Vilho Koskela
Vilho Johannes Koskela on kuvitteellinen hahmo Väinö Linnan romaaneissa "Tuntematon sotilas" (1954) ja "Täällä Pohjantähden alla" (1959–1962). "Tuntemattomassa sotilaassa" Koskelan sotilasarvo on aluksi vänrikki ja myöhemmin luutnantti. Hän kaatuu jatkosodassa 1944.
Väinö Hakkila
SDP:n kärsittyä tappion syksyn 1930 vaaleissa Hakkila pudotettiin toiseksi varapuhemieheksi, mutta hän palasi ensimmäiseksi varapuhemieheksi vaalien 1933 jälkeen ja kohosi lopulta varsinaiseksi puhemieheksi vuonna 1936. Puhemiehenä hän ei suvainnut aiemmin itse harrastamiaan välihuutoja. Hän jatkoi puhemiehenä vuoteen 1945, halki sotavuosien. Hakkila oli asemansa vuoksi Tannerin ohella toinen sosiaalidemokraattien johtaja, jota informoitiin etukäteen sotavuosien ratkaisevista päätöksistä, jotka tehtiin hyvin pienessä sisäpiirissä. Hänelle kerrottiin etukäteen mm. Mannerheimin miekantuppipäiväkäskystä. Hakkila olikin sodanjohdon kannalta poliittisesti luotettava, sillä muista puolueensa kansanedustajista poiketen hän ilmaisi avoimesti kannattavansa valloitussotaa Itä-Karjalassa ja meni jatkosodan alkuvaiheita leimanneen isänmaallisen hurmoshengen myötäilyssä Tanneriakin pidemmälle. Erityisesti eräs hänen kesällä 1941 pitämänsä puhe sinetöi hänen maineensa sotapoliitikkona, vaikkei hän varsinaisesti ollut vastuussa harjoitetusta politiikasta. Hallituksen vaihtuessa keväällä 1943 presidentti Risto Ryti tosin tarjosi hänelle hallituksenmuodostajan tehtävää, mutta hän luopui päivän kuluttua Maalaisliiton vastustuksen vuoksi, ja pääministeriksi tuli Edwin Linkomies. Tarjouksen toisti Mannerheim presidentiksi noustuaan elokuussa 1944, mutta silloin Hakkila kieltäytyi suoralta kädeltä. Hänellä ei ollut enää oman puolueensa täyttä tukea, sillä puhemiehen vaalissa vuoden 1944 valtiopäivien alussa osa SDP:n ryhmästä (rauhanopposition kannattajat) oli äänestänyt hänen sijaansa Väinö Voionmaata tai Mauno Pekkalaa.