Uranus
Yleisesti kuitenkin ajatellaan Uranuksen ja Neptunuksen tyyppisten planeettojen magneettikenttien syntyvän paineen takia ionisoituneen veden, ammoniakin ja metaanin virtauksissa. Nämä aineet hajoavat Uranuksen vaipan suurissa lämpötiloissa ja paineissa hydroksidi-ioneiksi, ammoniumioneiksi, hiileksi ja protoneiksi, jotka pystyvät virratessaan kuljettamaan sähköä. Hajonneet yhdisteet ovat ominaisuuksiltaan aivan erilaisia kuin ehjät. Ionisoitunut vesi muistuttaa sulaa suolaa, ja sillä on metallin ominaisuuksia. Uranuksen kierto itsensä ympäri aiheuttaa magneettikentän venymisen korkkiruuvimaiseksi kierteeksi planeetan taakse sen kiertäessä radallaan.
Titanin asuttaminen
Titanin kaasukehä koostuu enimmäkseen typestä ja metaanista ja sen paine on 1,5-kertainen Maan ilmakehään verrattuna. Kylmemmästä lämpötilasta johtuen kaasukehän tiheys on kuitenkin 4,5 kertaa suurempi kuin Maassa merenpinnan tasolla. Kuun pinnalla on lukuisia hiilivetyjärviä ja monia geologisia muodostumia, joissa on eri aineita, muun muassa etaania, ammoniakkia ja vesijäätä. Hiilivedystä voi valmistaa avaruusaluksen polttoainetta tai sitä voi käyttää energian tuottamiseen. Vesijäätä voi sulattaa juomavedeksi tai siitä voidaan valmistaa kemiallisella prosessilla happea, jos käytettävissä on energiaa ja sopiva laitteisto. Ammoniakista saa lannoitteita. Titanin kaasukehän tuulia voi hyödyntää tuulivoimaan.