Taloustieteen historia
Merkantilismi oli 1600-luvun talouspolitiikkaa, joka piti jalometalleja vaurauden lähteenä. Oletettiin myös, että vaurauden määrä on vakio, joten maa saattoi vaurastua vain toisten maiden kustannuksella. Tavoitteena oli siis ylijäämäinen kauppatase, eli viennin oli oltava tuontia suurempi. Keinoina olivat monopolit, tullit ja kauppakiellot, sillä kilpailua pidettiin haitallisena. Lisäksi pyrittiin voimakkaasti edistämään kotimaista teollisuutta, erityisesti jotta tuontia voitaisiin korvata kotimaisella tuotannolla. Opin kehittäjänä pidetään Ranskan talousministeri Jean-Baptiste Colbertia. Sir William Petty oli merkantilismin ajan tärkein taloustieteen uudistaja. Pettyn kirjassa "Political Arithmetick" painotetaan mittaamisen tärkeyttä. Näin hän oli varhainen tilastotieteilijä. Merkantilismia sovellettiin esimerkiksi rajoittamalla vuonna 1651 ulkomaisten laivojen rahtiliikennettä Britannian satamiin niin sanotun purjehdussäännön nojalla.
Konsignaatio
Konsignaatio on kaupankäyntiin liittyvä menettelytapa, joka käsittää kaksi erilaista muotoa. Ensimmäisessä tapauksessa välihenkilö, kuten esimerkiksi vähittäiskauppias, joutuu ostamaan tavaran itselleen voidakseen myydä sen edelleen. Toinen konsignaation muoto on jälleenmyyntiin liittyvä luottokauppa, jossa kauppahinnan maksuvelvollisuus alkuperäiselle myyjälle on yhdistetty jälleenmyyntitapahtumaan. Tällöin luottokauppaan sisältyy omistuksenpidätysehto. Konsignaatio on käytössä irtainten esineiden kaupassa, kuten esimerkiksi moottoriajoneuvojen ja taide-esineiden myynnissä.