Susanne Lindholmin murha
Koska Lindholmin kotimatkasta ei ole kunnollisia havaintoja, poliisit ovat pitäneet todennäköisenä, että hän saapui kotiin auton kyydissä. Teoriaa tukee se, että Lindholmia kuvattiin poikkeuksellisen kauniiksi naiseksi, joka normaalisti herätti huomiota. Miestuttavan mukaan Lindholm ei voisi kulkea kadulla niin, ettei tämän perään katsottaisi. Toisaalta isä Torsten Lindholm on kertonut, että Susanne oli monesti kävellyt yöllä kotiin raitiovaunukiskoja pitkin nimenomaan huomion välttämiseksi. Isän mukaan Susannea oli ahdisteltu ennenkin ja hän pelkäsi. Vain muutamaa kuukautta ennen kuolemaansa Susanne oli sanonut siskolleen Camillalle, ettei voisi missään tapauksessa mennä kenenkään vieraan autoon.
Olavi Lindblom
Lindblomin vanhemmat olivat lasinleikkaaja Anders Gunnar Lindblom ja Ida Aurora Hakanen. Hän kävi kolme luokkaa oppikoulua ja työskenteli sitten lasinleikkaajana Helsingissä 1926–1941. Lindblom oli SAK:n "Palkkatyöläis"-lehden ilmoitushankkija ja aputoimittaja 1941–1942 ja kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön työvoimaosaston tarkastaja 1943–1944. Sodan jälkeen hän toimi SAK:ssa järjestösihteerinä 1945–1949 ja pääsihteerinä 1949–1957 sekä Ammattiyhdistysopiston esimiehenä 1950–1957. Hänet erotettiin näistä tehtävistä SDP:n sisäisten kiistojen kärjistyessä.