Arthur Wellesley Wellington
Arthur Wellesley, Wellingtonin 1. herttua, KG, GCB, GCH, PC, FRS (synt. Wesley 1. toukokuuta 1769, Dublin – 14. syyskuuta 1852, Walmerin linna, Kent) oli brittiläinen sotilas ja valtiomies, joka johti brittijoukkoja Napoleonin sodissa ja kohosi sotamarsalkaksi, sai kutsumanimen Iron Duke, ajoi ranskalaiset Portugalista ja Espanjasta, löi Napoleonin Waterloossa 1815, oli brittien edustajana Wienin kongressissa ja toimi toryhallituksen pääministerinä 1828–1830, ulkoministerinä ja pääministerinä 1834 ja oli ylähuoneen johtava hahmo eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1846 asti. Uuden-Seelannin pääkaupunki Wellington on nimetty hänen mukaansa. Hänen suunnittelemansa saapasmalli johti kumisaappaan kehittämiseen.
Arthur (Walesin prinssi)
Henrik VII muutti hovinsa Winchesterin linnaan, jotta hänen vielä syntymätön poikansa voisi syntyä siellä. Arthur syntyi 19. tai 20. syyskuuta linnassa ja kastetilaisuus pidettiin Winchesterin katedraalissa. Kummisetiä olivat Derbyn jaarli Thomas Stanley ja Oxfordin jaarli John de Vere. Elisabet Woodville, hänen äidinpuoleinen isoäitinsä, oli hänen kummitätinsä ja kantoi häntä seremonian aikana. Arthurista tehtiin Bathin ritari kastejuhlassaan. Ei tiedetä oliko Arthur vahva lapsi synnyttyään, sillä osa on sitä mieltä, että Arthurin varhainen kuolema johtui koko elämän kestäneestä heikkoudesta.