Puna-armeijan hyökkäys Georgiaan
Puna-armeijan hyökkäys Georgiaan (), myös Neuvosto-Venäjän–Georgian sota (, ) oli neuvosto-Venäjän puna-armeijan Georgian demokraattista tasavaltaa vastaan kohdistama sotilaallinen hyökkäys, joka käytiin 15. helmikuuta – 17. maaliskuuta 1921. Hyökkäyksen tarkoituksena oli kaataa Georgian sosiaalidemokraattisen puolueen menševikkihallitus ja tuoda maahan bolševikkihallinto. Konflikti johtui Neuvosto-Venäjän laajentumispolitiikasta, jonka tavoitteena oli saada takaisin hallintaan ensimmäisen maailmansodan tapahtumiin saakka Venäjän keisarikuntaan kuuluneet alueet, sekä Venäjälle siirtyneiden georgialaisten bolševikkien vallankumouspyrkimyksistä. Bolševikeilla ei Georgiassa ollut tarpeeksi tukea, että he olisivat voineet nousta valtaan ilman ulkomaiden apua.
Timur Lenkin hyökkäykset Georgiaan
Georgialaiset kuuluivat ensimmäisiin ei-islaminuskoisiin kansoihin, jotka kärsivät Timurin hyökkäyksistä. Ensimmäisessä ainakin seitsemästä invaasiosta Timur ryösti Georgian pääkaupungin Tbilisin ja vangitsi Georgian kuninkaan Bagrat V:n vuonna 1386. Georgialaiset taistelivat lyhyen aikaa Timurin joukkoja vastaan, mikä sai aikaan uuden turkkilaismongolialaisten armeijoiden hyökkäyksen. Bagratin poika ja seuraaja Giorgi VII aloitti päättäväisen vastarinnan ja taisteli suuren osan valtakaudestaan (1395–1405) Timuria vastaan. Timur johti suurinta osaa hyökkäyksistä itse alistaakseen Georgian itsepäisen kuninkaan valtaansa. Vaikka hän ei saanutkaan Georgiaa tiukasti hallintaansa, maa kärsi iskun, josta se ei koskaan toipunut ennalleen. Siihen mennessä kun Giorgi VII:n oli pakko hyväksyä Timurin rauhanehdot ja suostua maksamaan suojelurahaa, hän ei hallinnut juuri muuta kuin tuhoutuneita kaupunkeja, hävitettyä maaseutua ja särkynyttä kuningaskuntaa.