Bahai-usko
Bahai-usko (myös kirjoitusmuodoissa bahá’í-usko, baha'i-usko) on monoteistinen uskonto, jonka perusti Baha’ullah Persiassa vuonna 1863 ja joka korostaa ihmiskunnan hengellistä yhtenäisyyttä. Uskonnolla on noin kuusi miljoonaa kannattajaa ympäri maailman.
Abdulbaha’
Baha’ullahin ja Abdulbaha’n kirjoitukset levisivät 1890-luvulta lähtien. Varhaiskauden bahailaisuus oli opillisesti baabilaisuuden jatkaja, mutta leviäminen Lähi-idän ulkopuolelle – varsinkin Amerikkaan – muutti bahai-uskoa. Jumalaa ei voinut tuntea suoraan, mutta sen sijaan hänen ilmentymiään olivat olleet profeetat Abraham, Zarathustra, Mooses, Jeesus, Muhammad, Bab ja viimeisenä Baha’ullah. Virallisenkin opin kannalta Jeesus oli eräs tärkeimmistä profeetoista ja hänen odotettiin palaavan viimeisinä päivinä. Abdulbaha’n uskonnollista auktoriteettia lisättiin opilla, jonka mukaan hän oli "Liiton Keskus". Oppi muistutti bahai-uskoa edeltäneen šaikhilaisuuden oppia kätketyn imaamin ainoasta maanpäällisestä edustajasta, "ruknista".