Laiskiaiset
Laiskiaisille on kehittynyt erityissopeutumia puissa elämiseen. Lehdet, jotka ovat laiskiaisten pääravintoa, tarjoavat hyvin vähän energiaa ja ravintoa ja ovat myös huonosti sulavia. Tämän vuoksi laiskiaisilla on suuri ja erikoistunut mahalaukku, jossa on monta osastoa, joissa symbioosissa elävät bakteerit hajottavat lehtiainesta. Silti ruoansulatusprosessi voi kestää peräti kuukauden. Jopa kaksi kolmasosaa laiskiaisen painosta voi muodostua mahalaukun sisällöstä. Lehdistä saatavan vähäisen energiamäärän laiskiaiset käyttävät taloudellisesti: niiden aineenvaihdunta on todella hidasta – alle puolet siitä, mitä tämän kokoluokan eläimillä tavallisesti on – ja ruumiinlämpö on vain 28–32 °C.
Matoäyriäiset
Matoäyriäiset ("Pentastomida") on leukajalkaisten äyriäisten alaluokka. Matoäyriäisillä ei ole raajoja, mutta eturuumiissa on kaksi paria koukkukynsiä. Niillä ei ole hengitys- verenkierto- tai ruoansulatuselimiä. Ne elävät loisina selkärankaisten hengityselimissä. Aikuiset matoäyriäiset ovat 1–14 cm:n pituisia.Ennen näiden eläinten katsottiin olevan nivelmatoihin kuuluva alajakso, ja niitä kutsuttiin "punkkimadoiksi". Kuitenkin nahanluonti, siittiöiden rakenne ja DNA-tason tuntomerkit osoittivat ne äyriäisiksi. 
Matoäyriäislajeja tunnetaan noin 90. Tunnetuin laji on koiran nenä- ja otsaonteloissa loisiva kuonomato ("Linguatula serrata").