Yhteiskuntatieteiden historia
Immanuel Kant oli 1700-luvun valistusajan saksalainen filosofi. Hän asetti inhimillisen hyödyn tavoittelun sijalle velvollisuuden ja moraalin. Hän pohti metafysiikkaa eli olemassaolon olemusta. Hän oli myös omaksunut aikakautensa yksilönvapauden aatteita ja piti ihmisiä tasa-arvoisina. Kantin pääteos on Puhtaan järjen kritiikki ("Kritik der reinen Vernunft", 1781).
Maantiede
Muiden tieteiden mukana maantieteen asema koheni valistuksen aikana 1700-luvulla, jolloin se alkoi hiljalleen myös muistuttaa sisällöltään nykyistä maantiedettä. Immanuel Kantilla oli suuri merkitys maantieteen kehittymisessä spatiaalisuutta eli tilaa ja temporaalisuutta eli aikaa tutkivaksi tieteenalaksi: epistemologisessa teoriassaan "Puhtaan järjen kritiikissä" hän esitti, että kaikki muu tietomme perustuu käsitykseen ajasta ja paikasta. Kant vaikutti lukuisiin muihin maantieteilijöihin, esimerkiksi Humboldtiin.