Jehovan todistajat
Liikkeen nykyinen toiminta alkoi 1870-luvun alkupuolella eräästä Raamattua tutkivasta ryhmästä Alleghenyssä Pennsylvaniassa. Heidät tunnettiin tuolloin "raamatuntutkijoina". Yhteisön käsityksen mukaan Jehova Jumala alkoi tuolloin koota kansaansa. Adventisteilta vaikutteita saanut Raamatuntutkijat-ryhmän johtaja Charles Taze Russell julisti, että Jeesus oli jo läsnä näkymättömästi vuodesta 1874 alkaen. Samalla hän alkoi tutkia kriittisesti kristillisten kirkkojen oppeja. Jehovan todistajat uskovat, että vuonna 1919 Jumala havaitsi, että maan päällä vain nuo raamatuntutkijat saarnasivat Kristuksen näkymätöntä läsnäoloa ja puhdasta kristillistä oppia. Tämän pohjalta Jehovan todistajat uskovat, että he ovat ainoita tosikristittyjä ja että Jumala ohjaa yhteisöä.
Jehovan todistajien eskatologia
Jehovan todistajat opettavat, että vuodesta 1914 eteenpäin ihmiskunta on elänyt "viimeiksiksi päiviksi" kutsuttua ajanjaksoa, jonka aikana ongelmat lisääntyvät nopeasti. Tällä viitataan Raamatun Ilmestyskirjan 11. lukuun ja jakeisiin 15–18. He opettavat, että sota, taudit, nälänhätä, maanjäristykset, lähimmäisenrakkauden puute, moraalin rappeutuminen ja Jehovan todistajien tekemä saarnaamistyö ovat näiden "viimeisten päivien" tunnusmerkkejä. Tällä viitataan Matteuksen kirjan lukuun 24. ja Luukkaan kirjan 21. luvun jakeisiin 7–13. Tapahtumat, joita Jehovan todistajat tyypillisesti käyttävät todisteina tunnusmerkkien toteutumisesta, ovat ensimmäinen maailmansota, espanjantaudin puhkeaminen toukokuussa 1918, toinen maailmansota ja viimeisimmäksi syyskuun 11. päivän terroristi-iskut vuonna 2001 New Yorkissa.