Sionismi
Vuonna 1894 nuori keskieurooppalainen journalisti Theodor Herzl (1860–1904) havahtui juutalaisten ahdinkoon ranskalaisen kapteenin Alfred Dreyfusin oikeudenkäynnin aikana, kun vapaamielisinä luultujen ranskalaisten antisemitismi oli nostanut päätään. Herzl päätteli, että juutalaiset vapautuisivat vainoista ja syytöksistä vain omassa maassaan. Hän aloitti kampanjan juutalaisen valtion perustamisen puolesta ja kirjoitti 63-sivuisen pamfletin "Juutalaisvaltio" (1896). Herzl perusti Sionistisen Maailmanjärjestön ja järjesti vuonna 1897 ensimmäisen sionistikongressin Baselissa. Sionismin aate kasvoi nopeasti, ja Herzl sai tukijoita etenkin Itä-Euroopasta, missä juutalaisten asema oli kaikkein heikoin. Hän myös haki Turkin sulttaanilta tukea Israelin perustamiselle Turkin hallitsemaan Palestiinaan, ja myöhemmin Englannilta, josta tulikin Herzlin kuoltua Israelin valtion varsinainen kätilö.
Kristillinen sionismi
Dispensationalismi sai ilmaa siipiensä alle juutalaisen Israelin valtion syntyessä vuonna 1948. Fundamentalististen kristittyjen mielestä Raamatun profetioiden toteutumisesta saatiin nyt lukea sanomalehtien etusivuilta. Aatteen yhtymäkohdat ajan poliittisiin tapahtumiin, vaikuttivat kannattajiin niin, että näistä tuli Israelin valtion aktiivisa tukijoita. Eräs tunnetuimmista amerikkalaisista dispensationalisteista, Hal Lindsey, on esittänyt tulkinnan, että laakso Galileasta Eilatiin täyttyy verellä ja 144 000 juutalaista kääntyy Jeesuksen puoleen ja pelastuu. Muut juutalaiset ja naapurikansat tuhoutuvat suuressa Harmageddonin taistelussa.