Saksalainen ritarikunta
Euroopan maalliset hallitsijat käyttivät ritarikuntia sotilaallisiin tarpeisiinsa pakanoiksi katsottuja vihollisia vastaan. Unkarin kuningas käytti Saksalaista ritarikuntaa puolustamaan Transilvaniaa vuosina 1221–1225 kumaaneita vastaan ja ajoi ritarikunnan alueelta pois sen tultua tarpeettomaksi, vaikka ritarikunta oli rakentanut alueelle viisi linnaa. Kun puolalainen herttua Konrad halusi käyttää ritarikuntaa pakanallisia preussilaisia vastaan, vaati ritarikunta Transilvanian kokemuksesta viisastuneena valloittamilleen alueille autonomiaa.
Markiisi
Karolingien rajakreivit olivat rajamaakunnan johtajia, joiden tehtävänä oli puolustaa maata hyökkäyksiä vastaan. 900-luvun Saksassa rajakreiveillä oli myös tehtävänä ottaa haltuunsa pakanoiden ja slaavien maita. Vaativan tehtävän vuoksi heille voitiin antaa läänityksenä useampi kreivikunta, joita kreiveillä ei tavallisesti saanut olla kuin yksi. Osasta markiisikuntia kehittyi perinnöllisiä ruhtinaskuntia: Baijerin Ostmarkista Itävalta ja Steiermark, Saksin Nordmarkista Brandenburg.