Psykedeeliterapia
Psykedeeliterapia viittaa sellaisiin terapian muotoihin, joiden etenemistä avustetaan jollain psykedeelisellä aineella. Yleisimmin käytettyjä ovat serotoniinijärjestelmän kautta vaikuttavat aineet kuten LSD, psilosybiini ja MDMA. "Mieltä ilmentävää" tarkoittavan psykedeeli-termin käyttäminen tässä yhteydessä hallusinogeeni-termin sijaan painottaa että näitä aineita terapian osana hyödyntävät psykiatrit luottavat psykedeelien tuottaman, psyykeä luotaavan tilan terapeuttiseen hyötyyn. Psykedeelisen terapian puolestapuhujat uskovat psykedeelien tehostavan potilaan omia psykoanalyyttisia kykyjä, helpottaen tavanomaisessa psykoterapiassa etenemistä. Joidenkin potentiaalisten hoitojen osalta tunnetaan myös taudinkuvaan liittyviä farmakologisia vaikutuksia.
Psykedeelinen rock
Psykedeelinen rock on 1960-luvun puolivälin jälkeen syntynyt psykedeliakulttuurinen rockmusiikin tyyli, jossa tavoiteltiin tietoisesti uudenlaisia psykedeelisiä eli ”tajuntaa laajentavia” säveliä ja mielikuvia. Sen tuleminen ajoittui hippiliikkeen leviämisen yhteyteen. Tyylisuunnan uranuurtajina voidaan mainita The Beatles, The Doors, The Byrds, The Yardbirds, Pink Floyd sekä The Mothers of Invention. Lukuisat yhtyeet Englannissa ja Yhdysvalloissa seurasivat esimerkkiä ja levyttivät psykedeelistä rockia. Tyylisuunnan suosion huippu kääntyi laskuun vuoden 1968 aikana. Se hiipui lähes kokonaan 1970-luvulle tultaessa, mutta ehti vaikuttaa muun muassa heavy metalin ja progressiivisen rockin syntyyn. 1980-luvun alusta lähtien psykedeelinen rock on ajoittain tullut uudelleen muotiin.