Erkki Kurenniemi
Kurenniemen studiosuunnitelma perustui ajalle tyypillisestä studiosta poiketen digitaaliseen ohjauslogiikkaan ja automaatioon. Vuosina 1964–1967 studion keskeisenä äänen ohjaus-, tuotto- ja muokkausyksikkönä toimi niin kutsuttu Integroidun syntesoija, jonka suunnittelun esimerkkinä toimi pikemminkin 1950-luvulla valmistunut RCA:n digitaaliohjattu syntetisaattori kuin esimerkiksi Robert Moogin jänniteohjatut syntetisaattorit. Yliopiston studiosuunnittelun ohessa Kurenniemi rakensi sähköisiä soittimia muun muassa avantgardetaiteilija M. A. Nummiselle, säveltäjä Osmo Lindemanille ja ruotsalaiselle säveltäjälle Ralph Lundstenille. Tunnetuin Kurenniemen soittimista lienee Sähkökvartetti, jota kuullaan M. A. Nummisen kappaleessa ”Kaukana väijyy ystäviä” (1968). Kunnianhimoisin Kurenniemen hankkeista oli sarja digitaalisia DIMI-syntetisaattoreita, joita valmistamaan perustettiin Digelius Electronics Finland Oy vuonna 1970.
Mercury Records
Klassisen musiikin tuotannossa Mercury Records kehitti 1950-luvun alussa työtavan, jolla kokonainen sinfoniaorkesteri pyrittiin äänittämään pienten yhtyeiden tallennuksesta tutulla yhden mikrofonin tekniikalla. Ensimmäinen tällainen levytys oli Chicagon sinfoniaorkesterin soittama orkesterisovitus Musorgskin "Näyttelykuvista", kapellimestarina Rafael Kubelik. Levy sai erittäin suopeat arviot, ja muuan kriitikko käytti äänityksen laatua kuvatessaan sanoja "living presence", joka otettiin Mercuryn klassisten levytysten markkinointinimeksi. Stereoaikakauden koittaessa 1950-luvun puolivälissä ratkaisuna oli kolme joka suunnasta ääntä vastaanottavaa pallomikrofonia ja kolme äänitysraitaa. Mercurylle levytti paljon muun muassa Minnesotan orkesteri kapellimestarinaan Antal Doráti.