Prostituutio Suomessa
Suomessa oli bordelleja eli ilotaloja 1880-luvulle saakka, jolloin ne kiellettiin. Tämän jälkeen prostituutiota koski erityinen ohjesääntö, joka lakkautettiin vuonna 1907. Prostituution rangaistavuus lakkautettiin Suomessa kokonaan vuonna 1937.
Skitsofrenian historia
Vuonna 1935 eduskunta sääti Suomeen pakkosterilointilain hyvin yksimielisesti, koska tutkijat ja asiantuntijat kannattivat sitä. Laki oli voimassa vuoteen 1970. Perusteena oli rotuhygieninen ajattelu, sillä rotuhygieenikot eivät pitäneet aviokieltoja ja -esteitä riittävinä degeneraation vastustuskeinoina. Laki määritteli skitsofrenian ja muiden "periytyviksi todettujen mielisairauksien" sekä vammaisuuden ja esimerkiksi prostituution vaativan pakkosterilointia. Lain hyväksymistä edesauttoi sen etäisyys kansanedustajien omaan elämään; se oli laadittu "muita, kelvottomia ihmisiä varten", ei heitä itseään tai täysipäisinä ja täysivaltaisina pidettyjä kansalaisia varten. Suuri osa ihmisistä, jotka olivat pakkosterilointilain kohteina, eivät voineet vaikuttaa lain syntyyn, koska heidät oli syrjäytetty päätöksenteosta. Esimerkiksi suljetuissa laitoksissa, kuten mielisairaaloissa, asuvat skitsofreenikot pääsivät äänestämään vaaleissa vasta vuonna 1972, jolloin ennakkoäänestys mahdollistettiin laitoksissa. Suomessa määrättiin tehtäväksi 4 435 pakkosterilointia, joista noin 10 % ei tosin toteutettu. Poliisilla ei ollut oikeutta raahata ihmistä steriloitavaksi, mutta etenkin laitoksissa pakkosterilointi oli helppoa.