Kristinuskon historia
Kristinusko on syntynyt ensimmäisellä vuosisadalla silloisessa Rooman valtakunnassa. Jeesus ei perustanut uskontoa, sillä kristinuskoa ei ollut vielä Jeesuksen eläessä, vaan se syntyi vasta Jeesuksen kuoltua. Ensimmäiset kristityt olivat juutalaisia, joita sanottiin nasaretilaisen lahkoksi, koska he tunnustivat Jeesuksen Messiaaksi. Kaikki juutalaiset eivät uskoneet Jeesuksen olevan messias ja he odottavat messiaan tulemista edelleen. Myöhemmin tästä lahkosta tuli kristinusko, ja se eriytyi juutalaisuudesta omaksi uskonnokseen. Raamatussa Apostolien tekojen mukaan opetuslapsia ruvettiin nimittämään kristityiksi ensimmäisenä Antiokiassa.
Evankeliumit
Varhaiskristillisen kirkon näkemys evankeliumien synnystä käy ilmi ensimmäisten vuosisatojen kirkkoisien kirjoituksista, kuten esimerkiksi Irenaeuksen Harhaoppeja vastaan -kirjasarjasta (lat. "Adversus Haereses") noin vuodelta 180 jaa.. Kirjassa Irenaeus kertoo Matteuksen kirjoittaneen evankeliuminsa samaan aikaan kun Pietari ja Paavali saarnasivat Roomassa. Markus, Pietarin oppilas ja tulkki, pian tämän jälkeen kirjoitti ylös Pietarin saarnoja. Luukas puolestaan oli Paavalin matkakumppani ja kirjoitti ylös Paavalin saarnoja. Johannes, Jeesuksen opetuslapsi, taas julkaisi myöhemmin oman evankeliuminsa ollessaan Efesoksella . Tämän perinteisen kristillisen näkemyksen mukaan evankeliumit siis olisivat kirjoitetut alun perin jo ensimmäisellä vuosisadalla apostolien eläessä ja ne perustuisivat suoraan Jeesuksen ja apostoleiden saarnoihin. Evankeliumit ovat myös nimetty ja järjestetty Raamatussa tämän näkemyksen mukaisesti.