Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Oscar Ackeström
Vuodet 2000–2002 Ackeström pelasi Saksan DEL-liigan Hannover Scorpionsissa. Hän palasi kaudeksi 2002–2003 Frölundaan, jossa Ackeström oli tehoilla 10+9=19 joukkueen toiseksi tehokkain puolustaja Magnus Johanssonin jälkeen. Hän voitti keväällä 2003 Ruotsin mestaruuden. Kaudella 2003–2004 Ackeström oli tehoilla 6+11=17 Frölundan toiseksi tehokkain puolustaja Antti-Jussi Niemen jälkeen sekä joukkueen puolustajista paras maalintekijä. Hän oli 109 jäähyminuutillaan Elitserienin jäähypörssin viides Södertälje SK:n Bert Robertssonin kanssa. Ackeström pelasi vuodet 2004–2006 Sveitsissä. Hän edusti siellä kahden kauden aikana neljää eri seuraa: HC Ambrì-Piottaa, SCL Tigersiä ja HC Davosia NLA:ssa sekä HC Thurgauta NLB:ssä. Kaudella 2005–2006 Ackeström edusti hallitsevaa Sveitsin mestaria Davosia myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa.