Punajalkasuula
Punajalkasuula on sukunsa pienin laji. Sen pituus 66–77 senttiä, ja paino 850–1100 grammaa. Siipiväli on 91–101 senttiä. Naaraat ovat hieman koiraita suurempia. Lajilla on vahvat niskalihakset ja kiilamainen pyrstö. Nokka on pitkä, suippo ja reunoilta sahalaitainen, joka auttaa saaliin nappaamisessa. Naaman ympärystän iho on yleensä paljas. Silmät ovat nokan vierellä ja osoittavat suoraan. Silmien iiris on hyvin vaalea. Siivet ovat pitkät ja suipot. Ne ovat varsin takana ja auttavat punajalkasuulaa lentämään kovassa tuulessa ja sukeltamaan. Sen räpyläjalat ovat lyhyet ja vahvat. Jalat ovat hyvin takana helpottaen uimista ja niissä on myös runsaasti verisuonia poikasten lämmittämiseksi.
Nuoli
Käsi- tai varsijousen nuolesta, jossa leikkaavan terän sijasta on tylppä, nuijamainen kärki käytetään nimitystä vasama (synonyymit kolkkanuoli ja mukkanuoli). Vasamaa käytetään pien- ja turkisriistan metsästyksessä sekä maastoharjoittelussa ja sen etuina tässä käytössä on pienempi rikkoutumistodennäköisyys ohiammuttuna, halpuus sekä se, että sen ei ole tarkoitus tunkeutua nahan läpi, jolloin turkis jää ehjäksi. Ammuttaessa esimerkiksi oravaa tai lintua korkealle puuhun vasama ei myöskään nauliudu runkoon tai oksiin teräväkärkisen nuolen tavoin. Vasaman kohdevaikutus perustuu yksinomaan iskuun, samoin kuin haulikon haulipanoksenkin. Vasaman päät tehtiin ennen kovasta puusta tai hirvensarven kruunusta (pyöreästä tyviosasta), nykyään yleensä kumista.