Prostituutio Suomessa
Suomessa oli bordelleja eli ilotaloja 1880-luvulle saakka, jolloin ne kiellettiin. Tämän jälkeen prostituutiota koski erityinen ohjesääntö, joka lakkautettiin vuonna 1907. Prostituution rangaistavuus lakkautettiin Suomessa kokonaan vuonna 1937.
Suomen seksuaalirikoslainsäädännön muutos 1971
Rikoslain 20 luvun pykälistä järjestettiin eduskunnassa useita äänestyksiä, joista yksi oli niin sanottua kehotuspykälää ("kehottaminen samaa sukupuolta olevien haureuteen") koskeva äänestys 24. marraskuuta 1970. Kehottaminen säädettiin rangaistavaksi äänin 99–66. Rangaistavuuden puolesta äänestivät lähinnä kokoomuksen, keskustan ja SMP:n edustajat. Pykälä, tai tarkemmin 9 §:n 2 momentti, ei kuulunut hallituksen alkuperäiseen esitykseen, vaan se otettiin käsittelyyn Timo Mäen vastaehdotuksena tekemän lakialoitteen mukaisesti, jota lakivaliokunta asettui kannattamaan. Tässä aloitteessakin ehdotettiin homoseksuaalisten tekojen rangaistavuuden poistamista, mutta sen tekijä piti kuitenkin "erittäin tärkeänä", etteivät "tällaisen hylättävän elämäntavan levittäjiksi muodostu yleiset tiedotusvälineet". Timo Mäki perusteli ehdotustaan myös sillä, että vastaavanlainen säännös oli useissa muissakin maissa kuten Norjassa ja Länsi-Saksassa. Kehottamiskielto on Suomen lainsäädännön ainoa tapaus, jossa kehottaminen lailliseen tekoon oli kielletty.