Jehovan todistajat
Liikkeen nykyinen toiminta alkoi 1870-luvun alkupuolella eräästä Raamattua tutkivasta ryhmästä Alleghenyssä Pennsylvaniassa. Heidät tunnettiin tuolloin "raamatuntutkijoina". Yhteisön käsityksen mukaan Jehova Jumala alkoi tuolloin koota kansaansa. Adventisteilta vaikutteita saanut Raamatuntutkijat-ryhmän johtaja Charles Taze Russell julisti, että Jeesus oli jo läsnä näkymättömästi vuodesta 1874 alkaen. Samalla hän alkoi tutkia kriittisesti kristillisten kirkkojen oppeja. Jehovan todistajat uskovat, että vuonna 1919 Jumala havaitsi, että maan päällä vain nuo raamatuntutkijat saarnasivat Kristuksen näkymätöntä läsnäoloa ja puhdasta kristillistä oppia. Tämän pohjalta Jehovan todistajat uskovat, että he ovat ainoita tosikristittyjä ja että Jumala ohjaa yhteisöä.
Jehovan todistajien tavat
Jehovan todistajien käsityksen mukaan kaikki elämä on pyhää, koska sen alkuperä on Jumalassa. He uskovat, että Raamatun mukaan ihmiselämä alkaa hedelmöityksestä, joten aborttia pidetään murhana. Murhaa pidetään raskaana syntinä, joka johtaa erottamiseen. Myös sodassa tappamista pidetään murhana, ja asevelvollisuuden suorittamista murhaamaan opettelemisena. Tämän perusteella Jehovan todistajat ovat Rutherfordin ajoista kieltäytyneet palvelemasta armeijassa tai suorittamasta asevelvollisuuttaan, vaikka vaihtoehtona olisi kuolemantuomio. Charles Taze Russell, raamatuntutkijoiden liikkeen perustaja, oli sitä mieltä, että kristityn tulee mennä armeijaan, mikäli esivalta sitä häneltä vaatii. Hän kuitenkin totesi, että kristityn ei ole sodassakaan lupa tappaa. Ensimmäisessä maailmansodassa raamatuntutkijat ampuivat yleensä maahan tai ilmaan tai yrittivät lyödä aseen vastustajan kädestä. Suuri osa raamatuntutkijoista tosin kieltäytyi asepalveluksesta jo silloin. Toki asevelvollisuudesta kieltäytymiseen on vaikuttanut myös halu pysytellä puolueettomana valtioiden kiistoissa sekä halu korostaa, että Jehovan todistajat ovat ensi sijassa Jehova Jumalan ja vasta toissijaisesti maallisten hallitusten alaisia. Rutherfordin aikaan tämä oli ratkaiseva perustelu, nykyään viitataan enemmän väkivallasta pidättäytymiseen.