Onni Happonen
Happosen kuolemaan johtaneet tapahtumat saivat alkunsa maanantaina 1. syyskuuta 1930 pidetyssä Heinäveden kunnallisvaltuuston kokouksessa. Saamiensa uhkauksien vuoksi Happonen oli varustautunut Mauser-pistoolilla ja lisäksi hänen turvakseen oli lupautunut viisi aseetonta Pölläkän työväenyhdistyksen miestä. Kymmeneltä aamupäivällä alkanutta valtuuston kokousta oli saapunut seuraamaan runsaasti yleisöä myös naapuripitäjistä. Lapuan liikkeen kannattajilla oli samaan aikaan oma tilaisuutensa suojeluskuntatalolla, josta he pian siirtyivät kunnantalolle. Kokouksen jatkuessa lapualaiset tunkeutuivat saliin vaatien kovaäänisesti sosialidemokraattien eroa kunnanvaltuustosta. Nämä kieltäytyivät kuitenkin nopean ryhmäkokouksen jälkeen eroamasta, minkä seurauksena tilanne kärjistyi entisestään. Lopulta kokouksen puheenjohtajana toiminut Happonen joutui pakenemaan takahuoneeseen. Hän yritti soittaa apua luotettavaksi tietämältään poliisikonstaapelilta, mutta puhelinlinjat oli katkaistu. Happonen päätti tämän jälkeen paeta ikkunasta takapihalle, jossa lapualaiset kuitenkin odottivat. Ensimmäisenä hänet pysäytti kunnanvaltuutettu Erkki Koponen, minkä jälkeen Happonen ampui varoituslaukauksen. Hänen pistoolinsa seuraava patruuna oli kuitenkin viallinen, ja lapualaiset pahoinpitelivät hänet.
Onni Tuomi
Tuomen vanhemmat olivat mylläri Aleksander Ahlbom ja Hilma Hagelberg. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten työmiehenä pääasiassa tukkitöissä 1889–1899 sekä työnjohtajana 1899–1907. Jouduttuaan erotetuksi hän siirtyi politiikan pariin toimien sosiaalidemokraattien puhujana ja Vaasan läänin itäisen vaalipiirin sosialidemokraattien puheenjohtajana. Hän oli Sorretun Voima -lehden päätoimittajana Jyväskylässä 1911–1918. Suomen sisällissodan jälkeen Tuomi siirtyi Venäjälle ja toimi sitten lehtimiehenä Petroskoissa.