Iowat
Iowat olivat siouxien kieliryhmään kuulunut pieni intiaanikansa Pohjois-Amerikassa, lähinnä Iowan ja Missourin osavaltioiden alueilla. Iowien alkuperäistä lukumäärää ei tiedetä, mutta vuonna 1760 tehdyn arvion mukaan heitä oli 1 100. Iowien elinkeinoista tärkein oli maanviljely, mutta he tekivät myös laajoja metsästysretkiä tasangoille. Iowat luovuttivat maansa Yhdysvaltain leviävän asutuksen käyttöön vuonna 1824, ja siirtyivät heille järjestettyihin reservaatteihin Kansasiin ja Nebraskaan, joissa akkulturoituivat saman vuosisadan puoliväliin mennessä.
Ottawat
Wisconsiniin liikkuvat majavasotien pakolaiset, jotka kutsuivat itseään wyandoteiksi yhdistyivät ottawiin. Luoteisilla Wisconsinin metsämailla he joutuivat dakotojen "mdewakanton"-heimon maille. Ojibwojen, miamien, foxien ja muiden alueen heimojen kanssa sotivat dakotat eivät halunneet uusia vihollisia. Vuonna 1669 he lätettivät rauhanlähettiläät neuvottelemaan ottawien ja wyandotien kanssa. Ottawat surmasivat ja söivät neuvottelijat. Kostoksi dakotat sieppasivat erään ottawien päälliköistä, ja polttivat tämän kidutuspaalussa. Alueelle lähetysaseman "Chequamegonin" perustanut lähetyssaarnaaja Jacques Marquette puuttui asiaan ja kehotti ottawia lähtemään alueelta ennen dakotojen hyökkäystä. Ottawat ja wyandotit siirtyivät kohti kaakkoa, ja asettuivat Michiganiin uuden lähetysaseman "St. Ignacen" läheisyyteen. Seuraavana vuonna irokeesien liittokunnan senecat polttivat St. Ignacen ja niiden lähellä sijainneet ottawien kylät.