Tulivuori
Kerrostulivuori muistuttaa rakenteelta perinteistä vuorta. Niiden huiput kohoavat jyrkästi ja alarinteet ovat loivempia. Kerrostulivuoria löytyy kaikilta alityöntövyöhykkeiltä. Niitä syntyy, kun sulava mannerlaatta sukeltaa toisen alle ja vie samalla mukanaan merivettä ja merenpohjan sedimenttejä. Tulivuoren synnyttävä magma on sitkasta ja runsaasti kaasua sisältävää. Kerrostulivuorten purkaukset ovat räjähdysmäisiä, ja laavavirtojen lisäksi niissä sinkoutuu ilmaan tuhkaa ja kiven kappaleita. Jyrkkärinteinen ja usein symmetrinen purkauskartio syntyy, kun tefralaskeumat ja laavavirrat kasaantuvat päällekkäin. Kerrostulivuoresta voi tulla pyöreälakinen, jos sen magma on hyvin sitkeää. Se jähmettyy nopeasti ja muodostaa kraatteriin purkauskanavan tukkivan laavatapin tai -kupolin. Seuraavan kerran purkautuessaan magma räjäyttää laavatapin ja muuttaa huipun muodon.
Ignimbriitti
Ignimbriitti on tulivuorenpurkauksen muodostama pyroklastinen virtakerrostuma, joka sisältää runsaasti hohkakiveä. Pyroklastinen virtakerrostuma syntyy lähellä maanpintaa virtaavasta vulkaanisesta aineksesta, jossa on suuri määrä kiinteitä kappaleita verrattuna kaasujen määrään. Joskus tämä aines voi olla niin kuumaa, että sen sisältämät kappaleet sulautuvat yhteen tiiviiksi kiveksi "hitsautuneeksi tuffiksi". Ignimbriittejä muodostuu räjähdysmäisissä purkauksissa, jotka synnyttävät myös kalderoja.