Kaarle Kaljupää
Kaarle II Kaljupää (s. 13. kesäkuuta 823 Frankfurt – k. 5. lokakuuta tai 6. lokakuuta 877) oli frankkilais-roomalainen kuningas ja keisari.
Nominoë
Nominoë ilmestyy historiallisiin lähteisiin ensimmäisen kerran Vannesin kreivinä. Tuolloin hän oli frankkien hallitsija Ludvig Hurskaan vasalli. Vuonna 831 Ludvig teki hänestä keisarin delegaatin ("missus imperatoris"). Joissain lähteissä häntä kutsuttiin myös herttuaksi. Ludvig Hurskaan kuoltua hänen kolme poikaansa kiistelivät hänen valtakuntansa jaosta. Kaarle Kaljupää sai vuonna 843 solmitulla Verdunin sopimuksella valtakunnan läntiset alueet, joihin kuului muun muassa nykyinen Ranska. Nominoë nousi kapinaan häntä vastaan, mutta kapinan tarkasta syystä on kiistaa historiantutkijoiden kesken. Nominoën joukot voittivat joka tapauksessa Kaljupään joukot Ballonin taistelussa vuonna 845 ja Kaarlen piti tämän takia tunnustaa Bretagnen autonomia seuraavana vuonna. Nominoë jatkoi kuitenkin alueidensa laajentamista tämänkin jälkeen. Hän hyökkäsi Anjouun ja Maineen, mutta hän kuoli vuonna 851 Vendômessa.