Terijoen hallitus
Terijoen hallitus eli Kuusisen hallitus, viralliselta nimeltään Suomen kansanhallitus, oli Neuvostoliiton talvisodan aikana perustama hallitus, jonka kanssa Neuvostoliitto ilmoitti 2. joulukuuta 1939 solmineensa avunantosopimuksen. Hallituksesta oli tarkoitus tulla Neuvostoliiton valtaaman Suomen uusi hallitus. Hallitus perustettiin oikeuttamaan talvisota. Se pyysi Neuvostoliitolta ”apua” Suomen kansantasavallan perustamiseksi.
Porvarihallitus
Syksyllä 1953 kiihtyi Suomen sisäpolitiikassa Kekkosen vastainen kampanja. Kekkosen katsottiin käyttävän liian avonaisesti idänkorttia. Neuvostoliitossa myös arvosteltiin Kekkosta siitä, että tämä käytti idänsuhteita omien valtapyrkimystensä edistämiseen. Presidentti Paasikivikin huolestui siitä, että Neuvostoliitto lupasi Suomelle pitkäaikaista lainaa ja kaupassa länsivaluuttoja, jos Kekkonen pysyisi pääministerinä. Paasikivi pelkäsi Kekkosen lisäävän maan talouden ja siten koko Suomen riippuvuutta Neuvostoliitosta. Näin ollen hän antoi Vapaamielisten liiton (VL) Sakari Tuomiojalle tehtäväksi enemmistöhallituksen luomisen. Vapaamielisten liitto oli syntynyt hajonneen Edistyspuolueen vähemmistösiivestä, jonka johtajana Tuomioja tunnettiin. Tuomiojan hallitus tuli valtaan 17. marraskuuta 1953 ja se oli virallisesti luonteeltaan sitoutumaton toimitusministeristö. Tosiasiassa se oli oikeistosuuntainen ja ensimmäinen täysi porvarihallitus sitten 1930-luvun. Sen muodostivat Vapaamielisten liiton Tuomiojan lisäksi Edistyspuolueen enemmistöstä syntyneen Suomen Kansanpuolueen (SK), Kokoomuksen ja RKP:n edustajat. Tosin RKP:n eduskuntaryhmä ei tunnustanut sen edustajia olevan hallituksessa, joten hallituksen enemmistöluonne muuttui. Maalaisliitto jättäytyi Tuomiojan hallituksen kaavailuista pois jo alkuvaiheessa.