Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Niclas Bergfors
New Jersey Devils varasi Bergforsin ensimmäisellä kierroksella numerolla 23 . Hän siirtyi heti varauksensa jälkeen Devilsin organisaatioon kaudeksi 2005–2006. Bergfors pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kolmannella sopimuskaudellaan 2007–2008. Kaudella 2008–2009 hän pelasi kahdeksan NHL-ottelua ja teki myös ensimmäisen maalinsa, mutta läpimurto NHL:ään tapahtui kaudella 2009–2010. Devils myi Bergforsin kauden aikana Atlanta Thrashersiin Johnny Oduyan, Patrice Cormierin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Ilja Kovaltšukiin ja Anssi Salmelaan. Bergfors teki Devilsissä ja Thrashersissa yhteensä 81 ottelussa tehopisteet 21+23=44. Hänet valittiin kauden päätteeksi NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.