Näennäistiede
Näennäistiede eli pseudotiede (kreikan "pseudo-", valheellinen, teeskentelevä) on tieteellisenä esiintyvä oppi, joka ei kuitenkaan täytä tieteellisyyden tunnusmerkkejä. Varhaisin tieto sanan "pseudoscience" (pseudotiede) käytöstä englannin kielessä on vuodelta 1843.
Visuaalinen kulttuuri
Visuaalisen kulttuurin teoriasta vain osa kulkee nimikkeen ”visuaalisen kulttuurin teoria” alla. Kun visuaalisen kulttuurin teorian käsitettä alleviivataan, tarkoitetaan lähinnä yhteiskuntatieteellistä, cultural studies -tyyppistä tutkimusotetta, jossa huolimatta siitä että siinä viitataan eri alojen visuaalisen kulttuurin tutkimukseen, niiden käsittelytapoja ja tuloksia käsitellään yhteismitallisina, samassa teoreettisessa viitekehyksessä. Pyrkimys on näin luoda uutta oppialaa tai kerätä yhteen kuvallista maailmaa koskevia käsityksiä poikkitieteellisesti (ks. esimerkiksi Janne Seppäsen tuotanto, tai erilaiset kulttuurintutkimukselliset feministiset näkökulmat, esimerkiksi Leena-Maija Rossi, Anita Seppä, Annamari Vänskä). Laajemmassa mielessä visuaalisen kulttuurin teorian piiriin voidaan laskea tästä riippumattomasti esimerkiksi taidefilosofian (esimerkiksi Risto Pitkänen) ja taiteellisen tutkimuksen (esimerkiksi Harri Laakso, Mika Elo) edustajia.