Merkantilismi
Merkantilismi eli merkantiilijärjestelmä oli itsevaltiuden ajan kauppa- ja teollisuuspolitiikkaa, jota toteutettiin 1500-luvulta 1800-luvulle. Tavoitteena oli ylijäämäinen kauppatase, eli viennin oli oltava tuontia suurempi. Tämä saavutettiin monopoleilla, tulleilla ja kauppakielloilla, jotka estävät merkantilismin mielestä haitallista kilpailua. Lisäksi pyrittiin voimakkaasti edistämään teollisuutta, erityisesti tuonnin korvaamiseksi kotimaisella tuotannolla. Merkantilismin taustalla oli käsitys, jonka mukaan maailman varallisuus (ennen kaikkea jalometallivarat) on vakio, ja jokainen itseään kunnioittava valtio pyrkii haalimaan siitä itselleen mahdollisimman suuren osan.
Uusmerkantilismi
Kirjassaan Kansojen varallisuus (1776) klassinen liberaali Adam Smith oli merkantilismin tunnetuin arvostelija ja esitti vapaakaupan olevan yleinen etu, merkantilismin hyödyntävän vain niitä kauppiaita, joita valtio suosi. Kirjassa hän myös vastusti kolonialismia vastaavin perusteluin. Smithin mukaan Britannia oli jo tuolloin kilpailijoitaan paljon vähemmän merkantilistinen, ja siksi mm. kallista kolonialismia harrastaneiden Espanjan ja Portugalin vauraus virtasi Britanniaan.