Jehovan todistajat
Liikkeen nykyinen toiminta alkoi 1870-luvun alkupuolella eräästä Raamattua tutkivasta ryhmästä Alleghenyssä Pennsylvaniassa. Heidät tunnettiin tuolloin "raamatuntutkijoina". Yhteisön käsityksen mukaan Jehova Jumala alkoi tuolloin koota kansaansa. Adventisteilta vaikutteita saanut Raamatuntutkijat-ryhmän johtaja Charles Taze Russell julisti, että Jeesus oli jo läsnä näkymättömästi vuodesta 1874 alkaen. Samalla hän alkoi tutkia kriittisesti kristillisten kirkkojen oppeja. Jehovan todistajat uskovat, että vuonna 1919 Jumala havaitsi, että maan päällä vain nuo raamatuntutkijat saarnasivat Kristuksen näkymätöntä läsnäoloa ja puhdasta kristillistä oppia. Tämän pohjalta Jehovan todistajat uskovat, että he ovat ainoita tosikristittyjä ja että Jumala ohjaa yhteisöä.
Jehovan todistajien eskatologia
Vuotta 1995 edeltäneiden neljän vuosikymmenen ajan Jehovan todistajat opettivat, että Jeesuksen sanojen "sukupolvi" viittasi siihen sukupolveen, joka koki vuoden 1914 tapahtumat eli ensimmäisen maailmansodan alkamisen. Jehovan todistajat pitävät vuotta 1914 ja erityisesti ensimmäisen maailmansodan alkamista tuona vuonna merkkinä "lopun ajan" alkamisesta. Jehovan todistajat uskoivat, että Jeesuksen mainitsema "sukupolvi" olisi kirjaimellinen sukupolvi ja tarkoittaisi siten noin 70 tai 80 vuoden ajanjaksoa, sukupolven elinikää. Ensimmäisen maailmansodan alkamisen nähnyt sukupolvi ei siten Jehovan todistajien tulkinnan mukaan kokonaan kuolisi pois ennen Harmageddonin tulemista ja osa silloin elossa olleista olisi edelleen elossa näkemässä "tämän pahan järjestelmän lopun". Jehovan todistajien hallintoelin, joka pitkään pääosin koostui vuonna 1914 elossa olleista, painotti "Vartiotornissa", että "Jumalan tuomio täytyy panna täytäntöön ennen kuin vuoden 1914 sukupolvi kuolee kokonaan pois". "Vartiotorni"ssa myös julistettiin: