Sfinksi
Kreikkalaiset kuvasivat sfinksin yleensä naishahmoisena ja siivekkäänä. Heidän uskomuksensa mukaan sfinksi ryösti nuoria poikia ja oli läsnä verisissä taisteluissa. Joissakin taruissa sfinksi kyseli kreikkalaisilta sankareilta arvoituksia: jos ei tiennyt vastausta, sfinksi muutti onnettoman uhrinsa kiveksi. Kun joku tiesi vastauksen, kaikki vapautuivat loitsusta. Klassisella kreikkalaisella kaudella sfinksi inhimillistyi. Sen kasvot kuvattiin tyyninä ja kauniina ja sille veistettiin usein myös rinnat.
Kreikkalainen sfinksi oli huonon onnen ja tuhon demoni. Tunnetuimmassa sfinksimyytissä sfinksi kysyi ihmisiltä vastausta arvoitukseen ("Mikä olento liikkuu aamulla neljällä jalalla, päivällä kahdella, ja illalla kolmella jalalla?") ja kuristi kaikki jotka vastasivat väärin. Viimein kuitenkin Oidipus osasi vastata arvoitukseen oikein ("Ihminen."), jolloin sfinksi tappoi itsensä hyppäämällä rotkoon. Oidipusmyytin antiikinaikaisissa kuvituksissa sfinksi esiintyykin usein.
Stymfalos
Stymfalos oli ympäröity kaupunginmuureilla, joiden pituus oli noin 2,5 kilometriä. Niiden reitti voidaan jäljittää kauttaaltaan. Muurit oli varustettu tornein, joista on säilynyt jäänteitä erityisesti muurien länsilaidalla. Kaupungin akropolis eli yläkaupunki sijaitsi harjanteella, joka ulottui lännestä järven pohjoisrannalle saakka. Alakaupunki oli rakennettu ruutuasemakaavassa, jossa kortteleiden leveys oli noin 30 metriä ja niiden välisten katujen leveys noin kuusi metriä.
Akropoliin länsipäästä on löydetty Athene Poliaalle omistetun pyhäkön jäänteet. Siihen kuului pieni temppeli, jossa oli naos ja pronaos, sekä toinen rakennus, joka oletetaan papiston rakennukseksi tai varastotilaksi. Pyhäkön alueelta on löydetty suuri määrä kaupungin naisten votiivilahjaksi antamia kulta-, hopea- ja pronssikoruja sekä terrakottafiguriineja, lamppuja ja keramiikkaa. Pyhäkkö oli tuhoutunut 100-luvun eaa. puolessa välissä.