Suomalainen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoona
Suomalainen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoona, Panttipataljoona (, alkujaan "SS Freiwilligen-Bataillon Nordost") oli vuosina 1941–1943 itärintamalla toiminut suomalaisista vapaaehtoisista koottu Saksan Waffen-SS:n joukkoyksikkö. Pataljoona oli osa SS-divisioona Wikingia (5. SS-Panzer-Division Wiking). Useat vapaaehtoisista toimivat jatkosodan päättymisen jälkeen saksalaisten Suomeen perustamassa vastarintaliikkeessä. Noin 1 400 suomalaisesta Waffen-SS:n sotilaasta kaatui 256, katosi 14 ja haavoittui 686.
Osasto Brandenstein
Osasto Brandenstein () oli Suomen sisällissotaan osallistuneen vapaaherra ja eversti Otto von Brandensteinin komentama yhtymä. Se oli Virossa olleen kenraaliluutnantti Adolf von Seckendorffin Tallinnassa komentaman Saksan keisarikunnan LXVIII armeijakunnasta koottu 3 000 sotilaan vahvuinen osasto. Se siirrettiin Tallinasta neljänä kuljetuksena Suomeena ja ensimmäinen erä nousi maihin Loviisan Valkomissa 7. huhtikuuta 1918. Tavoitteena oli katkaista punaisten yhteydet itään valtaamalla Itä-Uuttamaata edeten Lahti-Kouvola junaradalle ja näin katkaista rautatieyhteys Helsingin ja Pietarin välillä. Loviisan suunnasta pohjoista lähestyneet saksalaiset jakautuivat kolmeksi joukoksi. Osasto Brandenstein oli koottu Reservijalkaväkirykmentti 225:stä ja Polkupyöräpataljoona 5:stä. Osaston vahvuudeksi muodostui näin neljä pataljoonaa.