Suomen kieli
Käsitykset siitä, milloin jotain suomensukuista kieltä on puhuttu nykyisen Suomen alueella, vaihtelevat. Vanhemman ajoituksen mukaan uralilainen kantakieli on yhdistetty kampakeraamiseen kulttuuriin, joka levisi Itämerelle asti jo noin vuosina 3900–3500 eaa. Nykyään pidetään todennäköisempänä, että uralilaiset kielet ovat levinneet nykyisen Suomen alueelle vasta kun kantasaame ja kantasuomi ovat olleet erillisiä kielimuotoja. Ne ovat eronneet toisistaan ehkä vuoden 1000 eaa. jälkeen. Kantasuomea on puhuttu ajanlaskun alun tienoille, jonka jälkeen siitä ovat alkaneet kehittyä nykyiset itämerensuomalaiset kielet. Erillisistä kielistä tai murteista voidaan puhua noin vuodesta 500 alkaen.
Juha Janhunen
Janhusen tieteellinen maine perustui alun perin hänen toimittamaansa samojedikielten yhteissanastoon ja kantasamojedin rekonstruktioon, jotka mahdollistivat uralilaisen kantakielen aikaisempaa tarkemman rekonstruoimisen. Hän myös väitteli samojedikielten alalta. Myöhemmin Janhunen on tutkinut Euraasian kielikuntien syntyä ja levittäytymistä nykyisille alueilleen historiallis-vertailevan kielitieteen ja kielitypologian näkökulmasta ja kirjoittanut laajan monografian Mantšurian etnisestä historiasta. Hän on myös osallistunut suomalaisten alkuperää koskevaan julkiseen keskusteluun puolustaen jo M. A. Castrénin esittämää ajatusta, jonka mukaan suomalais-ugrilaiset kielet ovat alun perin lähtöisin Siperiasta ja levinneet suhteellisen myöhään Eurooppaan ja muun muassa nykyisen Suomen alueelle.