Khūzestān
Vuoden 1978 arabityöläisten lakko oli suuressa osassa šaahin kaatamisessa, jota seurasi islamilainen vallankumous.  Arabit tukivat alkuvaiheessa vallankumousta, jossa vasemmistolaiset ja sekulaarit puolueet olivat mukana. Irak vetäytyi vaatimuksestaan alueeseen varapresidentti Saddam Husseinin ja Iranin šaahi Algierin sopimuksessa maaliskuussa 1975 turvatakseen pääsynsä Persianlahdelle Shatt al-Arabia pitkin. Irak sanoi irti sopimuksen 17. syyskuuta 1980 Iranin islamilaisen vallankumouksen jälkeen. Khūzestān oli Iranin–Irakin sodassa Irakin alkuvaiheen etenemisen pääasiallinen suunta ja maakunta tuhoutui sodassa pahoin. Irakin joukot ajettiin maakunnassa 1982 Iranin Jerusalem-hyökkäyksessä. Irak toivoi Khūzestānin arabien nousevan iranilaisia vastaan, mitä ei tapahtunut, vaan suurin osa palveli Iranin armeijassa.
Fezzan
Historiallisesti Fezzan on ollut Välimeren ja Sudanin alueen välisen karavaanikaupan tärkeä välietappi. Sen keskus oli muurein varustettu Murzuqin keidaskaupunki. Tärkeimmät kauppareitit olivat 1800-luvun puoliväliin saakka Bornu–Kawar–Fezzan–Tripoli ja Kano–Aïr–Ghat–Ghadames. Yhteyksiä on ollut myös nykyisen Sudanin ja Tšadin alueelle. Fezzanin kulttuurissa on afrikkalaisia vaikutteita.
Alueen vanhimpia tunnettuja asukkaita olivat garamantit. Myöhemmin se joutui Rooman valtaan ja sai nimen "Phazania". Arabit valtasivat Fezzanin vuonna 668, mutta paikalliset hallitsijat säilyttivät huomattavan osan määräysvallastaan. Samalla alueelle levisi islam. 1200–1400-luvuilla Fezzan oli vasallisuhteessa Kanem-Bornun hallitsijoihin. Ottomaanit valtasivat alueen 1570-luvulla, mutta ajoittain sillä oli varsin itsenäinen asema. Libyalainen karamanlien dynastia teki sinne sotaretkiä 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa. Ottomaanit onnistuivat alistamaan Fezzanin 1800-luvun puolivälissä. Vuosisadan lopulla siitä tuli yksi senusien muslimiveljeskunnan keskuksista. Italia sai alueen pysyvästi hallintaansa vasta vuosina 1929–1930. Ranskalaiset joukot miehittivät sen toisen maailmansodan aikana. Vuonna 1951 Fezzanista tuli yksi itsenäisen Libyan kuningaskunnan kolmesta osamaakunnasta. Ranska veti joukkonsa pois vuonna 1956.