Islanninhevonen
Islanninhevonen kuuluu maailman vanhimpiin hevosrotuihin. On arveltu, että ensimmäiset hevoset tulivat saarelle viikinkien mukana Islannin asuttamisen yhteydessä 700–800-luvulla, ja että nämä hevoset olivat eurooppalaisia metsähevosia sekä poneja. Rotua on kotimaassaan Islannissa jalostettu täysin puhtaana lähes tuhat vuotta, koska hevosten tuonti Islantiin on kiellettyä. Tarkoituksena on säilyttää rodun ainutlaatuisuus sekä estää eläintautien pääsy maahan. Myöskään maasta vietyä hevosta ei enää saa tuoda takaisin. Niinpä islantilaiset kilparatsastajat matkustettuaan muualle maailmaan kilpailemaan yleensä tapahtuman jälkeen myyvät hevosensa tai pitävät omaa kilpatallia esimerkiksi Manner-Euroopassa. Suomessa on yli 2 000 islanninhevosta, joista noin 900 on Suomen Hippos ry:n rekisterissä.
Friisiläinen (hevosrotu)
Friisiläishevosta on käytetty paljon myös muiden rotujen jalostamiseen: sitä vietiin esimerkiksi Venäjälle orlovravureiden jalostukseen. Runsas käyttö risteysjalostuksessa uhkasi rodun puhtaana säilymistä, ja niinpä vuonna 1879 perustettiin friisiläishevosen kantakirjayhdistys suojelemaan rotua. Friisiläishevosta uhkasi sukupuutto myös useita kertoja 1900-luvulla. Vuonna 1913 jäljellä oli vain kolme puhdasrotuista friisiläistä oritta, ja rotu saatiin pelastettua myös 1960-luvulla, kun traktori syrjäytti friisiläisen maatilatöistä.