Veriveljien saaga
"Veriveljien saagasta" on säilynyt Hauksbók- sekä Möðruvallabók- ja Flateyjarbók-käsikirjoituksissa toisistaan jonkin verran poikkeavat versiot. Flateyjarbókissa se esiintyy osana pyhästä Olavista kertovaa saagaa ("Ólafs saga hins helga"). Käsikirjoituksista vanhin, Hauksbók, on 1300-luvun alkupuolelta ja siinä oleva versio on tyyliltään yksinkertaisempi. 1330–1370 välisenä aikana laaditun Möðruvallabókin ja Flateyjarbókin (1387–1390) versio on tyyliltään koristellumpi ja sisältää Hauksbók-versiosta puuttuvia lisäyksiä, jotka viittaavat keskiaikaisen oppineen teologian ja lääketieteen hyvään tuntemukseen.
Eiríksmál
Eiríksmál (”Eiríkrin/Eerikin laulu”) on on viikinkiaikainen muinaisnorjankielinen runo, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Kyseinen ylistysruno on laadittu edesmenneen Norjan kuninkaan Eerik Verikirveen ("Eiríkr blóðøx") kunniaksi. Fagrskinnan mukaan Eerikin puoliso, Gunnhildr Kuninkaidenäiti (isl. "konungamóðir" Gormsdóttir) antoi laatia runon Eerikin muistoksi vuonna 954 tai hieman sen jälkeen, vaikkakin Fagrskinnan toteamuksen historiallista tarkkuutta on myös epäilty. Runosta on säilynyt Fagrskinnassa yhdeksän säkeistöä, minkä lisäksi yksi säkeistö on säilynyt myös Snorri Sturlusonin Proosa-Eddan osiossa "Skáldskaparmál". Runossa, joka mahdollisesti on ollut pitempi kuin säilyneet säkeistöt antavat olettaa, esitetään kuningas Eerikin vastaanottoa Valhallassa kuvaamalla Óðinnin, runouden jumala Bragin sekä Eddan sankarirunoudesta ja muinaissaagoista tutun sankarin, Sigmundrin välistä keskustelua. "Eiríksmália" ei ole suomennettu.