Leningradin piiritys
Leningradin piiritys () oli toisen maailmansodan aikana suoritettu sotilasoperaatio, jossa Leningradin (nyk. Pietari) maayhteydet muuhun Neuvostoliittoon katkaistiin. Piiritys alkoi 8. syyskuuta 1941, jolloin Saksan pohjoinen armeijaryhmä saavutti Laatokan rannan Leningradin itäpuolella. Saksalaisten saartorengas murtui 18. tammikuuta 1943, jolloin puna-armeija löi saksalaisjoukot Laatokan rannalta ja avasi pysyvän maayhteyden kaupunkiin. Toisen laskutavan mukaan piiritys päättyi vasta 27. tammikuuta 1944 kun Saksan joukot ajettiin 60–100 km:n päähän kaupungista Laukaanjoen tasalle.
Toropetsin–Holmin offensiivi
Toropetsin–Holmin offensiivi oli toisessa maailmansodassa puna-armeijan tekemä vastahyökkäys saksalaisia vastaan itärintamalla vuonna 1942. Onnistuneen Moskovan taistelun myötä kenraali Pavel Kurochinin johtamat joukot saivat tehtäväkseen hyökätä Staraja Russan ja Ilmajärven alueen kautta Saksan 18. ja 16. armeijan kimppuun ja murtaa Leningradin piiritys. Hyökkäys alkoi 9. tammikuuta 1942, mikä yllätti kylmissään olevat saksalaiset täysin. Toropets vallattiin takaisin 21. tammikuuta. Saksan 123. ja 81. jalkaväkidivisioona kärsivät kovia tappioita. Saksan 189. jalkaväkidivisioona tuhottiin täysin Andreapolin lähistöllä. Useita saksalaisosastoja jäi mottiin Demjanskiin ja Holmiin. Taistelu päättyi 6. helmikuuta 1942. Myöhemmin saksalaisten onnistuttua purkautumaan moteista onnistuneesti he hallitsivat Rževin aluetta maaliskuuhun 1943 saakka.