Epiteelikudos
Epiteelikudos (pintakudos) muodostuu toisissaan kiinni olevista epiteelisoluista, jotka verhoavat kehon ulko- ja sisäpintoja. Epiteelisolujen tehtävänä on suojella elimiä ja kudoksia sekä valvoa aineiden kulkua epiteelin läpi. Yksittäiset epiteelisolut liittyvät toisiinsa desmosomien, tiiviiden liitosten ja vyöliitosten välityksellä. Kolmen edellä mainitun liitostyypin yhdistelmää kutsutaan myös junktionaaliseksi kompleksiksi. Epiteelikudoksessa ei ole verisuonia, joten se saa ravintonsa kudoksen alla sijaitsevasta sidekudoksesta diffundoitumalla. Myös kuona-aineet poistuvat kudoksesta samaa reittiä. Epiteelisolujen alla on aina tyvikalvo, joka on soluväliainetta. Epiteelisolut liittää tyvikalvoon hemidesmosomi.
Alkuvirtsa
Suodattuminen tapahtuu glomerulussuonten kolmikerroksisen seinämän läpi. Sisimmän kerroksen endoteelisoluissa on pyöreitä reikiä (läpimitta noin 0,1 μm), joiden läpi verisolut eivät mahdu. Keskimmäisen kerroksen muodostaa "tyvikalvo", joka muodostuu ohuiden fibrillien verkostosta. Tyvikalvo pysäyttää suurimman osan valkuaisaineista. Uloimman kerroksen muodostavat keräsenkotelon sisusmyötäisen lehden epiteelisolut, joita sanotaan "podosyyteiksi". Niiden sormimaiset ulokkeet peittävät tyvikalvon ulkopintaa niin, että niiden väliin jää pitkiä ohuen kalvon peittämiä rakoja. Tähän "rakokalvoon" jää suurin osa plasman pienimmistä valkuaisaineista.