Vatikaanivaltio
Pius XI kävi 1929 virallisia neuvotteluja fasistisen Italian johtajan Benito Mussolinin kanssa. Neuvottelujen tuloksena solmittiin samana vuonna lateraanisopimukset, jotka takasivat Vatikaanille itsenäisyyden ja katoliselle kirkolle suosituimmuusaseman Italiassa. Sopimukset siis perustivat Vatikaanin valtion, ja ne antoivat myös takaisin paavinistuimen riippuvuuden ja paaville määräysvallan Vatikaanissa. Lateraanisopimuksissa sovittiin myös konkordaatista Italian ja paavinistuimen välillä. Konkordaatin seurauksena katolisuudesta tehtiin valtionuskonto ja kouluissa alettiin opettaa uskontoa katolisen kirkon mukaisesti. Paavinistuin sai lisäksi korvauksia sitä kohtaan Italian ja paavinistuimen kiistassa saamistaan vääryyksistä. Korvausten summa oli 1 750 miljoonaa Italian liiraa. Paavi joutui tekemään itsekin vastapalveluksen Mussolinille, kuten esimerkiksi lopettamaan fasisteja vastustavan kristillisen kansanpuolueen tukemisen. Paavi Pius XI kielsikin pappeja osallistumasta politiikkaan, jolloin muun muassa kansanpuoluetta johtava Luigi Sturzo lähti vapaaehtoisesti maanpakoon.
Astrahanin sotaretki
Ensimmäinen muodollinen diplomaattinen yhteys maiden välille oli syntynyt kahdeksankymmentä vuotta aiemmin 1492, kun moskovalaiset lähettiläät kävivät Istanbulissa neuvottelemassa pitkän etäisyyden kaupankäynnistä. Kauppa valtakuntien välillä ei itse asiassa ollut lakannut koko sotaretken aikana ja osapuolet olivat hyvin halukkaita pitämään sitä yllä. Niinpä osmanikauppiaat ja muslimipyhiinvaeltajat saivat läpikulkuoikeuden Astrahaniin ja lisämyönnytyksenä Venäjä lupasi purkaa Terekille rakennetun linnoituksen. Osa osmanien sodalle asettamista tavoitteista toteutui, joten he olivat toistaiseksi suhteellisen tyytyväisiä hyvässä ja ystävällisessä hengessä solmittuun rauhaan. Rauha ei kuitenkaan tyydyttänyt eikä sitonut Krimin kaania, joka jatkoi sotimista itsenäisesti pian osmanien ja venäläisten rauhanteon jälkeen.