Salamasota
Salamasota (, ) tarkoittaa nopeaa puolustuslinjojen läpi suunnattavaa hyökkäystä vihollisen taistelevien yksikköjen lamauttamiseksi. Hyökkäystä kuvaa sen raivokkuus, yllätyksellisyys ja aselajien saumaton yhteistyö. Salamasodan periaatteen esitti ensimmäisenä englantilainen kenraali J.F.C. Fuller, ja sitä sovellettiin ensimmäisen kerran Amiensin taistelussa 1918. Salamasodan teorian kehittivät lopulliseen muotoonsa saksalaiset sotateoreetikot ja sodanjohtajat ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1900-luvun alkupuolella. Teoria pohjautui kuuluisan sotateoreetikon Carl von Clausewitzin teoksessaan "Sodankäynnistä" ("Vom Kriege") 1800-luvun puolivälissä esittämiin ”vallankumouksellisiin” käsityksiin esimerkiksi ratsuväen käytöstä. Panssarivaunuja voidaan pitää 1900-luvun vastineena ratsuväelle niin käyttötarkoitukseltaan kuin toimenkuvaltaankin. Myöhemmin osan nopean iskukyvyn voimasta ovat korvanneet toisessa maailmansodassa maataistelukoneet ja toisen maailmansodan jälkeen lisäksi myös taisteluhelikopterit.
Ilotulitusrakettisota
Tapahtuman alkuperästä ei ole varmuutta. Paikallisen perimätiedon mukaan se on peräisin osmanivallan ajalta. Erään version mukaan osmanit olisivat estäneet paikallisia juhlimasta pääsiäistä perinteisellä ortodoksisella tavalla. Tämän seurauksena paikalliset järjestivät ”sodan”, jonka tarkoituksena oli pitää turkkilaiset loitolla, niin että pääsiäistä voitiin viettää halutulla tavalla. Toisen version mukaan pääsiäistä olisi juhlistettu alun perin tykinlaukauksilla, kunnes osmaniviranomaiset kielsivät tykit peläten kreikkalaisten käyttävän niitä kapinointiin. Näin tapahtuma muuttui ilotulitusrakettisodaksi.