GMO-keskustelu
OECD:n turvallisuustyöryhmässä 2000–2009 toimineen kasvinjalostuksen dosentti Jussi Tammisolan mukaan tiedeyhteisö aiemmin korosti sitä, miten kasvilajikkeen hyödyt ja haitat riippuvat jalostetuista ominaisuuksista eikä jalostusmenetelmistä, mutta nykyään geenimuuntelu on muita selvästi turvallisempaa, koska 2000-luvulla se on kehittynyt jopa miljardeja kertoja perinteistä mutaatiojalostusta tarkemmaksi.
Vastaavasti jalostettaessa risteytyksillä kasvilajikkeeseen tulee villikasvista hyötygeenin ohella tuhansia tuntemattomia ja usein haitallisia geenejä. Ne aiheuttavat tuhansia kertoja enemmän tuntemattomia yhteisvaikutuksia kuin geenimuuntelu, jossa vain se haluttu hyötygeeni tuodaan.
Lajiutuminen
Mitä pienikokoisempi populaatio on, sitä suurempi vaikutus on sattumalla ja näin evoluutio etenee niissä monesti varsin nopeasti. Tällöin tapahtuu geneettistä ajautumista eli alleelien suhteellisen osuuden sattumanvaraista muuttumista. Tämän vuoksi kaukaisilla valtamerten saarilla on usein niin sanottuja endeemisiä lajeja, joita ei muualla ole. Toisinaan pienissä populaatioissa voi käydä niin, että evoluutio ei edistäkään populaation sopeutumista, sillä jokin mutaatiossa syntynyt alleeli saattaa yleistyä populaatiossa aivan sattumalta riippumatta sen eduista tai haitoista sopeutumiselle.