Mammografia
Mammografiakuvauksen historia alkaa 1900-luvun alusta, kun kirurgi Albert Salomon julkaisi vuonna 1913 tutkimuksen, jossa hän otti röntgenkuvia rinnanpoistoleikkauksessa poistetuista rinnoista osoittaakseen syövän leviämisen kainalon imusolmukkeisiin. Salomon pystyi myös erottamaan röntgenkuvan perusteella paikallisen, rajautuneen rintasyövän kudoksiin levinneestä syövästä. Eläville potilaille mammografiaa käytettiin laajamittaisesti ensimmäinen kerran vuonna 1930, jolloin yhdysvaltalainen radiologi Stafford L. Warren kuvasi rintasyöpäepäilyn vuoksi 119 naisen rinnat. Röntgenkuvien tulkinta terveiden rintojen ja syöpien suhteen oli hämmästyttävän tarkka: 119 henkilön kuvista vain kahdeksan tapausta tulkittiin väärin.
Mammografiaseulonta
Mammografiakuvausten tärkeimpänä riskinä pidetään säteilyn aiheuttamia syöpätapauksia. Mammografiaseulonnan hyödyt eli rintasyöpien aikaisempi havaitseminen ja rintasyöpäkuolleisuuden väheneminen ovat huomattavasti riskejä suuremmat, kun seulontaan osallistuvat naiset ovat yli 50-vuotiaita. Ikäluokassa 30–49 vuotta hyöty on hieman pienempi, mutta ylittää silti riskit. Rintasyöpäseulonnassa havaitaan laskennallisesti noin 105 syöpää jokaista mammografiasäteilyn aiheuttamaa syöpää kohti, kun kuvattavat ovat 50–59-vuotiaita ja kuvaus tehdään kolmen vuoden välein. Ikäluokassa 60–69 vuotta vastaava luku on 241. Nuoremmilla naisilla luvut ovat pienempiä: 40–49-vuotiailla havaitaan 48 syöpää jokaista aiheutettua kohti ja 30–39-vuotiailla 13 syöpää, kun seulonta tapahtuu kolmen vuoden välein eikä naisten lähisukulaisilla ole esiintynyt rintasyöpää. Jos ensimmäisen asteen sukulaisnaisilla (äiti, sisko, tytär) esiintyy rintasyöpää, on perusteltua aloittaa seulonnat aiemmin ja mahdollisesti tehdä niitä tiheämmin väliajoin.