Jehovan todistajien historia
1870-luvun alkupuolella Alleghenyssä Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa nykyisen Pittsburghin alueella alkoi toimia suhteellisen vaatimaton Charles Taze Russellin vetämä raamatuntutkisteluryhmä. Vuonna 1876 C. T. Russel tapasi Nelson H. Barbourin ja omaksui hänen käsityksensä raamatun aikalaskelmista. Russell tuki taloudellisesti Barbourin julkaisemaa "Herald of the morning"-lehteä. Samana vuonna hän myös lähetti kirjoituksen "Pakanain ajat – milloin ne päättyvät?" "Bible Examiner" -lehteen, jota julkaistiin Brooklynissa New Yorkissa. Sen lokakuun numerossa sivulla 27 sanottiin: "Seitsemän aikaa päättyvät vuonna 1914". "Pakanain ajat" on se aikakausi, jota eräässä raamatunkäännöksessä sanotaan "kansakuntien määräajoiksi" (Luukas 21:24).
Kokoukset (Jehovan todistajat)
Raamatuntutkijoiden liike sai alkunsa sen perustajan Charles Taze Russellin ympärille kokoontuneesta raamatuntutkiskeluryhmästä, joka pyrki tutkimaan Raamattua ennakkoluulottomasti, ilman perinteisen kristillisen teologian antamia selitysvaihtoehtoja. Kun raamatuntutkijoiden liike alkoi kasvaa, Russell kehotti heitä kokoontumaan yhteen jäsenten kodeissa tutkimaan Raamattua ja rukoilemaan. Nämä varhaiset kokoontumiset olivat yleensä vapaamuotoisia raamattupiirejä, joissa luettiin Raamattua, keskusteltiin tekstien merkityksestä ja rukoiltiin yhdessä. Vuonna 1881 Russell kehotti raamatuntutkijoita tutkimaan yhdessä myös Vartiotorni-lehden artikkeleita. Koska pelkkä yksittäisten raamatunkirjojen tutkiminen osoittautui työlääksi, alkoi Russellin johtama Vartiotorniseura tarjota materiaalia aiheenmukaiseen raamatuntutkimiseen. Ensimmäisen tällaisen raamatuntutkisteluoppaan julkaisi Los Angelesin raamatuntutkijaluokka eli ekklesia 1900-luvun alussa. Myöhemmin näitä aiheenmukaisia tutkisteluoppaita alettiin kutsua Berea-oppaiksi Apostolien teoissa mainitun Berean kaupungin mukaan.