G. A. Serlachius
Yhdessä tehtaan kanssa kasvoi Mänttä. Ympäröivältä maaseudulta muutti väkeä uuteen tehtaaseen etsimään työtä ja toimeentuloa. Ajan oloista poiketen Serlachius ei juurikaan palkannut lapsia, enimmillään heitä oli työssä kymmenkunta. Työläistensä turvaksi hän perusti ”vaivaiskassan”, johon jokainen maksoi prosentin palkastaan. Näin hän saattoi tuntea moraalista ylemmyyttä toisten tehtailijoiden harjoittamaa riistoa kohtaan. Vaikka tehtailija tunnettiin liike-elämässä äkkipikaisena ja hankalana, hän oli tehtaansa ”Matteja” kohtaan mutkaton ja ystävällinen. Työssä hän vaati työläisiltä raittiutta, näyttäen tässä itse hyvää esimerkkiä, juhlissa hän salli palokunnan ja soittokunnan puffetin myyvän olutta, rommia, viskiä ja konjakkia. Ympäröivien pitäjien säätyläiset yleensä paheksuivat tällaista.
Terra sigillata
Tuotanto alkoi noin 40 eaa. Arezzon kaupungissa (roomalainen Arretium). "Terra sigillatasta" tuli nopeasti suosittua, ja tuotanto laajeni nopeasti myös uusille alueille. Tärkeitä tuotannon keskuksia olivat jo 1. vuosisadan eaa. lopulla Pisa, Lyon ja La Graufesenque, sekä lukuisat muut paikan Italiassa ja Rooman pohjoisissa provinsseissa. Tuotantomäärät alkoivat laskea 1. vs. puolivälissä jaa., mutta keramiikkaa tuotettiin Arezzossa vielä 2. vs. puoliväliin asti. Senkin jälkeen nk. myöhäisen "terra sigillatan" tuotanto jatkui muun muassa Germaniassa.