Tropiikkilinnut
Tropiikkilintujen tieteellinen nimi "Phaethon" ("kiiltävä") on peräisin kreikkalaisen mytologian Faethonista. 
Tropiikkilintujen heimon kuuluu nykyään kolme "Phaethon"-sukuun kuuluvaa lajia. Valkotropiikkulintu ja pikkutropiikkilintu ovat toistensa lähimmät sukulaiset, kun taas suomutropiikkilintu on etäisempi. Niitä on usein pidetty kaikkein alkeellisimpina pelikaanilintuina, mutta luokitus on kiistanalaista. Niitä on pidetty myös ulappalintuina, haikaralintuina ja rantalintuina. Morfologiset, etologiset ja molekulaariset analyysit ovat vihjanneet niiden olevan joko pelikaanilintujen tai lokkien sukulaisia. Tropiikkilinnuilla on myös arveltu olevan etäistä sukua ulappalinnuille. Uudet tutkimukset viittaavat siihen, että niiden lähimmät sukulaiset ovat kagut ja aurinkokurjet, joiden kanssa ne muodostavat kladin Eurypygimorphae, jonka puolestaan uskotaan olevan Aequornithesin sisarryhmä.
Kielo
Kielon lajinimi "majalis" tulee latinan toukokuuta tarkoittavasta sanasta "Maius" ja suvun nimi "Convallaria" latinan sanasta "convallis" ’laakso’. Suvun ja lajin nimen taustalla on Raamatun Vanhan testamentin Laulujen laulu, jossa tyttö vertaa itseään laaksojen liljaan, vaikka Raamatun kasvi onkin todennäköisesti ollut madonnanlilja ("Lilium candidum") eikä kielo. Tämän kertomuksen pohjalta saksalaiset kasvitieteilijät alkoivat kuitenkin jo 1500-luvulla kutsua kieloa ”laaksojen liljaksi”, "Lilium convallium", josta nimen käyttö levisi myös muualle Eurooppaan. Carl von Linné muokkasi nimityksestä kielon nykyisen tieteellisen nimen. Myös kielon ruotsinkielinen nimi "liljekonvalj" on väännös edellä mainitusta latinankielisestä nimestä.