G. A. Serlachius
Yhdessä tehtaan kanssa kasvoi Mänttä. Ympäröivältä maaseudulta muutti väkeä uuteen tehtaaseen etsimään työtä ja toimeentuloa. Ajan oloista poiketen Serlachius ei juurikaan palkannut lapsia, enimmillään heitä oli työssä kymmenkunta. Työläistensä turvaksi hän perusti ”vaivaiskassan”, johon jokainen maksoi prosentin palkastaan. Näin hän saattoi tuntea moraalista ylemmyyttä toisten tehtailijoiden harjoittamaa riistoa kohtaan. Vaikka tehtailija tunnettiin liike-elämässä äkkipikaisena ja hankalana, hän oli tehtaansa ”Matteja” kohtaan mutkaton ja ystävällinen. Työssä hän vaati työläisiltä raittiutta, näyttäen tässä itse hyvää esimerkkiä, juhlissa hän salli palokunnan ja soittokunnan puffetin myyvän olutta, rommia, viskiä ja konjakkia. Ympäröivien pitäjien säätyläiset yleensä paheksuivat tällaista.
Puupellettitehtaat Suomessa
Paahtopuu aloitti puupellettien valmistuksen Ruovedellä 2001, mutta pellettitehtdas paloi 2003, minkä vuoksi perusti uuden tuotantolaitoksen Juupajoelle 2004. Juupajoen tehtaan kapasiteetti on 20 000 tonnia vuodessa, mutta tiloissa on mahdollisuus suurentaa tuotantokykyä 50 000 tonniin vuodessa. Paahtopuu siirtyi syyskuussa 2010 Versowoodin omistajaperheen omistaman Lakkaharju Oy:n 100 % omistukseen