GMO-keskustelu
OECD:n turvallisuustyöryhmässä 2000–2009 toimineen kasvinjalostuksen dosentti Jussi Tammisolan mukaan tiedeyhteisö aiemmin korosti sitä, miten kasvilajikkeen hyödyt ja haitat riippuvat jalostetuista ominaisuuksista eikä jalostusmenetelmistä, mutta nykyään geenimuuntelu on muita selvästi turvallisempaa, koska 2000-luvulla se on kehittynyt jopa miljardeja kertoja perinteistä mutaatiojalostusta tarkemmaksi.
Vastaavasti jalostettaessa risteytyksillä kasvilajikkeeseen tulee villikasvista hyötygeenin ohella tuhansia tuntemattomia ja usein haitallisia geenejä. Ne aiheuttavat tuhansia kertoja enemmän tuntemattomia yhteisvaikutuksia kuin geenimuuntelu, jossa vain se haluttu hyötygeeni tuodaan.
Eläinjalostus
Jalostustyö on ennen kaikkea tilastollista ja yksittäisellä eläimellä ei ole suurta merkitystä. Joissakin tapauksissa vaikkapa hyvällä keinosiemennyssonnilla voi olla erittäin paljon jälkeläisiä. Tällaisen siitoseläimen arvioinnit ja varsinkin jälkeläisseurannat ovat erittäin tärkeitä.Jalostuksen työkaluja ovat eläinten rakenne- ja tuotantoarvostelut, keinosiemennys ja alkionsiirrot. Kaikkia näitä seurataan tilastollisin menetelmin. Rakennearvosteluissa kiinnitetään huomiota ruumiin rakenteeseen ja mittasuhteisiin. Tiettyjä asioita voidaan painottaa. Nykyisin lypsylehmät ovat pihatoissa ja jalkavikoihin on alettu kiinnittää enemmän huomiota. Automatisoidut lypsyt edellyttävät tietynlaista utarerakennetta. Tuotantoarvosteluissa seurataan maidon määrää ja laatua. Lihantuotannossa seurataan painon kehittymistä sekä jalostuseläinten jälkeläisten teurastusten yhteydessä saatuja tietoja. Keinosiemennyksen avulla hyvältä siitosurokselta saadaan enemmän jälkeläisiä kuin astutusten avulla olisi mahdollista. Siitosuroksen arviointi ja tulosten seuranta ovat erittäin tärkeitä, koska myös huonot ominaisuudet voivat moninkertaistua. Keinosiemennys ehkäisee myös astutusten yhteydessä leviävien tautien leviämistä. Alkionsiirron avulla naaraseläimeltä voidaan saada enemmän jälkeläisiä kuin se normaalisti olisi mahdollista. Lypsylehmältä tarvitaan useita jälkeläisiä, jotta saataisiin tilastollista tietoa tuotoksesta. Lehmä poikii ensimmäisen kerran kaksivuotiaana ja siitä eteenpäin vasikan vuodessa. Kymmenen vasikan saamiseen kuluu kaksitoista vuotta. Alkionsiirroilla voidaan saada kymmenen jälkeläistä muutamassa vuodessa.