Mäntän–Vilppulan rautatie
Gustav Adolf Serlachiuksen merkittävimpänä saavutuksena pidetään hänen vaikutustaan Pohjanmaan radan suuntaukseen Tampereelta kohden pohjoista. Juuri hänen vaikutuksestaan rata linjattiin ja rakennettiin Näsijärven itäpuolelle. Näin syntyi vuonna 1883 Serlachiuksen omistamille Mäntän tehtaille mahdollisuus käyttää Vilppulan asemaa tehtaan tavaraliikenteen välittämisessä. Alkuvuosina Mäntän ja Vilppulan välistä tavaraliikennettä hoidettiin hevoskuljetuksin, mikä tarjosi työtä kymmenille paikallisille hevosmiehille. Kuljetuksiin kokeiltiin myös lauttoja ja matalapohjaisia proomuja, joilla liikennöitiin Melasenkosken ja Keskikosken kautta Kotaselän rannalla Vilppulassa sijaitsevan puuhiomon luokse. Kuljetusten helpottamiseksi Melasenkoskea ruopattiin valtion varoin vuonna 1895, mutta siitä saatu hyöty jäi lyhytaikaiseksi rautatieyhteyden valmistumisen vuoksi.
G. A. Serlachius
Gustav Adolf Serlachiuksen ensimmäinen nimeltä tunnettu isänpuoleinen esi-isä oli Daniel Williamsson, jonka arvellaan olleen kotoisin Skotlannista. Hän arvellaan olleen Ruotsin armeijassa palkkasoturina ja ryhtyneen siviilivirkamieheksi vuonna 1617, Stolbovan rauhan jälkeen. Siviilivirkana oli verojen ja tullien kerääminen Uudenmaan rannikolla. Vuonna 1620 hän asettui asumaan Särkilahdelle, lähelle Pernajaa. Puolisokseen hän otti Lapinjärven kirkkoherran tyttären. Kun appiukko kuoli, tältä jäi perinnöksi suuri maaomaisuus. Kuollessaan vuonna 1639 hän omisti koko Särkilahden kylän. Eräiden tietojen mukaan Williamsson oli kauppias ja syntyjään joko Alankomaista tai Saksasta.