Valkeakosken naiskaarti
Valkeakosken naiskaarti oli vuoden 1918 Suomen sisällissodan aikana toiminut punakaartin yksikkö, joka oli osa Valkeakosken punakaartia. Se oli muodostettu tuolloin Sääksmäen pitäjään kuuluneen Valkeakosken teollisuusyhdyskunnan naisista, jotka olivat suurimmaksi osaksi Tervasaaren paperitehtaan työläisiä. Kaartiin kuului yhteensä ainakin 115 naista, joista noin 50 oli aseellisessa osastossa, muiden toimiessa huolto- ja lääkintätehtävissä. Taisteluissa, teloituksissa ja vankileireillä heistä sai surmansa 47, eli käytännössä lähes kaikki aseellisen osaston naiset.
Aatto Koivunen
Koivunen komensi Tampereen taistelun lopussa koko kaupungin läntistä puolustuslinjaa, komennossaan oli tuolloin useampi tuhat miestä sekä koko Epilän rintama. Hänen vaimonsa mainitaan yhdeksi Pispalan naiskaartin perustajista. Hänen poikansa Martti kaatui taistelussa Epilänharjulla 26. maaliskuuta 1918. Hänen koko perheensä, mukaan lukien tytöt ja vävy Gunnar Keltamäki kuuluivat punakaartiin. Koivunen pakeni Tampereen taistelun jälkeen itään, selvisi myös Lahden vankimotista, mutta jäi kiinni Voikkaalla ja joutui vankileiriin. Hänet tuomittiin kuolemaan mutta tuomio muutettiin lopulta 15 vuoden vankeusrangaistukseksi. Vapauduttuaan vuonna 1921 hän otti osaa kunnallispolitiikkaan. Vankileiriltä hän sai malarian, jonka jälkiseuraamuksiin hän kuoli syyskuussa 1928.