Pakistan
Pakistanin dominio itsenäistyi 14. elokuuta 1947 brittien alaisuudesta. Brittiläinen Intia jaettiin hindujen Intiaan ja muslimien Pakistaniin, minkä yhteydessä Pakistaniin siirtyi Intiasta kahdeksan miljoonaa muslimia, eli niin sanotut "Muhajir"-pakolaiset. Nimi "Pakistan" muodostettiin alueen maakuntien nimien etukirjaimista. Alkuaan Itä-Pakistanina tunnettu Bangladesh kuului vuoteen 1971 Pakistaniin, vaikka se oli Intian itäpuolella. Se itsenäistyi Intian tuella oman itsenäisyyssotansa jälkeen.
Ghulam Ishaq Khan
Khan syntyi Bannun piirissä luoteisrajamaakunnassa (NWFP) paštuperheeseen. Hän opiskeli kemiaa ja kävi Intian asepalveluksen ennen Pakistanin itsenäistymistä. Maan itsenäistyessä hän otti osaa kasteluhankkeisiin länsi-Pakistanissa 1961–1966 ja meni myöhemmin valtiovarainministeriön palvelukseen, jossa kohosi valtiosihteeriksi 1966–1970 ja keskuspankin kuvernööriksi 1971–1975. Khan kyseenalaisti useat pääministeri Zulfikar Ali Bhutton taloushankkeista. Hänet siirrettiin tämän jälkeen pankista puolustusministeriön tehtäviin, jossa hän kehitti läheiset suhteet useimpiin korkeimpiin kenraaleihin, kuten Ziaan, joka syrjäytti Bhutton ja antoi taloudenhoidon Khanin käsiin. Sotatilalain 1977–1985 aikana Khan oli vastuussa kaikista tärkeimmistä talouspoliittisista päätöksistä. Hän tuki Zian hanketta islamilaistaa maan talousjärjestelmä ja toteutti muutokset pankki- ja talousjärjestelmässä.