Alankomaiden Antillit
Alankomaiden Antillien valtionpäämies oli Alankomaiden monarkki, jota edusti kuvernööri. Ulkopolitiikasta vastasi Alankomaiden hallitus. Sisäpoliittisista asioista päätettiin saarien omissa hallituksissa. Vuonna 2005 saarten hallitus päätti Alankomaiden Antillien hajottamisesta ja vuodesta 2010 lähtien saarilla on ollut uusi poliittinen asema Alankomaiden kuningaskunnassa.
Orania-Nassau
Vilhelmiina hallitsi Alankomaita 50 vuotta vuodesta 1898 vuoteen 1948. Hän oli hollantilaisten vastarinnan symboli toisen maailmansodan aikana. Monarkian moraalinen arvovalta palautui hänen hallituskaudellaan. Toisen maailmansodan jälkeen Vilhelmiinan luopui kruunusta tyttärensä Julianan hyväksi. Hänen aikanaan kuningasperhe astui yhä enemmän julkisuuteen, ja se tuli tunnetuksi "pyöräilevänä monarkiana" kuninkaallisen perheen jäsenten maaseudulle tekemien pyöräretkien ansiosta. Kruununperijätär Beatrixin avioituminen saksalaisdiplomaatti Claus von Amsbergin kanssa aiheutti suurta vastustusta. Claus oli näet palvellut Hitler-Jugendissa ja myöhemmin Wehrmachtissa. Hänestä tuli kuitenkin yksi suositummista kuningasperheen jäsenistä. Vuonna 1980 Juliana luovutti vallan Beatrixille. Beatrixin tapa hallita oli ammattimaisempi ja näkymättömämpi kuin edeltäjänsä. Beatrix luovutti vuonna 2013 kruunun pojalleen Willem-Alexanderille, josta tuli Alankomaiden ensimmäinen miespuolinen hallitsija yli sataan vuoteen. Nykyään monarkia nauttii hollantilaisten enemmistön suosiota.