Fath Ali Šah
Yksi Fath Ali Šahin valtakautta leimannut tekijä olivat eurooppalaiset matkaajat Persiassa, joita oli alkanut nyt ilmaantua yhtäkkiä Napoleonin sotien ajan eurooppalaisten valtioiden etsiessä uusia liittolaisia. Eurooppalaiset lähetystöt solmivat Persian kanssa useita sopimuksia, jotka mmuuttuivat useaan otteeseen maailmanpoliittisen tilanteen mukaan. Lähetystöjen palatessa Eurooppaan länsimaihin tuli entistä enemmän Persiaa koskevaa tietoa. Joskus matkaajien kuvaukset Persiasta olivat tietämättömiä, ja usein tehtiin ennakkoluuloisia vertailuja Persian ja Euroopan välillä. Ensimmäinen Persian kanssa sopimuksen tehnyt eurooppalainen valtuuskunta saapui Englannin Itä-Intian kauppakomppaniasta vuonna 1800. Viidensadan hengen seuruetta johti myöhemmin historioitsijaksi ryhtynyt John Malcolm. Valtuuskunta oli lähtenyt matkaan, koska Ranska oli lähettänyt oman valtuuskuntansa jo aiemmin vuonna 1796, minkä lisäksi erityisenä uhkana Intialle oli pidetty Napoleonin sotaretkeä Egyptiin vuonna 1798. Persia saattaisi osoittautua hyödylliseksi liittolaiseksi myös, jos afgaanit alkaisivat uhata Pohjois-Intiaa. Vuoden 1801 tammikuussa solmittiinkin kauppasopimus, jossa ranskalaisilta kiellettiin pääsy Persiaan ja Persia lupasi hyökätä afgaaneja vastaan, jos nämä uhkaisivat Intiaa. Britit lupasivat vastaavasti lähettää Persiaan tykkejä ja muita sotatarvikkeita, jos ranskalaiset tai afgaanit uhkaisivat Persiaa.
’Abd al-Rahman Khan
’Abd al-Rahmanin valtakunnalla oli kuitenkin useita ongelmia. Maa oli hajanainen ja suuria osia hallitsivat autonomiset ja sotilaallisesti järjestäytyneet heimot. Keskushallintoon suhtauduttiin vihamielisesti ja esimerkiksi veroja maksoivat vain heikoimmat. ’Abd al-Rahman halusi modernisoida maansa luomalla suoraan hallitsijan alaisen byrokratian ja ensisijaisesti hallitsijalle uskolliset asevoimat. Toimet olivat selvästi heimojen autonomian vastaista ja uudistukset synnyttivät odotetusti kiivasta vastarintaa. Heimot olivat kuitenkin myös kykenemättömiä laajaan yhteistyöhön keskenään ja ’Abd al-Rahman saattoi kukistaa eri heimot yksitellen. Ensin ’Abd al-Rahman kukisti kilpailijansa, kuten Muhammad ’Aijub Khanin vallaten Kandaharin ja Heratin. Valtakautensa aikana hän teki kaikkiaan noin neljäkymmentä sotaretkeä Afganistanin heimojen kukistamiseksi. Jalalabadin alueen kukistettujen šinwari-paštujen kapinallisten pääkallot koottiin suureksi torniksi ja yhtä verisesti kukistettiin toisen afgaanisodan sankarin Din Muhammadin Ghelzaiden keskuudessa nostattama kapina vuonna 1887. Myös omien kaaniensa johtamien uzbekkien kapina kukistettiin vuonna 1888. Vuosina 1891–1893 Hazaradžatin šiialaiset hazarat kukistettiin verisessä sodassa. Vuonna 1897 kukistettiin vielä pakanallinen Kaferestan eli sittemmin Nurestan. Nurestanilaiset pakkokäännytettiin islamiin. Emiirin otteista vaikuttuneet britit antoivat hänelle lempinimen "Rautaemiiri". ’Abd al-Rahman itse arvioi vuonna 1894 120 000:n afgaanin saaneen surmansa hänen sotaretkillään.