Australian eläimistö
Pussihukka oli Australian pussipedoista suurin ja pussihukkien ("Thylacinidae") heimon viimeinen laji. Viimeinen tunnettu pussihukka kuoli vankeudessa vuonna 1936. Nykyisin maailman suurin elävä pussipeto on pussiahma. Se on kooltaan pienen koiran kokoinen ja osaa myös metsästää, vaikka onkin pääasiassa raadonsyöjä. Pussiahma kuoli mantereelta sukupuuttoon 600 vuotta sitten ja elää nykyään ainoastaan Tasmaniassa. Pussinäätiä on neljä lajia, jotka ovat kaikki uhanalaisia. Muita "Dasyuridae"-heimon pussipetoja kutsutaan toisinaan pussihiiriksi, ja monet niistä painavat alle sata grammaa. Länsi-Australian aavikolla elää kaksi lajia pussikontiaisia. Ne ovat harvinaisia, sokeita ja korvattomia lihansyöjiä, jotka viettävät valtaosan ajasta maan alla. Pussikontiaisista tiedetäänkin hyvin vähän.
Tuiskupyssy
Tuiskupyssy eli urkupyssy on piilukkoinen ase, jossa on monta yhtä aikaa laukaistavaa piippua. Tuiskupyssyjä käytettiin pääasiassa laivastotaisteluissa 1700- ja 1800-luvuilla. Mahdollisesti kuuluisin tuiskupyssy on Henry Nockin valmistama versio, jonka suunnittelija oli kuitenkin todennäköisesti joku muu kuin Nock itse. Nockin valmistamassa tuiskupyssyssä oli seitsemän .50-kaliiperista piippua. Ase oli aikansa mittapuulla todella tehokas, mutta siinä oli myös monia haittapuolia: ase saattoi murtaa ampujansa olkapään voimakkaan rekyylinsä tähden ja sen suuliekki saattoi sytyttää ampujan laivan purjeet tuleen. Nämä syyt tekivät aseesta hyvin epäkäytännöllisen, mikä johti sen käytön lopettamiseen 1800-luvulla.