Amirandaredžaniani
"Amirandaredžaniani" koostuu kahdestatoista proosaosiosta tai "portista", joiden järjestys on usein käännetty 1600- ja 1700-lukujen käsikirjoituksissa. Teos sijoittuu itämaa-teemaiseen fiktiiviseen maailmaan ja keskittyy seuraamaan Daredžanin pojan Amiranin (Amiran Daredžanisdze) sankarillisia tekoja ja seikkailuja, joista kerrotaan viidessä osassa. Muut osat on omistettu muille sankareille, eivätkä ne liity vahvasti toisiinsa. Neuvostokriitikot yrittivät nähdä "Amirandaredžanianin" Georgian feodaalisen yhteiskunnan peilinä, mutta kansallisella tai uskonnollisella paatoksella ei ole kertomuksessa osaa. Se keskittyy pelottomuuden ja miesten välisen solidaarisuuden ritari-ideaalien sekä elävien taistelukohtausten kuvaamiseen. Teoksen sankarit ovat tyypillisesti äärimmäisen voimakkaita, pelottomia, sotaisia, armollisia voitettuja vihollisiaan kohtaan, anteliaita ja ritarillisia. Rustavelin ylistämää hovirakkautta ei kertomuksessa kuitenkaan ole, eikä naisia kohtaan osoiteta juuri kiinnostusta. "Amirandaredžanianin" sankareille naisen rakkaus voitetaan miekan avulla, eikä se ole muuta kuin veruke suuremmille taisteluille.
Ortodoksisen uskon tarkka esitys
Johanneksen teos liittyy ajan tarpeeseen muodostaa oikeaoppisesta uskosta kokonaisesitys, joka perustuu ekumeenisten kirkolliskokousten päätöksiin ja varhaisempien kirkkoisien teoksiin, ja asettaa oikean opin erilaisia harhaoppeja vastaan. Harhaopeiksi luettiin myös kristinuskon tuore haastaja islam. Johanneksen tavoitteena ei siis ollut esittää mitään uutta ja omaa, vaan koota aiempi teologia yhteen teokseen. Varhaisemmista kirkkoisistä Johanneksen lähteenä oli ennen kaikkea Gregorios Nazianzilainen ja tämän lisäksi muun muassa Basileios Suuri, Gregorios Nyssalainen, Nemesios Emesalainen, Kyrillos Aleksandrialainen, Leo Suuri, Leontios Bysanttilainen, Athanasios Suuri, Johannes Khrysostomos, Epifanios ja Pseudo-Dionysios Areopagita. Esitysjärjestyksensä osalta teos seuraa Theodoretos Kyrrhoslaisen teosta "Kristillisen opin tiivistelmä".