Itärintama (toinen maailmansota)
Suomalaisia vapaaehtoisia palveli myös itärintamalla SS-divisioona Wikingissä. SS-joukkojen esikunta oli jo joulukuussa 1940 yhteydessä Suomen hallitukseen ja kehotti suomalaisia osoittamaan liittolaisuutta lähettämällä Saksaan vapaaehtoisia sotilaita. Etsivän keskuspoliisin entinen johtaja Esko Riekki valtuutettiin hoitamaan joukkojen rekrytointi salaisesti, ja lopulta vapaaehtoisia saatiin koottua pataljoonan verran eli noin 1 200 miestä. Vapaaehtoiset sitoutuivat palvelemaan SS-joukoissa kahden vuoden ajan. Toisin kuin muissa ulkomaalaisissa yksiköissä oli tapana, osa pataljoonan upseereista ja aliupseereista oli myös suomalaisia. Pataljoona liitettiin Wiking-divisoonaan ja siirrettiin itärintamalle tammikuussa 1942. Se palveli Etelän armeijaryhmässä ja osallistui muun muassa Kaukasian-operaatioon kesällä 1942.
Keski-Suomen pioneeripataljoona
Keski-Suomen pioneeripataljoona (lyhenne "KSPionP") oli Keuruulla sijaiseva Pioneerirykmenttiin kuuluva maavoimien rauhanajan joukkoyksikkö, jonka tehtävänä oli kouluttaa varusmiehistä sodan ajan pioneeri- ja suojelujoukkoja. Keski-Suomen pioneeripataljoonaan kuului neljä komppaniaa ja palkattua henkilöstöä keskimäärin 60 henkilöä. Pataljoonassa koulutettiin joukkoja pioneeri- ja raivaajapioneerikomppanioihin, suojelukomppanioihin sekä ilma- ja merivoimien käyttöön tarkoitettuja erikoisraivaajia ja suojeluryhmiä. Osa pioneeripataljoonan varusmiehistä koulutettiin erikoistehtäviin, kuten sotilaspoliiseiksi, suojelutiedusteluajoneuvon kuljettajiksi, suojeluhuoltomiehiksi sekä erikoisajoneuvojen ja työkoneiden kuljettajiksi. Varusmieskoulutuksen lisäksi pataljoonassa järjestettiin pioneeri- ja suojelujoukkojen kertausharjoituksia. Lisäksi yksikkö osallistui pääjoukko-osastonsa Pioneerirykmentin valmiustehtäviin.