Aleksandra Kollontai
Aleksandra Mihailovna Kollontai (Алекса́ндра Миха́йловна Коллонта́й — omaa sukua Domontovitš, Домонто́вич) (31. maaliskuuta 1872, Pietari – 9. maaliskuuta 1952, Moskova) oli venäläinen marxilainen kirjailija, feministi ja diplomaatti. Hänestä tuli maailman ensimmäinen naispuolinen diplomaattiedustaja vuonna 1923, kun hänet nimitettiin Neuvostoliiton edustajaksi Osloon. Kollontai oli Neuvostoliiton täysivaltainen edustaja (vuodesta 1943 suurlähettiläs) Tukholmassa vuosina 1930–1945, missä asemassa hän toimi välittäjänä Suomen ja Neuvostoliiton rauhantunnusteluissa vuosina 1940 ja 1944.
Stepan Halturin
Viktor Obnorskin kanssa Halturin perusti Pohjois-Venäjän työläisten liiton ja toimi sen johtajana. Vuosina 1878–1879 hän osallistui lakkojen järjestämiseen Pietarin tehtaissa. Syksyllä 1879 hän liittyi Narodnaja volja -järjestöön ja hankkiutui puuseppänä töihin Talvipalatsiin tarkoituksenaan Aleksanteri II:n murhaaminen. Halturin räjäytti 5.2.1880 palatsissa pommin, mutta keisari säilyi hengissä. Myöhemmin Halturinista tuli Narodnaja voljan toimeenpanevan komitean jäsen. Järjestön määräyksestä hän yhdessä Nikolai Želvakovin kanssa murhasi Odessassa sotaprokuraattori V.S. Strelnikovin. Murhan jälkeen Halturin pidätettiin, tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin.