Juutalaisten historia
Sionistinen liike, jonka mukaan juutalaisilla on oltava oma kansallisvaltio, sai alkunsa 1890-luvulla. Liikkeen alullepanija oli Theodor Herzl, joka esitti sionismin perusperiaatteet vuonna 1896 kirjassaan "Juutalaisvaltio" ja järjesti maailman ensimmäinen sionistisen kongressin Baselissa Sveitsissä vuonna 1897. Sionismin syntyyn vaikutti Venäjällä 1800-luvulla voimistunut antisemitismi, minkä seurauksena Venäjältä muutti kolme miljoonaa juutalaista Yhdysvaltoihin ja joitain myös Palestiinaan.
Antisemitismi
Euroopassa syntyi 1700-luvun lopulla arjalainen myytti, jonka mukaan juutalaiset ovat alempirotuisia kuin saksalaiset. 1800-luvulla Saksassa ja Itävallassa antisemitismi tuli mukaan politiikkaan, ja laajalle Euroopassa levinnyt juutalaisvastaisuus edesauttoi Adolf Hitlerin ja kansallissosialistien valtaannousua 1930-luvulla. Natsit alkoivat välittömästi panna toimeen juutalaisia rajoittavia sääntöjä ja vainoja. Vuonna 1942 natsit aloittivat liittolaistensa kanssa Euroopan juutalaisten järjestelmällisen murhaamisen, holokaustin, jonka seurauksena noin kuusi miljoonaa juutalaista menetti henkensä.