Adolf Hitlerin elämäkerta
Helmikuussa 1938 Hitlerin uhka pakotti Itävallan diktaattori Schuschniggin eroamaan. Itävallan johtoon nousi maan kansallissosialistisen puolueen Arthur Seyss-Inquart. Hän kutsui Saksan joukot ”apuun”, ja Itävalta liitettiin kansanäänestyksessä Saksaan ("Anschluss"). Seuraavaksi Hitler aloitti kansainvälisen kriisin Tšekkoslovakian saksalaisten asuttaman sudeettialueen kysymyksestä. Syyskuussa 1938 päätettiin Hitlerin, Mussolinin, joka toimi välittäjänä kokouksessa, Britannian pääministeri Chamberlainin ja Ranskan pääministeri Daladierin kesken Münchenissä sudeettialueen luovuttamisesta Saksalle.
Itävallan historia 1918–1945
Anschlussia seurasi viikkojen väkivaltainen juutalaisvastaisuuden aalto, jonka jälkeen vaino systematisoitiin. Lait ja määräykset ajoivat juutalaiset talouselämästä ja viimein koko Itävallasta ilman, että kaupankäyntiä häirittiin tai omaisuutta menetettiin. Aluksi juutalaisia kannustettiin muuttamaan, kun heiltä oli ensin viety heidän omaisuutensa. Wieniin perustettiin juutalaisten muuton keskustoimisto ("Zentralamt jüdischer Auswanderung", ZjA) helpottamaan emigroitumista. Vuonna 1938 80 000 pakeni Itävallasta laillisesti tai laittomasta ja lopulta yhteensä noin 150 000. Lokakuussa 1941 maastamuuttopolitiikka korvattiin joukkotuholla. ZjA, jota oli laajennettu miehitetyille alueille, järjesti juutalaisten rekisteröinnin ja siirron tuhoamisleireille. Kolmasosa Itävallan juutalaisista kuoli Holokaustissa. Juutalaisten lisäksi Itävallan slaavilaiset vähemmistöt, tšekit, slovakit, sloveenit ja kroaatit joutuivat assimilaation, väestönsiirtojen ja tuhonnan uhreiksi.