Gilalisko
Gilalisko eli gilahirviö ("Heloderma suspectum") on Yhdysvaltain lounaisosien ja Meksikon luoteisosien Sonoran aavikolla elävä myrkyllinen lisko. Gilalisko liikkuu kömpelösti, mutta puree kivuliaasti. Lisko tarraa tukevat leukansa saaliseläimeen ja valuttaa haavaan myrkyllistä sylkeä, myrkky valmistuu kahdessa alaleuan takaosan rauhasessa. Gilalisko rusentaa saaliinsa vahvoilla lihaksikkailla leuoillaan, joissa on pitkät ja terävät hampaat, lopuksi se ahmaisee murskaamansa ja lamauttamansa uhrin pää edellä sisuksiinsa. Gilaliskon häntä toimii rasvavarastona. Kylmillä säillä gilalisko lepäilee ja paastoaa, jolloin se ylläpitää elintoimintojaan häntänsä rasvaa kuluttamalla.
Gammabutyrolaktoni
Vaikuttava aine (GHB) on jatkuvalla käytöllä riippuvuutta aiheuttava aine, sekä fyysisesti että psyykkisesti. Joissakin tapauksissa käyttäjän annokset kasvavat, ja käyttövälit tihenevät pikkuhiljaa ja "huomaamatta". Tämä johtaa monesti tilanteeseen, jossa vastuuton käyttäjä nauttii yhdistettä kellon ympäri, ottaen aina uuden annoksen edellisen vaikutuksen loppuessa. Kun pidempi yhtäjaksoinen käyttö lopetetaan, vieroitusoireet alkavat muutaman tunnin kuluttua viimeisestä annoksesta. Aineen käytön lopettaminen saattaa muistuttaa hoitamattomana kuolemaankin johtavaa viinakramppia, delirium tremensistä. Niihin kuuluu mm. ahdistusta, vatsakipua, hikoilua, viluntunnetta, kylmiä ja kuumia väristyksiä, vapinaa, hallusinaatioita, unettomuutta joka voi jatkua jopa useita päiviä, sekä merkittävää pulssin ja verenpaineen nousua. Fyysisen puolen vieroitusoireet kestävät yleensä enimmillään muutaman päivän, mutta tämän jälkeen voi esiintyä vielä pitkään masentuneisuutta ja ahdistuneisuutta. On esitetty, että käytön lopettaminen aiheuttaa NMDA- eli glutamaattieksitotoksisuutta joka voi pitkäaikaisen käytön jälkeen olla hengenvaarallistakin. Epävirallisen, deduktiivisen päättelyn ja joidenkin epävirallisten kokeiden perusteella vieroitusoireet katoavat ja eksitotoksisuus lievittyy tai poistuu kokonaan nauttimalla tarvittasessa välittömästi niiden esiintyessä suuria annoksia (5-15 g) beeta-alaniinia tai L-glysiiniä.