Susanne Lindholmin murha
Koska Lindholmin kotimatkasta ei ole kunnollisia havaintoja, poliisit ovat pitäneet todennäköisenä, että hän saapui kotiin auton kyydissä. Teoriaa tukee se, että Lindholmia kuvattiin poikkeuksellisen kauniiksi naiseksi, joka normaalisti herätti huomiota. Miestuttavan mukaan Lindholm ei voisi kulkea kadulla niin, ettei tämän perään katsottaisi. Toisaalta isä Torsten Lindholm on kertonut, että Susanne oli monesti kävellyt yöllä kotiin raitiovaunukiskoja pitkin nimenomaan huomion välttämiseksi. Isän mukaan Susannea oli ahdisteltu ennenkin ja hän pelkäsi. Vain muutamaa kuukautta ennen kuolemaansa Susanne oli sanonut siskolleen Camillalle, ettei voisi missään tapauksessa mennä kenenkään vieraan autoon.
Karl Lindholm
Lindholmin vanhemmat olivat kappalainen Karl Adolf Lindholm ja Johanna Gustafva Stenius. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1869, työskenteli 1870-1888 Helsingfors Dagbladin toimituksessa ja sen jälkeen Helsingin kaupungin liikennekonttorin kamreerina. Lindholm oli innokas metsästäjä, joka toimi Suomen Metsästysyhdistyksen puheenjohtajana 1886-1899 ja harjoitti ensimmäisten joukossa Suomessa järjestelmällistä riistanhoitoa. Sitä koskevan kirjan "Jaktvården i Finland" hän julkaisi 1893. Sipoon Metsästysyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1887 toiminut Lindholm kirjoitti myös toisen, kaksiosaisen metsästyksestä kertovan teoksen "Sibbo jakten I-II" (1890-1898).