Macintosh 128K
Macintosh-projekti aloitettiin alkuvuodesta 1979 Jef Raskinin hahmotellessa uuden helppokäyttöisen ja edullisen tietokoneen suunnittelemista tavallisille kuluttajille. Lokakuussa 1979 Raskin sai Applen johdolta luvan työvoiman palkkaamiseen projektia varten, joskin projekti oli jatkuvan lakkauttamisuhan alla ja Raskin joutui pyytämään tiimille lisäaikaa Applen toimitusjohtajana toimineelta Mike Scottilta. Bill Atkinson, joka työskenteli Applen Lisa-projektissa, esitteli Raskinille Burrell Smithin, joka toimi laitteistoinsinöörin tehtävässä. Kolmikon lisäksi Macintosh-projektin työllisti suuren joukon laitteisto- ja ohjelmistokehittäjiä, projektin parissa vaikuttaneita ihmisiä olivat muun muassa Chris Espinosa, Joanna Hoffman, George Crow, Jerry Manock, Susan Kare ja Andy Hertzfeld.
Bruce Horn, joka oli työskennellyt aiemmin Xeroxin Xerox PARC -laboratoriossa dynaamisen Smalltalk-ohjelmointikielen parissa, sai työkseen Finder-käyttöliittymäohjelman luomisen. Smalltalkin tarjoama, ohjelman suorittamisen aikainen lähdekoodin editoiminen sai Hornin ideoimaan uudenlaisen resurssienhallintajärjestelmän, josta tuli osa Macintosh Toolboxia.
IMac
iMacien tullessa markkinoille Apple oli ainoa tietokoneiden valmistaja, joka valmisti näyttölaitteen ja keskusyksikön samassa kotelossa sisältäviä laitteita. Ulkonäöltään iMac poikkesi suuresti kilpailijoistaan: kirkkaansiniseen muovikuoreen sijoitettu, munanpuolikkaan muotoinen laite oli aivan muuta, mitä tavallisesti kulmikkailta ja kömpelönnäköisiltä, harmailta mikrotietokoneilta osattiin odottaa. Jonathan Iven muotoilemassa laitteessa oli 15-tuumainen kuvaputkinäyttö, jonka sisältä löytyi emolevy, suoritin, keskumuisti, kovalevy ja muut komponentit. Laitteen päällä oli kantokahva ja oikeanpuoleisella sivulla luukku konetilaan. Koneen alaosassa oli sisäänrakennetut kaiuttimet. iMacin hinta Yhdysvaltain kuluttajamarkkinoilla oli 1299 dollaria.
Macintoshin perinteiset liitännät (Apple Desktop Bus, SCSI ja GeoPort) korvattiin USB-porteilla ja levykeasema jätettiin pois. Ratkaisut olivat ainutlaatuisia ja aiheuttivat paljon keskustelua. Ilman ulkoisen USB-levykeaseman hankkimista iMacilla ei voinut siirtää edes pieniä tiedostoja ilman lähiverkkoyhteyttä. iMacin hiiri sai myös kirkkaan muovisen ulkoasun ja se muotoiltiin kiekon muotoiseksi. Hiiri oli muotonsa takia hankala käytössä, mutta Apple jatkoi sen toimittamista vastalauseista huolimatta. iMacin näppäimistö oli edeltäjiään pienempi ja väriltään musta.