Euroopan hiili- ja teräsyhteisö
Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (lyhenne EHTY, ) oli kuuden Länsi-Euroopan maan vuonna 1951 muodostama yhteenliittymä. Perusajatuksena oli, että jos valtio ei pysty vapaasti saamaan hiiltä ja terästä, se ei myöskään pysty käynnistämään sotaa. Euroopan hiili- ja teräsyhteisön pohjan muodosti Marshall-avun jakamiseen perustettu lyhytaikainen OEEC. EHTY:n toimielimet yhdistettiin vuonna 1967 Euroopan yhteisöjen yhteisiin toimielimiin. EHTY:n perustamissopimuksen voimassaoloaika oli 50 vuotta, ja se päättyi 23. heinäkuuta 2002.
Kuznetsin hiililaakio
Hiiliesiintymän Tom-joen rannalta, nykyisen Kemerovon kaupungin paikkelta totesi Mihail Volkov jo vuonna 1721. Geologi P. A. Tšihatšjov arvioi hiiliesiintymien laajuutta vuonna 1842 ja kutsui hiilialuetta "Kuzbassin altaaksi". Esiintymiä alettiin hyödyntää systemaattisesti vuonna 1851, jolloin Gurjevskin lähistölle perustettiin ensimmäinen hiilentuotantoyritys (Bratšatkaja kop). Erityisen laajenemisen alue koki Siperian radan valmistuttua. Kuzbassin vanhin suuri hiilentuotantokeskus on Prokopjevsk, jonne kerrotaan lokakuun vallankumouksen 1917 jälkeen toimitetun sähkön saamiseksi jopa Moskovan Malyi-teatterin generaattori. Merkittävää alueen kasvu oli varsinkin 1930-luvulla, jolloin Stalinin johtama Neuvostoliitto valmistautui ja ajautui suursotaan. Monet kaivokset ja tuotantolaitokset valmistuivat ja ne toimivat vuosia suurelta osin vankityövoimalla.