155 K 98
155 K 98 ("155 millimetrin kanuuna 1998") on suomalainen Patrian valmistama 155 mm:n 52-pituuskaliiperinen raskas kenttätykki, teknisesti ottaen kanuunahaupitsi, mutta suomalaiselta nimitykseltään kuitenkin kanuuna. Se on Tampellan ja Vammaksen kehittämä Tampellan 155 K 83 -mallista. Se otettiin käyttöön Suomen puolustusvoimissa mallimerkinnän mukaisesti vuonna 1998. Tykissä on 78 kW:n tehoinen apumoottori, jolla se kykenee liikkumaan itsenäisesti. Tykki tuodaan raskaan maastokuorma-auton vetämänä lähelle tuliasemaa, josta se ajetaan perille oman apumoottorin voimin. Moottoria käytetään noin kilometrin siirtymiin, esimerkiksi tuliasemien vaihtoon vihollisen vastatykistötoiminnan varalta. Tykin saattaminen ajosta ampumakuntoon kestää miehistöstä riippuen muutamia minuutteja. Sen nykyinen käyttötarkoitus Suomessa on operatiivisiin joukkoihin kuuluvien valmiusprikaatien tukeminen.
Eric O. W. Ehrström
Ehrström suunnitteli ja valmisti erilaisia pieniä metalliesineitä kuten tuhkakuppeja, lippaita, maljoja, vaaseja ja erilaisia rasioita käyttäen materiaalina kuparia, messinkiä, pronssia tai tinaa. Hän valmisti metallitaontatöitä useisiin rakennuksiin, kuten Hvitträskin taiteilijahuvilaan ja Suur-Merijoen kartanoon Karjalan Kannakselle. Ehrström suunnitteli myös koruja, ja vuonna 1918 hän suunnitteli Suomen kuninkaan kruunun sekä Suomen normaalivaakunan ynnä viranomaisten sinettejä. Vuonna 1927 Ehrström menetti onnettomuudessa oikean kätensä, minkä jälkeen hänen vaimonsa Olga Gummerus-Ehrström, joka itsekin oli monipuolinen ja lahjakas taiteilija, auttoi miestään tämän töissä.