Saksan vallankumous (1918)
Spassa keisari oli päätynyt luopua Saksan keisarin arvosta vasta kello 1.15, mutta ei kuitenkaan Preussin kuninkaan arvosta. Päätös ilmoitettiin Berliiniin puhelimitse ja vastaus hämmästytti päämajaa, joka nyt sai kuulla ensi kerran, että Berliinissä oli ilmoitettu keisarin luopuneen jo 11.15 kaikesta vallastaan. Hindenburg neuvoi keisaria luopumaan kruunustaan ja matkustamaan Hollantiin. Yöllä järjestettiin vaaditut muodollisuudet Hollannin viranomaisten kanssa ja kello 4.30 Vilhelm II lähti junassa maanpakoon. Tähän päättyi Saksan keisarikunta.
Johannes Angelos
Angelos paljastuu Bysantin syrjäytettyjen keisareiden jälkeläiseksi, jolla olisi oikeus keisariuden tunnuksiin, purppurasaappaisiin. Valtaa janoamaton Angelos joutuukin koko kirjan ajan selittämään motiivejaan, ja vasta Konstantinopolin viimeisten hetkien koittaessa ja sulttaanin uskollisten janitsaarien rynnätessä kaupunkiin Angeloksen idealismi käy toteen. Bysantin viimeinen keisari Konstantinos XI kuolee kaupungin valloitusta seuranneessa taistelussa, ja taisteluiden tauottua sulttaani teloituttaa Angeloksen kansan edessä, hänen itsepäisesti vaadittua hänelle kuuluvaa kruunua. Angeloksen reisivaltimot viilletään auki, jotta Angelos ensimmäistä ja viimeistä kertaa olisi pukeutuneena hänellä kuuluviin keisariuden purppurasaappaisiin.