Konstantin Tsiolkovski
Konstantin Eduardovitš Tsiolkovski (; 17. syyskuuta 1857 Iževskoje – 19. syyskuuta 1935 Kaluga) oli venäläinen lukion opettaja, joka kirjoitti ensimmäiset tieteelliset avaruuslentoja koskevat julkaisut 1800-luvun lopussa ja julkaisi teoriansa kirjoina 1920-luvun alkupuolella. Tsiolkovski on – etenkin Neuvostoliiton ja Venäjän – astronautiikan isä. Hän kehitti rakettien tehokkuutta kuvaavan lain, Tsiolkovskin lain, ajatuksen aurinkopurjehduksesta, hahmotteli avaruusaseman ja pohti tähtienvälisiä avaruusmatkoja. Hän oli erityisen aktiivinen myöhempinä vuosinaan: Tsiolkovski julkaisi kymmenenä viimeisenä elinvuotenaan yhteensä 58 kirjaa ja yli 500 tieteellistä julkaisua.
Aleksandăr Tsankov
Tsankovilla oli oikeustieteellinen koulutus ja hän toimi vuodesta 1910 taloustieteen professorina Sofian yliopistossa. Hänestä tuli vuonna 1922 Kansallinen yksimielisyys ("Naroden zgovor") -nimisen oikeistolaisen ryhmän johtaja, jonka tavoitteena oli maalaispuoluetta edustaneen itsevaltaisen pääministeri Aleksandăr Stambolijskin syrjäyttäminen. Vallankaappaus toteutettiin 9. kesäkuuta 1923, ja Tsankovista tuli pääministeri. Uusi hallitus joutui kuitenkin kohtaamaan paljon sisäisiä levottomuuksia ja terroritekoja, joita järjestivät kommunistit ja maalaispuolueen vasemmistosiipi. Tsankovin hallituskoalitio otti nimen Demokraattinen liitto ja ilmoitti tähtäävänsä parlamentaarisen demokratian palauttamiseen. Hallitus sai suuren enemmistön marraskuun 1923 parlamenttivaaleissa, mutta levottomuudet maassa jatkuivat käytännössä koko Tsankovin pääministerikauden. Hallitus tosin lakkautti syyskuussa 1923 aseellista kapinaa yrittäneen kommunistisen puolueen seuraavana vuonna, mutta se jatkoi iskujaan maan alta. Kuuluisin tapaus oli huhtikuussa 1925 toteutettu Sveta Nedeljan kirkon pommi-isku, jossa kommunistit yrittivät surmata kuninkaan ja hallituksen johtajat, onnistuen tappamaan 123 muuta ihmistä. Hallituksen vastattua tähän julmilla kostotoimilla Bulgarian poliittiset olot alkoivat vähitellen asettua vuodesta 1925 alkaen. Tsankov jätti pääministerin tehtävät tammikuussa 1926.