Onni Happonen
Happosen kuolemaan johtaneet tapahtumat saivat alkunsa maanantaina 1. syyskuuta 1930 pidetyssä Heinäveden kunnallisvaltuuston kokouksessa. Saamiensa uhkauksien vuoksi Happonen oli varustautunut Mauser-pistoolilla ja lisäksi hänen turvakseen oli lupautunut viisi aseetonta Pölläkän työväenyhdistyksen miestä. Kymmeneltä aamupäivällä alkanutta valtuuston kokousta oli saapunut seuraamaan runsaasti yleisöä myös naapuripitäjistä. Lapuan liikkeen kannattajilla oli samaan aikaan oma tilaisuutensa suojeluskuntatalolla, josta he pian siirtyivät kunnantalolle. Kokouksen jatkuessa lapualaiset tunkeutuivat saliin vaatien kovaäänisesti sosialidemokraattien eroa kunnanvaltuustosta. Nämä kieltäytyivät kuitenkin nopean ryhmäkokouksen jälkeen eroamasta, minkä seurauksena tilanne kärjistyi entisestään. Lopulta kokouksen puheenjohtajana toiminut Happonen joutui pakenemaan takahuoneeseen. Hän yritti soittaa apua luotettavaksi tietämältään poliisikonstaapelilta, mutta puhelinlinjat oli katkaistu. Happonen päätti tämän jälkeen paeta ikkunasta takapihalle, jossa lapualaiset kuitenkin odottivat. Ensimmäisenä hänet pysäytti kunnanvaltuutettu Erkki Koponen, minkä jälkeen Happonen ampui varoituslaukauksen. Hänen pistoolinsa seuraava patruuna oli kuitenkin viallinen, ja lapualaiset pahoinpitelivät hänet.
Onni Mannila
Onni Eevert Mannila (19. elokuuta 1898 Sysmä – 15. kesäkuuta 1991 Sysmä) oli suomalainen poliitikko. Mannila toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1948–1951, 1953–1954 sekä 1955–1962 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Mannila nousi eduskuntaan vuonna 1953 kesken vaalikauden kuolleen Aino Luostarisen tilalle ja vuonna 1955 niin ikään kesken vaalikauden kuolleen Väinö Kaasalaisen tilalle. Kunnallispolitiikassa Mannila toimi Sysmän kunnanvaltuuston ja -hallituksen puheenjohtajana sekä kunnallislautakunnan varapuheenjohtajana. Mannila toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1950 ja 1962.