Viikinkiaika
Viikinkiajasta kertoviin suullisiin tarinoihin pohjautuva saagakirjallisuus syntyi Islannissa vasta vuosisatoja viikinkiajan päättymisen jälkeen. Saagat ovat tästä huolimatta paras viikinkien yhteiskuntaa ja kulttuuria kuvaava kirjallinen aineisto, vaikka monet niiden ajan- ja paikanmäärityksistä ovatkin epämääräisiä. Tietoa on säilynynyt myös kuninkaiden palkkaamien hovirunoilijoiden, skaldien, runoista.
Saaga (nimi)
Saaga tai Saga on pohjois­maissa esiintyvä naisen etunimi. Nimi johtuu sanasta "saga", joka merkitsee varsinaisesti Norjan ja Islannin viikinki­ajan ja varhaisen keski­ajan historiaan liittyviä kauno­kirjallisia kertomuksia, saagoja, mutta joka ruotsin kielessä tarkoittaa myös satua. Alun perin sana on merkinnyt näkijää, ja Saga oli skandi­naavisessa myto­logiassa myös runouden ja historian jumalattaren nimi, joka toisinaan on samastettu myös Freijan kanssa. Saaga on nimen suomen­kielinen muoto, muissa kielissä nimi esiintyy muodossa Saga.