Espoo
Espoon alueella on ollut asutusta vähintään 8000 vuotta. Esihistoriallisen ajan asuinpaikkoja tunnetaan kivikaudelta sekä varhaismetallikaudelta. Vanhin Espoota koskeva historiallinen maininta on vuodelta 1431. Espoo itsenäistyi Kirkkonummesta omaksi seurakunnakseen 1400-luvulla. Espoon ensimmäinen kuntakokous pidettiin vuonna 1868 ja ensimmäinen edustuksellinen kunnanvaltuuston kokous vuonna 1910. Espoosta tuli kauppala vuonna 1963 ja kaupunki 1972.
Espoonlahden lukio
Professori Yrjö Jahnsson ja kouluneuvos Hilma Jahnsson perustivat vuonna 1923 Helsingin Kamppiin Helsingin suomalaisen yksityislyseon. Koulu toimi vuosina 1925–1957 Helsingin ortodoksisen seurakunnan omistamassa niin sanotussa Tabunovin talossa osoitteessa Lönnrotinkatu 2 ja sen jälkeen 1957–1974 ensimmäisessä omassa koulutalossaan Nordenskiöldinkadulla Taka-Töölössä, nykyisessä Venäjän tiede- ja kulttuurikeskuksen talossa. Ensimmäisenä rehtorina toimi vuoteen 1938 saakka eversti Boris Gyllenbögel, jonka mukaan koko koulu tunnettiin lempinimellä ”Jylla”. Helsingin suomalaisen yksityislyseon yhteyteen perustettiin vuonna 1927 iltalinja, joka oli Suomen ensimmäinen iltaoppikoulu. Koulun omistus kuului Yrjö ja Hilma Jahnssonille kunnes jälkimmäinen kuoli vuonna 1970, minkä jälkeen koulua ylläpiti muutaman vuoden ajan kannatusyhdistys. Saatuaan valtioneuvostolta luvan koulu muutti vuonna 1974 uuteen koulutaloon Espooseen ja vaihtoi nimekseen Espoonlahden yhteiskoulu. Iltalinja siirrettiin samalla osaksi Töölön yhteiskoulua. Peruskoulu-uudistuksen seurauksena koulun omistus siirtyi vuonna 1977 Espoon kaupungille. Koulu jakautui samalla Espoonlahden kouluksi (luokat 7–9) ja lukioksi.