Vietnamin sota
Taistelut käytiin pääosin Etelä-Vietnamin maaperällä, mutta Yhdysvaltain pommituslennot ulottuivat myös Pohjois-Vietnamin alueelle sekä niin sanotuissa mustissa operaatioissa osittain myös Laosin ja Kambodžan alueelle. Etelän puolella taisteli Saigonin hallituksen joukkojen lisäksi Yhdysvaltain, Etelä-Korean, Thaimaan, Australian, Uuden-Seelannin ja Filippiinien joukkoja. Pohjois-Vietnamin joukkoihin kuului Hanoin hallituksen lisäksi Etelä-Vietnamissa operoinut sissiliike Etelä-Vietnamin kansallinen vapautusrintama. Pohjoinen sai sotilaallista tukea Neuvostoliitolta ja Kiinalta. Vietnamin sotaa voidaan määritellä yhdeksi kylmän sodan niin sanotuista proxy-sodista.
Etelä-Vietnamin puolella kuoli 230 000 etelävietnamilaista, 58 000 yhdysvaltalaista, 4 000 eteläkorealaista ja 500 australialaista sotilasta. Pohjois-Vietnamin puolella kuoli 1,1 miljoonaa pohjoisvietnamilaista sotilasta. Vietnamin sodassa kuoli kaksi miljoonaa siviiliä, joista selvä enemmistö maan eteläosissa. Etelä-Vietnamin kaatumisen jälkeen suuri määrä vietnamilaisia pakeni maasta veneillä, ja näin syntyi käsite "venepakolainen". Heistä tuli myös Suomeen pieni joukko, josta muodostuivat suomenvietnamilaiset.
Vietnamin tasavallan ilmavoimat
Vietnamin sodan loppupuolella Yhdysvallat aloitti niin sanotun vietnamisaation, jonka tavoitteena oli antaa vastuu sodasta Etelä-Vietnamille. Operaatio Enhance lisäsi Vietnamin tasavallan ilmavoimien vahvuutta paperilla. Sen sotilaiden määrä vuonna 1972 oli 49 454 ja budjetti 542,8 miljoonaa dollaria. Tästä huolimatta kommunistien käynnistäessä viimeisen hyökkäyksensä etelää vastaan Vietnamin tasavallan ilmavoimat romahtivat. Yhdysvaltain kongressi oli vuosina 1974 ja 1975 rajoittanut Vietnamiin virtaavan rahan määrää, mikä teki esimerkiksi varaosien hankinnasta vaikeaa. Ilmavoimat ei myöskään koskaan saanut aikaiseksi tehokasta huoltojärjestelmää. Pohjois-Vietnamin joukkojen etelään tuomat Strela-2-ohjukset tekivät kaiken lisäksi ilmaiskuista aikaisempaa vaarallisempia.