Vatikaanivaltio
Pius XI kävi 1929 virallisia neuvotteluja fasistisen Italian johtajan Benito Mussolinin kanssa. Neuvottelujen tuloksena solmittiin samana vuonna lateraanisopimukset, jotka takasivat Vatikaanille itsenäisyyden ja katoliselle kirkolle suosituimmuusaseman Italiassa. Sopimukset siis perustivat Vatikaanin valtion, ja ne antoivat myös takaisin paavinistuimen riippuvuuden ja paaville määräysvallan Vatikaanissa. Lateraanisopimuksissa sovittiin myös konkordaatista Italian ja paavinistuimen välillä. Konkordaatin seurauksena katolisuudesta tehtiin valtionuskonto ja kouluissa alettiin opettaa uskontoa katolisen kirkon mukaisesti. Paavinistuin sai lisäksi korvauksia sitä kohtaan Italian ja paavinistuimen kiistassa saamistaan vääryyksistä. Korvausten summa oli 1 750 miljoonaa Italian liiraa. Paavi joutui tekemään itsekin vastapalveluksen Mussolinille, kuten esimerkiksi lopettamaan fasisteja vastustavan kristillisen kansanpuolueen tukemisen. Paavi Pius XI kielsikin pappeja osallistumasta politiikkaan, jolloin muun muassa kansanpuoluetta johtava Luigi Sturzo lähti vapaaehtoisesti maanpakoon.
Latinalaiset
Liiton pääkaupunki oli aluksi Alba Longa. Latinalaisiin liittyvän mytologian mukaan Rooma oli Alba Longan kolonia, eikä sillä ollut aluksi mitään erityistä asemaa, mutta 600-luvulla eaa. roomalaiset tuhosivat Alba Longan ja nousivat liiton johtoon. Rooman tasavallan alkuaikoina roomalaiset joutuivat sotaan latinalaisia vastaan. Liitto kukistettiin Regillusjärven taistelussa vuonna 493 eaa., jonka jälkeen solmittiin liittolaissopimus osapuolten kesken ("foedus Cassianum"). Myöhemmin latinalaisliitto toimi itsenäisesti ja käytti itsestään nimeä "nomen Latinum". Latinalaissodassa (340–338 eaa.) roomalaiset kukistivat liiton ja hajottivat sen. Latinalaiset etnisenä kategoriana lakkasivat olemasta, mutta nimitys säilyi juridisissa yhteyksissä, saivathan latinalaiset esimerkiksi muita itaalisia kansoja suuremmat kansalaisoikeudet ("ius Latinum").