Iivana Julma
Iivana Julma eli Iivana IV (25. elokuuta 1530 Moskova – 28. maaliskuuta 1584 Moskova) oli Venäjän ensimmäinen tsaari (keisari). Alkukielisessä nimityksessä "Ivan Groznyi" () sana "groznyi" tai "grozni" ei tarkoita julmaa, vaan toisaalta enemmänkin ”ankaraa”, pelonsekaista kunnioitusta herättävää, toisaalta suurta, suurenmoista. Venäläisessä traditiossa hänestä käytetään nimitystä Ivan Vasiljevitš isänsä ja edeltäjänsä Vasili III:n mukaan. Hänet muistetaan parhaiten julmuudestaan ja vainoharhaisuudestaan, mutta hänen valtakaudellaan Venäjä myös laajeni huomattavasti; hänen kaudellaan Venäjä valloitti Kazanin, Astrahanin ja Siperian kaanikunnat ja Venäjästä tuli yksi maailman suurimmista valtioista. Toisaalta Iivana menestyi kehnosti Liivinmaan liittoa, Ruotsia, Tanskaa ja Puola-Liettuaa vastaan käymässään sodassa. Iivana oli hyvin väkivaltainen henkilö ja legendan mukaan surmasi poikansa ja perijänsä Ivanin, mikä alle 20 vuotta myöhemmin johti Venäjää varhaiskeskiajalta saakka hallinneen Rurikin dynastian päättymiseen, koska Iivanan toinen poika ja seuraaja Fjodor I kuoli lapsettomana.
Astrahanin sotaretki
Kultaisen ordan alueista käytyihin juonitteluihin ja sotiin osallistui useita osapuolia. Venäjä, joka myös katsoi olevansa oikeutettu perimään osia ordan lääneistä, käytti hyväkseen kaanikuntien ja nogai-kansan ylimysten välisen kahakoinnin synnyttämää tilaisuutta. Se ei vielä ollut riittävän vahva hyökätäkseen Krimin kaanikuntaan, joten Tsaari Iivana Julma valtasi Kazanin vuonna 1552 ja liittoutui Volgan alueen nogai-kaanien Ismail Beyn ja Derviş Alin kanssa. Näiden vuonna 1554 tekemän sotaretken ansiosta Iivana sai myös Astrahanin kaanikunnan vasalliläänikseen, jonka valtaistuimelle se sijoitti Derviş Alin. Ali kuitenkin liittoutui pian Krimin tataarien kanssa ja nousi kapinaan ajaakseen Venäjän pois alueelta. Venäläisarmeija palasi Astrahaniin ja valtasi sen uudelleen 1556–1557. Tällä kertaa Iivana Julma pyrki vakiinnuttamaan valtansa alueella monin keinoin. Vanha pääkaupunki Xacitarxan poltettiin ja sen läheisyyteen rakennettiin tilalle uusi Astrahanin kaupunki, jonka keskellä olevalle Volgajoen saarelle venäläiset pystyttivät raskaalla tykillä varustetun linnakkeen. Entisen kaanikunnan alue liitettiin kiinteäksi osaksi Venäjän alueita ja venäläiset alkoivat suorittamaan etnistä puhdistusta, jossa tataareja surmattiin ja turkkilaismyönteisiä osia nogai-kansasta vainottiin.