Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitus
Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitukset alkoivat 15. huhtikuuta ja päättyivät 4. kesäkuuta vuonna 1989 Tiananmenin aukiolla Pekingissä, Kiinassa. Kiinassa oltiin siirtymässä sosialistiseen markkinatalouteen. Uudistusmieliset ja vanhoilliset kamppailivat vallasta. Opiskelija-aktivistit tukivat yleensä uudistusmielisiä.
Kaarlo Julius Kalpa
Tamperelaisissa valkoisten lehdissä ja niiden jälkeen useissa muissakin lehdissä julkaistiin huhtikuussa 1918 valaehtoiseksi esitetty silminnäkijäkertomus punakaartilaisten terroriteoista Mouhijärven, Suodenniemen ja Lavian seudulla. Kertomuksen olivat allekirjoituksillaan varmentaneet sisällissotaan valkoisten puolella osallistuneet vapaaehtoiset ruotsalaiset kapteeni Orvar Lidholm ja upseerioppilas Ragnar Alühr. Kertomuksen mukaan valkoisten joukkojen edettyä Suodenniemelle 20. maaliskuuta 1918 oli löydetty alastomaksi riisuttu K. J. Kalpan ruumis nojaamasta kirkkopihan aitaa vasten kahden pistimellä varustetun kiväärin varaan tuettuna, kirkosta varastettu Raamattu kainalossa ja silmät puhkottuna. Valkoisten päämajassa, jonne kertomus oli päätynyt valkoisten Satakunnan Ryhmän komentajan eversti Ernst Linderin tietämättä, tietoja pidettiin epäilyttävinä ja asiassa määrättiin suoritettaviksi tutkimukset. Tutkimuksissa kävi ilmi, että valkoiset olivat kylläkin päässeet Suodenniemen kirkonkylän liepeille 20. maaliskuuta 1918, mutta itse kirkko oli tuolloin ollut vielä punaisten hallussa. Ennen kaikkea väite Kalpan ruumiin löytymisestä kirkon aidan vierestä 20. maaliskuuta ei mitenkään voinut pitää paikkaansa, sillä kirkkoherran lumihankeen kätketty ruumis oli luovutettu omaisille jo 18. helmikuuta – yli kuukauden päivät ennen sen väitettyä löytymistä – ja laskettu hautaan 4. maaliskuuta. Samassa kertomuksessa oli lisäksi kuvaus Mouhijärvellä muka tapahtuneesta kirkkoherran murhasta ja hänen ruumiinsa häpäisemisestä; Mouhijärven kirkkoherraa ei ollut tosiasiassa ensinkään murhattu. Sisällissodan terroria tutkinut Jaakko Paavolainen on arvellut, että joko kuvauksen laatijoiden tarkoituksena oli valkoisen yleisön perinpohjainen järkyttäminen ja punaisten vankien mahdollisimman ankara rankaiseminen, tai sitten kyse oli päihtyneiden nuorten upseerien ajattelemattomasta pilasta.