James Garfield
Garfield vannoi virkavalansa 4. maaliskuuta 1881. Virkaanasujaispuheessaan hän korosti muun muassa afroamerikkalaisten yhteiskunnallisen aseman parantamista. Garfield vietti valtaosan lyhyeksi jääneestä presidenttikaudestaan nimittäessään kabinettiaan ja muita korkeita virkamiehiä. Vaikka Garfield pyrki nimittämään korkeisiin virkoihin sekä stalwartin että half-breedin kannattajia, half-breedit saivat selvästi korkeampia nimityksiä kuin stalwartit: Half-breedsin johtaja James Gillespie Blaine nimitettiin ulkoministeriksi ja New Yorkin sataman tullimaksujen kerääjäksi valittiin half-breedeihin kuulunut William H. Robertson, mikä sai stalwartin johtohahmoihin kuuluneen Roscoe Conklingin raivoihinsa. Muita merkittäviä nimityksiä olivat muun muassa William Windomin nimittäminen valtiovarainministeriksi, Abraham Lincolnin pojan Robert T. Lincolnin nimittäminen pääasiassa tämän sukutaustan vuoksi sotaministeriksi ja Grantin vastustajana tunnetun Wayne MacVeaghin nimittäminen oikeusministeriksi.
Amerikan konfederaation presidentti
Valitsijamiehet äänestivät presidentin epäsuoralla vaalitavalla kuuden vuoden vaalikaudelle. Presidentti oli yksi kahdesta kansallisesti äänestetystä konfederaation virasta. Toinen oli varapresidentti. Jefferson Davisista tuli väliaikaisen hallinnon päämies 18. helmikuuta 1861. Hän astui presidentin virkaan 22. helmikuuta 1862 ja toimi siinä vuoteen 1865, jolloin Yhdysvaltain ratsuväki pidätti hänet. Hän oli konfederaation ainoa presidentti.