Massa
Newtonin gravitaatiolain mukaisesti kappaleet vaikuttavat toisiinsa gravitaatiovoimalla, joka on suoraan verrannollinen keskenään vaikuttavien kappaleiden massojen tuloon ja kääntäen verrannollinen niiden etäisyyden neliöön.. Tässä mielessä massa sanotaan "painavaksi massaksi". Samassa paikassa, esimerkiksi tietyllä paikalla maan pinnalla, kappaleen paino ja (painava) massa ovat suoraan toisiinsa verrannollisia. Kappaleen painava massa on kuitenkin sen paikasta riippumaton, kun taas sen paino muuttuu, jos se viedään paikkaan, jossa painovoima on eri suuruinen, esimerkiksi toiselle taivaankappaleelle. Arkikielessä käsitteitä massa ja paino käytetään usein synonyymeinä. Arkielämässä tästä sekaannuksesta ei yleensä ole sanottavasti haittaa, mutta esimerkiksi fysiikassa, tähtitieteessä ja avaruustekniikassa ero massa- ja paino-käsitteiden välillä on oleellisen tärkeä.
Perhe (hiukkasfysiikka)
Jokaisen korkeampaan perheeseen kuuluvan hiukkasen massa on suurempi kuin sen alempaan perheeseen kuuluvan vastineen. Mahdollisena poikkeuksena tähän sääntöön ovat neutriinot, joiden massoja ei ole mitattu kokeellisesti (neutriinoilla tiedetään olevan pieni, mutta nollasta poikkeava massa). Esimerkiksi ensimmäisen sukupolven elektronin massa on vain 0,511 MeV/"c", toisen sukupolven myonin massa on 106 MeV/"c" ja kolmannen sukupolven taun massa on 1 777 MeV/"c", mikä on lähes kaksi kertaa protonin massa. Korkeampien perheiden hiukkaset hajoavat alempien perheiden hiukkasiksi, ja maailmankaikkeuden vakaa aine koostuukin yksinomaan ensimmäisen perheen hiukkasista. Korkeampien perheiden hiukkasia tavataan vain erittäin korkeaenergiaisissa ympäristöissä, kuten kosmisissa säteissä ja hiukkaskiihdyttimissä.