Talonpoikaissota
Leviävä uskonpuhdistusliike aikaansai myös laajaa levottomuutta Saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueen talonpoikien keskuudessa. Talonpoikien liikehdintä oli merkittävää varsinkin siinä mielessä, että he muodostivat valtakunnan väestöstä kolme neljäsosaa. Jo aiemmin feodaaliruhtinaat olivat pyrkineet hallitsemiensa alueiden yhtenäistämiseen, mikä oli rajoittanut talonpoikien oikeuksia. Kapinointia ja liikehdintää oli nähtävillä paikallistasolla jo 1300-luvulla, mutta uskonpuhdistus ja Lutherin ajatukset kristityn vapaudesta toivat niihin uusia sävyjä. Vuosina 1524-1525 syntyi laajamittaista liikehdintää, joka sai pian vallankumouksellisia piirteitä. Liikehdintään liittyi myös aateliston ja porvariston edustajia.
Vastauskonpuhdistus
Uuden ajan katolisuus antoi Euroopan hallitsijoille mahdollisuuden uudistaa katolisuutta ja laajentaa vaikutusvaltaansa kirkkoon. Espanja, Ranska, Itävalta ja Baijerin herttua olivat ennen uskonpuhdistusta vastustaneet paavin valtaa, mutta nyt heistä tuli katolisen uskon puolustajia, kun hallitsijoilla oli tyydyttävä vaikutusvalta maidensa kirkkoihin. Uskonpuhdistus taas edusti heille mahdollisesti hallitsemattomien voimien esiinnousua. Ranskan kuningas sekä keisari Kaarle V olivatkin olleet suuressa roolissa taivuttaessaan paavin kutsumaan koolle Trenton kirkolliskokouksen.