Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Saksalaiset tarvitsivat kipeästi miehiä länsirintamalla, minkä vuoksi Suomeen pystyttiin lähettämään vain rajallisesti joukkoja. Maaliskuun aikana Danzigissa koottiin 9 445 miehen vahvuinen "Ostsee-Division" eli Saksan Itämeren-divisioona, jonka komentajaksi määrättiin kenraalimajuri Rüdiger von der Goltz. Lähes 10 000 miehen lisäksi Suomeen laivattiin yli 3 000 hevosta sekä valtava määrä aseita, ammuksia, elintarvikkeita ja muita varusteita. Taistelu- ja huoltojoukkojen ohella saapui myös muun muassa filmiryhmä, joka saksalaisten etenemisen aikana tallensi paljon ainutlaatuista kuvamateriaalia sisällissodasta. Kontra-amiraali Hugo Meurerin komentama laivasto-osasto koostui kaikkiaan noin sadasta erikokoisesta keisarillisen laivaston aluksesta. Sen mukana palasi myös 380 Pellingin taistelun jälkeen Suomenlahden ylitse paennutta Itä-Uudenmaan suojeluskuntalaista. Valkoisen armeijan edustajaksi divisioonan esikuntaan nimitettiin eversti Wilhelm Thesleff.
Saksan keisarikunnan laivasto
Alfred von Tirpiz komensi ensimmäisen maailmansodan aikana Saksan laivastoa. Huolimatta massiivisesta varusteluohjelmasta Saksan laivasto ei ollut lähellekään yhtä vahva kuin Britannian laivasto. Ympärysvallat tuhosivat sodan alussa siirtomaissa ja valtamerillä olleet saksalaisalukset sodan ensimmäisten kuukausien kuluessa ja laivaston pääosa vietti sodan ankkurissa. Samalla brittilaivaston päävoimat sitoutuivat vartioimaan Pohjanmerta ja estämään Saksan laivaston murtautumisen Atlantille. Saksan laivasto yritti tätä Skagerrakin taistelussa, mutta taistelu päättyi ratkaisemattomana. Britannian laivasto koki suuria tappioita, mutta kykeni pitämään Saksan laivaston poissa Pohjanmereltä.