Jalujoen taistelu
Keisarillisen Japanin armeijalla oli Koreassa käytössään kolmeen divisioonaan jaettuna yhteensä noin 42 000 sotilasta. Japanin joukkojen komentaja kenraalimajuri Kuroki Tamemoto keskitti joukkonsa Sinuijun kaupungin eteläpuolelle ja valmistautui hyökkäämään venäläisten joukkoja vastaan Jalujoella. Japanilaiset saivat Zasulitsin uskomaan joukkojen Sinuijun lähellä olevan harhautus kahakoimalla venäläisiä vastaan Jalujoen suulla, jonne hän keskitti suurimman osan sotilaistaan. Japanilaiset saivat rakennettua useita ponttonisiltoja joen yli ilman minkäänlaista vastustusta, ja Kuroki sai siirrettyä kolme divisioonaansa joen pohjoispuolelle. Zasulitsin puutteellinen tiedustelutoiminta johti siihen, että japanilaisia vastassa oli vain muutama pataljoona venäläisiä sotilaita.
Itsukushima (1889)
Saavuttuaan Japaniin alus liitettiin vara-amiraali Itoh Sukeyukin johtamiin laivaston päävoimiin, jonka mukana se osallistui Jalujoen taisteluun 17. syyskuuta 1894. Alus oli taistelulinjan kolmantena aluksena "Matsushiman" ja "Chiyodan" jälkeen. "Itsukushima" kykeni ampumaan pääaseellaan taistelun aikana vain viidesti, saaden neljästi osuman Kiinan keisarillisen laivaston lippulaiva "Dingyuaniin" ja kerran "Zhenyuaniin". Osumien aiheuttamat vauriot kiinalaisaluksissa olivat kuitenkin vähäiset. Taistelun aikana "Itsukushimaan" osui kahdeksan kranaattia muun muassa aluksen konehuoneeseen, keulan torpedohuoneeseen ja päämastoon. Aluksella sai surmansa 15 ja haavoittui 17 miehistönjäsentä.