Jehovan todistajat
Liikkeen nykyinen toiminta alkoi 1870-luvun alkupuolella eräästä Raamattua tutkivasta ryhmästä Alleghenyssä Pennsylvaniassa. Heidät tunnettiin tuolloin "raamatuntutkijoina". Yhteisön käsityksen mukaan Jehova Jumala alkoi tuolloin koota kansaansa. Adventisteilta vaikutteita saanut Raamatuntutkijat-ryhmän johtaja Charles Taze Russell julisti, että Jeesus oli jo läsnä näkymättömästi vuodesta 1874 alkaen. Samalla hän alkoi tutkia kriittisesti kristillisten kirkkojen oppeja. Jehovan todistajat uskovat, että vuonna 1919 Jumala havaitsi, että maan päällä vain nuo raamatuntutkijat saarnasivat Kristuksen näkymätöntä läsnäoloa ja puhdasta kristillistä oppia. Tämän pohjalta Jehovan todistajat uskovat, että he ovat ainoita tosikristittyjä ja että Jumala ohjaa yhteisöä.
Jehovan todistajien tavat
Vuodesta 1962 Jehovan todistajat ovat opettaneet, että todistajien on oltava kuuliaisia maallisille esivalloille Roomalaiskirjeen 13. luvun perusteella. Heidän odotetaan maksavan tunnollisesti veronsa ja noudatettava kaikkia lakeja ja yhteiskunnan määräyksiä, mikäli ne eivät ole ristiriidassa Raamatun periaatteiden kanssa. Uuden maailman käännöksen mukaan kuuliaisuus esivalloille on "suhteellista". Mikäli esivalta vaatii jotakin, mitä Jehovan todistajat eivät raamatullisen ymmärryksensä perusteella voi noudattaa, ei esivallan käskyä tule heidän tulkintansa mukaan totella. Tällöin astuu voimaan periaate: "Enemmän on toteltava Jumalaa kuin ihmisiä" (Apostolien teot 5:29). Myös perinteinen kristillinen tulkinta on lähtenyt siitä, että esivaltaa ei tule totella, mikäli se vaatii jotain, joka on Jumalan tahdon vastaista.