Cameorooli
Cameorooli eli cameo (joskus suomennettu näyttäytymisosaksi) on henkilön, yleensä julkisuuden henkilön, lyhyt omana itsenään tekemä esiintyminen elokuvassa, kirjassa tai muussa taideteoksessa. Dokumenttimateriaalin käyttöä fiktioelokuvassa ei kuitenkaan katsota cameoesiintymiseksi. Filmialan kirjoittamattomiin sääntöihin kuuluu, ettei cameoroolin esittäjää mainita lopputeksteissä eikä esiintymisestä makseta palkkiota. Juuri tämä erottaa cameoesiintymisen vierasesiintymisestä.
Kamerun
Kamerunin kirjallisuus ja elokuva ovat käsitelleet sekä eurooppalaisia että afrikkalaisia teemoja. Siirtomaakauden kirjailijat, kuten Louis-Marie Pouka ja Sankie Maimo saivat koulutuksensa eurooppalaisissa lähetysseuroissa ja ajoivat assimilaatiota Euroopan kulttuuriin keinona liittää Kamerun osaksi modernia länsimaailmaa. Toisen maailmansodan jälkeen Mongo Betin ja Ferdinand Oyonon kaltaiset kirjailijat analysoivat ja kritisoivat kolonialismia ja torjuivat aiemmat assimilaatiopyrkimykset. Pian itsenäistymisen jälkeen elokuvantekijät, kuten Jean-Paul Ngassa ja Thérèse Sita-Bella, alkoivat käsitellä samantyyppisiä aiheita. 1960-luvulla Mongo Beti ja muut kirjailijat käsittelivät kolonialismin jälkeistä aikaa, Afrikan kehityksen ongelmia ja afrikkalaisen identiteetin löytämistä uudelleen. Samoihin aikoihin 1970-luvun puolivälissä muun muassa Jean-Pierre Dikongué Pipa ja Daniel Kamwa tekivät perinteisen ja siirtomaa-ajan jälkeisen yhteiskunnan välisiä konflikteja käsitteleviä elokuvia. Seuraavien vuosikymmenten kirjallisuus ja elokuvataide keskittyivät aiempaa enemmän kokonaan kamerunilaisten aiheiden ympärille. Vuonna 2011 ilmestyi suomeksi naiskirjailija Calixthe Beyalan teos "Assèze afrikkalainen".