Karibian merirosvous
Karibian merirosvouden aikakautta olivat noin vuodet 1550–1730. Toiminnan huippukautena pidetään ajanjaksoa 1698–1730, jonka loppuun mennessä kaikki alueen pelätyimmät merirosvot oli saatu kiinni ja otettu hengiltä.
Córdoban kalifaatti
Damaskoksen umaijadikalifaatin kaaduttua vuonna 750 dynastian perillinen Abd ar-Rahman I vietti kuusi vuotta vainoajiaan paossa, kunnes saapui Espanjaan, jossa voitti paikalliset muslimihallitsijat ja perusti Córdoban emiraatin. Emiraatin hallitsijat käyttivät titteliä emiiri tai sulttaani 900-luvulle, jolloin valtakuntaa uhkasi Pohjois-Afrikkaan asettunut ismailiittišiialaisten fatimidien dynastia. Fatimidien vaatiessa kalifiutta Bagdadin abbasideilta, Abd ar-Rahman päätti vastapainoksi vaatia kalifin titteliä itselleen. Tällä hän sai arvovaltaa alaistensa joukossa, ja titteli säilyi senkin jälkeen kun fatimidit oli torjuttu. Kalifaatin valta laajeni Algeriaan. Iberian niemimaan pohjoisosien kristittyjen kuningaskuntien kuten Navarran ja Aragonin oli vaikea vastustaa kalifaattia ja ne joutuivat luovuttamaan sille alueita. Vuonna 995 maurit hävittivät Barcelonan ja 997 Santiago de Compostelan. Viimeisen kalifin Hisham III:n kuoleman jälkeen valtakunta hajosi itsenäisiin taifoihin, jotka säilyivät, kunnes kristityt valloittivat ne 1400-luvun reconquistassa.