Macintosh 128K
Macintosh-projekti aloitettiin alkuvuodesta 1979 Jef Raskinin hahmotellessa uuden helppokäyttöisen ja edullisen tietokoneen suunnittelemista tavallisille kuluttajille. Lokakuussa 1979 Raskin sai Applen johdolta luvan työvoiman palkkaamiseen projektia varten, joskin projekti oli jatkuvan lakkauttamisuhan alla ja Raskin joutui pyytämään tiimille lisäaikaa Applen toimitusjohtajana toimineelta Mike Scottilta. Bill Atkinson, joka työskenteli Applen Lisa-projektissa, esitteli Raskinille Burrell Smithin, joka toimi laitteistoinsinöörin tehtävässä. Kolmikon lisäksi Macintosh-projektin työllisti suuren joukon laitteisto- ja ohjelmistokehittäjiä, projektin parissa vaikuttaneita ihmisiä olivat muun muassa Chris Espinosa, Joanna Hoffman, George Crow, Jerry Manock, Susan Kare ja Andy Hertzfeld.
Bruce Horn, joka oli työskennellyt aiemmin Xeroxin Xerox PARC -laboratoriossa dynaamisen Smalltalk-ohjelmointikielen parissa, sai työkseen Finder-käyttöliittymäohjelman luomisen. Smalltalkin tarjoama, ohjelman suorittamisen aikainen lähdekoodin editoiminen sai Hornin ideoimaan uudenlaisen resurssienhallintajärjestelmän, josta tuli osa Macintosh Toolboxia.
PowerBook 100
PowerBook 100 oli Applen valmistama kevytkannettava, joka tuotiin markkinoille 21. lokakuuta 1991 COMDEX-tietokonemessuilla Las Vegasissa. Kolmesta tuolloin julkaistusta PowerBookista se oli 2 300 dollarin hintaluokassaan ns. "low-end-" eli kuluttajille suunnattu malli. Suoritintehonsa ja nopeutensa puolesta PowerBook 100 oli hyvin lähellä sitä edeltänyttä Macintosh Portablea. Siinä oli 16 megahertsin Motorola 68000 -suoritin, 2–8 megatavua keskusmuistia, taustavalaistu kaksivärinen nestekidenäyttö (9″, 640 × 400 px) ja System 7.0.1 -käyttöjärjestelmä. Malli kiinnitti huomiota tiiviillä muotoilullaan: siinä ei ollut lainkaan levykeasemaa, ja osoitinlaitteena toimi näppäimistön eteen integroitu pallohiiri.