Psykedeeliterapia
Psykedeeliterapia viittaa sellaisiin terapian muotoihin, joiden etenemistä avustetaan jollain psykedeelisellä aineella. Yleisimmin käytettyjä ovat serotoniinijärjestelmän kautta vaikuttavat aineet kuten LSD, psilosybiini ja MDMA. "Mieltä ilmentävää" tarkoittavan psykedeeli-termin käyttäminen tässä yhteydessä hallusinogeeni-termin sijaan painottaa että näitä aineita terapian osana hyödyntävät psykiatrit luottavat psykedeelien tuottaman, psyykeä luotaavan tilan terapeuttiseen hyötyyn. Psykedeelisen terapian puolestapuhujat uskovat psykedeelien tehostavan potilaan omia psykoanalyyttisia kykyjä, helpottaen tavanomaisessa psykoterapiassa etenemistä. Joidenkin potentiaalisten hoitojen osalta tunnetaan myös taudinkuvaan liittyviä farmakologisia vaikutuksia.
Psykokemikaalit
Yksi tunnetuimmista psykokemikaaleista on 3-kinuklidinyylibentsilaatti eli BZ. BZ oli tarkoitettu haavojen hoitoon, mutta se aiheutti pieninä annoksina käyttäjässä voimakkaan hämmentyneisyystilan. Suuret annokset BZ:a aiheuttaa deliriumin. Se voi lamauttaa myös keskushermoston. BZ:n vaikutus saattaa kestää päiviä. Se on kuitenkin kiinteää, mikä huonontaa sen käyttöä aseena. CIA on tutkinut BZ:n kaltaisia aineita. Eräs niistä aiheuttaa kahden viikon deliriumin.