Saksalainen ritarikunta
Saksalainen ritarikunta perustettiin vuonna 1190 Lyypekin ja Bremenin porvarien aloitteesta auttamaan vaikeuksiin joutuneita ristiretkeläisiä Palestiinassa. Aluksi järjestö oli Akkon lähellä sijainnut kenttäsairaala, mutta se muuttui pian aseistetuksi järjestöksi. Sen jäsenet oli jaettu ritareihin, pappismunkkeihin ja palveleviin veljiin. Ritarikunta oli aluksi erittäin pieni, vuonna 1210 jäseniä oli korkeintaan parikymmentä. Keisari Henrik VI:n paavilta hankkiman suosionosoituksen ja keisari Fredrik II:n lahjoitusten turvin ritarikunnasta kasvoi kukoistava järjestö, jolla oli omaisuutta Palestiinassa, Saksassa, Italiassa ja Kreikassa. Vuodesta 1226 järjestön toiminta keskittyi Itä-Preussiin, vaikka sen päätukikohta olikin Akkossa vuoteen 1291 saakka. Ritarikuntaa johti suurmestari apunaan neuvosto, jossa oli viisi maamestaria.
Ensimmäinen ritarikunta
Elokuvassa "" Ensimmäistä ritarikuntaa johtaa salaperäinen hahmo nimeltä Snoke, joka on omaksunut yksinvaltiaan aseman. Imperiumin tavoin ritarikunnan joukkoihin kuului iskujoukkoja, jotka käyttivät aseinaan liekinheittimiä, kevyitä tykistöjärjestelmiä ja mellakanhallintaan käytettäviä aseita. Ritarikunta käytti myös normaaleja ja erikoisvalmisteisia TIE-hävittäjiä, sekä uuden luokan tähtihävittäjiä. Sen päällimmäisenä sotilastukikohtana toimi Tähdentappajatukikohta (), linnoitukseksi muutettu jääplaneetta, joka oli varustettu aurinkoja voimanlähteeksi imevällä superaseella ja jolla kykeni etäältä tuhoamaan kokonaisia aurinkokuntia. Tukikohdan komentajana toimi kenraali Armitage Hux, ritarikunnalle omistautunut nuori ja armoton upseeri.