Pietro Deiro
Pietro Deiro, taiteilijanimeltään Pietro (28. elokuuta 1888 Salto Canavese, Italia – 3. marraskuuta 1954 New York, Yhdysvallat) oli italialais-amerikkalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja sovittaja. Hänet tunnetaan eräänä suurimmista harmonikkamusiikin 1900-luvun alun nimistä ja pioneereista, jonka ansiosta pianoharmonikka kehittyi instrumenttina ja harmonikkamusiikin imago kehittyi merkittävästi Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Pietro Deiro saavutti suuren suosion vaudeville-kiertueilla ja levytyksillään 1910- ja 1920-luvuilla, kykeni levittämään sävellys- ja sovitustuotantoaan kansainvälisesti, sekä ylläpitämään menestyksekästä uraa 1930-luvun lamavuosienkin aikana perustamiensa harmonikkakoulujen ja liikemieskykyjensä ansiosta. Mittavan uransa ja kyvykkään markkinointitoimintansa ansiosta hänet tunnettiin Yhdysvalloissa lopulta eräänlaisena harmonikkamusiikin ”isähahmona” ja hänestä käytettiin lempinimeä "The Daddy of the Accordion".
Guido Deiro
Guido Deiro sävelsi noin viisikymmentä julkaistua teosta: neljätoista marssia, kolmetoista valssia, neljä polkkaa, neljä foxtrotia, kolme tangoa, kolme ragia, kaksi masurkkaa, yhden katrillin ja yhden laajemman teoksen nimeltään "Egypto Fantasia". Noin puolet teoksista julkaisi Biaggio Quattrociocche, joka oli Yhdysvaltojen ensimmäisiä harmonikkasävellysten julkaisijoita, Steubenvillessa, Ohiossa. Deiro ei itse kirjoittanut ylös sävellyksiään: Biaggio Quattrociocchen mukaan Deirolle oli järjestetty olosuhteet, joissa hän saattoi soitella vapaasti, ja kustantajan henkilökunta nuotinsi uudet julkaistavat sävellykset hänen soittonsa perusteella. Hänellä on myös ainakin neljä levytettyä omaa sävellystä, joita ei ole julkaistu nuottipainoksena.