Susanne Lindholmin murha
Koska Lindholmin kotimatkasta ei ole kunnollisia havaintoja, poliisit ovat pitäneet todennäköisenä, että hän saapui kotiin auton kyydissä. Teoriaa tukee se, että Lindholmia kuvattiin poikkeuksellisen kauniiksi naiseksi, joka normaalisti herätti huomiota. Miestuttavan mukaan Lindholm ei voisi kulkea kadulla niin, ettei tämän perään katsottaisi. Toisaalta isä Torsten Lindholm on kertonut, että Susanne oli monesti kävellyt yöllä kotiin raitiovaunukiskoja pitkin nimenomaan huomion välttämiseksi. Isän mukaan Susannea oli ahdisteltu ennenkin ja hän pelkäsi. Vain muutamaa kuukautta ennen kuolemaansa Susanne oli sanonut siskolleen Camillalle, ettei voisi missään tapauksessa mennä kenenkään vieraan autoon.
Julius af Lindfors
Julius Lindforsin vanhemmat olivat laivuri Jakob Lindfors ja Maria Juliana Borgström. Hän kävi kadettikoulun Haminassa vuosina 1843–1849 ja aloitti sen jälkeen palveluksensa kaartinpataljoonssa. Siellä hän osallistui Suomenlahden rannikkopuolustukseen Oolannin sodan aikana 1854–1855, jolloin hänet myös ylennettiin kapteeniksi. Hänet ylennettiin 1865 everstiksi ja hän oli 1866–1868 krenatööritarkk'ampujapataljoonan sekä 1868–1876 138. jalkaväkirykmentin komentajana. Lindfors siirtyi 1876 reserviin kenraalimajuriksi ylennettynä ja suuntautui liike-elämään. Hän oli nainut 1860 serkkunsa Maria Emelie Borgströmin, kauppaneuvos Henrik Borgströmin tyttären, ja päässyt näin osakkaaksi appensa omistamaan Borgström & Co -toiminimeen. Lindfors oli myös Forssa Oy:n suurosakas ja yksi Palovakuutusyhtiö Fennian, Suomen Höyrylaiva Oy:n ja Fiskars Oy:n perustajista. Fennian hallituken puheenjohtajana hän oli 1901–1903.