Mihail Gorbatšov
Gorbatšov valmistui agronomi-ekonomiksi vuonna 1966. Hänen uransa lähti nopeaan nousuun, ja vuonna 1966 hänestä tuli Stavropolin ensimmäinen sihteeri ja 1970 alueen sihteeri. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin kommunistisen puolueen keskuskomiteaan. Vuonna 1972 hän johti Neuvostoliiton valtuuskuntaa Belgiaan ja 1974 pääsi korkeimman neuvoston jäseneksi ja nuorisoasioiden komission puhemieheksi. Hän nousi politbyroon varajäseneksi 1979, jossa hän pääsi KGB:n johtajan Juri Andropovin suojelukseen. Pääsihteeriksi Brežnevin jälkeen marraskuussa 1982 noussut Andropov yritti nimittää Gorbatšovin seuraajakseen, mutta sen sijaan häntä seurasi Konstantin Tšernenko. Tämä ei haitannut Gorbatšovin uraa, sillä iäkäs Tšernenko oli liian sairas osallistumaan työskentelyyn ja kuoli vain 13 kuukauden kuluttua. Tšernenkon kuollessa nimitettiin tuolloin 54-vuotias Mihail Gorbatšov yksimielisesti puolueen pääsihteeriksi 11. maaliskuuta 1985.
Baltian maiden itsenäistyminen 1986–1991
Baltian maiden itsenäistyminen 1986–1991 alkoi vuonna 1986 ympäristönsuojeluliikkeestä. Baltian maat Liettua, Latvia ja Viro oli liitetty Neuvostoliittoon toisen maailmansodan aikana kaksi kertaa. Neuvostojohtaja Mihail Gorbatšovin uudistuspolitiikka alkoi vuonna 1986, ja varsinkin "glasnost" ja vuonna 1987 alkanut demokratisointi loivat edellytyksiä Baltian maiden itsenäistymiselle. Tästä huolimatta Neuvostoliitto vastusti Baltian maiden itsenäistymistä vuoden 1991 elokuun vallankaappaukseen asti.