Eritrean historia
Virallisesti Eritrea itsenäistyi 24. toukokuuta 1993. YK:n tarkkailemassa kansanäänestyksessä 23.–25. huhtikuuta 1993 eritrealaiset päättivät itsenäistyä, ja kahden vuorokauden päästä julistettiin Eritrean itsenäinen valtio perustetuksi. Järjestettiin vapaat kansalliset vaalit. Kansalliskokous, joka nimitti Isaiksen presidentiksi, koostui sekä entisistä EPLF:n jäsenistä että muista puolueista. EPLF järjestyi poliittiseksi puolueeksi, Demokratian ja oikeuden kansanrintamaksi (PFDJ), ja säätää uutta perustuslakia Eritrean nuoreen valtioon.
Eritrea
Tärkeimmät kaupungit ovat pääkaupunki Asmara, satamakaupunki Massawa, Sahelin alueen tärkein kaupunki Nakfa, maanviljelyalueen keskus Keren vuoristossa, Akordat banaaninviljelyalueella Barka- ja Gash-jokien välissä ja Mendefera eli Adi Ugri, joka oli italialaisvallan aikana vastarintaliikkeen keskeinen paikka.
Ilmasto on kuuma alavilla alueilla, mutta lauhkea ylängöllä. Vuodessa on kaksi sadekautta: lyhyt helmikuusta huhtikuuhun ja pitempi kesäkuusta syyskuuhun. Maanviljely on mahdollista vain ylätasangolla. Rannikon aavikolla on Afrikan kuumin keskimääräinen minimilämpötila (27 °C). Alue on soratasankoa, jossa kasvaa harvakseltaan heinäkasveja.