Trebonianus Gallus
Gaius Vibius Trebonianus Gallus (noin 206 – elokuu 253) oli Rooman keisari vuosina 251–253. Hän ehti hallita vain kaksi vuotta ja hänen hallintokaudellaan aiemmin alkanut Rooman valtakunnan heikentyminen jatkui. Gallus julistettiin keisariksi kesäkuussa 251 sen jälkeen kun keisari Decius ja hänen poikansa Herennius Etruscus olivat saaneet surmansa gootteja vastaan käydyssä Abrittuksen (nykyinen Razgrad Pohjois-Bulgariassa) taistelussa. Gallus adoptoi Deciuksen Roomaan jääneen pojan Hostilianuksen ja nimitti tämän kanssahallitsijakseen. Hostilianus kuitenkin kuoli jo samana kesänä, jolloin Gallus korotti poikansa Volusianuksen kanssahallitsijakseen. Vuonna 252 sassanidien Persian suurkuningas Sapor I hyökkäsi Armeniaan ja Syyriaan. Kulkutaudin heikentämä Rooman armeija ei pystynyt pysäyttämään hyökkääjiä ja sotilaat menettivät luottamuksensa Gallukseen. Kesällä 253 Moesia Superiorin maaherra Marcus Aemilius Aemilianus kapinoi häntä vastaan ja julistettiin keisariksi. Gallus lähti armeijan kanssa Aemilianusta vastaan mutta pian hänen omat sotilaansa murhasivat hänet ja Volusianuksen.
Gaius Julius Avitus Alexianus
Alexianuksen ura oli menestyksekäs, ja sen kruunasi konsulinvirka, johon hänet nimitettiin joko vuonna 198, 199, tai 200. Tämän jälkeen Alexianuksen uran vaiheista ei tiedetä mitään moneen vuoteen. On mahdollista, että pretoriaaniprefekti Gaius Fulvius Plautianus vastusti nimittämästä häntä mihinkään virkaan, sillä hän pelkäsi mahdollista kilpailijaa. Näihin aikoihin hänen lapsenlapsensa Varius Avitus Bassianus syntyi Julia Soaemiakselle. Hänet tunnetaan paremmin keisari Elagabaluksena. Plautianuksen kuoltua vuonna 205, Alexianus pystyi jatkamaan uraansa ja hän otti osaa Severuksen Britannian sotaretkeen (208–211). Britanniassa Alexianus sai varmasti tiedon, että hänen tyttärensä Julia Mamaea oli synnyttänyt pojan, Alexianuksen, josta tuli myöhemmin keisari Severus Alexander.