Gordianus I
Gordianus I syntyi noin vuonna 159. Hänen varhaisesta elämästään ei tiedetä paljoa, mutta epätavallinen "cognomen" "Gordianus" viittaa siihen, että hänen sukunsa olisi ollut kotoisin Vähästä-Aasiasta, ehkä Gordionin kaupungista. Suku oli rikas mutta ei luultavasti kuulunut Rooman senaattorisäädyn eliittiin. Gordianuksen "praenomen" "Marcus" ja "nomen" "Antonius" taas viittaavat siihen, että hänen sukunsa olisi saanut Rooman kansalaisuuden Marcus Antoniukselta. Tiedetään, että eräs Sempronia Romana -niminen nainen, joka oli virkamies Sempronius Aquilan tytär, teetti Ankaraan piirtokirjoituksen kuolleen ja tuntemattomaksi jääneen miehensä muistoksi. Piirtokirjoituksen tarkkaa päivämäärää ei tiedetä, mutta naisen nimi viittaisi siihen, että hän olisi ollut Gordianuksen sukulainen, ehkä äiti tai isoäiti. Gordianuksella oli myös ainakin kaksi lasta: Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus, eli Gordianus II, ja tytär, joka oli Gordianus III:n äiti. "Historia Augustan" mukaan tyttären nimi oli Maecia Faustina ja Gordianuksella olisi ollut vielä toinenkin poika, mutta ei ole löytynyt todisteita, jotka tukisivat näitä väitteitä.
Maximinus Thrax
Maximinus sai tiedon kapinasta luultavasti noin kaksi viikkoa sen alun jälkeen. Herodianoksen mukaan hän oli vihainen ja erittäin huolestunut, mutta teeskenteli väheksyvänsä asiaa. Hän kokosi armeijansa ja lähti marssimaan kohti Italiaa. Sillä aikaa Maximinukselle uskollinen Numidian maaherra Capelianus kukisti Gordianus II:n taistelussa, jonka jälkeen Gordianus I teki itsemurhan. Senaatti ei kuitenkaan luopunut kapinasta. Uusiksi keisareiksi nimitettiin Marcus Clodius Pupienus Maximus ja Decimus Caelius Calvinus Balbinus. Maximinus pääsi lopulta Italiaan ja kohtasi Aquileian kaupungin, joka tuki senaatin valitsemia keisareita. Maximinus aloitti kaupungin piirityksen, mutta ruoasta ja tarvikkeista oli pulaa. Samaan aikaan Pupienus oli Ravennassa kokoamassa joukkojaan. Maximinuksen sotilaat olivat tyytymättömiä. Legio II Parthican sotilaat pelkäsivät perheidensä puolesta, jotka olivat Albassa lähellä Roomaa. Sotilaat marssivat 24. kesäkuuta 238 Maximinuksen teltan eteen ja repivät tämän kuvan teltan edustalla olevista sotamerkeistä. Maximinus yritti tämän jälkeen neuvotella sotilaiden kanssa, mutta nämä kuitenkin surmasivat Maximinuksen ja hänen poikansa siihen paikkaan. Heidän päänsä leikattiin irti ja vietiin keihäännokassa Roomaan.