Islanninhevonen
Islanninhevonen kuuluu maailman vanhimpiin hevosrotuihin. On arveltu, että ensimmäiset hevoset tulivat saarelle viikinkien mukana Islannin asuttamisen yhteydessä 700–800-luvulla, ja että nämä hevoset olivat eurooppalaisia metsähevosia sekä poneja. Rotua on kotimaassaan Islannissa jalostettu täysin puhtaana lähes tuhat vuotta, koska hevosten tuonti Islantiin on kiellettyä. Tarkoituksena on säilyttää rodun ainutlaatuisuus sekä estää eläintautien pääsy maahan. Myöskään maasta vietyä hevosta ei enää saa tuoda takaisin. Niinpä islantilaiset kilparatsastajat matkustettuaan muualle maailmaan kilpailemaan yleensä tapahtuman jälkeen myyvät hevosensa tai pitävät omaa kilpatallia esimerkiksi Manner-Euroopassa. Suomessa on yli 2 000 islanninhevosta, joista noin 900 on Suomen Hippos ry:n rekisterissä.
Ahaltekhevonen
Vaikka ympäröivissä maissa, kuten Iranissa, on vielä jäljellä turkmeenihevosia, ahaltekhevosten kantakirja on ainoa todistetusti olemassa oleva, suljettu sekä tieteellisesti ja järjestämällisesti hallinnoitu kantakirja. Suljettu kantakirja tarkoittaa, että vain puhdasveriset yksilöt hyväksytään kantakirjaan. Vaikka alkuperäiseen ahaltekhevosten kantakirjaan on otettu joitakin hevosia, joilla on suvussaan englannintäysiveristä, näitä on sittemmin myös poistettu kantakirjasta (siirretty ahaltekristeytysten kirjaan, josta ei oteta hevosia pääkantakirjaan), ja nykyisin englannintäysiverisen osuus ahaltekhevosessa on enimmilläänkin yksittäisen prosentin luokkaa.