Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Nils Ekman
Elokuussa 2003 Ekman kaupattiin San Jose Sharksiin vaihdossa Chad Wisemaniin. Hän pelasi kauden 2003–2004 kaikki 82 NHL:n runkosarjaottelua ja teki samalla myös läpimurtonsa liigassa tehoilla 22+33=55. Ekman oli Sharksin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Patrick Marleaun jälkeen. Hän teki elokuussa 2004 yksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa, mutta Ekman pelasi koko kauden 2004–2005 Djurgårdenissa takia. Hän oli tehoilla 18+27=45 joukkueen paras pistemies ja Elitserienin pistepörssin viides. Ekman voitti Djurgårdenin sisäisen pistepörssin myös kevään 2005 pudotuspeleissä tehoilla 4+5=9.