Attila
Attila kuoli häitään viettäessään Roomasta perääntymisen jälkeisenä vuonna. Hänen kuolemastaan ei ole varmaa tietoa, mutta kerrotaan, että morsian, kaunis Hildigun, itse pisti häntä puukolla sydämeen kostaakseen oman ryöstönsä. Toinen versio Attilan kuolemasta kertoo, että hän tukehtui hääyönään omaan vereensä rajun nenäverenvuodon seurauksena. Attilan valtakunta hajosi hänen kuoltuaan. Hunnit ajettiin takaisin itään, ja monet alamaiskansat lähtivät kukin omalle taholleen.
Imre Thököly
Osmanien valtakunnassa unkrailaisten menestys oli vakuuttanut turkkilaiset Habsburgien kukistamisen mahdollisuudesta. Keväällä 1683 Kara Mustafa pašša johti 100 000 miehen armeijan pitkin Tonavaa kohti Wieniä Itävallassa. Thököly jatkoi tällä välin omia sotatoimiaan Habsbureja vastaan, mutta ei osallistunut turkkilaisten päähyökkäykseen. Thököly uskoi turkkilaisten voittavan yksinkin ja heidän voittonsa jälkeen Unkarista tehtäisiin osmanien vasallivaltio Thökölyn alaisuudessa. Habsburit saivat kuitenkin tukea Puolan Juhana III Sobieskilta, sekä Baijerin ja Saksin vaaliruhtinailta. Liittouma voitti turkkilaiset Wienin taistelussa 12. syyskuuta 1683. Wienissä saavutetun voiton jälkeen Leopold päätti edelleen vapauttaa Unkarin turkkilaisten hallinnasta. Thököly menetti nopeasti kannatustaan ja monet kurutsit loikkasivat Habsburgien puolelle. Vuomnna 1688 kukistui viimeinen Thökölyn kannattajien hallussaan pitämä Munkácsin linna, jonka puolustusta Thökölyn vaimo Ilona oli johtanut. Lopulta Imre ja Ilona päätyoivät maanpakolaisiksi Osmanien valtakuntaan. Turkkilaiset tekivät vielä hetkellisesti Thökölystä Transsilvanian ruhtinaan vuonna 1690, mutta turkkilaisvalta Unkarissa päättyi lopullisesti Karlowitzin rauhaan vuonna 1699. Thököly kuoli İzmitissä 13. syyskuuta 1705.