Antiikin Kreikan uskonto
Eri paikoissa palvotun jumalan samannimisyys ei taannut sitä, että jumalaan liitetyt uskomukset tai kultit olisivat olleet samanlaisia: kreikkalaiset tiesivät hyvin, että Spartassa palvottu Artemis, neitsytmetsästäjätär, oli hyvin erilainen jumaluus kuin Efesoksen Artemis, joka oli monirintainen hedelmällisyyden jumalatar. Monet jumalat symboloivat monia erilaisia asioita, ja jumalten eri aspektit erotettiin toisistaan eri epiteeteillä. Esimerkiksi "Zeus Agoraios" oli agoralla tapahtuvan toiminnan suojelija, "Zeus Filios" ystävyyden jumala, "Zeus Horkios" vannottujen valojen vartija ja "Zeus Ksenios" vieraanvaraisuuden ja muukalaisten jumala. Toisaalta monien jumalten kultit olivat keskenään hyvin samanlaisia. Esimerkiksi varhaisen Äitijumalattaren tai Potnia Theronin kultista peräisin olleita piirteitä liitettiin myöhemmin sekä Heraan, Artemiihin, Afrofiteen, Demeteriin että Atheneen.
Kreikkalainen mytologia
Ylimmät jumalat asuivat Olympos-vuorella. Jumalista ylin oli Zeus ja yhteensä olympolaisia jumalia oli kerrallaan 12. Pääjumalten lisäksi lähes joka toiminnolla oli oma jumalansa. Varsinaisten jumalten lisäksi tunnettiin nimeltä suuri määrä erilaisia taruolentoja, kuten kyklooppeja, harpyijoita, titaaneja, seireenejä, kentaureja, nymfejä ja satyyreja. Jumalat eivät ole kreikkalaisessa mytologiassa pelkästään ihailtavia hahmoja, he kykenevät myös vihaan, kostoon ja petoksiin, eli ovat näin hyvin inhimillisiä hahmoja. Varhaisin ja täydellisin kuvaus jumalten ja titaanien alkuvaiheista löytyy Hesiodoksen teoksesta "Jumalten synty" 700-luvulta eaa.