Eidsvollin kansalliskokous
Helmikuussa Kristian Frederik kutsui Eidsvolliin koolle niin sanotun ”suurmieskokouksen”. Kokouksessa muun muassa professori Georg Sverdrup sai hänet vakuuttuneeksi, että kansan tuli valita hänet hallitsijaksi. Ennen tätä hän oli ajatellut julistautuvansa Norjan kuninkaaksi vain perintöoikeuteensa nojautuen. Kokouksen jälkeen tuolloin sijaishallitsijan () titteliä käyttänyt Kristian Fredrik kutsui koolle perustuslainsäätämiskokouksen Eidsvolliin. Edustajavaaleja kokouksiin pidettiin ympäri maan ja samalla vannottiin valoja Norjan itsenäisyystaistelua varten. Maan pohjoisosissa vaaleja ei ehditty pitää ajoissa. Kansalliskokous pidettiin Carsten Ankerin omistamassa kartanossa, jonka päärakennus on nykyisin museona ja tunnetaan nimellä "Eidsvollbygningen". Kokouksen ajan Kristian Frederik asui kartanossa ja piti illallisia joka ilta 12 kokousedustajalle.
Sven Haaraparta
Norjan kuninkaan Olavi Tryggvenpojan kuoltua Svoldin taistelussa vuonna 999 (tai 1000), Sven kontrolloi myös Norjaa jaarli Eerik Haakoninpojan hallitessa maata vasallina. Pyhän Bricen päivän verilöylyn (marraskuu 1002) jälkeen Sven mitä luultavimmin vastasi hyökkäyksistä Englantiin 1003–1005, 1006–1007 ja 1009–1012. Verilöyly nähtiin laajamittaisena etnisenä puhdistuksena, jonka Ethelred II Neuvoton kohdisti Englannin tanskalaisväestöön. Sven peri suuria summia rahaa Englannilta niin sanottuna tanskalaisverona (Danegeld) ja johti henkilökohtaisesti tanskalaislaivaston hyökkäystä vuonna 1013.