Leptis Magna
Leptis Magna tai Lepcis Magna oli antiikin aikainen kaupunki Pohjois-Afrikassa nykyisen Libyan alueella, noin 130 kilometrin päässä itään Tripolista. Foinikialaiset perustivat kaupungin noin vuonna 1100 eaa., ja se kuului Karthagolle vuoteen 146 eaa., kolmanteen puunilaissotaan asti. Kaupungista tuli virallisesti osa Rooman valtakuntaa vasta keisari Tiberiuksen aikana, kun siitä tuli osa African provinssia.
Leander Starr Jameson
Jameson valmistui vuonna 1877 University College Londonista lääketieteen tohtoriksi, mutta lupaava lääkärinura Englannissa katkesi pian terveysongelmiin, joiden vuoksi hän muutti vuonna 1878 Etelä-Afrikkaan. Hän työskenteli lääkärinä timanttikaivosalueen keskuskaupungissa Kimberleyssä ja ystävystyi kaivostoiminnalla rikastuneen Cecil Rhodesin kanssa. Miehiä yhdisti unelma Brittiläisen imperiumin laajentamisesta Afrikassa. Jameson teki Rhodesin perustaman British South Africa Companyn edustajana vuosina 1889 ja 1890 kaksi neuvottelumatkaa Matabelemaahan nykyisessä Länsi-Zimbabwessa ja suostutteli ndebeleiden kuninkaan Lobengulan myöntämään briteille kaivosoikeuksia valtakuntansa alueella. Vuonna 1891 Rhodes lähetti Jamesonin tutkimusmatkalle sisämaan Salisburysta valtameren rannikolle Beiraan, missä yhteydessä hän hankki myönnytyksiä paikallisilta heimopäälliköiltä. Myöhemmin samana vuonna hänet nimitettiin johtamaan vastaperustettua hallintoa Mashonamaalla, missä hän torjui buurien valloitusyritykset. Marras–joulukuussa 1893 Jameson valloitti ndebeleiden kuningaskunnan niin sanotussa ensimmäisessä Matabele-sodassa, ja se liitettiin hänen hallinnoimaansa alueeseen, josta muodostui aikanaan Rhodesian siirtomaa. Jameson siirsi hallintokeskuksen Lobengulan entiseen pääkaupunkiin Bulawayoon.