Kivikausi
Kivikausi jaotellaan Euraasiassa kolmeen ajallisesti toisiaan seuraavaan aikakauteen: paleoliittiseen, mesoliittiseen ja neoliittiseen kauteen . Kausien ajalliset siirtymäkohdat vaihtelevat alueittain. Yleisesti paleoliittinen kausi käsittää ajan ennen jääkauden loppua noin 12 000 vuotta sitten. Mesoliittinen kausi on jääkauden jälkeisen kivikauden alkuvaihe, jolloin elettiin vielä metsästäjä-keräilijä-kulttuurissa. Neoliittinen kausi alkaa maanviljelyn omaksumisesta jatkuen pronssikauteen. Pohjois-Euroopassa myös metsästäjä-keräilijä-kulttuuri voidaan lukea neoliittiseksi tai "subneoliittiseksi", jos se on ottanut käyttöönsä keramiikan.
Myöhäispaleoliittinen kausi
Myöhäispaleoliittisella kaudella ihminen hankki elannon metsästämällä, kalastamalla ja kasveja keräämällä. Asunnot muistuttivat lappalaisten kotaa tai kupumaista wigwamia. Tutkijoiden mielestä muun muassa Itä-Siperian tšuktšien, Kanadan subarktisen alueen intiaanien ja aboriginaalien alkuperäiset kulttuurit muistuttavat myöhäispaleoliittista kulttuuria. Niistä voidaan tehdä päätelmiä varhaisemmasta kivikauden elämästä. Ihmiset uskoivat tuonpuoleiseen henkimaailmaan. Uskottiin, että eläimen ja ihmisen välillä oli kiinteä yhteys, esimerkiksi uskottiin totemistiseen tapaan karhun olevan heimon kantaisä. Jotkut eläimet olivat pyhiä, niitä ei saanut kaataa kuin äärimmäisessä hädässä jos silloinkaan. Kysyttiin šamaanilta neuvoa ankarassa elämässä vastaan tulleissa ongelmissa.