Rautapitoisuus (limnologia)
Ihmisessä olevan raudan kokonaismäärä on noin 4 grammaa. Ihminen tarvitee vuorokaudessa useita milligrammoja rautaa korvatakseen kehosta poistuvan raudan. Miehillä tarve on 7 mg ja naisilla 11 mg vuorokaudessa. Raudan pitkäaikainen puute aiheuttaa anemiaa, sillä punaisten verisolujen hemoglobiini rakentuu raudan ympärille. Hemoglobiinin rauta tarttuu verenkierrossa happeen ja kuljettaa sen soluihin ja palatessaan keuhkoihin se kuljettaa soluista pois hiilidioksidia. Lihasten punaisuus johtuu myoglobiinista, joka sisältää myös rautaa. Rauta osallistuu useisiin ihmiskehon prosesseihin ja sitä tarvitaan jatkuvasti riittävä määrä kehossa. Jos rautaa on riittävästi, raudan ylimäärää varastoituu maksaan, haimaan, pernaan, sydämeen ja luuytimeen. Jos rautaa kertyy liikaa, alkaa se vaurioittaa näitä varastoelimiä. Ihminen hyödyntää ravinnostaan juuri hapettunutta rautaa (Fe) sen eri yhdisteissään, jota se saa ravinnosta ja juomavedestä. Jatkuva yli 200 mg/l pitoisen juomaveden nauttiminen aiheutta lopulta tällaisen vaarallisen tilan. Tappava pitoisuus on kuitenkin 10–50 g kehossa.
Rautakeuhko
Rautakeuhko pelasti monen poliopotilaan hengen 1940- ja 1950-lukujen suurissa polioepidemioissa. Vaikeimmissa paralyyttisissä poliotapauksissa potilaan hengityslihakset halvaantuvat ja ilman tekohengitystä hän kuolee tukehtumiseen: kun potilas sijoitettiin rautakeuhkoon, hänet saatiin pidettyä hengissä kriittisen vaiheen yli. Yleensä tekohengitystä tarvittiin muutamasta vuorokaudesta muutaman kuukauden ajaksi kunnes taudista selvinneet neuronit kehittivät uusia aksoneja ja potilas kykeni jälleen hengittämään omin voimin, mutta joissakin tapauksissa halvaus jäi pysyväksi.