Wartburg 1.3
Wartburg 1.3 esiteltiin vuonna 1988 Leipzigin messuilla. Auto oli hyvin samankaltainen edeltäjäänsä verrattuna, mutta yksityiskohdissa oli lukuisia eroja. Raideväliä oli levennetty 100 mm, mikä vakautti kulkua. Maski oli uusittu ja vilkut siirretty etupuskurista lokasuojien kulmiin. Puskurit oli muutettu ajan hengen mukaisesti muovisiksi ja takavaloja oli kasvatettu. Kojelauta oli uusittu ja katkaisimet oli ryhmitelty ergonomisesti ohjauspyörän kummallekin puolelle. Myös lämmitys- ja ilmanvaihtojärjestelmä oli uusittu.
Opel Insignia
Insignian sedan- ja hatchback-korimallit esiteltiin Lontoon autonäyttelyssä heinäkuussa 2008, Sports Tourer -farmarimalli puolestaan Pariisin autonäyttelyssä saman vuoden lokakuussa. Autoa myytiin Manner-Euroopassa ja suurimmassa osassa maailmaa Opelina, Isossa-Britanniassa Vauxhallina, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa Holdenina sekä Kiinassa ja Pohjois-Amerikassa Buick Regalina. Insignia valittiin Vuoden Autoksi Euroopassa 2009.
Opel Insignian muotoilu perustuu pitkälti samannimiseen vuonna 2003 esiteltyyn konseptiautoon. Opel on kuvaillut muotoilukieltään ”veistoksellisena taiteellisuutena yhdistettynä saksalaiseen tarkkuuteen”. Insignian pohjalevynä on Epsilon II, jolle perustuvat myös esimerkiksi Chevrolet Malibussa ja Saab 9-5:ssä. Myös suuremman kokoluokan Buick LaCrosse käyttää samaa pohjalevyä pidennetyllä akselivälillä. Ulkomitoiltaan Insignia kasvoi huomattavasti Vectraan verrattuna. Sisätilojen koko taas säilyi suurilta osin ennallaan, mutta pääntilaa on takaistuimella Vectraa niukemmin farmaria lukuun ottamatta. Vectran kulmikkaaksi ja pelkistetyksi sanottua ohjaamoa on muutettu linjakkaammaksi ja käytetyt materiaalit ovat selvästi aiempaa laadukkaampia. Insignian ilmanvastuskerroin on poikkeuksellisen matala 0,25. Vertailun vuoksi Opel Calibran ilmanvastuskerroin on 0,26, joka oli sarjavalmisteisen auton pienin vuosina 1989–2000.