Tarton rauha
Venäjän sisällissota jatkui vielä vuoden 1920 aikana, mutta bolševikkien voitto alkoi näyttää jo varmalta, joten Suomi ja Venäjän muut naapurivaltiot halusivat normalisoida suhteensa neuvostohallituksen kanssa. Ennen Suomea Viro oli jo solminut Neuvosto-Venäjän kanssa rauhansopimuksen Tartossa helmikuussa 1920, Latvia oman rauhansopimuksensa Riiassa kesäkuussa 1920 ja Liettua omansa heinäkuussa 1920 Moskovassa. Tarton rauhanneuvottelut osuivat lisäksi samaan aikaan Puolan ja Neuvosto-Venäjän sodan kanssa, mikä vaikutti epäsuorasti neuvottelujen kulkuun.
Ikuinen rauha
Ikuinen rauha on Moskovan suuriruhtinaskunnan ja Puolan 16. toukokuuta 1686 Moskovassa solmima sopimus, jossa täsmennettiin Andrusovon rauhan ehtoja. Sopimuksessa sovittiin, että Dneprin vasen ranta jää Moskovan haltuun Kiova mukaan lukien, mistä Moskova maksaa 146 000 ruplan korvauksen ja että eteläinen Kiova ja Bratslavin alue jäävät asuttamatta neutraaleiksi alueiksi. Lisäksi kumpikin sopimusosapuoli sitoutui olemaan solmimatta erillisrauhaa Turkin kanssa. Katolinen Puola-Liettua lisäksi takasi Puola-Liettuan alueella asuvalle ortodoksiselle väestölle uskonnonvapauden sekä tunnusti Moskovan oikeuden suojella ortodokseja. Ikuisella rauhalla Moskovasta tuli Turkin vastaisen liittokunnan, Pyhän liigan, jäsen. Siihen kuuluivat ennestään Puola, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta ja Venetsia.