Hauksbók
Hauksbók ( ”Haukrin kirja”) on laaja, keskiajan islantilainen käsikirjoitus, joka on nimetty omistajansa Haukr Erlendssonin (k. 1334) mukaan. Haukr oli islantilainen lainoppinut, joka toimi laamannina ensin Islannissa ja myöhemmin Norjassa. Valtaosa käsikirjoituksesta on laadittu todennäköisesti vuosien 1306–1308 välisenä aikana Haukrin oleskellessa Islannissa, osa taas vuoden 1310 paikkeilla tai sen jälkeen. Haukr on itse kirjoittanut suuren osan käsikirjoituksesta, minkä lisäksi kirjoittamiseen on osallistunut myös muutama muu, todennäköisesti islantilainen ja norjalainen tai färsaarelainen kirjuri.
Ásmundr Sankarinsurman saaga
Ásmundr Sankarinsurman saaga (isl. "Ásmundar saga kappabana") on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin muinaissaagoihin. Saaga kertoo ensin Sveanmaan kuningas Buðlista, jolla on kirottu miekka, jonka seppä on ennustanut koituvan kuninkaan kahden lapsenlapsen kohtaloksi. Miekka piilotetaan, mutta Buðlin tyttärelle syntyy kahdesta avioliitosta kummastakin poika, jotka kasvavat erillään. Saagan loppuosassa kerrotaan velipuolten, Ásmundrin ja Hildibrandrin, taistelusta. Ásmundr on löytänyt kirotun miekan ja surmaa sillä Hildibrandrin. Hän ymmärtää vasta liian myöhään heidän olevan sukulaisia. "Ásmundr Sankarinsurman saaga" sisältää myös edda-runoutta: edellä mainittuun taisteluun liittyvän niin kutsutun ”Hildibrandrin kuolinlaulun” sekä Ásmundrin lausuman runon tämän saapuessa taisteluun yllyttävänä osapuolena esiintyneen prinsessa Æsan saliin. "Ásmundr Sankarinsurman saagaa" ei ole suomennettu.