Veda-kirjat
Veda-kirjat (devanagari: वेद, sanskritin kieltä ja tarkoittaa "tietoa", "tiedettä" tai "totuutta") on neljän Intian niemimaalla syntyneen hymnin ja rituaalitekstin kokoelma, jotka ovat: Rigveda, Yajurveda, Samaveda ja Atharvaveda. Kirjat muodostuivat Intian muinaisen veda-uskonnon piirissä, ja vaikuttavat edelleen hindulaisuuden taustalla. Vedat ovat shruti, "mitä on kuultu" (eli ilmestys, toisin kuin smriti, "mitä muistetaan"), ja siten pyhiä kaikille hinduille. Vedoista vanhimman, Rigvedan syntyajaksi arvioidaan nykyään noin 1200–1000 eaa. tai vähän aikaisemmin. Muut vedat ovat vähän nuorempia lukuun ottamatta Atharvavedan vanhimpia osia, jotka ovat syntyneet samoihin aikoihin Rigvedan kanssa. Vedat säilyivät pitkään yksinomaan suullisena traditiona; Intian vanhimmat tunnetut kirjoitetut tekstit Induskulttuurin tulkitsemattoman kirjoituksen jälkeen ovat vasta ajanlaskun alkua edeltäneiltä vuosisadoilta.
Indra
Veda-hymneissä Indra kuvataan sankarilliseksi ja loistavaksi hahmoksi, joka ajaa kahden hevosen vetämissä kultaisissa vaunuissa. Indran aseena oli salama, jota hän kantoi oikeassa kädessään. Lisäksi hän käytti nuolia, koukkua ja verkkoa, johon hän kietoi vihollisensa. Indra saavutti valta-asemansa hindujumalien joukossa surmaamalla Vritran, kuivuuden käärmeen, joka oli niellyt kosmiset vedet ja makasi kerällä vuorten yllä. Indran iskemä salama halkaisi käärmeen mahan ja päästi vedet valloilleen synnyttäen elämää ja vapauttaen aamunkoiton.