Nerkoonjärvi
Järven vesi on hapahkoa, runsashumuksista ja väriltään ruskeaa. Happamuusaste (pH) on 6,5. Humusta saapuu järveen Hirvijoen, Mäntysenluoman, Majaluoman, Launosluoman ja Aitoluoman kautta. Kesäkuukaisina veden fosforipitoisuus nousee 22 μg/l (mikrogrammaa litrassa) ja typpipitoisuus 590 μg/l. Nämä ravinnemäärät yhdessä veden lämpötilakerrostuneisuuden kanssa aiheuttaa syvänteissä happikatoa syksyn alussa ja talven lopulla. Veden käyttökelpoisuuslauokitus on kuitenkin hyvä.
Iso Kukkojärvi
Järven valuma-alue on sen tilavuuteen nähden pieni, joten vesi vaihtuu järvessä varsin htaasti. Veden laskennallinen viipymä on 764 vuorokautta eli noin 2,1 vuotta. Valuma-alue on pääosin metsämaata, mutta sen joukossa on hieman suota ja joitakin pieniä peltopalstoja. Näiden seikkojen vuoksi järven vesi on kirkasta, lähes väritöntä ja siinä on vain vähän humusta. Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1983 ja 1995. Tutkimustan mukaan veden humusleima on kemiallisen hapenkulutuksen perusteella kohtalainen, mutta siitä huolimatta lievästi hapanta. Veden puskurikyky happamoitumista vastaan on vaihdellut välttävästä tyydyttävään. Vedessä on ravinnekuormitusta vain vähän ja se muistuttaa luonnotilaista karua järveä. Veden kokonaisfosforipitoisuudet vaihteleva karun järven raja-arvon 12 mikrogrammaa litrassa (μg/l) vettä molemmin puolin. Kokonaistyppipitoisuudet ovat luontaisen suomalaisen järven tasolla. Tutkimusaineisto sisältää vain talvella otettuja näytteitä, mutta pitoisuuksien ei otaksuta kasvavan suuriksi kesälläkään. Veden happitilanne oli tutkimuksen aikana hyvä. Koska järvi on kapea ja tuulilta suojassa, syntyy siihen helposti lämpötilakerrostumista. Pohjan lähelle alusveteen syntyy suomalaisissa järvissä yleensä happitalouden ongelmia. Koska Isossa Kukkojärvessä on vain vähän ravinteitä, ei sen alusveteen ole syntynyt suurempia ongelmia. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön erinomaisesti.