Ensimmäinen ristiretki
Armeijan pääryhmä oli valmis lähtemään paavi Urbanuksen toiveiden mukaisesti elokuun puolivälissä vuonna 1096, itäisessä kirkossa juhlittuna Neitsyt Marian taivaaseenastumisen päivänä 15. elokuuta. Lähtö ei sujunut aivan suunnitellulla tavalla, sillä Pietari Erakon ja Gautier Tyhjätaskun johtama 40 000–50 000 hengen kokoinen armeija lähti liikkeelle jo huhtikuussa. Tämän joukkion matkaa kutsutaan "kansan" tai "talonpoikien ristiretkeksi". Vaikka armeija oli suuri, oli mukana olleista suurin osa taitamattomia sodankävijöitä. Mukana oli niin maanviljelijöitä, naisia kuin lapsiakin. Mukana oli kuitenkin joitain taitavia ritareita kuten Fulcher Chartresilainen. Erakko oli onnistunut luomaan armeijansa keskuudessa vahvan itsetunnon, he uskoivat turkkilaisten juoksevan nopeasti pois heidät nähdessään.
Risti (pyhäinjäännös)
300-luvun lopulla ja 400-luvun alulla syntyi kertomuksia siitä, kuinka Pyhä Helena, Rooman keisari Konstantinuksen äiti, matkasi Jerusalemiin ja löysi sieltä Jeesuksen ristiinnaulitsemisessa käytetyn ristin. Kertomukset poikkeavat hieman toisistaan. Joidenkin kertomusten mukaan Helena löysi ristin Jumalalta saamiensa merkkien ja toisten mukaan häntä opasti juutalainen nimeltä Juudas. Joidenkin kertomusten mukaan samalla kertaa löytyi myös kahden Jeesuksen kanssa yhtä aikaa ristiinnaulitun varkaan ristit. Kertomuksia ristin löytymistä ei pidetä historiallisesti luotettavina. Jacobus de Voragine popularisoi katolisen kirkon piirissä tunnetuimman version tarinasta noin vuossa 1260 kirjoittamassaan "Kultaisessa legendassa.
Pyhäinjäännöstä rististä on kuitenkin ilmeisesti säilytetty 300-luvulta alkaen Jerusalemissa ja pieniä kappaleita myös mm. Roomassa. Vuonna 614 persialaiset ryöstivät Jerusalemin ja sen mukana siellä olleen pyhäinjäännöksen rististä. Bysantin keisari Herakleios löi persialaiset joukot vuonna 627 ja palautti ristin Jerusalemiin. Vuonna 1187 risti katosi jälleen, kun sulttaani Saladin valloitti Jerusalemin. Vaikka kristityt yrittivät seuraavina vuosina saada ristiä takaisin mm. Rikhard Leijonamielen johdolla, Jerusalemissa ollutta ristiä ei ole tämän jälkeen löytynyt. Neljännen ristiretken seurauksena Eurooppaan kuitenkin levisi suuri määrä pieniä ristinkappaleita ja muita pyhäinjäännöksiä ryöstösaaliina Konstantinopolista. Suomen keskiaikaisista kirkoista Finströmin, Hattulan, Närpiön ja Taivassalon kirkot sekä Rauman fransiskaanikirkko oli omistettu Pyhälle Ristille. Näistä ainakin Hattulan Pyhän Ristin kirkossa myös säilytettiin Pyhän Ristin kappaleena pidettyä palaa, joka Sturenkronikan mukaan joutui venäläisten hävittämäksi vuonna 1496.