Meir Kahane
Meir Kahane syntyi ortodoksijuutalaiseen perheeseen, Brooklynissa, New York Cityssä vuonna 1932. Kahanenin isä Jechezkel Shraga Kahane oli rabbi, joka oli syntynyt Palestiinassa vuonna 1905. Hän oli opiskelut teologiaa Tšekkoslovakiassa ja Puolassa. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin vainojen takia. Meir Kahane opiskeli juutalaista teologiaa New Yorkissa ja lakia New Yorkin yliopistossa. Kahane opetti uskontoa juutalaisille 1960-luvulla. 
Teini-ikäisenä hän ihaili Vladimir Jabotinskiä, joka oli venäläissyntyinen sionisti ja jonka tavoitteena oli luoda juutalaisvaltio Palestiinaan. Jabotinski vieraili usein Kahaneiden luona. Kahane aloitti toimintansa vastustamalla Ernest Beviniä. Bevin oli Britannian ulkoministeri, joka vastusti Israelin valtion perustamista. Kahane osallistui myös Neuvostoliiton vastaisiin mielenosoituksiin, lähinnä sen juutalaispolitiikan vuoksi. 
1960-luvulla Kahane toimitti suurta anglojuutalaista sanomalehteä Brooklynissä. Hän esiintyi myös usein Amerikan televisiossa ja radiossa.
Christine Orban
Orban vietti lapsuutensa Casablancassa Marokossa ja kuvasi tätä aikaa omaeläkerrallisessa esikoisteoksessaan "Les Petites filles ne meurent jamais", joka ilmestyi vuonna 1986 nimellä Christine Rheims. Toinen teos "L'âme sœur" ilmestyi vuonna 1998, minkä jälkeen hän on julkaissut tasaiseen tahtiin. Muita Orbanin tunnettuja teoksia ovat muun muassa "J' étais l'origine du monde" (2000), "Fringues" (2002), "Mélancolie du dimanche" (2004) ja "Petites phrases pour traverser la vie en cas de tempête... et par beau temps aussi" (2007). Orbanin teokset sisältävät runsaasti omaeläkerrallista aineistoa.