Ulvila
Ulvilan kaupungin historia on pitkä: se perustettiin vuonna 1365, joten se on yksi Suomen kuudesta keskiaikaisesta kaupungista ja Suomen toiseksi vanhin kaupunki Turun jälkeen. Ulvila menetti kaupunkioikeutensa Porille vuonna 1558, kun Ulvilan silloinen satama oli maankohoamisen vuoksi muuttunut laivoille kulkukelvottomaksi. 442 vuotta myöhemmin, vuodesta 2000 lähtien Ulvilan kunta on taas käyttänyt itsestään nimitystä kaupunki. Nykyisen muotonsa Ulvilan kaupunki sai, kun Kullaan kunta liitettiin siihen vuonna 2005. Ulvilan kaupunginvaltuusto päätti 15. ja 29. joulukuuta 2008 kuntaliitoksesta Nakkilan, Harjavallan ja Kokemäen kanssa. Liitoksen (hankenimeltään Nauhakaupunki) piti tulla voimaan vuoden 2011 alussa. Vuoden 2009 alusta aloittanut uusi valtuusto päätti kuitenkin 2. maaliskuuta 2009 purkaa liitossopimuksen.
Jalomäen umpipiha
Jalomäen umpipiha Kullaalla Ulvilassa on kymmenistä harmaakylkisistä rakennuksista koottu Suomen ainoa täydellinen umpipiha. Umpipihoja tiedetään olleen Varsinais-Suomessa jo 1300-luvulla. Rakennustapa oli tunnettu lähinnä läntisessä Suomessa. Molemmat Jalomäen pihat - asuinpiha eli "miespiha" () ja talouspiha eli "karjapiha" - ovat ulkokehältään täysin umpeen rakennetut ja joka kohdassa umpipihaa voi sateella mennä räystässuojaan. Tilan rakennukset on siirretty nykyiselle paikalleen eri puolilta Satakuntaa perinteisen umpipihan mallin mukaisesti 1970-luvun alkupuolelta alkaen. Ensimmäiset rakennukset tilalle siirrettiin kuitenkin jo 1960-luvun alussa. Jalomäen umpipihassa on harjoitettu maataloutta ja siellä tehtiin muun muassa riihirukiita, riihittiin pellavaa sekä poltettiin hiiltä ja tervaa (viimeisen kerran vuonna 1988). 2000-luvun alussa se muutettiin maatilamatkailukohteeksi. Jalomäen umpipihasta on käytetty myös nimitystä "talonpoikaiskulttuurikeskus".