Intian historia
Vaikka arjalaisheimoista ei ole arkeologisia jäänteitä, he jättivät jälkeensä rikkaan kulttuuriperinnön. Heidän perintöään ovat Veda-kirjat, jotka koostuvat useista uskonnollisista runoista. Näistä merkittävimpiä ovat Mahabharata ja Ramayana. Arjalaiset itse eivät tunteneet kirjoitustaitoa, ja runot kirjoitettiin ylös sulkupolvia myöhemmin. Arjalaiset kertoivat niitä suullisena perimätietona sukupolvelta toiselle. Veda-kirjoista vanhin on Rigveda, joka on maailman vanhin uskonnollinen teksti. Se koottiin vuosien 1500 ja 1000 eaa. välillä. Arjalaisten saapuminen Intian seudulle on ollut alueen kulttuurihistorian kannalta merkittävimpiä kausia.
Intian kastilaitos
Kastilaitos jakaa intialaisen yhteiskunnan neljään pääkastiin eli "varnaan" (sanskritiksi वर्ण, varṇa 'väri; luokka'): "bramiineihin" (tai "brahmaani", oppineita, jotka ovat perehtyneet pyhiin kirjoituksiin, opettajia ja pappeja), "kshatriyoihin" (sotureita, joiden tehtävänä oli puolustaa maata), "vaišyoihin" (kauppiaat) ja "šudriin" (maanviljelijöitä ja käsityöläisiä). Nämä kastit mainitaan klassisessa Veda-kirjallisuudessa. Veda-ajalla luodun (noin 1300 eaa. – 1000 eaa.) Rigvedan viimeisessä hymnissä mainitaan neljäs varna šudrat. Rigvedassa kirjoitetaan: ”"bramiini oli hänen suunsa, hänen käsivarsistaan syntyi kšatrya, hänen reisistään tuli vaišya ja hänen jaloistaan syntyi šudra.”