Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Joakim Nordström
Kaudeksi 2012–2013 Nordström otti harjoitusleirin päätteeksi paikan Blackhawksin NHL-joukkueen kokoonpanosta ja debytoi NHL:ssä näin ollen kauden avauskierroksella 1. lokakuuta 2013 Washington Capitalsia vastaan. Hänen NHL-uransa avausmaali syntyi 11. lokakuuta 2013 New York Islandersin kevin Poulinin taakse. Kuitenkin jo samassa kuussa Nordström siirrettiin kahdeksan NHL-ottelun jälkeen farmijoukkue IceHogsin vahvuuteen. Hän pelasi kautensa suurimmaksi osaksi farmissa, mutta Nordströmin palattua Blackhawksin NHL-kokoonpanoon huhtikuussa 2014 hän pelasi loppukauden ylhäällä. Kaikkiaan Nordström pelasi kauden aikana NHL:ssä 16 runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua tehopistein 1+2=3.