Osmanien valtakunta
Turkkilaiset nousivat Vähässä-Aasiassa, kun seldžukit vuonna 1071 kukistivat Manzikertin taistelussa Bysantin joukot. Heimon yksi haara perusti tämän jälkeen Rūmin sulttaanikunnan. Vuonna 1301 rum-seldžukkien soturiyhteisön johtaja Osman I (Uthmān) otti sulttaanin arvonimen ja julisti maan itsenäiseksi Ottomaanivaltioksi pääkaupunkinaan Söğüt. Murad I:n aikana osmanit valtasivat Edirnen, jonka jälkeen suurvisiiri Çandarlı Halil pašša loi valtakunnalle uuden armeijan janitsaarit.
Naisten sultanaatti
Naisten sultanaatti () on nimitys noin sata vuotta kestäneelle ajanjaksolle, jolloin Osmanien valtakunnan varsinaisina hallitsijoina tai rinnakkaishallitsijoina toimi useita kuninkaallisen haaremin naisia. Naisten sultanaatin ajan katsotaan alkaneen Suleiman Suuren kuoleman 1566 aikoihin ja päättyneen vuonna 1656, jolloin Köprulu-suvun jäseniä alkoi nousta valta-asemiin. Ajan sulttaanit olivat usein alaikäisiä, jolloin varsinaista valtaa pitivät heidän äitinsä, Valide Sultanit, tai vaimonsa, Haseki Sultanit. Monet näistä naisista olivat orjataustaisia, kuten kuninkaalliset haareminaiset yleensä olivat.