Harry Schein
Scheinista tuli ruotsalaisen elokuvan keskeinen henkilö, kun hän 1960-luvun alussa ajoi läpi Svenska Filminstitutetin perustamisen ja Ruotsin ensimmäisen todellisen elokuvakoulun, sittemmin Stockholms dramatiska högskola, ja oli Filminstitutetin ensimmäinen johtaja (toimitusjohtaja 1963–1970 ja 1972–1978, hallituksen puheenjohtaja 1970–1978). Hän oli myös aloitteentekijänä Ruotsin elokuvan todellisessa elokuvauudistuksessa 1963, johon kuului, että kymmenen prosenttia lippujen tuotosta meni Svenska Filminstitutetille, ja sillä rahoitettiin ruotsalaista elokuvatuotantoa vuosikymmenten ajan.
Hjalmar V. Pohjanheimo
Pohjanheimo osti vuonna 1911 kuvatun "Sylvi"-näytelmäelokuvan 4 500 markalla sen tekijäkolmikolta Teuvo Purolta, Teppo Raikkaalta ja Frans Engströmiltä. Elokuvan ensi-ilta oli Viipurin Lyyra-teatterissa 24. helmikuuta 1913, ja sitä esitettiin saman vuoden aikana teattereissa ympäri Suomea. Elokuvan hyvä katsojamenestys sai Pohjanheimon aloittamaan myös itse elokuvien tuottamisen. Teatteriohjaaja ja -näyttelijä Kaarle Halme ohjasi Lyyra Filmille vuosina 1913–1914 neljä näytelmäelokuvaa ("Nuori luotsi", "Verettömät", "Kesä", "Vieraalla maaperällä"), joiden teossa oli mukana myös Halmeen johtama teatteriseurue. Muut elokuvansa, jotka olivat lähinnä kevyitä farsseja, Pohjanheimo teki poikiensa Adolf Pohjanheimon (1888–1958), Hilarius Pohjanheimon (1892–1932), Asser Pohjanheimon (1893–1937) ja Birger Pohjanheimon (1895–1936) kanssa. Kaikkiaan Pohjanheimo tuotti autonomian ajan kotimaisista 25 näytelmäelokuvasta peräti 15. Pohjanheimo aloitti 1914 ensimmäisten suomalaisten uutiskatsausfilmien tuottamisen nimellä "Lyyran Viikkolehti".