Newtonin kehto
Newtonin kehto on Isaac Newtonin mukaan nimetty laite, joka demonstroi liikemäärän ja energian säilymislakia. Newtonin kehto rakentuu toisissaan kiinni olevista heilureista (yleensä viidestä), joista jokainen roikkuu kahdella samanpituisella narulla telineestä. Kun reunimmainen heiluri nostetaan ilmaan ja päästetään irti, syntyy ketjureaktio, jossa reunimmaiset heilurit nousevat vuorotellen ilmaan ja keskimmäiset pysyvät paikoillaan. Tätä jatkuu, kunnes energia loppuu. Narujen samanpituisuus pitää heilureiden liikkeet samalla tasolla. Jos narut eivät ole yhtä pitkät, heilurit epätasapainottuvat. Kehtoa voidaan käyttää myös niin, että pannaan kaksi palloa liikkeelle, jolloin kahden pallon osuttua muihin toisesta päästä lähtee myös kaksi palloa liikkeelle.
Neurofilosofia
Monet mielen toimintaan liittyvät asiat, kuten tietoisuus, ovat olleet kauan filosofien yksinoikeutena. Eräs syy on se, että aivojen toimintaa on vaikea tutkia. Neurofilosofia perustuu neurotieteiden edistykseen erityisesti viimeisen sadan vuoden aikana. Neuronit löydettiin 1837, kun Jan Evangelista Purkyně löysi niin kutsutut Purkinjen solut. Varsinaisesti neuronit opittiin erottamaan 1800-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Otto Friedrich Karl Deitersin ja Camillo Golgin töiden ansiosta. Neuroneita pystyttiin eristämään ja niiden toimintaa päästiin tutkimaan vasta 1900-luvulla. Neuronien havaittiin viestivän keskenään sähköisesti. Tämän jälkeen oli mahdollista kysyä, miten tämä viestintä liittyy mielen toimintoihin.