Nihewanin altaan paleoliittiset kohteet
Nihewanin allas on geologinen muodostuma, joka on eri aikakausina ollut erilainen elinympäristö. Se sijaitsee 150 kilometriä Pekingistä länteen. Allasalueen pinta-ala on suuruudeltaan 9 000 km² ja sen pohjalla virtaa Sangganjoki, joka on Haijoen sivuhaara. Alue on kuivaa ja puutonta kumpareikkoa, joka kuuluu Pohjois-Kiinan laajan lössialueen itäreunaan. Osia alueesta on otettu viljelyyn.
Saharan pumppu -teoria
Viime jääkauden alusta lähtien Saharan alue on ollut ajoittain aavikkoa, ajoittain kosteaa ruohosavannia. Tiedot Saharan ilmastogeologisesta historiasta ovat vieläkin varsin niukkoja. Todella lujat todisteet mantereelta Saharan aavikkoluonteesta ovat TL-ajoitusten mukaan Tunisiasta vasta 86000
vuoden takaa. Merenpohjakerrostumat ja maapallon ilmaston yleinen kehitys viittaavat siihen että Sahara olisi huomattavasti vanhempi. 
Maapallon ilmaston kuivuessa ja kylmetessä viimeisten muutaman kymmenen miljoonan vuoden aikana, on Saharan taipumus aavikoitumiseen lisääntynyt. 
Mioseenilla tapahtui suuri ilmaston kylmeneminen, joka lienee liittynyt ainakin osin Saharan ainakin tilapäiseen ilmestymiseen viimeistään noin 7 miljoonaa vuotta sitten. 
Jotkut merenpohjan pälykerrostumat viittaavat siihen että Sahara olisi ollut ajoittain aavikkoa mioseenilla ja plioseenilla. Pöly olisi kulkeutunut Saharan hiekkamyrskyistä merenpohjaan. Tämä sopii kuvaan, jonka mukaan maapallon ilmasto kuivui neogeenilla, jolloin se myös viileni. Sahara ilmaantui viimeistään varhaisplioseenilla noin 5 miljoonaa vuotta sitten. Kosteana kautena monsuunirintama vaelsi jopa 1200 kilometriä nykyisestä pohjoiseen. Niili lakkasi virtaamasta noin 1,8–0,8 miljoonaa vuotta sitten, mikä esti eliöiden kulun sen kautta.