New Yorkin historia
Ensimmäinen eurooppalainen New Yorkin seudulla oli Giovanni da Verrazzano, joka ankkuroi ranskalaisen laivansa Hudsonin suulle vuonna 1524. Vuonna 1609 meritietä Intiaan etsinyt englantilainen Henry Hudson totesi Hudsonjoen suun erinomaiseksi satamapaikaksi ja havaitsi joen varrella runsaasti majavia, joiden turkiksille oli Euroopassa suuri kysyntä. Hudsonin löytö herättikin kiinnostusta eurooppalaisten turkismyyjien keskuudessa. Hän kohtasi myös lenape-intiaaneja, joiden hän kertoi olevan sotaisia joen alajuoksulla mutta ystävällisiä yläjuoksulla.
Staten Island
Kun englantilaiset valloittivat New Yorkin vuonna 1664, he yhdistivät Staten Islandin samaan siirtokuntaan, vaikka se olikin lähempänä New Jerseyä. Vuonna 1776 brittien joukot aloittivat saarelta hyökkäyksensä New Yorkiin. Yhdysvaltojen itsenäistymisen jälkeen silloisessa Richmondin kaupungissa oli New Yorkia puolustava varuskunta, siirtolaisten karanteenikeskus, orpojen ja vanhojen merimiesten hoitokoti ja rautatien lastausasema Manhattanille tullutta rahtia varten. Kun saari päätti kansanäänestyksessä liittyä osaksi New Yorkia, sen väkiluku oli vähän yli 65 000.