Kanadan maantiede
Pohjoinen puuraja kulkee Labradorin itärannalta Ungavan niemimaan yli etelään Hudsoninlahden itärantaa pitkin, ja jatkuu sitten mutkitellen luoteeseen Mackenzie-joen alajuoksulle saakka ja siitä edelleen Alaskaan. Puurajan pohjoispuolella on hyvin vähän tai ei ollenkaan hedelmällistä maaperää, tundraa. Eteläisimpien tundra-alueiden kasvillisuus koostuu matalasta pensaikosta, ruohikosta ja saraheinästä. Pohjoisimmat osat ovat matalampia, sillä kymmenesosa niistä on arktisille erämaille tyypillisen sammalen peitossa.
Pohjois-Amerikan arkaainen kausi
NAMANT-perinne levisi etelään Alaskan jääkäytävää pitkin noin 7000 eaa.. Denalin kompleksin väestö kasvoi ja oli löydöistä päätellen suuri sillä karibunmetsätyksellä elävä väestö noin 8000 vuotta sitten mutta Denalin kompleksi hävisi noin 7500 vuotta sitten. Näihin aikoihin Alaskaankin levisivät arkaaiset muun muassa pitkulaisia keihäsmäisiä kärkiä tekevät perinteet etelästä. Mikroterät levisivät Kuningatar Charlotten saarille ja Brittiläiseen Kolumbiaan noin 7000 BP. Mikroteräperinne hävisi Alaskan niemimaan eteläkärjeltä ja Kodiakin saarelta noin 4000–3000 eaa., jolloin seudulle tuli suuria kaksipuolisia veitsiä tehnyt perinne. Etelämpänä mikroterät säilyivät pidempään kuin Arktiksessa. Mikroteriä oli luoteisen Pohjois-Amerikan rannikoilla ja sisämaassa WRST-alueella vielä 2200 BP eli hieman ennen ajanlaskun alkua. Tämä niin sanottu luoteinen mikroteräperinne säilyi Mckenziejoellakin suunnilleen ajanlaskun alkuun. Siihen oli sekoittunut arkaaiselle tyypillinen keihäsmäinen ja pohjoisarkaainen sivusta lovettu kärkiperinne.