Oreksiinit
Oreksiinit ovat hypotalamuksen tuottamia neuropeptidihormoneja. Oreksiineja on kahta eri lajia eli oreksiini A ("OXA") ja oreksiini B ("OXB"), joista käytetään myös nimityksiä hypokretiinit 1 ja 2. Oreksiini A:ssa on 33 ja oreksiini B:ssä 28 aminohappoa. Oreksiinien nimet johtuvat kreikan sanasta orexis = ruokahalu, johon niiden vaikutus ensimmäisenä liitettiin. Ne kiihdyttävät myös muita elintoimintoja ja ovat yhteydessä muun muassa narkolepsiaan ja ne vaikuttavat myös ruokahaluun.
Digoksiini
Digoksiini eli ""digitalis"" on sormustinkukista saatava lääke, jota käytetään sydämen rytmihäiriöihin ja vajaatoimintaan. Se lisää sydänlihaksen pumppaustehoa ilman että sydänlihaksen hapenkulutus lisääntyy ja hidastaa sykettä. Digoksiini kuuluu sydänglykosideihin. Digoksiinilla on sekä "positiivinen inotrooppinen vaikutus" eli sydänlihaksen pumppaustehoa voimistava vaikutus että "positiivinen kronotrooppinen vaikutus" eli sydänlihaksen pumppausnopeutta voimistava vaikutus. Digoksiinin vaikutukset tunnettiin jo ainakin 1700-luvulla ja William Withering kuvasi ne tieteelle vuonna 1785. Sydämen vajaatoiminta oli ilmeisen ylidiagnostisoitu sairaus 1900-luvun lopulla, ja siksi myös ylilääkitty. Se saatettiin todeta pelkän sydämen koon suurenemisen perusteella, vaikka muitakin mahdollisia tekijöitä on. Digitaliksen tilalle on tulut monia muita hoitotapoja ja turvallisempia lääkkeitä. Digoksiinin terapeuttinen leveys on kapea eli sivuvaikutuksia saadaan pienelläkin hoitoannoksen ylityksellä, minkä vuoksi käyttäjiltä pitää sännöllisesti mitata seerumin digoksiinipitoisuus. Yliannostus voi aiheuttaa näköhäiriöitä, pahoinvointia, rytmihäiriöitä, sekavuutta ja kuoleman.