Amirandaredžaniani
"Amirandaredžaniani" koostuu kahdestatoista proosaosiosta tai "portista", joiden järjestys on usein käännetty 1600- ja 1700-lukujen käsikirjoituksissa. Teos sijoittuu itämaa-teemaiseen fiktiiviseen maailmaan ja keskittyy seuraamaan Daredžanin pojan Amiranin (Amiran Daredžanisdze) sankarillisia tekoja ja seikkailuja, joista kerrotaan viidessä osassa. Muut osat on omistettu muille sankareille, eivätkä ne liity vahvasti toisiinsa. Neuvostokriitikot yrittivät nähdä "Amirandaredžanianin" Georgian feodaalisen yhteiskunnan peilinä, mutta kansallisella tai uskonnollisella paatoksella ei ole kertomuksessa osaa. Se keskittyy pelottomuuden ja miesten välisen solidaarisuuden ritari-ideaalien sekä elävien taistelukohtausten kuvaamiseen. Teoksen sankarit ovat tyypillisesti äärimmäisen voimakkaita, pelottomia, sotaisia, armollisia voitettuja vihollisiaan kohtaan, anteliaita ja ritarillisia. Rustavelin ylistämää hovirakkautta ei kertomuksessa kuitenkaan ole, eikä naisia kohtaan osoiteta juuri kiinnostusta. "Amirandaredžanianin" sankareille naisen rakkaus voitetaan miekan avulla, eikä se ole muuta kuin veruke suuremmille taisteluille.
Heptamykhos
Ferekydeen teos oli yksi kreikkalaisen kirjallisuuden ja siten länsimaisen kirjallisuuden ensimmäisiä proosamuotoisia teoksia. Teos tunnetaan kahdella nimellä: nimellä "Heptamykhos" siihen viittaa Kallimakhos, nimellä "Pentemykhos" puolestaan Damaskios. Nimen "mykhos" voi viitata 'syvennykseen', 'kammioon' tai 'pyhättöön'. Tutkijoiden parissa ei ole yksimielisyyttä siitä, kumpi näistä kahdesta oli teoksen oikea nimi: yleisesti käytetty Geoffrey Kirkin, J. E. Ravenin ja Malcolm Schofieldin teos "Presocratic philosophers" käyttää teoksesta nimeä "Heptamykhos", kun taas ainoan nykyaikaisen pelkästään Ferekydestä käsittelevän teoksen kirjoittaja Hermann S. Schibli katsoo, että teoksen oikea nimi oli "Pentemykhos".