Macintosh 128K
Macintoshin kekseliäs rakenne sai Applen perustajajäsenen Steve Jobsin huomion. Huomatessaan Macintoshin tulevan olemaan markkinoitavissa Applen senhetkistä huippuprojektia Lisaa paremmin, Jobs käänsi huomionsa Macintosh-projektin puoleen. Vuonna 1981 Raskin irrottautui projektista hänen ja Jobsin välisten, henkilökohtaisten riitojen vuoksi. Lopullisen Macintoshin sanottiin olevan lähempänä Jobsin kuin Raskinin visiota. Jobs ja Atkinson vierailivat vuonna 1981 Xeroxin laboratoriossa, jossa Raskin oli kertonut nähneensä tutkimusmielessä rakennetun graafisen käyttöliittymän. Myöhemmin Jobs ja joukko Lisan insinöörejä tekivät toisen tutustumiskäynnin Xeroxille ja idea graafisesta käyttöliittymästä alkoi saada muotoa sekä Lisa- että Macintosh-projekteissa.
Finder-käyttöliittymän kehittäminen aloitettiin vuonna 1982. Lisa Filer, Lisan käyttöliittymäohjelma kirjoitettiin samoihin aikoihin uudelleen ja Lisan julkaisemisen jälkeen Macintosh-projektille tarjottiin uuden Lisan Filer-ohjelman koodia. Rajoittuneella muistilla varustettu Macintosh perustui jo kuitenkin dynaamisiin muistiosoituksiin muistin säästämiseksi ja Horn, Finderin pääkehittäjä, päätti luoda Finderin alusta alkaen Macintoshille sopivaksi. Muistinhallinnan tueksi kehitettiin MFS-tiedostojärjestelmä.
Burrell Smith
Smith tuli tunnetuksi yrityksessä elokuussa 1979, kun hän toimitti Andy Hertzfeldille työnsä ulkopuolella tekemänsä täydellisen dokumentaation Steve Wozniakin suunnittelemasta Apple II:n laitteistoratkaisuista. Myöhemmin Smith kutsuttiin Macintosh-projektiin, jossa hän suunnitteli ja testasi Macintoshin laitteistoa. Macintosh 128K:n julkaisemisen jälkeen Smith kehitti muiden vanhojen, taloon jääneiden Macintosh-projektin jäsenten kanssa Macintoshin seuraajaa, Turbo Macia, jossa oli sisäänrakennettu kovalevy. Smith jätti Applen helmikuussa 1985 ja oli myöhemmin mukana perustamassa Radius-yritystä.