Strategiapeli
Yleisesti ottaen tietokonestrategiapelit jaetaan vuoropohjaisiin, esimerkiksi "Civilization"-sarja, ja reaaliaikaisiin eli tosiaikaisiin strategiapeleihin, esimerkiksi "Age of Empires". Vuoropohjaiset strategiapelit muistuttavat perinteisiä lautapelejä: pelaajat tekevät siirtonsa omilla vuoroillaan muiden odottaessa (tai kaikki tekevät siirtonsa samaan aikaan, mutta seuraava siirto voidaan tehdä vasta kun kaikki ovat siirtäneet). Reaaliaikaisissa strategiapeleissä ei ole vuoroja, vaan osapuolet vaikuttavat peliin jatkuvasti. "Dune II" mainitaan usein nykyaikaisen reaaliaikastrategian kantamuotona. Ensimmäisenä reaaliaikaisena strategiapelinä ("toimintastrategiapelinä") pidetään Don Daglowin "Utopia"-peliä (1981), jota seurasi "Cytron Masters" (1982).
Counter-Strike: Condition Zero
Pelaajat asettuvat kahteen eri joukkueeseen, ostavat varusteensa pikavalikon välityksellä ja pyrkivät suorittamaan pelin päätehtävän. Virallisissa pelimuodoissa terroristien tavoitteena on C-4-pommien viritys pommialueille sekä panttivankien hallussapitäminen. Erikoisjoukot yrittävät puolestaan estää nämä aikeet ennen aikarajan umpeutumista. Kierroksen voi päättää myös eliminoimalla kaikki vastapuolen jäsenet, sillä tavanomaisissa pelimuodoissa ei pelaajat eivät uudelleensynny taistelukentälle. Virallisissa pelimuodoissa on myös niin kutsutut oletusvoittajat. Erikoisjoukot voittavat, jos terroristit eivät onnistu virittämään C-4-pommia ennen aikarajan umpeutumista, ja terroristit voittavat, jos erikoisjoukot eivät ehdi pelastaa panttivankeja. Peli sisältää myös tekoälyn ohjaamia pelaajia, joita vastaan voi pelata niin yksin kuin myös verkossa.