Saksalainen ritarikunta
Euroopan maalliset hallitsijat käyttivät ritarikuntia sotilaallisiin tarpeisiinsa pakanoiksi katsottuja vihollisia vastaan. Unkarin kuningas käytti Saksalaista ritarikuntaa puolustamaan Transilvaniaa vuosina 1221–1225 kumaaneita vastaan ja ajoi ritarikunnan alueelta pois sen tultua tarpeettomaksi, vaikka ritarikunta oli rakentanut alueelle viisi linnaa. Kun puolalainen herttua Konrad halusi käyttää ritarikuntaa pakanallisia preussilaisia vastaan, vaati ritarikunta Transilvanian kokemuksesta viisastuneena valloittamilleen alueille autonomiaa.
Reuss-Greizin ruhtinaskunta
Ruhtinaskunta liittyi Saksan liittoon vuonna 1815. Heinrich XXII erottui vihamielisyydellään Preussia kohtaan, jota hän vastusti Preussin–Itävallan sodassa vuonna 1866, kun Preussin joukot valloittivat maan. Seuraavana vuonna maa liittyi Pohjois-Saksan liittoon ja sen jälkeen Saksan keisarikuntaan vuonna 1871, mutta Heinrich XXII pysyi kuolemaansa asti vuoteen 1902 asti Otto von Bismarckin leppymättömänä vihollisena.