Luonto (mytologia)
Luonto oli karjalaisten vanhan käsityksen mukaan ihmisen (tai ehkä muunkin persoonan omaavaksi koetun asian tai ilmiön) suojelushaltija. Tämän olennon nimestä on tullut sekä ympäristöä tarkoittava sana luonto että perustavanlaatuisia ihmisen tai eläimen henkisiä piirteitä tarkoittava sana luonne.
Luonto vastaa hieman kristinuskon suojelusenkeliä. Jokaisella ihmisellä on luonto, joka seuraa häntä suojellen ja tuoden onnea. Voimakasluontoiset ihmiset eli ne, joilla on voimakas luontohaltija, menestyvät usein paremmin kuin heikkoluontoiset. Luonto esiintyy toisinaan ihmisen kaksoisolentona. Luonto voi kulkea ihmisen edellä ikään kuin ihmisen kuvajaisena. Tällä tavoin on selitetty etiäisiä.
Lleu Llaw Gyffes
Lleuhun liittyy hyvin runsaasti taikuutta ja mytologiaa, ja hän on kenties ollut alun perin muinainen brittiläinen jumala. Jo hänen neitseellinen syntymänsä on yliluonnollinen ja hänen muodonmuuttajan kykynsä on myös mahdollinen viittaus jumalalliseen alkuperään. Lleun kytkökset valoon ja tammiin sopivat kelttiläiselle taivaan jumalalle.