Leningradin piiritys
Leningradin piiritys () oli toisen maailmansodan aikana suoritettu sotilasoperaatio, jossa Leningradin (nyk. Pietari) maayhteydet muuhun Neuvostoliittoon katkaistiin. Piiritys alkoi 8. syyskuuta 1941, jolloin Saksan pohjoinen armeijaryhmä saavutti Laatokan rannan Leningradin itäpuolella. Saksalaisten saartorengas murtui 18. tammikuuta 1943, jolloin puna-armeija löi saksalaisjoukot Laatokan rannalta ja avasi pysyvän maayhteyden kaupunkiin. Toisen laskutavan mukaan piiritys päättyi vasta 27. tammikuuta 1944 kun Saksan joukot ajettiin 60–100 km:n päähän kaupungista Laukaanjoen tasalle.
Mannerheimin muistolaatta (Pietari)
Muistolaattaa vastustivat Venäjän kansallismielisten ääriryhmät. Myös veteraanijärjestöt ja Leningradin piirityksessä kuolleiden ihmisten omaiset vastustivat sitä. Leninin kommunistisen nuorisojärjestön Pietarin osaston sihteeri sanoi, että laatta paljastettiin heiltä salaa. Vastustajien mielestä Mannerheim oli Leningradin piirityksen aikana Suomen armeijaa johtanut lahtari. Suomen joukot varmistivat piiritystä kaupungin pohjoisosassa natsi-Saksan joukkojen piirittäessä kaupunkia muilla tahoilla.