Teosofia
Teosofia (kreik. "theos" jumala, "sophia" viisaus, suomeksi "jumalviisaus") tarkoitti alun perin filosofista ajattelua, joka kohdistui Jumalan olemuksen selville saamiseen salaperäisellä, välittömällä näkemyksellä. Tällaista teosofiaa harrastivat muun muassa uusplatonikot, useat keskiajan mystikot, sekä uudella ajalla muun muassa Jakob Böhme, Franz Xaver von Baader ja Friedrich von Schelling.
Sofismi
Alun perin sana "sofisti" (kr. "sofia", "viisaus") tarkoitti henkilöä, jolla oli "sofiaa" eli tiedosta koostunutta viisautta, ja joka opetti sitä oppilailleen. Nimitys oli mairitteleva, ja sitä käytettiin useista varhaisista filosofeista, kuten Kreikan seitsemästä viisaasta.