Albert Einstein
Einstein siirtyi syksyllä 1888 Münchenin Luitpold-lyseoon. Lyseossa opetettiin klassista kreikkaa ja latinaa, joista Einstein sai aina vähintään kakkosen eli toiseksi parhaan arvosanan. Lyseon opetussuunnitelman aineet eivät olleet Einsteinin mieleen, sillä suurin osa oppitunneista oli kieliä ja vähemmälle jäivät matematiikka, fysiikka ja maantieto. Einstein opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa itsenäisesti hyvin paljon ja pystyi näin täyttämään opetussuunnitelman vaatimukset ennen kuin niitä opiskeltiin itse tunneilla.
Kansainvälinen fysiikan vuosi
Suppean suhteellisuusteorian perillisenä saatiin aivan uudenlaista fysiikkaa, joka poikkesi Isaac Newtonin klassisesta mekaniikasta. Valosähköistä ilmiötä käsitellyt tutkimus kiihdytti kvanttimekaniikan kehitystä, huolimatta Einsteinin itsensä epäilevästä suhtautumisesta kvanttiteoriaan. Einstein näki sen vain askeleena sähkömagnetismin, suhteellisuusteorian ja kvanttiteorian yhdistävään suureen yhtenäisteoriaan, joskaan ei kieltänyt sen onnistuneisuutta fysikaalisten ilmiöiden selittämisessä ja ennustamisessa. Einsteinin haaveilema suurten perusteorioiden yhdistäminen teettää edelleen töitä teoreettisilla ja kokeellisilla fyysikoilla muun muassa kvanttimekaniikan, säieteorian ja suprajohtavuuden parissa.