Britannian aateliset
Britannian aateliset jaetaan ylhäisaatelisiin eli pääreihin, joihin kuuluvat ylimmästä alimpaan herttua ("duke"), markiisi ("marquess"), jaarli ("earl"), varakreivi ("viscount") ja paroni ("baron"), sekä ritaristoon, johon lasketaan yleensä sekä baronetti ("baronet") että ritari ("knight"). Suomalaisesta ja saksalaisesta aatelista poiketen aatelisarvo periytyy yleensä vain vanhimmalle pojalle (poikkeuksia on, yhtenä tunnetuimpana Marlborough'n herttuan arvo, joka voi periytyä myös naispuoliselle perijälle).
Kaarle I (Anjou ja Sisilia)
Tultuaan avioliiton kautta vuonna 1247 Provencen ja Forcalquierin kreiviksi, kohtasi Kaarle piankin vaikeuksia. Hänen vaimonsa sisaret tunsivat tulleensa syrjäytetyiksi isänsä tahdon toteuttamisen suhteen ja samalla leskikreivitär Savoyn Beatrice vaati itselleen Forcalquiren kreivikuntaan Provencen tuloja elatuksekseen. On syytä muistaa, että vaikka Provence oli teknisesti osa Burgundin kuningaskuntaa ja sen jälkeen Pyhää Roomalaista keisarikuntaa, niin käytännössä se toimi hyvin itsenäisesti suhteessa keskusvaltaan.