Euroopan yhdysvallat
1950-luvulla perustettiin Euroopan hiili- ja teräsyhteisö, joka kehittyi Euroopan yhteisöksi (EY) ja myöhemmin nykyiseksi Euroopan unioniksi. Edes 1980-luvulle tultaessa 30 vuotta EY:n perustamisen jälkeen sen kiihkeimpien kannattajien idea Euroopan yhdysvalloista ei ollut toteutunut. Itse asiassa, vaikka sisäiset tullit oli poistettu, se ei ollut onnistunut lopettamaan edes kaikkia kaupan rajoituksia EY:n sisällä eikä sisäisten tullimuodollisuuksien poistamisessa. Euroopan yhdysvaltoja pidetään silti yhtenä EU:n kehitysvaihtoehdoista.
Teollinen vallankumous
Raudan valmistuksessa ei voitu käyttää kivihiiltä, koska kivihiili sisältää rikkiä. Tämän vuoksi rautamalmin pelkistämiseen käytettiin puuhiiltä, mistä seurasi, että Euroopan metsät kävivät vähiin ja metsäisistä maista, kuten Ruotsista ja Norjasta tuli merkittäviä raudantuottajia. Kivihiilen käyttöä raudan valmistuksessa oli kokeiltu jo 1600-luvulla, mutta ongelmana oli sen rikkipitoisuus. Abraham Darby kehitti 1709 menetelmän valmistaa koksin eli puhdistetun kivihiilen avulla takkirautaa. Koksia oli alettu käyttää jo 1642 oluen valmistuksessa, koska se ei tuhonnut kattilaa eikä antanut makuvirhettä. Darbyn keksinnön jälkeen Englannin takkiraudan tuotanto ja hiilen kulutus alkoivat kasvaa. Vuonna 1784 Henry Cort kehitti putlaus-menetelmän, jossa takkiraudasta voitiin valmistaa mellottamalla vähähiilistä keittoterästä. Menetelmä teki Britanniasta Euroopan suurimman raudantuottajan parissa vuosikymmenessä. Vuoden 1788 tuotanto oli 32 000 tonnia ja vuonna 1830 jo 680 000 tonnia. Mantereella samantasoinen raudantuotanto henkeä kohden kuin Britanniassa vuonna 1790 saavutettiin vasta 1870.