Huumeiden dekriminalisointi
Huumeiden dekriminalisoinnilla tarkoitetaan sellaista päihdepoliittista mallia, jossa huumekieltolakeja kevennetään tai poistetaan. Tämä voi tarkoittaa huumausaineiden käytön ja hallussapidon rangaistavuuden vähentämistä tai poistamista ja huumekaupan ja -valmistuksen sallimista valtion kontrollin alaisuudessa. Dekriminalisointia perustellaan sillä että kieltolakipolitiikka ei ole onnistunut vähentämään käyttöä rikosoikeudellisilla seuraamuksilla, huumekaupan verottamisen mahdollisuudella, huumeisiin liittyvän rikollisuuden vähentämisen mahdollisuudella ja aikuisen ihmisen itsemääräämisoikeudella. Jotkut perustelevat dekriminalisointia myös sillä, että rankaiseminen leimaa käyttäjiä, aiheuttaa syrjäytymistä ja heikentää heidän hakeutumistaan sosiaali- ja terveyspalveluiden pariin.
HuuMaa
HuuMaa-toiminta sai alkunsa vuonna 1999, ja melko nopeasti hankkeen pääasialliseksi toimintamuodoksi valikoitui kansainvälisyyskasvatus, jonka keinoin erityisesti nuoria kannustetaan osallistumaan ja ottamaan itse selvää asiosta, jotta he oppisivat ymmärtämään huumekysymysten ja yhteiskunnallisten kehitystekijöiden yhteyksiä. Kuten ulkoministeri Erkki Tuomioja totesi puheessaan huumepoliittisessa seminaarissa, köyhyyden ja huumetuotannon kytkökset ovat monimutkaisia. Unikon viljely Afganistanissa tai kokapensaiden istutus Perussa ovat olleet perinteisiä ja usein lähes ainoitakin tulonlähteitä köyhimmälle väestön osalle. Niihin on suhtauduttu monin paikoin ilman arvovarauksia, luonnollisena toimeentulon muotona.