Arthur Wellesley Wellington
Arthur Wellesley, Wellingtonin 1. herttua, KG, GCB, GCH, PC, FRS (synt. Wesley 1. toukokuuta 1769, Dublin – 14. syyskuuta 1852, Walmerin linna, Kent) oli brittiläinen sotilas ja valtiomies, joka johti brittijoukkoja Napoleonin sodissa ja kohosi sotamarsalkaksi, sai kutsumanimen Iron Duke, ajoi ranskalaiset Portugalista ja Espanjasta, löi Napoleonin Waterloossa 1815, oli brittien edustajana Wienin kongressissa ja toimi toryhallituksen pääministerinä 1828–1830, ulkoministerinä ja pääministerinä 1834 ja oli ylähuoneen johtava hahmo eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1846 asti. Uuden-Seelannin pääkaupunki Wellington on nimetty hänen mukaansa. Hänen suunnittelemansa saapasmalli johti kumisaappaan kehittämiseen.
Weasleyn perhe
Kuudennessa kirjassa Harry kertoi Arthurille epäilyksensä Dracon mahdollisesta liittymisestä kuolonsyöjiin ja hänen vieneen jotakin Borgin ja Burgesille, minkä Arthur lupasi tutkia, mutta hän ei löytänyt mitään laitonsa Malfoyden kartanosta. Arthur myöhemmin saapui Tylypahkaan Astronomiatornin taistelun jälkeen kuultuaan Billin loukkaantumisesta. Arthur myöhemmin osallistui Dumbledoren hautajaisiin perheensä kanssa. Myöhemmin Seitsemän Potterin taistelussa Arthur kuljetti luudallaan Frediä, joka oli naamioitunut Harryksi ja järkyttyi Georgen loukkaannuttua ja menetettyä korvansa. Myöhemmin Harryn, Ronin ja Hermionen soluttauduttua Voldemortin valtaamaan taikaministeriöön Arthur keskusteli Harryn ja Ronin kanssa, jotka olivat naamioituneet monijuomaliemen avulla Pyryjyväksi ja Kissimyyriksi. Myöhemmin Arthur osallistui Tylypahkan taisteluun ja yhdessä Percyn kanssa kukisti Pius Sakian.