Gilalisko
Gilalisko eli gilahirviö ("Heloderma suspectum") on Yhdysvaltain lounaisosien ja Meksikon luoteisosien Sonoran aavikolla elävä myrkyllinen lisko. Gilalisko liikkuu kömpelösti, mutta puree kivuliaasti. Lisko tarraa tukevat leukansa saaliseläimeen ja valuttaa haavaan myrkyllistä sylkeä, myrkky valmistuu kahdessa alaleuan takaosan rauhasessa. Gilalisko rusentaa saaliinsa vahvoilla lihaksikkailla leuoillaan, joissa on pitkät ja terävät hampaat, lopuksi se ahmaisee murskaamansa ja lamauttamansa uhrin pää edellä sisuksiinsa. Gilaliskon häntä toimii rasvavarastona. Kylmillä säillä gilalisko lepäilee ja paastoaa, jolloin se ylläpitää elintoimintojaan häntänsä rasvaa kuluttamalla.
Anisakis
"Anisakis"-sukkulamadon aiheuttaman vaaran vähentämiseksi kalat tulisi puhdistaa heti pyynnin jälkeen ja joko pakastaa tai kuumakäsitellä. Suomessa Evira ohjeistaa, että teollisesessa tuotannossa esimerkiksi ulkomainen silli, makrilli, kilohaili tai luonnonvarainen Atlantin tai Tyynen valtameren lohi on loisten tappamiseksi pakastettava ainakin 24 tuntia vähintään –20 °C:n lämpötilassa. Sukkulamadon toukat tuhoutuvat myös kalan huolellisessa kuumentamisessa eli keittämisen tai paistamisen yhteydessä (väh. 1 minuutti 60 °C:n lämpötilassa). Kehotus koskee myös sillin ja lohen raakaa mätiä. "Anisakis"-sukkulamatoa ei ole tavattu Suomessa viljellystä kirjolohesta tai siiasta. Tämä sukkulamato on tavattu Suomen merialueen kaloista vain kahdesti (ennen vuotta 2016). Suomalaista silakkaa sekä Suomessa viljeltyä kirjolohta ja sampea pidetään turvallisena, eikä niitä tarvitse kylmäkäsitellä. Muun itse kalastettun kalan mäti suositellaan kylmäkäsiteltäväksi pakastamalla ohjeen mukaan yleisen loisriskin takia samoin kuin sellainen itse kalastettu kala, jota ei valmisteta kuumentamalla ruuaksi.