Alankomaat
Alankomaita hallitsee meri-ilmasto. Maa on enimmäkseen tasaista, ja joet ja kanavat tuovat kosteutta ja tasaavat lämpötiloja. Niinpä ilmastolliset erot ovat pieniä. Rannikolla on leudompaa kuin sisämaassa. Esimerkiksi Vlissingenissä vuoden kylmimmän kuukauden, helmikuun, keskimääräinen alin lämpötila on , ja lämpimimmän kuukauden elokuun keskimääräinen ylin . Sadetta saadaan kuukausittain , mutta kesällä sadepäiviä on vähemmän ja sade silloin rankempaa.
Pretegelen-jääkausi
Perinteisesti varhaisia ilmastonmuutoksia on tutkittu Alankomaissa. Se näkyi kylmän ilmanalan kasvillisuuden ilmaantumisena Alankomaihin Subarktinen avoin maisema levisi Alankomaihin, ja puuraja siirtyi vähäksi aikaa ensi kertaa kenotsooisella maailmankaudella Alankomaiden eteläpuolelle.
Lämpimän ilmanalan kasvillisuus oli Alankomaissa hyvin harvinainen, hyvin lämmintä kosteaa eli subtrooppista ilmastoa useimmiten suosivat punapuun tai mammuttipetäjän tyyppiset kasvit "Sequoia"-kasvillisuus ja hieman viileämmässä viihtyvä suosypressit ("Taxodium") olivat hävinneet Alankomaista
Alankomaiden kasvillisuus muistutti joinakin aikoina viime jääkauden kylmien vaiheiden kasvillisuutta, ja kylminä vaiheina kasvoi vain koivua ("Betula"), mäntyä ("Pinus") ja leppää ("Alnus"). Matalat, ruohon korkuiset kasvit, kuten "Gramineae", sarakasvit ("Cyperaceae") ja kanervakasvit ("Ericaceae") vallitsivat. Mänty oli yleinen Meinwegissä, mutta leppä ja varsinkin kuusi yleensä harvinaisia. Erässä vaiheessa leppä suhteessa mäntyyn yleistyi männyn harvinaistuessa.