Sionismi
Vuonna 1894 nuori keskieurooppalainen journalisti Theodor Herzl (1860–1904) havahtui juutalaisten ahdinkoon ranskalaisen kapteenin Alfred Dreyfusin oikeudenkäynnin aikana, kun vapaamielisinä luultujen ranskalaisten antisemitismi oli nostanut päätään. Herzl päätteli, että juutalaiset vapautuisivat vainoista ja syytöksistä vain omassa maassaan. Hän aloitti kampanjan juutalaisen valtion perustamisen puolesta ja kirjoitti 63-sivuisen pamfletin "Juutalaisvaltio" (1896). Herzl perusti Sionistisen Maailmanjärjestön ja järjesti vuonna 1897 ensimmäisen sionistikongressin Baselissa. Sionismin aate kasvoi nopeasti, ja Herzl sai tukijoita etenkin Itä-Euroopasta, missä juutalaisten asema oli kaikkein heikoin. Hän myös haki Turkin sulttaanilta tukea Israelin perustamiselle Turkin hallitsemaan Palestiinaan, ja myöhemmin Englannilta, josta tulikin Herzlin kuoltua Israelin valtion varsinainen kätilö.
Louis Riel
Louis Riel vanhempi johti kansanliikettä, joka pyrki vapauttamaan Guillaume Sayerin, joka oli vangittu laittomista turkiskaupoista Hudson's Bay Companyn omistamalla alueella, jossa sillä oli monopoli. Kansanliike onnistui vapauttamaan Sayerin, mikä merkitsi samalla turkismonopolin loppumista. Tapahtuman luonteen ja julkisuuden takia Rielien nimi tunnettiin nyt koko Redjoen alueella.
Louis (nuorempi) kävi aluksi roomalaiskatolisen kirkon koulua Saint Bonifacessa. 13 vuotta täytettyään hän siirtyi piispa Alexandre Tachén opetettavaksi. Taché yritti innostaa métis-nuoria pappisuralle. Vuonna 1858 hän lähetti Louisin jatkamaan opiskelujaan Society of Saint-Sulpicen seminaarikoulussa, "Petit Séminaire of Montréalissa".