Veda-kausi
Veda-kausi oli Intiassa aikaa, jolloin syntyi Intian kansalliseepos Veda-kirjat. Se ajoitetaan yleensä vuosille 1500-800 eaa. Veda-kirjat muodostuvat neljästä osasta, jotka sisältävät indoeurooppalaista kieltä puhuneiden arjalaisten loitsuja, virsiä ja kirouksia. Ne kertovat ajasta, jonka alussa oli varhainen heimoyhteiskunta. Arjalaiset heimot levittäytyivät Intiassa muun muassa ratsuina käyttämiensä hevosten ja rauta-aseiden turvin. Varhaisella Veda-kaudella indoarjalainen asutus lienee ollut Punjabin-Haryanan tienoilla olleita paimentollaisten heimoyhdyskuntia. Näistä kehittyi noin vuosien 1200-1100 eaa tienoilla ensimmäiset valtiot. Historiallinen aika alkoi noin 800-500 eaa.
Veda-kausi
Vedalaisen kulttuurin alkuaikana syntyi veda-kirjoista vanhin, Rigveda. Tänä aikana paimentolaiset asettuivat kyliin ja vallitsevaksi elinkeinoksi tuli laiduntamisen ja maanviljelyn yhdistäminen. Miespuolisten perheenjäsenten yhdistämästä klaanista tuli yhteiskunnan perusyksikkö. Klaanit kokoontuivat ajoittain erilaisiin kansankokouksiin, suorittivat uskonnollisia uhrimenoja papin johdolla ja kunnioittivat johtajaansa, joka oli käytännössä lähinnä sotapäällikkö.