Persian kieli
Persiaa on mahdollista kirjoittaa myös latinalaisin kirjaimin. Tätä varten on kehitetty jo 1950-luvun alussa erityinen "UniPers"-oikeinkirjoitus, joka kuvaa kielen äänteet varsin hyvin. "UniPers"-oikeinkirjoitusta on käytetty monissa persian kielen oppikirjoissa ulkomaalaisille, mutta se ei ole onnistunut kehittymään yksinomaiseksi standardiksi. 1980-luvulta lähtien myös ulkomaille muuttaneiden iranilaisten keskuudessa on kehitelty oman kielen kirjoittamista latinalaisin kirjaimin.
Persian kieli
Persiassa ei ole sijamuotoja. Akkusatiivisijan merkkinä käytetään partikkelia "raa", joka tulee objektia ilmaisevan sanan jäljessä. Tarkkaan ottaen sillä merkitään vain spesifisen kohteen akkusatiivi. Spesifisyys ei ole aivan sama asia kuin englannissa, ruotsissa, saksassa ja monissa muissa indoeurooppalaisissa kielissä esiintyvä määräisyys, koska spesifisyys liittyy pikemminkin siihen, kohdistuuko toiminta tiettyyn kohteeseen. Jos haluamme sanoa persiaksi "hän sulki oven", joudumme käyttämään partikkelia "raa" siinäkin tapauksessa, että ovea ei olisi ennalta mainittu (vaikka esimerkiksi englannissa käytettäisiinkin muotoa "he closed a door"), koska oven sulkeminen konkreettisesti kädellä tarttumalla määrittää kohteeksi spesifisen, tietyn oven eikä mitä tahansa ovea. Jos taas haluamme sanoa "hän etsi asunnon itselleen", "raa"-partikkeli ei ole välttämätön, koska tässä tapauksessa hänelle riitti minkä tahansa asunnon löytäminen.