Ranskan suuri vallankumous
Ranskan suuri vallankumous oli Ranskassa vuonna 1789 käynnistynyt yhteiskunnallinen vallankumous ja sitä seurannut, vuoteen 1799 kestänyt ajanjakso, jolloin aiemman ancien régimen ajan absolutistinen monarkia, feodaaliyhteiskunta ja säätyerioikeudet kumottiin. Ranskan vallankumousta pidetään yhtenä Euroopan historian merkittävimmistä tapahtumista, ja historiantutkimuksessa siitä katsotaan yleensä alkavaksi uusin aika, jolla porvarit ovat valtaapitäviä. Ranskan vallankumous seurasi Amerikan vallankumousta.
Vallankumoustuomioistuin (Ranska)
Vallankumoustuomioistuin tuomitsi alkuun varsinkin vastavallankumouksellisia ja rojalisteja, mutta pian vallankumouksen johtajat alkoivat käyttää sitä keskinäisen valtataistelunsa välineenä. Varsinkin yhteishyvän valiokuntaa hallinnut Maximilien Robespierre käytti sitä hankkiutuessaan eroon kilpailijoistaan. Tuomituiksi joutui muun muassa runsaasti Dantonin kannattajia sekä girondisteja. Robespierren aloitteesta säädettiin 10. kesäkuuta 1794 niin sanottu Prairialkuun 22. päivän laki, joka lakkautti syytettyjen kuulemisen, poisti heiltä oikeuden asianajajaan ja määräsi kuolemantuomion ainoaksi mahdolliseksi rangaistukseksi syyllisiksi todetuille. Sitä ennen vallankumoustuomioistuin oli langettanut 13 kuukauden aikana 1 220 kuolemantuomiota; uuden lain voimaanastumisen ja Robespierren kukistumisen välisten 49 päivän aikana se antoi 1 376 kuolemantuomiota. Kaikkiaan Pariisin vallankumoustuomioistuin antoi 2 639 kuolemantuomiota, mikä oli 15,9 % terrorin ajan kaikista kuolemantuomioista Ranskassa.