New Yorkin historia
New Yorkin kaupungin historia alkoi vuonna 1524, kun Giovanni da Verrazzano ankkuroi ranskalaisen laivansa Hudson-joen suulle lenape-intiaanien asuinalueelle, jonne New Yorkin kaupunki myöhemmin perustettaisiin. Vuonna 1609 meritietä Intiaan etsinyt englantilainen Henry Hudson tutki Hudson-jokea ja totesi sen suun erinomaiseksi satamapaikaksi. Alankomaalaiset perustivat Manhattanin saaren eteläkärkeen siirtokunnan, jonka nimeksi he antoivat Uusi Amsterdam. Britit ottivat kaupungin haltuunsa vuonna 1664 ja nimesivät sen New Yorkiksi. Vuonna 1783 britit vetäytyivät New Yorkista, ja kaupungista tuli itsenäisten Yhdysvaltojen pääkaupunki 1789–1790.
New Yorkin sinetti
New Yorkin sinetti on lipun ohella New Yorkin kaupungin virallinen tunnus. Sinetin keskellä on vaakunakilpi, johon on kuvattu tuulimyllyn lavat. Lapojen väleissä on kaksi majavaa ja kaksi tynnyriä. Kilvenkannattajina on 1600-luvun merimies ja New Yorkin alueen alkuperäiskansoihin kuuluva mies. Kilven yllä on pallonpuolisko, jolla seisoo siipensä levittänyt valkopäämerikotka. Kilven alla on vuosiluku 1625, joka viittaa Uuden Amsterdamin siirtokunnan perustamiseen nykyisen Manhattanin alueelle. Ympärillä on latinankielinen teksti "SIGILLUM CIVITATIS NOVI EBORACI" (). Koko sinettiä ympäröi laakeriseppele.