Kuningatar
Perinteisen käytännön mukaan monarkioissa monarkin miespuolisilla perillisillä on ollut etuoikeus valtaistuimeen, mutta viime vuosikymmeninä monissa monarkioissa on siirrytty sukupuolesta riippumattomaan kruununperimykseen, jossa perijän sukupuolella ei ole väliä, joten hallitsevien kuningattarien tulo on entistä todennäköisempää (esimerkiksi Norjassa, Ruotsissa, Belgiassa ja Alankomaissa). On myös monarkioita, joissa nainen voi periä kruunun vain siinä tapauksessa, että miespuolisia sukulaisia ei monarkilla ole lainkaan. Nykyisin kuningatar monissa maissa, joissa hän on valtaistuimella, samoin kuin kuningas monissa maissa, joissa hän on valtaistuimella, on lähinnä muodollinen ja symbolinen valtionpäämies, jonka tehtävät ovat lähinnä edustus- ja seremoniatehtäviä. Tällaisilla monarkeilla ei ole välttämättä lainkaan poliittista valtaa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa taas kuningattarella on erittäin laajat valtaoikeudet, mutta hän käyttää niitä vain poikkeustapauksissa. Ylin vallankäyttäjä näissä maissa on useimmiten pääministeri.
Kuningataräiti
Kuninkaan ja kuningattaren vanhin poika tai tytär tavallisesti nousee valtaistuimelle kuninkaan kuollessa, usein uuden hallitsijan äidin ollessa elossa, jolloin tämä ei kuitenkaan enää omaa minkäänlaista virallista asemaa. Uuden kuninkaan mahdollinen puoliso on uusi kuningatar, mutta taas jos nainen seuraa hallitsevana kuningattarena, hän on yksinkertaisesi "kuningatar" (eikä hänen puolisoaan miltei koskaan kutsuta kuninkaaksi). Tulee siis huomata, että nimitys "kuningataräiti" voi viitata vain hallitsijan äitiin, joka on itsekin ollut kuningatar; kuningatarpuolison äitiä kutsutaan vain "kuningattaren äidiksi".