Digitaalinen pitkäaikaissäilytys
Digitoinnin tärkeimpiä syitä on uhka alkuperäisen aineiston tuhoutumisesta. Tavoitteena on parantaa säilytettävien aineistojen käytettävyyttä ja saatavuutta. Digitoinnin jälkeen aineistoa voi lukea altistamatta alkuperäistä, mahdollisesti haurasta dokumenttia kulumiselle. Kun aineisto on verkossa jaossa, fyysinen sijainti ei rajoita sen käyttöä. Digitointi myös mahdollistaa eri organisaatioiden väliset yhteiset arkistot. Tätä tavoitetta varten on Suomessa luotu kirjastojen, museoiden ja arkistojen yhteinen Kansallinen digitaalinen kirjasto -hanke.
Laki kulttuuriaineistojen tallettamisesta ja säilyttämisestä (1433/2007) velvoittaa esimerkiksi Kansalliskirjastoa, vapaakappalekirjastoja ja audiovisuaalista arkistoa säilyttämään kokoelmansa käyttökuntoisena myös tulevaisuudessa. Usein tämä on mahdollista vain digitoimalla aineistoa. Velvoite koskee myös ”Suomessa sijaitsevia palvelimilla olevia verkkoaineistoja, sekä muita verkkoaineistoja, jotka on tarkoitettu yleisön saataville Suomessa”, jolloin niiden alkuperäinen muoto on digitaalinen.
Resource Description and Access
Resource Description and Access (RDA) on kuvailusäännöstö, joka korvaa ISBD-kuvailusäännöt. Säännöissä pyritään huomioimaan digitaalinen toimintaympäristö ja sen erityisluonne verrattuna esimerkiksi perinteisiin, painettuihin teoksiin. Yhdysvaltain kongressin kirjasto on ilmoittanut siirtyvänsä RDA:n mukaiseen luettelointiin 31. maaliskuuta 2013 mennessä. Vuoden 2013 maaliskuun loppuun mennessä Pohjois-Amerikassa tehdään valmistelevat toimenpiteet koko kirjastoyhteisön siirtymälle RDA:n käyttämiseen. Myös joukko muita kansalliskirjastoja, kuten British Library, Library and Archives Canada, Australian kansalliskirjasto ja Saksan kansalliskirjasto, suunnittelevat RDA:n käyttöönottoa vuoden 2013 aikana.