Suomen esihistoria
Viikinkiaikana (noin vuodet 800–1025) kauppa ja yhteydet vilkastuivat ja kaupunkimaisia asutuksia alkoi syntyä Itämeren piirissä. Aina 900–luvun lopulle saakka liikenne viikinkien idäntiellä oli merkittävää. Skandinaviassa viikinkiaika on esihistoriallisen kauden viimeinen jakso. Pohjoismaissa tärkeimmät kauppakaupungit olivat Mälar-järven Birka Keski-Ruotsissa, Etelä-Jyllannin Hedeby nykyisessä Saksassa ja Oslovuonon Kaupang Norjassa. Aikakauden vilkkailla kauppareiteillä liikkui Ahvenanmaan ja luultavasti pieniä määriä manner-Suomenkin alueen asukkaita.
Viikinkilaiva
Viikinkien pitkät veneet kehittyivät viikinkiaikaa edeltävinä vuosisatoina. Hjortspring-veneestä ennen ajanlaskun alkua varsinaiseen pitkäveneeseen noin vuonna 800 on nähtävissä selkeä linja. Viikinkiveneiden selkäranka oli pitkä köli, joka leikattiin yhdestä suorasta puunrungosta. Kölin avulla vene pystyi nousemaan tuuleen. Laivojen rakenne kevyinä ja matalalla syväyksellä tuki sen käyttö maihinnousuun ja hyökkäyssotaan. Viikingit saattoivat nousta maihin loiville rannoille ja laivoista päästiin nopeasti rantautumaan. Tilanteen mukaan laivaa voitiin soutaa myös taaksepäin. Kevyinä aluksia voitiin siirtää maakannasten yli.