Dubai
Vanhimmat arkeologiset löydöt Dubaissa ovat peräisin pronssikaudelta, noin 3000 vuotta eaa. 1700-luvulla nykyisen Dubain ja Abu Dhabin aluetta hallitsi Bani Yas-heimo ja heidän kilpailijoitaan olivat Qaewasim-heimo nykyisten Sharjahin ja Ra’s al-Khaiman emiraattien alueella. Tilanteeseen sekoittui Englannin Itä-Intian kauppakomppania, joka sen laivoja vastaan tehtyjen hyökkäysten johdosta liittoutui Nani Yas-heimon kanssa Qawasim-heimoa vastaan ja voitti nämä sotaretkellä vuonna 1819. Asemansa vakiinnuttaakseen britit velvoittivat alueen päälliköt solmimaan yleisen rauhansopimuksen. Sopimuksen solmimisen jälkeen Intian kauppareitit oli turvattu ja alueen helmien tuotanto alkoi kukoistaa, mikä hyödytti etenkin tuolloista Dubain aluetta. Vuonna 1833 noin 800 hengen joukko Bani Yas-heimon al-Bu Falasah-nimisestä alaryhmästä erosi Abu Dhabista muodostaen itsenäisen Dubain alueen. Dubain ensimmäinen hallitsija oli Maktoum bin Buti ja nykyisen Dubain emiirit polveutuvat Maktoumin suvusta.
Augustin Dubail
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Dubail nimitettiin Ranskan ensimmäisen armeijan komentajaksi, ja hänen tehtävänään oli suunnitelma XVII:n mukaisesti hyökätä itään ja vallata Saksalta Elsassin alue. Elokuussa 1914 käynnistynyt ranskalaisten hyökkäys torjuttiin heti alkuunsa, mutta Dubail onnistui puolustautumaan saksalaisten vastahyökkäystä vastaan Meusen luona. Vuoden 1915 alussa hänet ylennettiin itäisen armeijaryhmän komentajaksi, vastuualueenaan länsirintama Belfortin ja Verdunin välillä. Dubail oli aluksi tyytyväinen ranskalaisten puolustusasemiin, mutta alkoi sitten epäillä saksalaisten suunnittelevan suurta hyökkäystä Verdunia vastaan ja pyysi lisää raskasta tykistöä alueen puolustukseen. Ylipäällikkö Joseph Joffre epäsi pyynnön koska ei uskonut saksalaisten hyökkäävän juuri Verduniin. Kun saksalaisten hyökkäys kaikesta huolimatta käynnistyi, Joffre vieritti syyn Dubailin harteille ja siirsi tämän pois tehtävistään maaliskuussa 1916. Sen jälkeen Dubail toimi Pariisin sotilaskuvernöörinä toukokuuhun 1918.