Amirandaredžaniani
Amirandaredžaniani () on keskiaikainen georgialainen romanssi, joka kirjoitettiin todennäköisesti 1100-luvun alussa tai puolivälissä. Se oli yksi niistä teoksista, joiden kirjoittaminen merkitsi uuden ja omaperäisen maallisen kirjallisuuden syntyä patristiikan vuosisatoja kestäneen valtakauden jälkeen. "Amirandaredžaniani" on proosateos, joka kertoo taistelevista ritareista kahdessatoista osassa. Sen kirjoittajana on pidetty Mose Khonelia (, "Mooses Khonilainen"): teoksen laatiminen lasketaan hänen ansiokseen Georgian kirjallisuuden merkittävimmän klassikon "Pantterintaljaisen" epilogissa. Šota Rustavelin kirjoittamaa eeppistä runoa lukuun ottamatta häntä ei tunneta muualta. Perinteen mukaan Mose oli kotoisin Khonin kaupungista Länsi-Georgiassa ja hän palveli Rustavelin tavoin Georgian "kultakaudella" hallinneen kuningatar Tamarin hovissa (hallitsi 1184–1213).
Šahname
Ferdowsin "Šahname" on runouden ja historiografian suurteos, tilinteko Iranin muinaishistoriasta. Samassa aihepiirissä liikkui muun muassa sitä edeltänyt proosamuotoinen Abu Mansur Abd-al-Razaqin "Šahname". Pieni osa Ferdowsin teoksesta, ripoteltuna sinne tänne pitkin "Šahnamea", on täysin hänen oman mielikuvituksensa tuotetta. Hän väritti "Šahnamea" satunnaisilla kommenteilla, jotka kuvaavat hänen elämänkäsitystään, uskontoaan, hyveellisyyden ihailuaan ja eettistä vakaumustaan. Niistä paistaa läpi myös hänen kunnioituksensa suojelijoitaan kohtaan, eikä hän ole jättänyt mainitsematta viitteitä käyttämiinsä lähteisiin. Pääasiassa "Šahnamen" voi jakaa kolmeen osaan: Myyttinen aika, sankariaika ja historiallinen aika.