Iivana Julma
Iivana Julma eli Iivana IV (25. elokuuta 1530 Moskova – 28. maaliskuuta 1584 Moskova) oli Venäjän ensimmäinen tsaari (keisari). Alkukielisessä nimityksessä "Ivan Groznyi" () sana "groznyi" tai "grozni" ei tarkoita julmaa, vaan toisaalta enemmänkin ”ankaraa”, pelonsekaista kunnioitusta herättävää, toisaalta suurta, suurenmoista. Venäläisessä traditiossa hänestä käytetään nimitystä Ivan Vasiljevitš isänsä ja edeltäjänsä Vasili III:n mukaan. Hänet muistetaan parhaiten julmuudestaan ja vainoharhaisuudestaan, mutta hänen valtakaudellaan Venäjä myös laajeni huomattavasti; hänen kaudellaan Venäjä valloitti Kazanin, Astrahanin ja Siperian kaanikunnat ja Venäjästä tuli yksi maailman suurimmista valtioista. Toisaalta Iivana menestyi kehnosti Liivinmaan liittoa, Ruotsia, Tanskaa ja Puola-Liettuaa vastaan käymässään sodassa. Iivana oli hyvin väkivaltainen henkilö ja legendan mukaan surmasi poikansa ja perijänsä Ivanin, mikä alle 20 vuotta myöhemmin johti Venäjää varhaiskeskiajalta saakka hallinneen Rurikin dynastian päättymiseen, koska Iivanan toinen poika ja seuraaja Fjodor I kuoli lapsettomana.
Pietari IV (Aragonia)
Pietari IV lisänimeltään Julma oli Aragonian kuningas vuosina 1336–1387 isänsä Alfonso IV:n jälkeen. Pietarin äiti Teresa de Entenza oli kuollut lapsivuoteeseen, ja Alfonso IV:n toinen vaimo Kastilian Leonor vaati pojalleen Ferranille osuutta perinnöstä. Vuonna 1332 Alfonso IV antoikin Ferranille ensin Tortosan ja sitten Valencian. Kun sitten Alfonso IV kuoli ja Pietari nousi 16-vuotiaana valtaan, hän yritti vangita äitipuolensa Leonorin, joka kuitenkin onnistui pakenemaan Kastiliaan.