Gustaf Mauritz Armfelt
Armfelt menehtyi rintatautiin 19. elokuuta 1814 57-vuotiaana Tsarskoje Selossa Pietarin lähellä. Hänet on haudattu sukuhautaan Halikon kirkkoon, lähelle omistamaansa Joensuun (Åminne) kartanoa. Viimeisinä vuosinaan 1811–1814 hän kunnosti kartanon päärakennusta ehtimättä kuitenkaan asua siellä. Armfeltien suku omisti kartanon 1786–1925.
Kostianvirran taistelu
Armfelt oli jakanut 7 200 miestään eri puolille Hämettä ja hän pystyi irrottamaan Kostianvirran asemista vain 2 000 miestä maihinnousua torjumaan. Armfelt riensi ratsuväen ja perässä seuranneen jalkaväen kanssa Mälkilään noin 3 km Kostialta luoteeseen. Aluksi puolustajilla oli menestystä, mutta sivuilta nousi yhä lisää vihollisia. Jalkaväki taisteli rohkeasti moninkertaista ylivoimaa vastaan. Mutta ratsuväkeä johtanut Armfelt, jonka alta mainitaan ammutun kaksi hevosta Mälkilässä, sai vain toisen osastoista mukaansa vastahyökkäykseen; toinen ei seurannut ja jotkut jopa pakenivat. Silminnäkijöiden mukaan järvellä oli venäläisten lauttoja kaikkialla, mihin sumussa saattoi nähdä. Kun taistelu oli jatkunut tunnin, Armfelt huomasi torjunnan toivottomaksi ja lähetti irtautumiskäskyn myös kenraalimajuri Johan de la Barrelle Kostianvirralle. Siellä torjuntamenestyksen innostamat joukot eivät kuitenkaan jättäneet asemiaan viipymättä. Jalkaväki vetäytyi Kostianvirralta maihinnousseiden venäläisten jo ahdistamana Iharinkosken suuntaan Jämsään johtavaa tietä. Virran yli seuranneet kenraali Volkonskin kasakat saivat takaa-ajossa perääntyvää jalkaväkeä kiinni. Mälkilässä taistelleet jalkaväki ja ratsuväki sekä kuormasto ja sairaat vetäytyivät Kangasalan tietä Tammerkoskelle ja Ruovedelle.