New Yorkin historia
New Yorkin kaupungin historia alkoi vuonna 1524, kun Giovanni da Verrazzano ankkuroi ranskalaisen laivansa Hudson-joen suulle lenape-intiaanien asuinalueelle, jonne New Yorkin kaupunki myöhemmin perustettaisiin. Vuonna 1609 meritietä Intiaan etsinyt englantilainen Henry Hudson tutki Hudson-jokea ja totesi sen suun erinomaiseksi satamapaikaksi. Alankomaalaiset perustivat Manhattanin saaren eteläkärkeen siirtokunnan, jonka nimeksi he antoivat Uusi Amsterdam. Britit ottivat kaupungin haltuunsa vuonna 1664 ja nimesivät sen New Yorkiksi. Vuonna 1783 britit vetäytyivät New Yorkista, ja kaupungista tuli itsenäisten Yhdysvaltojen pääkaupunki 1789–1790.
New Yorkin historia
1830-luvulla New Yorkin eteläisen keskiosan Five Pointsin kaupunginosasta oli tullut pahamaineinen ja likainen slummi. Vuonna 1836 sen viereen rakennettiin kaupunginvankila "The Tombs". 1830-luvulla kaupunki koki terveyskriisin, kun ylikansoituksesta, saastuneesta vedestä ja viemäriverkoston puutteesta johtuvat tautiepidemiat levisivät. Vuonna 1837 kaupunkiin alettiin rakentaa toimivaa vesijärjestelmää, ja vuoteen 1871 mennessä padotulta Crotonjoelta oli vedetty 500 kilometrin edestä putkia kaupunkiin. Myös viemäreitä rakennettiin.