Kiinan tasavallan historia
Toukokuun neljännen päivän liikkeen jälkeen Sun Yat-Sen kykeni järjestämään Kuomintangin toiminnan uudelleen käyntiin. Kuomintang vahvisti asemiaan Kiinan eteläosassa ja Sun johti Kantonissa toiminutta eteläistä hallitusta. Sun Yat-Sen ei elinaikanaan ehtinyt vakiinnuttaa hallintoaan ja saada Kiinaa yhtenäiseksi, hän kuoli syöpään vuonna 1925. Hänen seuraajakseen Kuomintangin johtoon nousi nuori kenraali Tšiang Kai-šek. Toukokuun neljännen päivän liikkeen jälkeen Kiinassa alkoi herätä myös kommunistiset aatteet. Marxilaisuus sai kannatusta opiskelijoilta, jotka ihannoivat Neuvostoliiton mallin mukaista sosialistista yhteiskuntajärjestystä. Marxilaisuus alkoi levitä Kiinassa nopeasti ja Komintern tarjosi sosialistiselle liikehdinnälle pian tukeaan. Kiinan kommunistinen puolue piti ensimmäisen yleiskokouksensa vuonna 1921.
Luo Ruiqing
Luo oli lähtöisin vaatimattomista oloista ja pyrki sotilasuralle menemällä vuonna 1926 Whampoan sotilasakatemiaan. Hän liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1928 ja toimi kommunistien neljännessä armeijassa 1930-luvulla esikuntaupseerina ja myöhemmin poliittisena komissaarina. Hän osallistui pitkään marssiin. Kiinan–Japanin sodan aikana hän toimi opettajana ja vararehtorina kommunistien sotilaskorkeakoulussa ja Kiinan sisällissodan aikana sekä sotilaskomentajana että Pohjois-Kiinaan sijoitettujen joukkojen poliittisena valvojana. Kiinan kansantasavallan perustamisen yhteydessä Luosta tuli vuonna 1949 yleisen turvallisuuden ministeri. Hänen vastuulleen kuului muun muassa ylimpien puoluejohtajien henkilökohtaisen turvallisuuden takaaminen. Hän johti myös useita vastavallankumouksellisten paljastamiseen tähdänneitä kampanjoita 1950-luvulla.