Libya
Yhdistyneet kansakunnat julisti Libyan itsenäiseksi kuningaskunnaksi vuonna 1951. Maan ensimmäiseksi hallitsijaksi tuli Kyrenikan emiiri Mohammed Idris al-Mahdi al-Sensusi, joka otti nimekseen Idris I. Libya liittyi OPECin jäseneksi vuonna 1962. Idris sai lähes itsevaltiaan vallan, mutta hallitseminen oli vaikeaa paimentolaisheimojen liikkuvuuden takia. Kun Idris oli ulkomailla sairaalahoidossa, maassa tapahtui vuonna 1969 upseereiden järjestämä arabi­sosialistinen vallankumous, jota johti kapteeni, vallankaappauksen aikana vallankaappaajaryhmän everstiksi ylentämä, Muammar Gaddafi. Gaddafin johdolla talous kansallistettiin ja maasta tehtiin sosialistinen valtio. Vuonna 1973 Libya hyökkäsi Tšadiin, muttei onnistunut liittämään uusia alueita itselleen. 1970-luvulla Libya solmi kolme valtioliittoa Syyrian, Tunisian ja Egyptin kanssa, mutta kaikki liitot raukesivat.
Tripoli (Libanon)
Tripolia on asutettu jo foinikialaisten aikana, mutta sen alkuperäistä foinikialaista nimeä ei tunneta. Ensimmäiset maininnat kaupungista historiallisissa lähteissä ovat peräisin Persian valtakunnan ajoilta. Sen nykyinen nimi on taustaltaan kreikkalainen ja viittaa alkuperäiseen kolmeen kaupunginosaan, joita erotti toisistaan muuri. Pian kristinuskon synnyn jälkeen Tripolista tuli hiippakunta, jonka perusti tarinan mukaan apostoli Pietari, joka nimitti kaupungin ensimmäisen piispan. Tuolloinen Tripoli sijaitsi sen nykyisen sataman alueella. Muslimit valloittivat kaupungin Bysantin valtakunnalta umaijadien kalifi Muawija I:n lähetettyä sinne joukkonsa. Muslimien piirittäessä kaupunkia sen asukkaat pakenivat laivoilla. Muawija asutti tyhjentyneen kaupungin lähteistä riippuen juutalaisilla tai persialaisilla. Vuonna 1047 persialainen matkailija Nasir Khusraw kuvaili kaupungissa asuvan noin 20 000 henkilöä, joiden valtaosa oli tuolloin šiialaisia.