Sfinksi
Kreikkalaiset kuvasivat sfinksin yleensä naishahmoisena ja siivekkäänä. Heidän uskomuksensa mukaan sfinksi ryösti nuoria poikia ja oli läsnä verisissä taisteluissa. Joissakin taruissa sfinksi kyseli kreikkalaisilta sankareilta arvoituksia: jos ei tiennyt vastausta, sfinksi muutti onnettoman uhrinsa kiveksi. Kun joku tiesi vastauksen, kaikki vapautuivat loitsusta. Klassisella kreikkalaisella kaudella sfinksi inhimillistyi. Sen kasvot kuvattiin tyyninä ja kauniina ja sille veistettiin usein myös rinnat.
Kreikkalainen sfinksi oli huonon onnen ja tuhon demoni. Tunnetuimmassa sfinksimyytissä sfinksi kysyi ihmisiltä vastausta arvoitukseen ("Mikä olento liikkuu aamulla neljällä jalalla, päivällä kahdella, ja illalla kolmella jalalla?") ja kuristi kaikki jotka vastasivat väärin. Viimein kuitenkin Oidipus osasi vastata arvoitukseen oikein ("Ihminen."), jolloin sfinksi tappoi itsensä hyppäämällä rotkoon. Oidipusmyytin antiikinaikaisissa kuvituksissa sfinksi esiintyykin usein.
Minotauros
Knossoksesta on löydetty kreetalaisten vuoden 500 eaa. tienoilla ja hieman sen jälkeen lyömiä rahoja, joista huomaa, että taru labyrintin hirviöstä eli myös saaren asukkaiden keskuudessa pitkään minolaisen kulttuurin kuihtumisen jälkeen. Näihin kolikoihin on lyöty toiselle puolelle kuva Minotauroksesta ja toiselle puolelle labyrinttia kuvaava sokkelo.
Taru Minotauroksesta ja Theseuksesta on vielä näinäkin päivinä varsin tunnettu kertomus, ja sitä on hyödynnetty taiteessa kautta historian. Antiikin kreikkalaiset maalasivat muun muassa ruukkuihinsa kuvia Theseuksen ja Minotauroksen taistelusta, ja taiteilijat ovat ikuistaneet samaa aihetta käsitteleviä kuvia veistoksiin ja maalauksiin näinäkin päivinä. Antiikin roomalaisetkin kuvasivat naapurikansansa tarun tapahtumia mosaiikeissa. Minotauros on vilahdellut useasti myös nykyaikaisessa kirjallisuudessa ja elokuvissa.