Tulivuori
Tulivuori on paikka, josta Maan sisuksista pääsee purkautumaan sulia ja kaasumaisia aineksia. Sanalla viitataan usein myös purkausaineksista syntyneeseen vuoreen. Keskeisimpiä tulivuorityyppejä ovat jyrkkärinteiset kerros- tai laakeat kilpitulivuoret. Jopa useiden kilometrien pituisista halkeamista muodostuneet rakotulivuoret puolestaan ovat maapallon yleisimpiä tulivuoria. Kaldera puolestaan on romahtanut tulivuori. Purkaustuotteet ovat peräisin maanalaisista sulan kiviaineksen säiliöistä, jotka ovat purkauskanavan kautta yhteydessä purkausaukkoon. Tulivuorenpurkaus voi vaihdella suhteellisen rauhallisesta laavavirtauksesta (magmapurkaus maanpinnalle) räjähdysmäisiin purkauksiin, joissa pyroklastista ainesta lentää korkealle ilmaan kilometrien korkeuteen.
Paleoseenin-eoseenin lämpöhuippu
PETM liittynee tulivuorenpurkauksiin, joita sattui 55-54 miljoonaa vuotta sitten Grönlannin irtautuessa Euroopasta. Muinaisia tulivuoren tuhkakerrostumia on mm. Tanskassa Limvuonon Furin saarelle, missä satoi tuhkaa ainakin 200 kertaa. Grönlannista on löydetty tulivuoren jäänteitä Gardinerin tasangolta, Atlantin pohjasta Darwinista ja Englannista Cundystä.
Nämä tulivuoret ovat ajautuneet mannerliikuntojen mukana erilleen toisistaan, Pohjois-Atlantin levitessä. 
Tulivuorenpurkaus vapautti valtavat määrät hiilidioksidia ilmakehään. Tämä lämmitti viileitä syvävesiä, joiden alisista kerrostumista alkoi vapautua metaanikaasua. Kaasu vapautui metaaniklatraattikivistä, jotka olivat varastoineet kiteisiinsä metaanihydraattia.