Jehovan todistajien historia
1870-luvun alkupuolella Alleghenyssä Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa nykyisen Pittsburghin alueella alkoi toimia suhteellisen vaatimaton Charles Taze Russellin vetämä raamatuntutkisteluryhmä. Vuonna 1876 C. T. Russel tapasi Nelson H. Barbourin ja omaksui hänen käsityksensä raamatun aikalaskelmista. Russell tuki taloudellisesti Barbourin julkaisemaa "Herald of the morning"-lehteä. Samana vuonna hän myös lähetti kirjoituksen "Pakanain ajat – milloin ne päättyvät?" "Bible Examiner" -lehteen, jota julkaistiin Brooklynissa New Yorkissa. Sen lokakuun numerossa sivulla 27 sanottiin: "Seitsemän aikaa päättyvät vuonna 1914". "Pakanain ajat" on se aikakausi, jota eräässä raamatunkäännöksessä sanotaan "kansakuntien määräajoiksi" (Luukas 21:24).
Uuden maailman käännös
Uuden maailman käännös (UM) on Vartiotorniseuran julkaisema ja Jehovan todistajat -liikkeen käyttämä raamatunkäännös. Englanniksi laitoksen nimi on "The New World Translation of the Holy Scriptures" ("NWT").
Lokakuussa 1946 Vartiotorniseuran tuolloinen presidentti Nathan Homer Knorr esitti Jehovan todistajien oman raamatunkäännöksen laatimista. Siihen saakka Jehovan todistajat olivat käyttäneet englanninkielisessä maailmassa ennen kaikkea vuodelta 1611 peräisin olevaa "Kuningas Jaakon käännöstä" ("King James Version") sekä vuonna 1901 julkaistua "Amerikkalaista standardikäännöstä" ("American Standard Version"). Englannin kieli oli kuitenkin muuttunut kovasti 1600-luvusta, ja uudet käsikirjoituslöydöt olivat 1800-luvulta lähtien tehneet järjestön mukaan mahdolliseksi Raamatun alkutekstin rekonstruoimisen huomattavasti aiempaa suuremmalla tarkkuudella. Knorr halusi myös luoda käännöksen, joka olisi vapaa "kristikunnan luopio-opeista" ja "kääntäjien omista tulkinnoista".