Suezin kriisi
Suezin kanava on vuonna 1869 valmistunut ja vuonna 1870 käyttöön otettu Välimeren Punaiseenmereen yhdistävä kanava Siinain niemimaan ja manner-Afrikan välissä. Kanava kuuluu maailman vilkkaimpiin merireitteihin. Kanavan rakennuttaminen oli ollut alun perin ranskalais-egyptiläinen hanke, mutta Egyptin osuus päätyi Britannialle maan talousvaikeuksien takia 1870-luvulla. Egyptistä tuli vain muodollisesti kuninkaansa alaisuudessa itsenäinen Britannian protektoraatti ja brittien taloudellisia etuja kanavalla oli valvomassa 30 000 sotilasta. Suezin kanava-alue oli myös ilmavoimien tukikohta, josta kuninkaalliset ilmavoimat uhkasi Neuvostoliittoa kylmän sodan alkaessa.
Södertälje
Södertäljen kanava vihittiin käyttöön 1809 ja ensimmäistä kertaa yli tuhanteen vuoteen kyettiin purjehtimaan Itämeren ja Mälarenin välillä. Jo viikinkiajalta lähtien oli tehty useita yrityksiä avata tämä vesitie. 1400-luvulla Engelbrekt Engelbrektinpoika antoi tehdä tiettyjä töitä kanavan kaivamiseksi, mutta työtä ei saatu valmiiksi. Kaarle XI käynnisti työt uudelleen ja rakennutti kanavan keskisen Södertäljen Maren-järven ja Igelstavikenin välille. Tätä kanavaa ylläpidettiin kuitenkin huonosti ja se rappeutui ajan myötä. Jäänteitä kanavasta on edelleen nähtävissä maastossa etenkin Scanian pääkonttorin ja Pershagenin alueen välillä, jossa vesitie on edelleen enimmäkseen avoinna.