Kultaranta
Kultarannan puutarhan suunnittelivat Helsingin kaupunginpuutarhuri Svante Olsson ja hänen poikansa Paul Olsson vuosina 1914–1915. Puutarha jakaantuu kolmeen osaan: metsäpuistoon, muotopuutarhaan ja hyötypuutarhaan.
Kurjenrahka
Kansallispuistolle nimensä antanut, yli kahdenkymmenen neliökilometrin laajuinen Kurjenrahkan keidassuo Savojärven eteläpuolella muodostaa Varsinais-Suomen ja lähes koko Etelä-Suomen laajimman yhtenäisen suoalueen. Tyypillisenä keidassuona Kurjenrahkalla kermit eli muuta ympäristöä kuivemmat alueet kiemurtelevat kuljujen eli märempien alueiden väleissä. Kermit ja kuljut ovat myös selvästi suuntautuneet ja koko suo muodostuu useasta samankeskisestä keitaasta. Kuivilla alueella kasvaa harvassa mäntyä sekä runsaasti suopursua. Upottavat kuljut taas kasvavat pääosin rahkasammalta. Keidassoille tyypilliset reunaluisut ovat myös suolla hyvin kehittyneet. Niiden alaosat ovat isovarpurämettä ja yläosa kanervarahkarämettä. Eräin paikoin myös kahden eri keitaan keskustasanteen reunaluisut sijaitsevat vastakkain. Näiden välissä sijaitsevalla nevakorvella virtaa pieni puro osittain piilossa turpeen alla.