Eidsvollin kansalliskokous
Helmikuussa Kristian Frederik kutsui Eidsvolliin koolle niin sanotun ”suurmieskokouksen”. Kokouksessa muun muassa professori Georg Sverdrup sai hänet vakuuttuneeksi, että kansan tuli valita hänet hallitsijaksi. Ennen tätä hän oli ajatellut julistautuvansa Norjan kuninkaaksi vain perintöoikeuteensa nojautuen. Kokouksen jälkeen tuolloin sijaishallitsijan () titteliä käyttänyt Kristian Fredrik kutsui koolle perustuslainsäätämiskokouksen Eidsvolliin. Edustajavaaleja kokouksiin pidettiin ympäri maan ja samalla vannottiin valoja Norjan itsenäisyystaistelua varten. Maan pohjoisosissa vaaleja ei ehditty pitää ajoissa. Kansalliskokous pidettiin Carsten Ankerin omistamassa kartanossa, jonka päärakennus on nykyisin museona ja tunnetaan nimellä "Eidsvollbygningen". Kokouksen ajan Kristian Frederik asui kartanossa ja piti illallisia joka ilta 12 kokousedustajalle.
Norjan vaakuna
Norjan vaakuna on Norjan kuningaskunnan kansallistunnuksena käytettävä vaakuna. Norjan vaakuna on yksi Euroopan vanhimmista, sillä vaakunan historia voidaan ajoittaa aina 1200-luvulle asti, jolloin Haakon IV Haakoninpoika käytti kilpeä, johon oli kuvattu leijona. Punainen väri on mainittu kuninkaan saagassa. Vuonna 1280 Kuningas Eirik Magnusson lisäsi kruunun ja hopeisen kirveen. Kirves on ase, jolla Pyhä Olavi surmattiin Stiklestadin taistelussa 1030. Norjan vaakuna on kuitenkin kokenut jonkin verran tyylillisiä muutoksia tultaessa lähemmäs nykyaikaa. Myöhäiskeskiajalla kirveen varsi kasvoi pidemmäksi ja ase alkoi muistuttaa hilparia.