Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Joe Nieuwendyk
Conn Smythe Trophyn ja Calder Memorial Trophyn lisäksi Nieuwendyk palkittiin NHL-urallaan King Clancy Memorial Trophyllä vuonna 1995. Palkinto myönnetään johtajuudesta kaukalossa ja sen ulkopuolella sekä humanitaarisesta työstä yhteisössään. ssa hän pelasi neljästi, vuosina 1988, 1989, 1990 ja 1994. Nieuwendyk pelasi NHL-urallaan yhteensä 1 257 runkosarjaottelua, joissa hän teki 564 maalia ja 562 syöttöpistettä eli yhteensä 1 126 tehopistettä. Pudotuspeliotteluita hänelle kertyi 158, joissa hän teki 66 maalia ja antoi 50 maaliin johtanutta syöttöä.