Sagaholmin hautakumpu
Sagaholmin hautakumpu oli Skandinavian pronssikaudella rakennettu hautakumpu, joka sijaitsi Ruotsissa Jönköpingissä Vätternjärven eteläpäässä. Jäänteitä hautakummun vainajasta ei kaivauksissa löydetty, mutta sen sijaan löydettiin 46 hiekkakivestä valmistettua kivilaattaa, joista 15 kiven pintaan oli hakattu kalliopiiroksista tuttuja kuvioita. Hautakumpu on arkeologisten kaivauksien jälkeen poistettu ja tasoitettu. Alueella on nykyään teollisuusalue. Sagaholmin nimi tulee lähellä sijainneen torpan nimestä.
Kaarina Maununtytär
Rahaa Kaarina Maununtyttären sarkofagiin ei kuitenkaan ollut, ja siksi komitea päätti järjestää keräyksen. Ensimmäinen lahjoitus tuli jo helmikuussa eräältä naisryhmältä Medelpadista Ruotsista. Naiset olivat varmoja siitä, että Kaarina oli kotoisin heidän maakunnastaan. Keräys jatkui tämänkin jälkeen kirjeillä, joita kirjoitettiin henkilöille, joiden voitiin ajatella osallistuvan avustuksilla keräykseen. Lisäksi tehtiin listoja, joita levitettiin ympäri maata. Zacharias Topelius antoi keräykselle tukensa ja kirjoitti siihen liittyen vetoomuksen Helsingfors Dagbladiin. Tulos oli lopulta vajaat 10 000 markkaa, joka osoittautui riittäväksi. Sarkofagin suunnitteli virkaa tekevä lääninarkkitehti Theodor Decker. Se veistettiin Amsterdamissa mustasta belgialaisesta marmorista, kun taas jalustan teki turkulainen kivenhakkaaja K.G. Forsström, joka louhi kiven läheisestä Kerttulinmäestä. Sarkofagi pystytettiin valmistuttuaan niin sanottuun Kankaisten kuoriin, joka on Turun tuomiokirkon pohjoislaivan ulkopuolisista kappeleista itäisin. Kaarina Maununtytär siis siirrettiin eteläpuolen itäisimmän kappelin alla olevasta hautaholvista suoraan sen vastapäätä sijaitsevaan pohjoispuolen kappeliin. Täten hän sai kokonaan oman kappelin, johon sarkofagi voitiin sijoittaa. Kappeli oli alun perin rakennettu 1655–1657 Horn- ja Kurck-sukuja varten, joiden haudat ovat kappelin lattian alla.