Eritrean historia
Virallisesti Eritrea itsenäistyi 24. toukokuuta 1993. YK:n tarkkailemassa kansanäänestyksessä 23.–25. huhtikuuta 1993 eritrealaiset päättivät itsenäistyä, ja kahden vuorokauden päästä julistettiin Eritrean itsenäinen valtio perustetuksi. Järjestettiin vapaat kansalliset vaalit. Kansalliskokous, joka nimitti Isaiksen presidentiksi, koostui sekä entisistä EPLF:n jäsenistä että muista puolueista. EPLF järjestyi poliittiseksi puolueeksi, Demokratian ja oikeuden kansanrintamaksi (PFDJ), ja säätää uutta perustuslakia Eritrean nuoreen valtioon.
Afrikan historia
Siirtomaiden itsenäistyminen alkoi Libyasta 1951. Liberia, Etelä-Afrikka, Egypti ja Etiopia olivat jo vanhastaan itsenäisiä. Moni muu maa itsenäistyi pian sen jälkeen. Varsinainen itsenäistymishuippu oli vuonna 1960, kun suurin osa Ranskan Länsi-Afrikan siirtomaista sai itsenäisyyden. Suurin osa Afrikan maista itsenäistyi 1960-luvulla, mutta jotkin siirtomaavallat (erityisesti Portugali) vastustivat itsenäistymispyrkimyksiä, mikä johti katkeriin itsenäistymistaisteluihin. Viimeiset maat jotka itsenäistyivät olivat Portugalista itsenäistyneet Guinea-Bissau (1974), Mosambik (1975) ja Angola (1975), Ranskasta itsenäistynyt Djibouti (1977), Britanniasta itsenäistynyt Zimbabwe (1980), Etelä-Afrikasta itsenäistynyt Namibia (1990) ja Etiopiasta itsenäistynyt Eritrea (1993).