New Yorkin historia
New Yorkin kaupungin historia alkoi vuonna 1524, kun Giovanni da Verrazzano ankkuroi ranskalaisen laivansa Hudson-joen suulle lenape-intiaanien asuinalueelle, jonne New Yorkin kaupunki myöhemmin perustettaisiin. Vuonna 1609 meritietä Intiaan etsinyt englantilainen Henry Hudson tutki Hudson-jokea ja totesi sen suun erinomaiseksi satamapaikaksi. Alankomaalaiset perustivat Manhattanin saaren eteläkärkeen siirtokunnan, jonka nimeksi he antoivat Uusi Amsterdam. Britit ottivat kaupungin haltuunsa vuonna 1664 ja nimesivät sen New Yorkiksi. Vuonna 1783 britit vetäytyivät New Yorkista, ja kaupungista tuli itsenäisten Yhdysvaltojen pääkaupunki 1789–1790.
New York (osavaltio)
New York on pinta-alaltaan 141 205 neliökilometrin suuruinen alue ja USA:n 27:nneksi suurin osavaltio. . New York on varsinkin osavaltion eteläosissa tiheästi asuttu ja se onkin asukasluvultaan maan neljänneksi suurin, edellään vain Kalifornia, Texas ja Florida. Osavaltio rajoittuu New Yorkin suurkaupungin kohdalla Atlantin valtamereen, lännessä ja pohjoisessa Erie- ja Ontariojärviin. Atlantin rannikkoa on 210 km, Erie- ja Ontario-järvien rannikkoa yhteensä 600 km.