Viron sosialistinen neuvostotasavalta
Suomi ei tunnustanut uudelleen Viron tasavaltaa, vaan totesi vuonna 1920 annetun virallisen tunnustuksen riittävän. Viron nykyisen käsityksen mukaan 1991 ei perustettu uutta valtiota, ikään kuin mitään neuvostotasavaltaa Virossa ei ollutkaan. Virallisen tulkinnan mukaan Viron tasavalta oli noina vuosina miehitetty, ja 24. helmikuuta juhlitaan Viron itsenäisyyttä alkuperäisen julistuksen päivän mukaisesti.
Kaarel Robert Pusta
Vuonna 1917 Pustasta tuli länsimaihin lähetetyn virolaisen diplomaattisen edustuston jäsen, jonka tarkoituksena oli saada tunnustus Viron itsenäisyydelle Ranskalta ja Yhdistyneeltä kuningaskunnalta. Muita lähetystön edustajia olivat Jaan Tõnisson, Ants Piip ja Eduard Virgo. Pusta toimi myös Viron ensimmäisenä Ranskan lähettiläänä ja Pusta saikin Ranskan tunnustamaan Viron itsenäisyyden vuonna 1922. Pusta säilytti virkansa vuoteen 1933 saakka, lukuun ottamatta lyhyttä kautta vuosina 1924 ja 1925, jolloin hän toimi Viron ulkoministerinä. Vuosina 1934-35 Pusta oli Viron Puolan lähettiläs ja vuodesta 1935 maan Tanskan ja Neuvostoliiton lähettiläs. Konstantin Pätsin vallankaappauksen jälkeen vuonna 1934 Viron vapaussotureiden liitto eli vapsit mainitsivat Pustan yhtenä mahdollisena heidän kaavailemansa uuden hallituksen jäsenistä. Pusta pidätettiin vuonna 1936, mutta koska ei voitu osoittaa hänen tienneen vapsien suunnitelmista hänet vapautettiin. Korvauksena Pustalle annettiin neuvonantajan virka Viron Pariisin lähetystöstä. Neuvostoliiton miehitettyä Viron vuonna 1940 Pusta jäi ulkomaille, jossa hän pyrki osoittamaan kansainväliselle yhteisölle Viron miehityksen olleen laiton. Pusta kuoli Madridissa vuonna 1964.