Libya
Yhdistyneet kansakunnat julisti Libyan itsenäiseksi kuningaskunnaksi vuonna 1951. Maan ensimmäiseksi hallitsijaksi tuli Kyrenikan emiiri Mohammed Idris al-Mahdi al-Sensusi, joka otti nimekseen Idris I. Libya liittyi OPECin jäseneksi vuonna 1962. Idris sai lähes itsevaltiaan vallan, mutta hallitseminen oli vaikeaa paimentolaisheimojen liikkuvuuden takia. Kun Idris oli ulkomailla sairaalahoidossa, maassa tapahtui vuonna 1969 upseereiden järjestämä arabi­sosialistinen vallankumous, jota johti kapteeni, vallankaappauksen aikana vallankaappaajaryhmän everstiksi ylentämä, Muammar Gaddafi. Gaddafin johdolla talous kansallistettiin ja maasta tehtiin sosialistinen valtio. Vuonna 1973 Libya hyökkäsi Tšadiin, muttei onnistunut liittämään uusia alueita itselleen. 1970-luvulla Libya solmi kolme valtioliittoa Syyrian, Tunisian ja Egyptin kanssa, mutta kaikki liitot raukesivat.
Siirtymäajan kansallinen neuvosto
Neuvosto perustettiin 27. helmikuuta 2011 Bengasissa, ja 5. maaliskuuta 2011 se julistautui ”Libyan valtion ja kansan ainoaksi edustajaksi”. Ranska tunnusti ensimmäisenä valtiona neuvoston 10. maaliskuuta 2011 maan viralliseksi hallitukseksi ja se sai sisällissodan jatkuessa monien muidenkin maiden tunnustuksen. Neuvosto toimi kuitenkin lähinnä maan itäosissa, eikä Misratan kapinalliskaupunki tunnustanut sitä vielä elokuussa Libyan ainoaksi edustajaksi.