Rautapitoisuus (limnologia)
Ihmisessä olevan raudan kokonaismäärä on noin 4 grammaa. Ihminen tarvitee vuorokaudessa useita milligrammoja rautaa korvatakseen kehosta poistuvan raudan. Miehillä tarve on 7 mg ja naisilla 11 mg vuorokaudessa. Raudan pitkäaikainen puute aiheuttaa anemiaa, sillä punaisten verisolujen hemoglobiini rakentuu raudan ympärille. Hemoglobiinin rauta tarttuu verenkierrossa happeen ja kuljettaa sen soluihin ja palatessaan keuhkoihin se kuljettaa soluista pois hiilidioksidia. Lihasten punaisuus johtuu myoglobiinista, joka sisältää myös rautaa. Rauta osallistuu useisiin ihmiskehon prosesseihin ja sitä tarvitaan jatkuvasti riittävä määrä kehossa. Jos rautaa on riittävästi, raudan ylimäärää varastoituu maksaan, haimaan, pernaan, sydämeen ja luuytimeen. Jos rautaa kertyy liikaa, alkaa se vaurioittaa näitä varastoelimiä. Ihminen hyödyntää ravinnostaan juuri hapettunutta rautaa (Fe) sen eri yhdisteissään, jota se saa ravinnosta ja juomavedestä. Jatkuva yli 200 mg/l pitoisen juomaveden nauttiminen aiheutta lopulta tällaisen vaarallisen tilan. Tappava pitoisuus on kuitenkin 10–50 g kehossa.
Kadmium
Kadmium on myrkyllinen metalli. Kadmium on kemiallisesti hyvin samanlaista kuin sinkki, joten se pääsee sinkin avulla helposti ihmiskehoon ruuan mukana. Ihminen altistuu kadmiumille myös muun muassa vanhojen astioiden, tupakan ja saastuneen veden kautta. Ruuansulatus pystyy suodattamaan suurimman osan kadmiumista pois. Kadmium sitoutuu veressä punasoluihin ja kertyy erityisesti munuaisiin, ja voi olla haitallista kiveksille ja maksalle. Maksassa ja munuaisissa voi olla yhteensä yli puolet koko elimistön kadmiumista. Munuaisten kadmiumpitoisuus suurenee koko eliniän. Jos ihminen kärsii samalla d-vitamiinin puutoksesta, niin kadmium voi heikentää luita ja niveliä, jolloin muun muassa kävelystä tulee kivuliasta. Maailman terveysjärjestön alainen kansainvälinen syöpätutkimuslaitos IARC on todennut kadmiumin ensimmäisen luokan karsinogeeniksi. Pitkäaikainen kadmiumin anto koe-eläimille on aiheuttanut niille verenpainetautia. Tarkkaa myrkytysmekanismia ei tunneta, mutta on epäilty, että kadmium korvaa sinkin joissakin entsyymeissä. Rotilla on todettu LD50-arvoksi, kun kadmium saadaan suun kautta, 225 mg/kg, ja hiirillä suoraan kehoon injisoituna 5,7 mg/kg. Ihmisillä tappava annos on suun kautta 150 mg tai 20 minuuttia hengitettynä 39 mg/m.