Giuseppe Tartini
Vuonna 1769 vanha oppilas ja hyvä ystävä Nardini palasi Padovaan sairaan ystävänsä Tartinin tueksi. Tartinin vaimo oli kuollut edeltävänä vuonna. Toinen ystävä, sellisti Antonio Vandini, tuli myöskin Giuseppen avuksi, ja oletettavasti merkitsi ylös Tartinin elämän varhaisia vaiheita. Tartini kuoli Padovassa helmikuussa 1770. Tartini oli eläessään julkaissut akustiikkaa käsitteleviä tutkielmia, ohjemateriaalia ja lukuisia sävellyksiä. Suuri osa hänen sävellyksistään oli vielä käsikirjoituksina.
Giuseppe De Santis
Giuseppe De Santis (11. helmikuuta 1917 Fondi – 16. toukokuuta 1997 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja kriitikko. Hänet tunnetaan yhtenä neorealismin perustanlaskijoista. Tyypillinen piirre poliittisesti vasemmalla laidalla vaikuttaneen De Santisin elokuville oli että niiden päähenkilöt olivat usein kovaosaisia työväenluokan naisia. Tämä feministinen ja muutenkin yhteiskuntakriittinen linja ilmenee erityisen selvästi kolmessa elokuvassa, joista ensimmäinenä valmistui Neuvostoliittolaisen sosialistisen realismin vahvasti insprioima "Katkeraa riisiä" (1949), toinen on todelliseen työelämän skandaaliin perustuva "Lyönnillä 11" (1952), ja kolmas "Un marito per Anna Zaccheo" (1953).