Ron Paul
Paul kiinnostui politiikasta 1960-luvulla tutustuttuaan itävaltalaiseen taloustieteeseen, ja varsinkin Friedrich von Hayekin teos "Tie orjuuteen" vaikutti hänen ajatteluunsa. Paul tutustui myös Ayn Randin, Ludwig von Misesin, Hans F. Senholzin ja Murray Rothbardin näkemyksiin. Richard Nixon irrotti Yhdysvallat 1971 kultakannasta, mikä sai Paulin vankasti uskomaan, että itävaltalainen koulukunta oli oikeassa.
Ron Brown
Vuonna 1962 Ron Brown valmistui valkoihoisenemmistöisestä Middlebury Collegesta Vermontissa. Siellä hänen arvosanansa eivät olleet riittäneet lääketieteen opintoihin, joten hän vaihtoi valtiotieteisiin. Seuraavat vuodet Brown vietti armeijan palveluksessa Yhdysvaltojen lisäksi Saksassa ja Etelä-Koreassa vuoteen 1967 saakka, jolloin hän aloitti opinnot St. Johnin yliopiston lakikorkeakoulussa Queensissä ja toimi opintojen ohella lyhyen aikaa sosiaalityöntekijänä, kunnes sai paikan afroamerikkalaisten etuja ajavasta järjestöstä National Urban Leaguesta 1968. Brown valmistui lakimieheksi 1971 ja eteni 11 palvelusvuoden aikana järjestössä apulaisjohtajaksi. Saatuaan 1973 asemapaikaksi järjestön Washingtonin-toimiston Brown alkoi luoda suhteita pääkaupungin poliittisiin piireihin. Vuonna 1979 hän oli mukana senaattori Edward Kennedyn kampanjassa demokraattipuolueen presidenttiehdokkuudesta. Hän sai vuonna 1981 paikan washingtonilaisesta asianajotoimisto Patton, Boggs & Blow’sta ensimmäisenä afroamerikkalaisena juristina. Vuonna 1989 Ron Brown valittiin demokraattipuolueen kansallisen komitean puheenjohtajaksi; siinäkin hän oli ensimmäinen musta puheenjohtaja USA:n puolue-elämässä. Ansioistaan Bill Clintonin presidentinvaalikampanjassa Brown sai 1993 tehtävän Clintonin hallituksen kauppaministerinä.