Antoine Lavoisier
Ollessaan Ranskan virkamiehenä hän oli mukana komiteassa, joka kehitti metrijärjestelmän turvatakseen painojen ja mittojen yhdenmukaisuuden koko Ranskassa. Ranskan suuren vallankumouksen terrorin kauden vallankumoukselliset leimasivat Lavoisierin petturiksi yhtenä 28 ranskalaisesta veronvuokraajasta vuonna 1794 ja hänet mestattiin giljotiinilla Pariisissa 50-vuotiaana. Veronvuokraajat olivat erityisen vihattu ammattikunta, ja heidät tuomittiin kokonaisuudessaan kuolemaan. Lavoisieria ei tosin voitu todistaa syylliseksi väärin­käytöksiin, mutta häntä syytettiin perusteettomasti vehkeilystä Ranskan vihollisten kanssa. On kohtalon ivaa, että Lavoisier oli yksi harvoista vapaamielisistä asemassaan. Hänen puolustuspuheensa kerrotaan kumotun kuittauksella ”"Tasavalta ei tarvitse tiedemiehiä!"”
Le Paradisin joukkomurha
Paenneet sotavangit piileksivät sikoläteissä, kunnes heidät löysi ranskalaisrouva Duquenne-Creton ja hänen poikansa Victor. Duquenne-Cretonit auttoivat heitä ja luovuttivat heidät toiselle saksalaisyksikölle kertomatta heidän kohtalostaan. Toinen heistä, sotamies Albert Pooley oli haavoittunut vaikeasti ja palautettiin terveydentilansa vuoksi Britanniaan jo 1943, mutta kukaan ei vielä tuolloin uskonut, että saksalaiset voisivat syyllistyä hänen kuvailemaansa sotarikokseen. Sodan jälkeen tilanne kuitenkin muuttui, kun natsihallinnon julmuus paljastui yleisesti. Pooleyn avulla Fritz Knöchlein vangittiin ja tuomittiin Hampurissa pidetyssä sotarikosoikeudenkäynnissä kuolemaan. Molemmat henkiin jääneet todistivat Knöchleinia vastaan, joka teloitettiin osuudestaan Le Paradisin joukkomurhaan vuonna 1949.