Pussihukka
Viimeinen tunnettu pussihukka pyydystettiin elävänä vuonna 1933, ja se kuoli 1936 Hobartin eläintarhassa. Samana vuonna pussihukka rauhoitettiin Tasmaniassa. Vuonna 1966 Lounais-Tasmaniaan perustettiin 647 000 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue, mihin oli osasyynä se, että alueella saattoi elää pussihukkia. Eläimestä ei ole kuitenkaan saatu varmoja havaintoja lukuisista tutkimuksista huolimatta. Australialainen eläintieteilijä David Fleay kertoi uskovansa, että hänen pyydyksessään oli yksi pussihukkayksilö vielä vuonna 1945, ja sen jälkeenkin on löydetty pussihukan jättämiksi epäiltyjä jalanjälkiä. Monet uskovat pussihukkia olevan yhä elossa, ja havaintoja väitetään tehdyn varsinkin Länsi- ja Lounais-Tasmanian vuoristoerämaissa.
Oncorhynchus kawamurae
Oncorhynchus kawamurae ("kunimasu") on Japanissa Tazawajärvessä elänyt tyynenmerenlohien suvun kala, jonka arveltiin kuolleen sukupuuttoon patoamiseen 1930 luvulla liittyneen happamoitumisen yhteydessä. Se on yleensä luokiteltu punalohen alalajiksi "Oncorhynchus nerka kawamurae". Kalan mätimunia tiedetään siirretyn joihinkin muihin järviin, mutta alalaji katsottiin kuolleeksi sukupuuttoon vuonna 1940.
Kioton yliopiston tutkijat ovat kuitenkin löytäneet vuonna 2010 Yamanashin prefektuurin Saikojärvestä kalayksilöitä, jotka ovat tunnistaneet kunimasuksi.