Väliaikainen IRA
Väliaikainen IRA oli vastaus Ulsterin lojalistien katolilaisiin mielenosoittajiin kohdistamaan väkivaltaan ja brittisotilaiden saapumiseen Pohjois-Irlantiin vuonna 1969. Alussa IRA pyrki vain puolustamaan nationalistien alueita. Kun järjestö joutui vuonna 1970 yhteenottoihin lojalistien kanssa, sen toiminta jyrkkeni. Vuonna 1971 väliaikainen IRA alkoi hyökätä. IRA käytti pommikampanjoiden lisäksi sissitaktiikkaa Ulsterin poliisia RUC:ta ja brittijoukkoja vastaan. IRA toimi verisimmin 1970-luvun alkuvuosina. Se laajensi vuonna 1973 pommi-iskunsa koko Iso-Britanniaan ja yritti 1980-luvun alussa murhata pääministeri Margaret Thatcherin. Muun muassa Libya ja jotkut amerikanirlantilaiset tukivat väliaikaista IRA:ta. 1990-luvulla alkanut rauhanprosessi on johtanut siihen, ettei järjestö ole toiminut vuoden 2005 jälkeen. Vuonna 1997 väliaikaisesta IRA:sta irtautui kuitenkin aseellista vastarintaa jatkamaan pyrkinyt Real IRA (”todellinen IRA”).
Tal Afarin taistelu
Isis miehitti Tal Afarin vuonna 2014. Hieman ennen vuotta 2014 kaupungissa oli noin 200 000 asukasta, joiden valtaosa on sunnalaisia turkmeeneja. Osa turkmeeneista oli šiialaisia ja vuoteen 2017 mennessä sen koko asukasluku oli arviolta 10 000–50 000. Islamilaisilla ääriliikkeillä oli historiaa Tal Afarissa myös jo ennen Isisin saapumista. Amerikkalaisten miehittäessä Irakia Irakin sodan aikana vuosien 2004 ja 2006 välillä kaupunkia hallitsi käytännössä Irakin al-Qaida, joka on nykyisen Isis-järjestön edeltäjä. Jotkin turvallisuuslähteet ovat myös katsoneen paikallisten liittyneen Isisin riveihin huomattavissa määrin ja sen suhteellisen pienestä asukasluvusta huolimatta monet talafarilaiset vaikuttivat Isisin johtoasemissa, tuomareina ja uskonnollisen poliisin jäseninä. Kaupungilla oli strateginen sijainti huoltoreitillä Isisin hallitsemasta Mosulista Irakissa Raqqaan Syyriaan, joka toimi pitkään Isisin pääkaupungin tapaan.