Salamasota
Salamasota (, ) tarkoittaa nopeaa puolustuslinjojen läpi suunnattavaa hyökkäystä vihollisen taistelevien yksikköjen lamauttamiseksi. Hyökkäystä kuvaa sen raivokkuus, yllätyksellisyys ja aselajien saumaton yhteistyö. Salamasodan periaatteen esitti ensimmäisenä englantilainen kenraali J.F.C. Fuller, ja sitä sovellettiin ensimmäisen kerran Amiensin taistelussa 1918. Salamasodan teorian kehittivät lopulliseen muotoonsa saksalaiset sotateoreetikot ja sodanjohtajat ensimmäisen maailmansodan jälkeen 1900-luvun alkupuolella. Teoria pohjautui kuuluisan sotateoreetikon Carl von Clausewitzin teoksessaan "Sodankäynnistä" ("Vom Kriege") 1800-luvun puolivälissä esittämiin ”vallankumouksellisiin” käsityksiin esimerkiksi ratsuväen käytöstä. Panssarivaunuja voidaan pitää 1900-luvun vastineena ratsuväelle niin käyttötarkoitukseltaan kuin toimenkuvaltaankin. Myöhemmin osan nopean iskukyvyn voimasta ovat korvanneet toisessa maailmansodassa maataistelukoneet ja toisen maailmansodan jälkeen lisäksi myös taisteluhelikopterit.
Peilimestari
Samuel ”Sam” Scudder työskenteli peilitehtaassa, jossa hän sekoitti vahingossa väärää kemikaalia peiliin. Scudderin esimies käski heittämään sekoituksen pois, mutta Scudder huomasi peilin kehittäneen uudenlaisen mekanismin luoda efektejä. Hän ryhtyi tutkimaan luomustaan ja yritti opetella tekemään sen uudelleen, mutta tällä kertaa luomaan useampia versioita. Lopulta Scudder suunnitteli itselleen asun ja nimesi itsensä Peilimestariksi. Hän käytti kehittämiään peilejä luomaan kopioita muista ihmisistä, jotka tekivät rikokset hänen puolestaan. Näin hän sai pian kintereilleen Salaman.