Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Christian Berglund
Kesäkuussa 2001 Berglund teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa ja siirtyi joukkueen organisaatioon kaudeksi 2001–2002. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi NHL:ssä 15 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehopistein 2+7=9. Berglund pelasi suurimman osan kaudestaan farmijoukkue Albany River Ratsissa, AHL:ssä ja hän teki siellä 60 ottelussa tehot 21+26=47. Berglund oli joukkueen toiseksi paras pistemies Steve Guollan jälkeen. Kaudella 2002–2003 hän pelasi 38 ottelua NHL:n puolella ja teki niissä tehot 4+5=9. Kauden 2003–2004 Berglund pelasi kokonaan NHL:ssä ja teki yhteensä 33 ottelussa tehot 5+4=9. Maaliskuussa 2004 hänet kaupattiin Viktor Utševatovin kanssa Florida Panthersiin vaihdossa Viktor Kozloviin. Syyskuussa 2004 Berglund teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Panthersin kanssa, muttei hän pelannut kaudella 2004–2005 NHL:ssä vuoksi, vaan Berglund palasi sen ajaksi Färjestadiin, jossa hän voitti keväällä 2005 Elitserien-hopeaa.