Taloustieteen historia
Merkantilismi oli 1600-luvun talouspolitiikkaa, joka piti jalometalleja vaurauden lähteenä. Oletettiin myös, että vaurauden määrä on vakio, joten maa saattoi vaurastua vain toisten maiden kustannuksella. Tavoitteena oli siis ylijäämäinen kauppatase, eli viennin oli oltava tuontia suurempi. Keinoina olivat monopolit, tullit ja kauppakiellot, sillä kilpailua pidettiin haitallisena. Lisäksi pyrittiin voimakkaasti edistämään kotimaista teollisuutta, erityisesti jotta tuontia voitaisiin korvata kotimaisella tuotannolla. Opin kehittäjänä pidetään Ranskan talousministeri Jean-Baptiste Colbertia. Sir William Petty oli merkantilismin ajan tärkein taloustieteen uudistaja. Pettyn kirjassa "Political Arithmetick" painotetaan mittaamisen tärkeyttä. Näin hän oli varhainen tilastotieteilijä. Merkantilismia sovellettiin esimerkiksi rajoittamalla vuonna 1651 ulkomaisten laivojen rahtiliikennettä Britannian satamiin niin sanotun purjehdussäännön nojalla.
Sekstantti
Merenkulun taulukot perustuvat päiväntasaajan määrittämän tason ja maan keskipisteestä taivaankappaleen kautta vedetyn puolisuoran väliseen kulmaan, joka on eri kulma kuin sekstantilla mitattava korkeuskulma. Tämän takia sekstantin näyttämää joudutaan usealla tavalla korjaamaan ennen kuin se on hyödyllinen. Hyvälaatuisella sekstantilla päästään käytännössä noin 0,1 kulmaminuutin mittaustarkkuuteen. Mittaustarkkuus on kuitenkin eri asia kuin paikannustarkkuus eikä paikannuksen virhe ole suorassa suhteessa mittausvirheeseen. Harjaantunut navigoija kykenee sekstanttipohjaisilla menetelmillä pääsemään muutaman meripeninkulman paikannustarkkuuteen.