtajasta. Jinnah ei ollut mitenkään harras muslimi, vaan pukeutui lähinnä eurooppalaisiin pukuihin ja puhui englantia enemmän kuin äidinkieltään gudžaratia. Lapsuudessaan hänen kotonaan puhuttiin kutšia, sindhiä, urdua ja englantia. Käytännössä englanti oli hänen äidinkielensä. Jinnah esimerkiksi piti whiskystä ja kerrotaan hänen syöneen sianlihaa. Hän oli omaksunut länsimaalaisen makutottumuksensa, elämäntapansa ja mieltymyksensä pääasiassa briteiltä. Jinnahin perhe kuului šiialaisten ismailiittien khoja-lahkoon, mutta myöhemmin hän kääntyi šiialaisuuden valtasuuntaukseen kaksitoistašiialaisuuteen. Toisaalta joskus on väitetty hänen ollen sunnimuslimi, mutta yleensä Jinnah indentifioi itsensä vain pelkästään muslimiksi. Jinnahilla islam tarkoitti lähinnä tiettyä kulttuuripiiriä, joka muodosti oman erillisen yhteisönsä ja osansa Intiassa.
Arabinationalismi
Esimerkkinä tästä toimi Michel Aflaqin, yhdessä Salah al-Din al-Bitarin ja Zaki al-Arsuzin kanssa, perustama Baath-puolue. Aflaq, joka oli itse kristitty, piti islamia osoituksena "arabien viisaudesta". Hän sanoi mm. näin: ""Muhammad oli kaikki arabit pienoiskoossa, joten olkoon kaikki arabit tänään Muhammadeja"". Koska arabit olivat aikanaan saavuttaneet suurimman kunniansa islamin laajentumisen kautta, islam oli nähtävissä maailmanlaajuisen viestin lisäksi osoituksena arabikansojen maallisesta neroudesta. Islam oli antanut arabeille "kunniakkaan menneisyyden", joka taas oli aivan erilainen kuin "häpeällinen nykyisyys". Nykyajan arabien ongelmat johtuivat siitä, että arabit olivat poikenneet "ikuisesta ja täydellistä symbolista", islamista. Arabit tarvitsivat "renessanssin", jota myös sana ""baath"" tarkoittaa.