Bruce Boudreau
Boudreau sai WHA-varauksen vuonna 1974 ja NHL-varauksen 1975. Minnesota Fighting Saints varasi hänet numerolla 14 WHA:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella ja Toronto Maple Leafs numerolla 42 NHL:n varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1975–1976, jolla hän pelasi 30 runkosarjaottelua Fighting Saintsin riveissä sekä 34 runkosarjaottelua ja kuusi pudotuspeliottelua Johnstown Jetsissä NAHL-liigassa. Ennen ammattilaisuraansa Boudreau pelasi vuodesta 1972 vuoteen 1975 juniorikiekkoa Toronto Marlboros -joukkueessa OHA Major Junior A -liigassa, sittemmin Ontario Major Junior Hockey League -liigassa (nykyinen Ontario Hockey League). Hän oli voittamassa Marlborosissa J. Ross Robertson Cupia vuosina 1973 ja 1975 ja Memorial Cupia vuonna 1975. Boudreau oli kaudella 1974–1975 OMJHL:n runkosarjan pistepörssin voittaja tehtyään 69:ssä ottelussa 165 tehopistettä, 68 maalia ja 97 syöttöpistettä.
Steve Shutt
Toronto Marlboros Ontario Hockey League -sarjassa (OHL) oli Shuttin ensimmäinen seura. 1971 Shutt nimettiin liigan kakkostähdistöön ja seuraavana vuonna sen ykköstähdistöön. NHL-seura Montreal Canadiensin varaama Shutt aloitti joukkueessa kaudella ; hänestä tuli olennainen osa viisi Stanley Cupia 1970-luvulla voittaneessa organisaatiossa. Kaudella Shutt oli NHL:n paras maalintekijä, kun Canadiens teki NHL-historiaa häviämällä runkosarjassa vain 8 ottelua 80:stä. Jacques Lemairen ja Guy Lafleurin kanssa hän muodosti NHL:n tuolloisen huippuketjun ja hänen 60 maaliaan olivat liigan vasemman laitahyökkääjän paikan ennätys. Ennätyksen rikkoi Luc Robitaille tehtyään 63 maalia runkosarjakaudella .