Punakaarti
Nimitys ”punainen kaarti” syntyi jo suurlakon alussa, mutta alun perin sillä tarkoitettiin vain kahta Kaarlo Luodon komentamaa rykmenttiä, jotka käyttivät punaisia käsivarsinauhoja. Väriin ei Suomessa vielä tuolloin liittynyt sen myöhempää poliittista merkitystä, vaan esimerkiksi osa kansalliskaartiin kuuluneista työläisistä käytti valkoisia nauhoja. Nimitys kuitenkin levisi nopeasti, ja jo lakon päättyessä porvaristo kutsui kansalliskaartia yleisesti ”punaiseksi kaartiksi”. Luodon kokoama ”punakaarti” oli sotilaallisen mallin mukaan organisoitu. Se harjoitteli Kaisaniemen puistossa tai Kallion ja 
Punavuoren työläiskaupunginosissa, samalla kun osa miehistöstä partioi eri puolilla kaupunkia. Perjantaina 3. marraskuuta punakaarti hääti poliisilaitokselta epälojaaleina pidetyt ylioppilaat, joita Luoto kuvaili ”tiukkoihin trikoisiin pukeutuneiksi urheilijoiksi”. Hänen mukaansa heidän tilalleen tuli nyt ”miehiä”.
Punakaarti
Kun mukaan lasketaan vielä valkoisen terrorin uhrit sekä vankileireillä kuolleet, saadaan punaisten kokonaistappioiksi noin 26 000 henkilöä, joiden joukossa on noin 880 naista. Asetta kantaneiden punakaartilaisten lisäksi luvussa on mukana myös muita punaisten kannattajia tai valkoisten punaisiksi laskemia. Ruotsinkielisiä punakaartilaisia kuoli taisteluissa 1 200 ja myöhemmin heitä menehtyi vankileireillä ainakin 400.