Camera obscura
Camera obscura () on nykyaikaisten valokuvauskoneiden edeltäjä. Siinä huoneen seinään tai laatikon sivuun tehdyn reiän kautta heijastuu takaseinälle ylösalaisin himmeä kuva kohteesta. Camera obscura perustuu optiseen ilmiöön, jossa valo kulkee pienen aukon, raon tai reiän lävitse muodostaen kuvan vastakkaiseen pintaan.
Goottikulttuuri
1700-luvun lopulla Horace Walpole aloitti ”goottilaisena romaaninakin” tunnetun kauhuromantiikan kirjallisuussuuntauksen teoksellaan "Otranton linna" (1764). Siinä oli samoja piirteitä, joita nykyisin liitetään käsitteeseen ”goottilainen”. Walpole väitti alun perin, että kirja oli aito keskiaikainen rakkaustarina, jonka hän oli löytänyt ja vain julkaissut uudelleen. Tästä sai alkunsa goottilaisen romaanin valedokumentaarisuus, jolla on tarkoitus lisätä tekstin vaikuttavuutta ja tehokkuutta. Termi ”goottilainen” liitettiin kauhun tunnelmaan, kamaluuteen, pimeyteen ja yliluonnolliseen sekä myös camp-henkeen ja itseparodiaan. Goottilainen romaani käytti runsaasti samoja aihelmia kuin myöhempi kauhukirjallisuus ja kauhuelokuva, esimerkiksi hautausmaita, linnan tai kirkon raunioita, aaveita, vampyyrejä, painajaisia, kirottuja sukuja, elävältä hautaamista ja juonitteluja. Eräs huomattava piirre oli goottilaisen konnan uhkaava ja painostava luonne. Kuuluisin goottilainen konna on vampyyri, joka on Itä-Euroopasta ja Balkaneilta peräisin olevan kansanperinteen uskomusolento. Tunnetuin esimerkki vampyyrifiktiosta on Bram Stokerin romaani "Dracula" ja sen innoittamat elokuvat. Goottilaisessa kirjallisuudessa kehittyi myös ”byroninen sankari”, lordi Byronin mukaan nimetty henkilötyyppi, jolle tyypillisiä luonteenpiirteitä ovat muiden muassa kääntyneisyys sisäänpäin, korkea älykkyys ja sivistys, arvoituksellisuus, pimeät taipumukset ja kyynisyys.