Rooma
Napoleon valloitti Rooman 1800-luvun alussa ja liitti sen lyhyeksi ajaksi Ranskaan. Hänen kukistuttuaan Kirkkovaltio palautettiin paavin hallintaan ja Rooma tuli vielä runsaaksi puoleksi vuosisadaksi sen pääkaupungiksi. Kirkkovaltio ulottui koko Italian niemimaan poikki. Kun Italia vuonna 1865 yhdistyi, siihen liitettiin alusta lähtien myös Kirkkovaltiolle siihen saakka kuulunut osa Adrianmeren rannikosta, mutta Rooma ympäristöineen jäi vielä Kirkkovaltiolle. Mutta 20. syyskuuta 1870 Italia valloitti Rooman ja liitti sen alueisiinsa ja teki siitä pian pääkaupunkinsa. Tuolloin kaupunki oli ränsistynyt ja huonosti hoidettu, muutaman sadan tuhannen asukkaan kaupunki, joka oli selvästi jäänyt kehityksessä jälkeen pohjoisen teollisuuskeskuksista Milanosta ja Torinosta. Roomalla oli toisaalta tarjottavanaan antiikkinen menneisyys ja siihen yhdistetty Italian suuruus. Kaupungissa oli noin 200 000 asukasta ja huonossa kunnossa oleva perusrakenne. Muun muassa saniteettioloja alettiin kuitenkin määrätietoisesti kohentaa ja Tiberin tulvia torjua. Jo vuoteen 1881 mennessä väkiluku olikin kasvanut noin 50 000 hengellä.
Tripoli
Italia valtasi Tripolin Italian–Turkin sodan aikana vuonna 1911. Tripolista tuli Italian hallitseman Libyan pääkaupunki ja italialaiset rakennuttivat kaupunkiin kokonaan uuden kaupunginosan, jonka asukkaiksi tuli siirtolaisia Italiasta. Tripolin vanhakaupunki säilyi paikallisten asuttamana. Italialaiset rakennuttivat myös esimerkiksi kouluja ja kirkkoja. Osa paikallisesta eliitistä omaksui italialaiset tavat, mutta osa toivoi italialaisia vastaan taistelleen Umar al-Mukhtarin vapauttavan kaupungin jonain päivänä. Kaupungin vapauttivat lopulta kuitenkin britit toisen maailmansodan aikana. Libya itsenäistyi vuonna 1951 Libyan kuningaskuntana hallitsijanaan Idris I ja Tripolista tuli maan pääkaupunki. Libyan itsenäistyessä maa kuului maailman köyhimpiin valtioihin ja se alkoi rikastua vasta, kun vuonna 1958 löydettiin öljyä. 1. syyskuuta 1969 libyalainen eversti Muammar Gaddafi johti vallankaappausta, joka toi kuningaskunnan päätökseensä. Ulkovallat vetivät aikaisemmin Tripoliin sijoitetut sotilasjoukkonsa pois maasta. Uusi sosialistinen Libya Gaddafin alaisuudessa kääntyi enenevissä määrin länsivaltoja vastaan, mikä johti selkkauksiin. Yhdysvallat teki vuonna 1986 ilmaiskuja Tripoliin ja YK asetti Libyalle talouspakotteita. Tästä huolimatta samaan aikaan rakennettiin esimerkiksi sairaaloita ja kouluja, joiden julkisia palveluja tarjottiin ilmaiseksi. Great Man-made River -hanke toi puolestaan kaupunkiin vettä Saharan pohjavesivarannoilta. Myöhemmin Libyan ja lännen välit alkoivat elpyä ja suuri osa pakotteista purettiin vuonna 1999, mikä näkyi myös Tripolin taloudessa esimerkiksi taloudellisten uudistusten kautta, jotka painottivat sijoituksia ja asettivat sosialismin taka-alalle.