Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Niklas Fogström
Kauden 2010–2011 Fogström toimi Moran kapteenina ja hän oli viemässä joukkuetta Kvalserieniin saakka, mutta Mora jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Toukokuussa 2011 Fogström jatkoi sopimustaan taas vuodella. Hän toimi kaudella 2011–2012 Moran varakapteenina ja teki HockeyAllsvenskanin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 11+33=44, joilla Fogström oli joukkueensa paras syöttäjä sekä toiseksi paras pistemies Jens Jakobsin jälkeen.