Meripihka
Meripihka on 20–100 miljoonaa vuotta sitten kasvaneiden havupuiden kivettynyttä pihkaa, joka on kerrostunut meren pohjaan. Sieltä sitä huuhtoutuu myrskyjen jälkeen rannoille. 
Euroopassa meripihkalla viitataan usein Itämeren ja Pohjanmeren rantojen meripihkaan.
Kuuselankankaan asuinpaikka
Suurin osa meripihkalöydöistä on tehty asuinalueen pihamaasta tai asumuksen pohjalta eli sen sisältä, jonne rikkoutunut koru on pudonnut ja hautautunut hiekkaan. Uutena meripihka on kestävä ja sitkeä materiaali ja helposti työstettävää. Valolle ja ilmalle altistuessaan se menettää nämä ominaisuutensa. On selvää, että lopulta korut hajoavat ja putoavat maahan. Useimmille meripihkakoruille on varmaan käynnyt juuri näin. Muuten ne olisivat päätyneet ihmisen mukana hautaan, josta ne sitten olisivat hauta-antimina löytyneet. Runsaat esiintymät asumusten lähellä ovat tutkijoiden mielestä osoitus siitä, että ne annettiin eteenpäin nuoremmille, joiden käytössä ne sitten lopulta murenivat ja hävisivät.