Onni Happonen
Pölläkän Lylymäessä asunut Happonen oli Heinäveden kunnallislautakunnan puheenjohtaja, joka tuolloin tarkoitti myös kunnanjohtajan luottamustehtäviä. Lisäksi hän toimi Pölläkän työväenyhdistyksen puheenjohtajana. Rakennusurakoitsijana työskennellyt Happonen oli opiskellut Työväen Akatemiassa, ja hän oli nousemassa myös valtakunnanpolitiikkaan. Happonen avioitui puolisonsa Saimin kanssa vuonna 1926. Perheeseen ehti syntyä kaksi lasta, Erkki ja Aili. Myös Happosen isoveli Albin oli vuosikymmenten ajan mukana Heinäveden kunnallispolitiikassa.
Onni Peltonen
Peltonen oli SDP:n kansanedustajana 1933–1961 Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä valittuna. Politiikan eturiviin hän nousi 1945 tultuaan valituksi SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi. Hän oli eduskunnan toinen varapuhemies 1958. Ministerinä Peltonen toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Paasikiven III hallituksessa 1945–1946 ja sosiaaliministerinä Pekkalan hallituksessa 1946–1948. Hän oli kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Fagerholmin hallituksessa 1948–1950, Kekkosen II hallituksessa 1951 ja Kekkosen III hallituksessa 1951–1952. Viimeksi Peltonen oli sosiaaliministerinä Kekkosen V hallituksessa 1954–1956. Peltonen oli jäsenenä Suomen ja Neuvostoliiton YYA-sopimusneuvotteluissa maalis-huhtikuussa 1948.