Muhammad Ali Jinnah
Jinnahin uskonnollisuus on aina ollut kiistelyiden ja väittelyiden kohteena, varsinkin kun kyse on Intian muslimiliikkeen johtajasta. Jinnah ei ollut mitenkään harras muslimi, vaan pukeutui lähinnä eurooppalaisiin pukuihin ja puhui englantia enemmän kuin äidinkieltään gudžaratia. Lapsuudessaan hänen kotonaan puhuttiin kutšia, sindhiä, urdua ja englantia. Käytännössä englanti oli hänen äidinkielensä. Jinnah esimerkiksi piti whiskystä ja kerrotaan hänen syöneen sianlihaa. Hän oli omaksunut länsimaalaisen makutottumuksensa, elämäntapansa ja mieltymyksensä pääasiassa briteiltä. Jinnahin perhe kuului šiialaisten ismailiittien khoja-lahkoon, mutta myöhemmin hän kääntyi šiialaisuuden valtasuuntaukseen kaksitoistašiialaisuuteen. Toisaalta joskus on väitetty hänen ollen sunnimuslimi, mutta yleensä Jinnah indentifioi itsensä vain pelkästään muslimiksi. Jinnahilla islam tarkoitti lähinnä tiettyä kulttuuripiiriä, joka muodosti oman erillisen yhteisönsä ja osansa Intiassa.
Jawaharlal Nehru
Nehru ja Kongressipuolue vastustivat jyrkästi Intian jakoa, eivätkä myöskään olleet valmiit myönnytyksiin Muslimiliitolle tämän estämiseksi. Brittihallituksen lähetystö Sir Stafford Crippsin johtamana jätti toukokuun 16. päivän suunnitelman jakaa Intia autonomisiin maakuntiin jotka ryhmitettäisiin uskonnon mukaan. Toinen suunnitelma 16. kesäkuuta esitti Intian jakamista uskontorajojen mukaan ja salli ruhtinaskuntien päättää liittymisestä maahan tai itsenäisyydestä. Kongressi arvosteli 16. toukokuuta suunnitelmaa ja hylkäsi jälkimmäisen. Jinnahin muslimiliitto hyväksyi molemmat. Kongressi päätti kuitenkin ottaa käyttöön ensimmäisen, mutta ilman ryhmittelyjä, mitä Jinnah arvosteli epärehellisyydeksi ja veti tukensa suunnitelmalta. Muslimiliitto boikotoi kokousta, joten se jäi kokonaan Kongressipuolueen haltuun. Nehrusta tuli varakuninkaan hallituksen varapuheenjohtaja, de facto valtionpäämies.