Irlannin tasavaltalaisarmeija
Irlannin tasavaltalaisarmeija eli IRA (tulee englanninkielisestä nimestä "Irish Republican Army") on irlantilaisten nationalistien terroristijärjestö, joka vuodesta 1920 taisteli brittejä vastaan Irlannin itsehallinnon tai itsenäisyyden puolesta. Vuoden 1922 jälkeen se jatkoi toimintaansa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluvassa Pohjois-Irlannissa Irlannin itsehallinnon tultua hyväksytyksi. IRA on historiansa aikana jakautunut monta kertaa. Nykyinen "uusi IRA" on 1960-luvulla voimistunut "vanhan IRA:n" seuraaja. Vuodesta 2005 alkaen järjestö on pidättäytynyt aseellisesta toiminnasta ja on riisunut aseistustaan.
James Larkin
Larkin oli tähän mennessä saanut pääosan Dublinin työläisistä liittymään ammattiliittoon lukuun ottamatta muutaman suuren työnantajan työntekijöitä. Vuonna 1913 hänen yrityksensä saada Dublinin raitiotieliikenteestä vastanneen yrityksen (DUTC) työntekijät järjestäytymään johti kuuluisaan Dublinin työsulkuun. Yli neljäsataa työnantajaa perusti yhteisen työnantajaliiton ja julisti kaikkia ITGWU:n jäseniä koskeneen työsulun, joka kohdistui yli 20 000:een työntekijään. Työsulun aikana esiintyi poliisin väkivaltaisuuksia järjestäytyneitä työläisiä kohtaan ja Larkin pidätettiin joksikin aikaa. Larkin ja Connolly perustivat marraskuussa 1913 vapaaehtoisista muodostuneen Irlannin kansalaisarmeijan (ICA) suojelemaan työläisiä poliisin väkivallalta. Työtaistelu synnytti laajoja tukilakkoja Englannissa ja Ison-Britannian työväenliikkeen johtajat katsoivat Larkinin näin tuoneen vallankumouksellisen syndikalismin Britanniaan. Dublinin työtaistelu päättyi tammikuussa 1914 työnantajien voittoon, kun ITGWU:n lakkokassa ehtyi. Liitto ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, mutta työtaistelun sivutuotteena perustettu ICA jatkoi toimintaansa.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Larkin kehotti irlantilaisia olemaan tukematta sotaa. Hän lähti lokakuussa 1914 Yhdysvaltoihin keräämään varoja IGTWU:lle ja jätti liiton johdon Connollyn käsiin. Hänen vierailunsa Amerikassa venähti pitkäksi, ja hän liittyi siellä Yhdysvaltain sosialistiseen puolueeseen sekä Industrial Workers of the World -ammattijärjestöön. Larkin vastusti Yhdysvaltain liittymistä maailmansotaan ja ilmoitti tukevansa lokakuun vallankumousta Venäjällä. Kun hän vuonna 1919 antoi myönteisiä lausuntoja Neuvosto-Venäjästä, hänet erotettiin monien muiden radikaalien vasemmistolaisten mukana sosialistisesta puolueesta, mutta hän kieltäytyi liittymästä uuteen kommunistiseen puolueeseen. Woodrow Wilsonin hallituksen oikeusministeri Alexander Mitchell Palmer pidätytti marraskuussa 1919 niin sanotuissa Palmerin ratsioissa noin 10 000 kommunistiksi tai anarkistiksi epäiltyä, heidän joukossaan myös Larkinin. Seuraavana vuoden toukokuussa hänet tuomittiin viidestä kymmenen vuoden vankeuteen Sing Singin vankilassa. New Yorkin kuvernööriksi tullut Al Smith armahti hänet tammikuussa 1923.