Jehovan todistajien historia
1870-luvun alkupuolella Alleghenyssä Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa nykyisen Pittsburghin alueella alkoi toimia suhteellisen vaatimaton Charles Taze Russellin vetämä raamatuntutkisteluryhmä. Vuonna 1876 C. T. Russel tapasi Nelson H. Barbourin ja omaksui hänen käsityksensä raamatun aikalaskelmista. Russell tuki taloudellisesti Barbourin julkaisemaa "Herald of the morning"-lehteä. Samana vuonna hän myös lähetti kirjoituksen "Pakanain ajat – milloin ne päättyvät?" "Bible Examiner" -lehteen, jota julkaistiin Brooklynissa New Yorkissa. Sen lokakuun numerossa sivulla 27 sanottiin: "Seitsemän aikaa päättyvät vuonna 1914". "Pakanain ajat" on se aikakausi, jota eräässä raamatunkäännöksessä sanotaan "kansakuntien määräajoiksi" (Luukas 21:24).
Jehovan todistajien raamatuntulkinta
Jo Russellin ajoista saakka raamatuntutkijat ja myöhemmin Jehovan todistajat ovat ajatelleet, että vain Raamatun alkuperäiset käsikirjoitukset (jotka eivät ole säilyneet) ovat olleet Jumalan henkeyttämiä ja ohjeellisia. Toisin kuin monet yhdysvaltalaiset konservatiivit, jotka suosivat ”Kuningas Jaakon käännöstä” () ja niitä myöhäisiä bysanttilaisia käsikirjoituksia, joihin tämä käännös perustuu, Jehovan todistajat ovat pyrkineet ennallistamaan Raamatun mahdollisimman autenttisen tekstin. Tässä he ovat käyttäneet hyväkseen raamatuntutkimuksen kehittämiä tekstikritiikin menetelmiä. Jehovan todistajia on kritisoitu siitä, että he eivät hyväksy kriittistä raamatuntutkimusta ja että heidän raamatuntutkimuksensa pyrkisi osoittamaan Raamatun kohtia vain todeksi, unohtaen mahdollisuuden epätodenmukaisuudesta.