Neptunuksen renkaat
Ensimmäisen havainnon Neptunuksen renkaista teki William Lassell, Neptunuksen suurimman kuun Tritonin löytäjä vuonna 1846. Hän ilmoitti nähneensä renkaan planeetan ympärillä. Hänen havaintoaan ei kuitenkaan koskaan varmistettu, ja sen ajateltiin olevan vain teoria. Ensimmäinen varmistettu renkaiden löytö tehtiin vuonna 1968, vaikka tulosta ei huomioitu ennen vuotta 1977, jolloin Uranuksen renkaat löydettiin. Pian Uranuksen renkaiden löytämisen jälkeen Villanovan yliopiston ryhmä alkoi etsiä Neptunuksen renkaita. Varmistettuja löytöjä ei kuitenkaan tapahtunut. Myöhemmin, kun Voyager ohitti Neptunuksen, sen renkaat kuvattiin.
Kemian historia
Pneumaattinen kemia tarkoittaa kaasujen tutkimusta. Suurin pneumaattisen kemian kehittäjä oli Stephen Hales, joka kehitti laitteen, jolla pystyi keräämään kaasuja. Tällä laitteistolla Hales mittasi kaasujen määriä, mutta ei tutkinut niiden ominaisuuksia. Joseph Black todisti kaasun olevan erillinen entiteetti. Black kuumensi magnesiumkarbonaattia, jolloin keräysastiaan tiivistyi vähän vettä, joten oli synnyttävä myös muuta ainetta, sitoutunutta ilmaa. Joseph Priestley huomasi, että sitoutunut ilma, hiilidioksidi, ei pidä yllä palamista ja että sen pystyi sekoittamaan veteen, jolloin syntyi soodavettä, hiilihappoa. Hän sai kerättyä useita typen oksideja Halesin laitteistolla. Henry Cavendish valmisti ensimmäisen kerran vetyä 1776 ja nimesi sen "metalleista syntyneeksi palavaksi ilmaksi".