Suomen koripallon historia
Ensimmäiset kosketukset lajiin tapahtuivat jo 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä, jolloin muun muassa raittiusyhdistys Koiton jäsenet pelasivat koripalloa muistuttavaa peliä Helsingin Hakasalmen puistossa. Pelissä pallo heitettiin umpikoriin, josta se otettiin pois kepillä tai riu'ulla. Pääkaupungista laji alkoi levitä muuallekin Suomeen ja vuosina 1917 ja 1918 Kotkassa pelattiin samantapaista peliä. Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenet tekivät vuonna 1922 matkan Neuvostoliittoon, jossa lajia pelattiin jo enemmän. Matkalaisten joukossa heräsi halu tuoda laji myös Suomeen ja tarkoituksena oli ottaa koripallo lajiohjelmien joukkoon. Suomessa ollut hallipula sekä innostuksen puute kuitenkin latistivat haaveet tästä.
Italian koripallomaajoukkue
Koripallo oli ensimmäisen kerran virallisena lajina olympialaisissa Berliinissä 1936 ja Italia oli mukana sijoittuen seitsemänneksi. Lontoossa 1948 maa jäi sijalle 17 eikä selviytynyt mukaan kaksiin seuraaviin kisoihin. Kotikisoissaan Roomassa 1960 Italian joukkue sijoittui neljänneksi, kun pronssia lopulta vienyt Brasilia oli välierälohkon ottelussa parempi pistein 75–78. Seuraavissa kisoissa tuloksena olivat sijat 5 ja 8 ja Münchenissä 1972 neljäs sija, kun pronssiottelussa Kuuba oli parempi pistein 65–66. Montrealissa 1976 Italia sijoittui viidenneksi.