Islam
Islam jakautuu kahteen pääsuuntaukseen, sunnalaisuuteen ja šiialaisuuteen, joiden sisällä puolestaan on erilaisia koulukuntia ja lahkoja. Lisäksi on ahmadiyyalaisia, ibadilaisia ja druuseja. Sufilaisuus on mystiikkaa korostava islamin suuntaus, jonka seuraajia löytyy niin šiialaisten kuin sunnien joukosta.
Nykyajan poliittiset radikaali-islamilaiset eli islamistiset liikkeet ja aseelliset ryhmät nojaavat pääasiassa fundamentalistisiin islamilaisiin suuntauksiin kuten wahhabismiin eli salafi-suuntaukseen tai intialaisen deobandi-koulukunnan opetuksiin. Tärkeänä periaatteena näissä suuntauksissa on käsite "jihad" (”pyrkimys johonkin”). Jihad on sekä henkistä kilvoittelua ihmisen sisäistä pahuutta vastaan että islamin puolustamista fyysisellä väkivallalla (ks. esim. Koraani, Suura 9:5), ja se on perinteisesti tulkittu myös pyhäksi sodaksi islamin levittämiseksi. Moderneissa maltillisemmissa tulkinnoissa aseellinen jihad tulkitaan kuitenkin oikeutetuksi vain puollustustarkoituksessa.
Darfurin sulttaanikunta
Furit olivat perinteen mukaan aloittaneet kamppailun maata hallinneita tunjureita vastaan jo 1400-luvulla, mutta tunjurien valta kukistui vasta vuonna 1640-luvulla, kun Sulayman Solongdungu ajoi heidät pois maasta. Kananperinteessä hänen valtakautensa muistetaan sotien aikana, jolloin furit kukistivat myös alueen arabipaimentolaiset pohjoisessa ja baggarat etelässä. Sulaymanin pojanpoika vakiinnutti dynastiansa valta-aseman naimalla Darfurin pohjoisan zaghawa-kansaan kuuluneen naisen. Darfurin jatkuva laajentuminen johti lopulta sotaan läheisen Wadain sulttaanikunnan kanssa, jonka kanssa Darfur soti 1800-luvun keskivaiheille saakka.