Jehovan todistajien historia
1870-luvun alkupuolella Alleghenyssä Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa nykyisen Pittsburghin alueella alkoi toimia suhteellisen vaatimaton Charles Taze Russellin vetämä raamatuntutkisteluryhmä. Vuonna 1876 C. T. Russel tapasi Nelson H. Barbourin ja omaksui hänen käsityksensä raamatun aikalaskelmista. Russell tuki taloudellisesti Barbourin julkaisemaa "Herald of the morning"-lehteä. Samana vuonna hän myös lähetti kirjoituksen "Pakanain ajat – milloin ne päättyvät?" "Bible Examiner" -lehteen, jota julkaistiin Brooklynissa New Yorkissa. Sen lokakuun numerossa sivulla 27 sanottiin: "Seitsemän aikaa päättyvät vuonna 1914". "Pakanain ajat" on se aikakausi, jota eräässä raamatunkäännöksessä sanotaan "kansakuntien määräajoiksi" (Luukas 21:24).
Jehovan todistajien hallintoelin
Jehovan todistajissa on nykyisin maailmanlaajuisesti noin 9000 sellaista jäsentä, jotka ilmaisevat vuosittaisessa "muistonvietossa" kuuluvansa ns. "voideltujen" joukkoon ja omaavansa Jehovan todistajien valtaosasta poiketen taivaaseen menemisen toivon. Hallintoelimen jäsenen täytyy kuulua tuohon voidelluiksi kutsuttuun ryhmään. Teoriassa jokainen voidelluista kuuluu Jehovan todistajien erityiseen "uskollinen ja ymmärtäväinen orja" -luokkaan jolla tulisi Jehovan todistajien opin mukaan olla opetusvastuu, mutta käytännössä vain hallintoelimeen kuuluvilla muutamalla voidelluksi tunnustautuvalla on valtaa oppien ja jaettavan opetuksen suhteen. Muut voidelluiksi tunnustautuvat ovat seurakunnissaan samanlaisessa vastaanottavan asemassa kuin ns. "muut lampaat" -ryhmään kuuluvat, eli valtaosa noin 7 miljoonasta Jehovan todistajasta.