Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Dominik Hašek
Kesällä 1993 Hašek sai siirron Buffalo Sabresiin, jossa hänestä kehittyi yksi NHL:n huippumaalivahdeista. Hašek on voittanut parhaalle maalivahdille annettavan Vezina Trophyn kuudesti uransa aikana, sekä Hart Memorial Trophyn ja Lester B. Pearson Awardin kahdesti. NHL:n parhaan pelaajan palkinto oli ennen Hašekia viimeksi mennyt maalivahdille 35 vuotta aiemmin (Jacques Plante), eikä kukaan muu maalivahti kuin Hašek ole voittanut sitä kahta kertaa. Torjuntaprosentilla mitattuna hän on ollut kuudesti runkosarjan paras maalivahti ja hänet on valittu viidesti all stars -joukkueeseen.