Tornio
Tornion maisemat ovat vaikuttavia Tornionjoen myötä. Yli 500 kilometriä pitkänä se on Euroopan suurin vapaana virtaava joki. Vaihteluista huolimatta virtaama on Suomen oloissa suuri: Karungin kohdalla vettä virtaa 367 kuutiometriä sekunnissa, enimmillään 3 180 kuutiometriä sekunnissa. Tornio kuuluu boreaaliseen vyöhykkeeseen. Vallitsevat puulajit ovat kuusi ja mänty, yleisin lehtipuu on koivu. Noin puolet koko alueesta sisältää suota. Korkein Tornion kohta on 189 metriä korkea Kaakamavaara. Rannikkoalueet nousevat merenpintaan nähden 6–8 millimetriä vuosittain maankohoamisen myötä. Rannikko on karikkoista ja sen ulkoisin alue kuuluu Perämeren kansallispuistoon.
Tuulosjärvi
Järvi on 800 metriä pitkä, 600 metriä leveä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Se sijaitsee moreenimaaston painaumassa, mutta vajaa puolet sen alavista rannoista ovat suota. Järvessä on kaksi ojaa, joista suurin on 60 metriä pitkä ja pienempi alle 30 metriä pitkä ja samalla hyvin kapea. Huomattavin tulo-oja on Hurusuntinoja, joka laskee järven eteläpäähän. Ojan latvat sijaitsevat aivan Suonojärven rantojen tuntumassa. Järveen laskee vielä noin kymmenen muutakin metsä- ja suo-ojaa, joista enemmistö tuo järveen Paunukorven kuivatusvesiä. Järven laskuoja lähtee järven itäpäästä ja juoksee Kolunkulman maatalojen peltojen läpi Ylisentyrynojana. Se yhtyy lopulta Kallasojaan, jonka nimi muuttuu Kallaskosken jälkeen Sakkoonojaksi ja vielä alempana Vassinjoeksi. Valuma-alueen koko suhteutettuna järven tilavuuteen selittää veden nopean vaihtumisen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 240 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä. Luoteisrannat ovat suota ja ilmeisesti suo-ojista johtuu pohjoisosan rehevät vesikasvustot. Eteläosan kasvustot voidaan selittää Hurusuntinojasta. Järven pohjoisranaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie yhdystieltä 2992 Joenpohjan luoteispuolelta. Eteläosan Kotaniemen kalliolla sijaitsee Nokian ja Vesilahden välisen rajan pyykki.