Neljä vuodenaikaa
Neljä vuodenaikaa (ital. "Le quattro stagioni") on Antonio Vivaldin säveltämä viulukonserttosarja. Sarja sävellettiin noin vuonna 1723, ja se on Vivaldin tunnetuin teos. Jokaisessa" Neljän vuodenajan" konsertossa on kolme osaa, joista kaksi on nopeita ja yksi hidas. Vivaldi kirjoitti jokaista konserttoa varten myös yhden sonetin. Konserttojen osat ovat:
Barokkimusiikki
Händel saavutti suurta arvostusta oopperasäveltäjänä ja sävelsi sekä ohjasi oopperoita lähes kolmenkymmenenkuuden vuoden ajan. Tunnetuimpia hänen yli neljästäkymmenestä italialaistyylisestä oopperastaan ovat "Almira" 1705, "Giulio Cesare" (Julius Caesar, 1724) sekä "Ariodante" (1735). Händel sävelsi myös lukuisia oratorioita, joita esitettiin hänen johtamassaan teatterissa paaston aikana, jolloin oopperoiden esittäminen oli kiellettyä. Musiikillisesti Händelin oopperoiden ja oratorioiden välillä ei juuri ole eroa. Händelin tunnetuin teos on luultavasti "Messias-oratorio" (1741), jota erityisesti Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa esitetään usein joulun aikaan. Händel sävelsi myös soitinmusiikkia, vaikka tulikin kuuluisaksi nimenomaan vokaaliteoksillaan. Hänen tunnetuimpia orkesteriteoksiaan ovat sarjat "Vesi-" ja "Ilotulitusmusiikkia" sekä kuusi concerto grossoa. Händelin kuoltua hänet haudattiin suurin huomionosoituksin Lontoon Westminster Abbeyyn.