Taloustieteen historia
Merkantilismi oli 1600-luvun talouspolitiikkaa, joka piti jalometalleja vaurauden lähteenä. Oletettiin myös, että vaurauden määrä on vakio, joten maa saattoi vaurastua vain toisten maiden kustannuksella. Tavoitteena oli siis ylijäämäinen kauppatase, eli viennin oli oltava tuontia suurempi. Keinoina olivat monopolit, tullit ja kauppakiellot, sillä kilpailua pidettiin haitallisena. Lisäksi pyrittiin voimakkaasti edistämään kotimaista teollisuutta, erityisesti jotta tuontia voitaisiin korvata kotimaisella tuotannolla. Opin kehittäjänä pidetään Ranskan talousministeri Jean-Baptiste Colbertia. Sir William Petty oli merkantilismin ajan tärkein taloustieteen uudistaja. Pettyn kirjassa "Political Arithmetick" painotetaan mittaamisen tärkeyttä. Näin hän oli varhainen tilastotieteilijä. Merkantilismia sovellettiin esimerkiksi rajoittamalla vuonna 1651 ulkomaisten laivojen rahtiliikennettä Britannian satamiin niin sanotun purjehdussäännön nojalla.
Maltillinen realismi
Maltillinen realismi ("aristoteelinen realismi", "vahva realismi") on realistinen universaalien ongelmaan liittyvä kanta. Sen mukaan universaalit eli yleiskäsitteet ovat olemassa (ovat "reaalisia"), mutta ne eivät ole olemassa missään omassa todellisuudessaan tai itsessään olemassa olevina universaalisina yksilöinä, vaan ainoastaan partikulaareissa eli yksilöolioissa ("universalia in rebus", ”universaalit asioissa”). Ihmismielissä esiintyvinä universaaleina olioina universaalit ovat olemassa ainoastaan abstrahoinnin kautta, niin, että ihmisjärki tavoittaa havaintomaailman partikulaaristen olioiden yhteiset ominaisuudet ja tunnistaa samoja ominaisuuksia kantavat oliot yhteiseen kategoriaan kuuluviksi. Partikulaareista, jossa ne ilmenevät, niitä ei voida kuitenkaan erottaa.