Singaporen talous
Singaporen talous on maailman vapaimpia, ja siellä on vain vähän rajoituksia ulkomaalaisten yrityksille, joiden pääoma on merkittävä tekijä maan talouskasvussa. Global Financial Centres Indexin vuoden 2012 listan mukaan Singapore oli maailman neljänneksi merkittävin finanssikeskus. Singaporen bruttokansantuote asukasta kohden on maailman korkeimpia, ja maan budjettivaje on selvästi pienempi kuin monissa muissa kehittyneissä valtioissa. Lisäksi maalla on huomattavat valuuttavarat. Palvelut tuottavat noin 73 prosenttia bruttokansantuotteesta, ja erityisen merkittäviä ovat finanssipalvelut ja turismi. Teollisuus tuottaa bruttokansantuotteesta noin neljänneksen, ja se on keskittynyt erityisesti elektroniikkaan ja öljynjalostukseen. Maanviljely on hyvin vähäistä, ja käytännössä kaikki ruokatuotteet on tuotava ulkomailta.
Singaporen kulttuuri
Kun Singapore erosi Malesian liittovaltiosta vuonna 1965, maassa alettiin rakentaa omaa identiteettiä. Maassa on pyritty luomaan monista vaikutteista yhtenäinen kulttuuri, mikä on ollut työlästä. Tämä johtuu osittain maan etnisten ryhmien suurista kulttuurieroista, seka-avioliittojen vähäisyydestä ja suurista sosiaalisista eroista. Nykyisinkin kiinalaisten käsissä on Singaporen talouselämä, ja he edustavat myös maan vaurainta ja korkeimmin koulutettua enemmistöä. Kiinalaisilla on maassa myös taloudellinen valta. Malaijit ja intialaiset kuuluvat pääosin alempiin tuloluokkiin, ja he ovat vähemmän koulutettuja. Lopputuloksena maahan on saatu kiinalaisten, malaijilaisten ja intialaisten kulttuurien kirjo. Jäljellä on myös brittiläisten vanhaa kulttuuria sekä myöhemmin tullutta amerikkalaista ja länsimaista kulttuuria. Maassa on kuitenkin alkuperäisillä paikoillaan etnisten ryhmien alkuperäiset asuinalueet kuten kiinalaisten asuttama Chinatown, intialaisten asuttama Little India sekä malaijien asuttama Geylang Serai.