K-vitamiinit
K-vitamiinit eivät ole yksi aine, vaan niiden luonnolliset muodot luokitellaan K1-vitamiineihin ja K2-vitamiineihin. K1- vitamiineja(K) nimitetään fyllokinoneiksi ja K2-vitamiineja(K) menakinoneiksi. Lisäksi lääke- ja elintarviketeollisuutta varten valmistetaan synteettisiä K-vitamiineja menadioni (K), (K) ja (K). K-vitamiinien nimitys tulee koaguloitumisesta, jolla tarkoitetaan veren hyytymistä. Ne ovat veren koaguloitumista, hyytymistä, edistäviä vitamiineja.
Transkobalamiini
Transkobalamiinit ovat kantajaproteiineja, jotka kiinnittyvät syanokobalamiiniin eli B-vitamiiniin ja kuljettavat ne solukalvon läpi. Niillä on merkitystä tutkittaessa B-vitamiinin puutetta, sillä jos transkobalamiiniin kiinnittyneen B12-vitamiinin osan holotranskobalamiinin seerumipitoisuus pienenee, se voisi teoriassa merkitä B-puutteen kehittymisen varhaisvaihetta. Transkobalamiineja on I, II ja III, ja niistä transkobalamiini II on fysiologinen kuljettajaproteiini. Seerumin B-vitamiini on pääasiassa (80 %) sitoutuneena transkobalamiini I:een eikä siten ole elimistön käytettävissä. Vain transkobalamiini II:een sitoutunut vitamiini on elimistön käytettävissä. Transkobalamiini I:n puutos on harvinainen. B-vitamiinin määrä on siinä vähäinen, mutta megaloblastisen anemian muita löydöksiä tai oireita ei ilmene. Transkobalamiini II:n puutokseen liittyy jo lapsena alkava megaloblastinen anemia, jossa B-vitamiinipitoisuus on normaali.