Ukraina
Ukrainan sähköntuotanto pohjautui vuonna 2010 pääosin fossiilisiin polttoaineisiin (64,1 %), ydinvoimaan (25,2 %) ja vesivoimaloihin (9,9 %). Ydinvoiman osuus sähköntuotannosta on maailman korkeimpia; maa sijoittuu suhteellisessa vertailussa kolmanneksi maailmassa Ranskan ja Belgian jälkeen. Ukrainan sähköntuotannoksi vuonna 2012 arvioitiin 198,1 TWh. Samana vuonna Suomen sähköntuotanto oli 67,7 TWh, joka vastaa noin kolmannesta Ukrainan sähköntuotannon kokonaismäärästä. Kansainvälisen ydinenergiajärjestö IAEA:n mukaan Ukrainan neljä ydinvoimalaitosta tuottivat vuonna vuonna 2013 noin 78 TWh sähköä, mikä oli noin 43,6 prosenttia Ukrainan nettosähköntuotannosta tuona vuonna. Lämpöenergian tuotannossa maakaasu oli vuonna 2011 hallitseva polttoaine 83,9 prosentin tuotanto-osuudella. Hiilellä tai turpeella tuotettiin 12,7, biopolttoaineilla 1,5, ydinvoimalla 1,1 ja öljyllä 0,9 prosenttia Ukrainan lämmitysenergiasta.
Ukrainan alueet
Ukrainan alueet ovat Ukrainan hallinnollisia osia. Maa jakautuu 27 aluetasoiseen yksikköön. Näistä 24 on tavallisia alueita, yksi autonominen tasavalta (Krimin autonominen tasavalta) sekä kaksi erityisstatuksella olevaa kaupunkia, pääkaupunki Kiova sekä Sevastopol. Aluejako on kuvattu Ukrainan perustuslain 9. luvussa 123-134. Krimin autonomista tasavallan asemaa käsitellään lisäksi Ukrainan perustuslain 10. luvussa. Tätä perustuslain määrittelemää jakoa 27 hallinnolliseen alueeseen käytetään maata koskevissa aluetilastollissa ja päätöksenteossa.