Yhteiskuntatieteiden historia
Immanuel Kant oli 1700-luvun valistusajan saksalainen filosofi. Hän asetti inhimillisen hyödyn tavoittelun sijalle velvollisuuden ja moraalin. Hän pohti metafysiikkaa eli olemassaolon olemusta. Hän oli myös omaksunut aikakautensa yksilönvapauden aatteita ja piti ihmisiä tasa-arvoisina. Kantin pääteos on Puhtaan järjen kritiikki ("Kritik der reinen Vernunft", 1781).
Hermann Cohen
Cohen aloitti filosofian opinnot varhain, ja hänet tunnettiin pian Immanuel Kantin tuntijana. Hän opiskeli gymnaasissa Dessaussa, juutalaisessa teologisessa seminaarissa Breslaussa, sekä Breslaun, Berliinin ja Hallen yliopistoissa. Hänen väitöksensä nimi oli "Die systematischen Begriffe in Kant’s vorkritischen Schriften nach ihrem Verhältniss zum kritischen Idealismus". Vuonna 1873 hänestä tuli Marburgin yliopiston filosofisen tiedekunnan "privatdozent". Vuonna 1875 Cohen valittiin yliopiston ylimääräiseksi professoriksi ja seuraavana vuonna varsinaiseksi professoriksi.