Unkarilaiset riimut
On oletettu, että unkarilaisten esi-isät jo ennen maahantuloa 800-luvun lopulla omaksuivat riimukirjoituksen tai sen esimuodon turkkilaiskansoilta, joiden tiedetään käyttäneen vastaavantapaisia kirjaimistoja. Tähän viittaa myös se, että unkarin kielen sanat "ír "‘kirjoittaa’ ja "betű "‘kirjain’ ovat vanhoja turkkilaisia lainoja. Mitään kiistatonta arkeologista todistusaineistoa tästä ei ole, eikä myöskään varmuudella tiedetä, että historiallista székely rovásírás -kirjaimistoa olisi koskaan käytetty kaikkialla Unkarissa tai ylipäätään muualla kuin Transilvanian székely-heimon parissa. Mahdollisesti vanhin, kiistelty muistomerkki on vuoden 900 tienoilta ja käsittää vain neljä riimumerkkiä, joiden tulkinta on epävarma.
Kaarle Robert
Kaarle otti myös käyttöön uuden, vakaan valuutan ja vakiinnutti rahajärjestelmän. Firenzen mallin mukaan Kaarle alkoi lyöttää kultaforintteja vuonna 1325, ja Unkarin forintista tuli suosittu maksuväline kautta koko Euroopan. Leimaamattoman kullan ja hopean kauppa kiellettiin, ja arvometallien kaupasta ja vaihdosta tuli kuninkaallinen monopoli. Kruunun tulot kasvoivat entisestään, kun kaivostoimintaa kehitettiin. Aikaisemmin maanomistajat eivät olleet kiinnostuneita uusien kaivoksien avaamisesta, sillä kuninkaalla oli yksinoikeus niiden tuottoon. Vuodesta 1327 maanomistajat saivat kuitenkin kolmasosan kaivosten tuotosta, mikä lisäsi tuotantoa voimakkaasti. Uusia kultakaivoksia avattiin Körmöcbányaan ja Nagybányaan. Unkari olikin keskiajalla Euroopan suurin kullan ja toiseksi suurin (Böömin jälkeen) hopean tuottaja, ja on arvioitu, että ennen Amerikan löytämistä Unkari tuotti noin kolmasosan maailman jalometalleista.