Lauri Leander
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Sortavalan reaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Karjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan maanviljelys-taloudellisella osastolla vuosina 1912–1916. Hän teki maataloudellisen tutkimusmatkan Karjalaisen osakunnan stipendiaattina Raja Karjalaan. Hän oli 14. syyskuuta 1918–1922. tammikuuta 1919 välisen ajan komennettuna oppilaaksi Viipurin upseerikokelaskursseille. Komentajskurssin Sotakorkeakoulussa hän suoritti vuonna 1926 ja Suojeluskuntain päällystökoulussa vuosina 1936–1937. Lisäksi hän suoritti opintomatkan Ruotsiin ja Saksaan tutustumaan näiden maiden puolustusministeriöissä korkeimman sotilasjohdon ja armeijan järjestelykysymyksiin.
Lauri Santtu
Santtu osoitti taiteellista lahjakkuutta jo lapsena ja tekikin ensimmäiset muotokuvat jo silloin. Hän innostui taiteesta jo nuorena, kenties vanhemman veljensä Vilhon myötävaikutuksella, joka oli Eero Järnefeltin oppilaana. Lauri Santtu opiskeli Kristiinan suomalaisessa yhteiskoulussa, josta hän valmistui ylioppilaaksi 1922. Taideopinnot Santtu aloitti 1924 Helsingissä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa. Pian Santun opinnot kuitenkin tyssäsivät, sillä hänellä ei ollut riittävästi rahaa jatkaa opintojaan ja lainaa hän ei saanut silloisen kotikaupunkinsa, Keuruun, pankilta. Hän päätti luopua haaveestaan taiteilijana ja suuntasi Viipurin sahateollisuuskouluun Nurmoon. Tuona aikana Santtu kiersi mm. Lapualla ja Nurmossa metsien leimauksessa samalla piirtäen majapaikkojen isäntien muotokuvia. Hän sai näistä piirroksista positiivista palautetta ja hiljalleen unelma taiteilijan ammatista heräsi jälleen eloon. Vuonna 1926 Lauri Santtu lähti Kristiinaan Carl Bengtsin taideoppilaaksi, johon hän oli tutustunut käydessään koulua Kristiinassa. Ansaitakseen rahaa jatko-opiskeluihinsa Santtu lähti Sortavalan seminaariin, jossa piirtäminen innosti häntä opiskeluja enemmän. Santtu valmistui Sortavalan seminaarista kansakoulun opettajaksi vuonna 1928. Kesällä 1928 hän tapasi Akseli Gallen-Kallelan, joka piti Santun tekemistä kuvista. Gallen-Kallela antoi Santulle teknisiä neuvoja taiteen tekemiseen ja tutustutti Santun litografiaan. Gallen-Kallela kehotti Santtua luopumaan opettajan ammatista, mutta näistä kehotuksista huolimatta Santtu aloitti opettajan työt Jämsässä syksyllä 1928, jossa hän jatkoi aina vuoteen 1932 asti.