Seleukos I Nikator
Seleukos I Nikator (, ”Voittaja”, noin 358–281 eaa.) oli makedonialainen sotilas, Aleksanteri Suuren upseeri ja yksi diadokeista. Seleukoksesta tuli lopulta Persian kuningas. Hän oli Seleukidien hallitsijasuvun perustaja.
Latinankielinen kirjallisuus
Myöhemmän keisarikauden alussa 100-luvulla vaikutti voimakas arkaisoiva suuntaus, jossa tyylillisiksi esikuviksi nostettiin esiklassisen kauden kirjailijat. Suuntaus vertautuu löyhästi kreikkalaisessa kirjallisuudessa samaan aikaan vallinneeseen ns. toiseen sofistiikkaan. Tähän aikaan vaikutti muun muassa Aulus Gellius (n. 123–165), jonka teos "Attikan öitä" ("Noctes Atticae") sisältää runsaasti tietoja ja poimintoja varhaisemmasta kirjallisuudesta. Suetonius (n. 69–140) kirjoitti tunnetun kokoelman elämäkertoja Rooman keisareista ("De vita Caesarum"). Hän oli kotoisin Pohjois-Afrikasta, samoin kuin puhetaidon opettaja Fronto (n. 100–166) sekä puhuja, filosofi ja kirjailija Apuleius (n. 123–190). Jälkimmäisen käsialaa on ensimmäinen kokonaisena säilynyt latinankielinen romaani "Kultainen aasi" ("Metamorphoses"). Ensimmäisiin merkittäviin kristittyihin kirjailijoihin kuului niin ikään afrikkalaissyntyinen Tertullianus (n. 155–230), joka teki arvokasta työtä latinankielisen kristillisen terminologian luomisessa.