Viikinkiaika
Viikinkiajasta kertoviin suullisiin tarinoihin pohjautuva saagakirjallisuus syntyi Islannissa vasta vuosisatoja viikinkiajan päättymisen jälkeen. Saagat ovat tästä huolimatta paras viikinkien yhteiskuntaa ja kulttuuria kuvaava kirjallinen aineisto, vaikka monet niiden ajan- ja paikanmäärityksistä ovatkin epämääräisiä. Tietoa on säilynynyt myös kuninkaiden palkkaamien hovirunoilijoiden, skaldien, runoista.
Satra lbaeng
Satra lbaeng on eeppisten runoelmien, kokonaisten ruonomuotoisten romaanien tyyppi. Niitä kirjoitettiin Kambodžassa 1700-luvulla. Nimi tarkoittaa "teoksia huvin vuoksi", millä ne erottuvat samaan aikaan tehdyistä opettavaisista chbap-runoista. Monet satra lbaeng-runoelmat tallettavat vanhaa jataka-tarinoiden perinnettä. Jataka-tarinat kertovat Buddhan aikasemmista elämistä, ja munkit käyttivät niitä myös opettaessaan pojille lukemista, kirjoitusta ja uskontoa. Osa Satra lbaeng-tarinoista pohjautui kansansatuihin tai jopa värittyneisiin tositapahtumiin, kuten suosittu tarina Tumin ja Teavin onnettomasta rakkaudesta.