Suomen kielen historia
Suomen kieli on muiden uralilaisten kielten tavoin kehittynyt uralilaisesta kantakielestä, jota on perinteisen näkemyksen mukaan puhuttu noin 6 000 vuotta sitten jossain Volgan keskijuoksun ja Ural-vuorten välisellä alueella. Nykyään monet kielitieteilijät kuitenkin pitävät kantauralia huomattavasti nuorempana ja ajoittavat sen noin vuoteen 2000 eaa. Uralilaisesta kantakielestä nykysuomeen asti periytyneitä kielitypologisia piirteitä ovat esimerkiksi agglutinaatio, omistusliitteiden käyttö, painon sijoittuminen ensimmäiselle tavulle ja vokaalisointu.
Ranskan kieli
Vanhin säilynyt ranskankielinen teksti, joka selvästi poikkeaa latinasta, on vuonna 842 tehty Strasbourgin valat. Ranskan kielen kehitysvaihetta tästä 1300-luvulle saakka sanotaan tavallisesti "muinaisranskaksi" (). Tuolta ajalta ovat peräisin monet tunnetut "chanson de geste’t", trubaduurien runot Kaarle Suuren upeudesta ja ristiretkiin osallistumisesta. Tällöin Pariisi oli jo maantieteellistä ja taloudellisista syistä keskeinen paikka, mikä lopulta johti siihen että Pariisin alueen ranskasta, jota kutsutaan myös "francien’iksi", kehittyi ranskan kieli.