Meir Kahane
Meir Kahane syntyi ortodoksijuutalaiseen perheeseen, Brooklynissa, New York Cityssä vuonna 1932. Kahanenin isä Jechezkel Shraga Kahane oli rabbi, joka oli syntynyt Palestiinassa vuonna 1905. Hän oli opiskelut teologiaa Tšekkoslovakiassa ja Puolassa. Myöhemmin hän muutti Yhdysvaltoihin vainojen takia. Meir Kahane opiskeli juutalaista teologiaa New Yorkissa ja lakia New Yorkin yliopistossa. Kahane opetti uskontoa juutalaisille 1960-luvulla. 
Teini-ikäisenä hän ihaili Vladimir Jabotinskiä, joka oli venäläissyntyinen sionisti ja jonka tavoitteena oli luoda juutalaisvaltio Palestiinaan. Jabotinski vieraili usein Kahaneiden luona. Kahane aloitti toimintansa vastustamalla Ernest Beviniä. Bevin oli Britannian ulkoministeri, joka vastusti Israelin valtion perustamista. Kahane osallistui myös Neuvostoliiton vastaisiin mielenosoituksiin, lähinnä sen juutalaispolitiikan vuoksi. 
1960-luvulla Kahane toimitti suurta anglojuutalaista sanomalehteä Brooklynissä. Hän esiintyi myös usein Amerikan televisiossa ja radiossa.
Erekle II
Erekle syntyi Kakhetin pääkaupugissa Telavissa. Hän oli Kakhetin kuningas Teimuraz II:n poika ja hänen äitinsä oli Tamar, Kartlin kuningas Vakhtang VI:n tytär. Hänen lapsuutensa ja nuoruutensa aikaan vuosina 1732–1735 Kakhetia miehittivät osmanit, kunnes Persian šaahi Nadir Šah karkotti heidät Georgiasta kahdella hyökkäyksellä vuosina 1734 ja 1735. Teimuraz asettui persialaisten puolelle, joten hänestä tehtiin viereisen Kartlin persialainen wali (kuvernööri). Monet georgialaiset aateliset eivät kuitenkaan hyväksyneet uutta hallintoa ja nousivat kapinaan vastustaakseen Nadirin georgialaisilta vaatimaa raskasta suojeluveroa. Teimuraz ja Erekle pysyivät uskollisina šaahille, osittain siksi, että he halusivat estää kilpailevan Mukhrani-suvun valtaannousun. Suvun taantuminen 1720-luvun alussa oli sallinut Teimurazin nousta Kartlin valtaistuimelle. Vuosina 1737–1739 Erekle komensi georgialaisia apujoukkoja Nadirin Intian-sotaretkellä ja sai mainetta kyvykkäänä sotilaskomentajana. Sen jälkeen hän toimi luutnanttina isänsä palveluksessa ja nousi sijaishallitsijaksi, kun Teimuraz kutsuttiin neuvotteluihin Persian pääkaupunkiin Isfahaniin vuonna 1744. Samaan aikaan Erekle kukisti Mukhrani-dynastian ruhtinaan Abdulah Begin vallankaappausyrityksen ja auttoi Teimurazia tukahduttamaan aatelisten vastalauseet persialaishallintoa kohtaan. Palkinnoksi Nadir luovutti Kartlin kuninkuuden Teimurazille ja Kakhetin kuninkuuden Ereklelle. Hän järjesti myös veljenpoikansa Ali-Qoli Khanin avioon Teimurazin tyttären Ketevanin kanssa; Ali-Qoli nousi myöhemmin hänen seuraajakseen nimellä Adil Šah.