Muhammad Ali Jinnah
Jinnahin uskonnollisuus on aina ollut kiistelyiden ja väittelyiden kohteena, varsinkin kun kyse on Intian muslimiliikkeen johtajasta. Jinnah ei ollut mitenkään harras muslimi, vaan pukeutui lähinnä eurooppalaisiin pukuihin ja puhui englantia enemmän kuin äidinkieltään gudžaratia. Lapsuudessaan hänen kotonaan puhuttiin kutšia, sindhiä, urdua ja englantia. Käytännössä englanti oli hänen äidinkielensä. Jinnah esimerkiksi piti whiskystä ja kerrotaan hänen syöneen sianlihaa. Hän oli omaksunut länsimaalaisen makutottumuksensa, elämäntapansa ja mieltymyksensä pääasiassa briteiltä. Jinnahin perhe kuului šiialaisten ismailiittien khoja-lahkoon, mutta myöhemmin hän kääntyi šiialaisuuden valtasuuntaukseen kaksitoistašiialaisuuteen. Toisaalta joskus on väitetty hänen ollen sunnimuslimi, mutta yleensä Jinnah indentifioi itsensä vain pelkästään muslimiksi. Jinnahilla islam tarkoitti lähinnä tiettyä kulttuuripiiriä, joka muodosti oman erillisen yhteisönsä ja osansa Intiassa.
Afganistanin sota
Neuvostojoukkoja ja hallitusta vastustavat sissit jakautuivat lukuisiin eri ryhmittymiin. Tärkeimmiksi muodostuivat Pakistanin Peshawarissa päämajaansa pitäneet seitsemän puoluetta jotka nauttivat Pakistanin, Saudi-Arabian ja Yhdysvaltain huomattavasta tuesta (Operaatio Sykloni). Erityisesti Pakistanin tiedustelupalvelu ISI näytteli keskeistä roolia tuen kanavoimisessa ja suosi islamistisia ryhmiä.
Peshawarin puoleista radikaaleihin luettiin yleensä Gulbuddin Hekmatyarin johtama "Hizb-i-Islami" (Islamilainen puolue), tästä eronnut saman niminen Yunus Khalisin johtama ryhmä, Abdul Rasul Sayyafin johtama "Ittihad-i-Islami" sekä Burhanuddin Rabbanin johtama "Jamiat-i-Islami".
Traditionalistista siipeä puolestaan edustivat Mohammad Nabi Mohammadin "Harakat-i-Inqilab-i-Islami" (Islamilaisen vallankumouksen liike), Sibghatullah Mojadedin "Jabha-i-Najat-i-Milli" (Kansallinen vapautusrintama) sekä Ahmed Gailanin "Mahaz-i-Milli-Islami" (Kansallinen islamilainen rintama).