Markian Popov
Popov aloitti sotilasuransa nuorena Venäjän sisällissodassa. Sodan jälkeen hän opiskeli Neuvostoliiton sotilaskouluissa ja eteni urallaan verrattain nopeasti. Hän oli kenraaliluutnantti ja Leningradin sotilaspiirin komentaja, kun Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon kesällä 1941. Popov osallistui useiden ratkaisevien taisteluiden johtoon toisen maailmansodan aikana. Hänet ylennettiin puna-armeijan toiseksi korkeimpaan armeijakenraalin sotilasarvoon 1943. Hän ei kuitenkaan nauttinut Stalinin luottamuksesta, minkä vuoksi hänen uransa oli epätasainen hänen pätevyydestään huolimatta. Hänet alennettiin sodan lopulla epäonnistuneen Riian valtausyrityksen jälkeen. Häntä väheksyttiin sodanjälkeisessä neuvostoliittolaisessa historiankirjoituksessa. Hänen maineensa ja arvonsa palautettiin vasta Stalinin kuoltua ja Nikita Hruštšovin noustua valtaan. Hruštšov ja Popov olivat tehneet yhteistyötä Stalingradin taistelun aikana, ja hänen uransa lähti uuteen nousuun 1954. Popov kuoli tapaturmaisesti Moskovassa 1969.
John Pope
Pope syntyi Louisvillessä Kentuckyssä Nathaniel Pope-nimisen liittovaltion tuomarin pojaksi. Hänen isänsä oli Abraham Lincolnin ystävä. Hän oli Manning Forcen lanko and ja toinen pikkuserkku Mary Todd Lincolnille. Hän valmistui Yhdysvaltain sotilasakatemiasta 1842 ja sai komennuksen kakkosluutnantiksi kartoittajainsinööreihin. Hän palveli Floridassa ja auttoi sitten mittaamaan Yhdysvaltain ja Kanadan pohjoisrajaa. Hän taisteli Zachary Taylorin alaisena Monterreyn ja Buena Vistan taisteluissa Meksikon–Yhdysvaltain sodan aikana, missä hän sai väliaikaisen ylennyksen ykkösluutnantiksi ja kapteeniksi. Sodan jälkeen Pope työskenteli maanmittarina Minnesotassa. 1850 hän esitteli navigoitavuutta Red Riverissä. Hän palveli pääinsinöörinä New Mexicon hallinnossa 1851-1853, ja vietti loput rauhan vuodet mittaamalla rautatietä Tyynellemerelle.