Saksan interventio Suomen sisällissodassa
Saksalaiset tarvitsivat kipeästi miehiä länsirintamalla, minkä vuoksi Suomeen pystyttiin lähettämään vain rajallisesti joukkoja. Maaliskuun aikana Danzigissa koottiin 9 445 miehen vahvuinen "Ostsee-Division" eli Saksan Itämeren-divisioona, jonka komentajaksi määrättiin kenraalimajuri Rüdiger von der Goltz. Lähes 10 000 miehen lisäksi Suomeen laivattiin yli 3 000 hevosta sekä valtava määrä aseita, ammuksia, elintarvikkeita ja muita varusteita. Taistelu- ja huoltojoukkojen ohella saapui myös muun muassa filmiryhmä, joka saksalaisten etenemisen aikana tallensi paljon ainutlaatuista kuvamateriaalia sisällissodasta. Kontra-amiraali Hugo Meurerin komentama laivasto-osasto koostui kaikkiaan noin sadasta erikokoisesta keisarillisen laivaston aluksesta. Sen mukana palasi myös 380 Pellingin taistelun jälkeen Suomenlahden ylitse paennutta Itä-Uudenmaan suojeluskuntalaista. Valkoisen armeijan edustajaksi divisioonan esikuntaan nimitettiin eversti Wilhelm Thesleff.
Danziginlahden taistelu
Puolan toisen tasavallan laivasto oli lähinnä valmistautunut turvaamaan yhteydet Ranskaan mahdollisessa Neuvostoliiton kanssa syntyneessä kriisissä. Hyökkäävän osapuolen ollessa Saksa ja pääsyn Itämerelle estyessä, kolme neljästä Puolan laivaston modernista hävittäjästä vetäytyisi Itämereltä Iso-Britanniaan Peking-suunnitelman mukaisesti. Jäljelle jäänyt laivasto, jonka muodostaisivat miinalaiva, hävittäjä, viisi sukellusvenettä ja joukko pienempiä aluksia tekisivät kaksi laivasto-operaatiota, joiden tarkoituksena oli häiritä Saksan laivaston liikehdintää Danziginlahdella sekä Saksan ja Itä-Preussin välisiä kuljetuksia. Kaikki sukellusveneet siirrettiin operaatioalueiltaan eteläiseltä Itämereltä Operaatio Worekiin upottamaan niin monta saksalaisalusta kuin mahdollista.