Singaporen talous
Singaporen talous on maailman vapaimpia, ja siellä on vain vähän rajoituksia ulkomaalaisten yrityksille, joiden pääoma on merkittävä tekijä maan talouskasvussa. Global Financial Centres Indexin vuoden 2012 listan mukaan Singapore oli maailman neljänneksi merkittävin finanssikeskus. Singaporen bruttokansantuote asukasta kohden on maailman korkeimpia, ja maan budjettivaje on selvästi pienempi kuin monissa muissa kehittyneissä valtioissa. Lisäksi maalla on huomattavat valuuttavarat. Palvelut tuottavat noin 73 prosenttia bruttokansantuotteesta, ja erityisen merkittäviä ovat finanssipalvelut ja turismi. Teollisuus tuottaa bruttokansantuotteesta noin neljänneksen, ja se on keskittynyt erityisesti elektroniikkaan ja öljynjalostukseen. Maanviljely on hyvin vähäistä, ja käytännössä kaikki ruokatuotteet on tuotava ulkomailta.
Singaporelainen elokuva
Sodan jälkeen Singaporessa perustettiin kaksi merkittävää tuotantoyhtiötä: Malay Film (1947) ja Cathay Keris Films (1953). Niistä muodostui nopeasti malaijinkielisen elokuvan johtavia yhtiöitä. 1950-luvulla kumpikin yhtiö toi uuden elokuvan joka kuukausi. 1950-lukua pidetäänkin Singaporen ja Malesian elokuvan kulta-aikana. Menestyksen myötä yhä enemmän paikallisia siirtyi elokuvayhtiöiden palvelukseen. Samalla malaijielokuvalle tyypilliset lajityypit alkoivat muotoutua. Bangsawan- ja intialaisvaikutteinen musikaali oli edelleen suosittu. Sen rinnalle tulivat kiinalaisista ja film noir -elokuvista vaikutteita saanut rikoselokuva sekä kauhuelokuva, joka hyödynsi sekä Hollywoodin kauhuelokuvien kuvastoa että malaijien omaa mytologiaa.