Pussihukka
Viimeinen tunnettu pussihukka pyydystettiin elävänä vuonna 1933, ja se kuoli 1936 Hobartin eläintarhassa. Samana vuonna pussihukka rauhoitettiin Tasmaniassa. Vuonna 1966 Lounais-Tasmaniaan perustettiin 647 000 hehtaarin laajuinen luonnonsuojelualue, mihin oli osasyynä se, että alueella saattoi elää pussihukkia. Eläimestä ei ole kuitenkaan saatu varmoja havaintoja lukuisista tutkimuksista huolimatta. Australialainen eläintieteilijä David Fleay kertoi uskovansa, että hänen pyydyksessään oli yksi pussihukkayksilö vielä vuonna 1945, ja sen jälkeenkin on löydetty pussihukan jättämiksi epäiltyjä jalanjälkiä. Monet uskovat pussihukkia olevan yhä elossa, ja havaintoja väitetään tehdyn varsinkin Länsi- ja Lounais-Tasmanian vuoristoerämaissa.
Pleistoseenin lopun joukkotuho
Noin 15 000–14 000 radiohiilivuotta sitten mammuttien määrä väheni hyvin voimakkaasti Keski-Euroopassa ja Ukrainassa. Noin 14 000 vuotta sitten mammuttialueen eteläraja oli Viron–Keski-Suomen leveyksillä. Keski-Euroopassa viimeistä edellinen mammutti eli 14 000 radiohiilivuotta sitten, samoin Ukrainassa kolmanneksi viimeinen ajoitettu. Mammuttien häviäminen oli nopeaa noin 14 000–12 000 kalenterivuotta sitten.