Sionismi
Vuonna 1894 nuori keskieurooppalainen journalisti Theodor Herzl (1860–1904) havahtui juutalaisten ahdinkoon ranskalaisen kapteenin Alfred Dreyfusin oikeudenkäynnin aikana, kun vapaamielisinä luultujen ranskalaisten antisemitismi oli nostanut päätään. Herzl päätteli, että juutalaiset vapautuisivat vainoista ja syytöksistä vain omassa maassaan. Hän aloitti kampanjan juutalaisen valtion perustamisen puolesta ja kirjoitti 63-sivuisen pamfletin "Juutalaisvaltio" (1896). Herzl perusti Sionistisen Maailmanjärjestön ja järjesti vuonna 1897 ensimmäisen sionistikongressin Baselissa. Sionismin aate kasvoi nopeasti, ja Herzl sai tukijoita etenkin Itä-Euroopasta, missä juutalaisten asema oli kaikkein heikoin. Hän myös haki Turkin sulttaanilta tukea Israelin perustamiselle Turkin hallitsemaan Palestiinaan, ja myöhemmin Englannilta, josta tulikin Herzlin kuoltua Israelin valtion varsinainen kätilö.
Douglas Reed
Reed leimattiin antisemitistiksi, koska hänen mukaansa juutalaisella uskonnolla oli keskeinen rooli monien maailmaa kohdanneiden murheiden aiheuttajana. Hänen näkemyksensä mukaan koko juutalainen uskonto oli vain sairas herrarotuideologia, jonka Israelin alkukansoista eli heimoista nimenomaan juudealaiset ja leeviläispapisto väärensivät varsinaisesta Jehovan palvonnasta omia tarkoitusperiään palvelemaan. Reed teki itse selväksi, ettei hänellä ole mitään juutalaista kansaa vastaan sinänsä, vaan ettei hyväksy juutalaisen uskonnon inspiroimaa poliittista juutalaisuutta eli sionismia, joka hänen mukaansa ei vain tähtää maailmanvaltaan, vaan ajatus on tuon uskonnon varsinainen perusta. Perusteluina Reed lainaa useita lähteitä aina Raamatusta aikalaisvaikuttajien lausuntoihin.