Makrofagi
Makrofagit kehittyvät veressä kiertävistä monosyyteistä ja asettuvat kudoksiin. Makrofageja on runsaasti lymfaattisissa kudoksissa, esimerkiksi imusolmukkeissa. Eri kudoksissa monosyytit erilaistuvat erilaisiksi "kudosmakrofageiksi":Makrofagit ovat erityisen tehokkaita tuhoamaan solunsisäisiä mikrobeja. Makrofageilla on tärkeä rooli myös soluvälitteisessä immuunipuolustuksessa, jossa ne toimivat antigeeniä esittelevinä soluina (APC-solut). Uuden tutkimuksen mukaan ikivanhalla kansanlääkkeellä berberiinillä voi olla keskeinen merkitys HIV:n aiheuttaman tulehduksen vaimennuksessa makrofageissa. Berberiini voi siten olla hyödyllinen lisähoito HIV:hen liittyvässä ateroskleroosissa.
Bakteriofagi
Bakteriofagi, useimmiten pelkästään fagi (tai faagi), on virus, joka loisii bakteerissa ja tuhoaa niitä. Eniten tutkimuksessa käytettyjä bakteriofageja ovat bakteriofagi λ sekä T4-bakteriofagi (kts. kuva). Fagit rakentuvat ikosahedraalisesta proteiinikuoresta, joka ympäröi sisällä olevaa DNA:ta, tai eräiden yksinkertaisempien fagien kohdalla RNA:ta. Tyypillisen DNA-fagin kromosomi sisältää n. 50 geeniä (5–500 kBp), jotka koodaavat muun muassa fagin osia, sekä proteiineja, joiden avulla fagi lamaannuttaa isäntäbakteerisolun. Fagilla on myös proteiinista koostuva rakenne, jolla se kiinnittyy bakteeriin ja injektoi eli syöttää sisään DNA:nsa (tai RNA:nsa). Fagit ovat kooltaan n. 20–200 nm (vertaa "Escherichia coli" -bakteeriin, joka on kooltaan n. 0,5 µm x 0,5 µm x 2,0 µm = 500 nm x 500 nm x 2000 nm) .