New Yorkin historia
New Yorkin kaupungin historia alkoi vuonna 1524, kun Giovanni da Verrazzano ankkuroi ranskalaisen laivansa Hudson-joen suulle lenape-intiaanien asuinalueelle, jonne New Yorkin kaupunki myöhemmin perustettaisiin. Vuonna 1609 meritietä Intiaan etsinyt englantilainen Henry Hudson tutki Hudson-jokea ja totesi sen suun erinomaiseksi satamapaikaksi. Alankomaalaiset perustivat Manhattanin saaren eteläkärkeen siirtokunnan, jonka nimeksi he antoivat Uusi Amsterdam. Britit ottivat kaupungin haltuunsa vuonna 1664 ja nimesivät sen New Yorkiksi. Vuonna 1783 britit vetäytyivät New Yorkista, ja kaupungista tuli itsenäisten Yhdysvaltojen pääkaupunki 1789–1790.
New Yorkin historia
Vuonna 1643 Manhattanin siirtokunnassa oli 400–500 asukasta ja siellä puhuttiin 18 kieltä. Kolme Long Islandilla sijainnutta kylää yhdistyivät 1642 Breukelenin kaupungiksi, joka nimettiin myöhemmin Brooklyniksi. Alankomaalaiset ostivat intiaaneilta maata Queensista vuonna 1635 ja Bronxista 1639, ja myös Staten Island asutettiin. Harlemin asutuksesta tuli pysyvää vuonna 1658.