Ritari
1100-luvulla, ristiretkien aikana, syntyi niin sanottuja hengellisiä ritarikuntia, joista tunnetuimpia olivat temppeliherrat, johanniitat ja saksalainen ritarikunta. Nämä pyrkivät yhdistämään munkki- ja ritari-ihanteet taistellessaan vääräuskoisia ja pakanoita vastaan sekä suojellessaan pyhiinvaeltajia. Edellä mainituista johanniitat toimivat edelleen kristillisenä hyväntekeväisyysjärjestönä. Myös Iberian niemimaalla syntyi reconquistan (kristittyjen suorittama maan takaisinvalloitus muslimeilta) aikana lukuisia hengellisiä ritarikuntia, kuten Santiagon ja Calatravan ritarikunnat Espanjassa sekä Kristuksen ritarikunta Portugalissa.
Ulaani
Vaikka eurooppalainen ratsuväki oli käyttänyt peitsiä ja seipäitä jo keskiajalta lähtien, ensimmäiset modernit, kevyillä keihäillä varustetut ratsujoukot luotiin kuitenkin vasta 1700-luvulla Puolassa kevyen ratsuväen roolin korostuessa suhteessa aiempaan raskaaseen ratsuväkeen ja keihäin varustettujen ratsumiesten tullessa yhä tarpeellisimmaksi nopeutensa vuoksi. Mallia tähän uuteen kevyen ratsuväen yksikkötyyppiin puolalaiset olivat saaneet tataareilta, joita vastaan puolalaiset olivat aikoinaan joutuneet taistelemaan. Yksikkötyyppiä alettiin hyödyntää Puolan rajojen ulkopuolella ensin Puolan jakaneiden naapurimaiden (Preussi, Venäjä, Itävalta) armeijoissa 1700-luvun jälkipuoliskolla ja Napoleonin sotien myötä myös muissa Länsi-Euroopan maissa Ranskan keisarillisen armeijan ratsukeihäsmiesten saavuttaman maineen ansiosta.