Unkarilaiset riimut
On oletettu, että unkarilaisten esi-isät jo ennen maahantuloa 800-luvun lopulla omaksuivat riimukirjoituksen tai sen esimuodon turkkilaiskansoilta, joiden tiedetään käyttäneen vastaavantapaisia kirjaimistoja. Tähän viittaa myös se, että unkarin kielen sanat "ír "‘kirjoittaa’ ja "betű "‘kirjain’ ovat vanhoja turkkilaisia lainoja. Mitään kiistatonta arkeologista todistusaineistoa tästä ei ole, eikä myöskään varmuudella tiedetä, että historiallista székely rovásírás -kirjaimistoa olisi koskaan käytetty kaikkialla Unkarissa tai ylipäätään muualla kuin Transilvanian székely-heimon parissa. Mahdollisesti vanhin, kiistelty muistomerkki on vuoden 900 tienoilta ja käsittää vain neljä riimumerkkiä, joiden tulkinta on epävarma.
Eurajoen vaakuna
Alkuperäinen Eurajoelle 26. tammikuuta 1950 vahvistettu vaakuna on saanut aiheensa kunnan historiasta ja sijainnista. Vaakunan nahkiainen ja rapu ovat peräisin vanhasta seurakunnan sinetistä. Muuri viittaa Eurajoella sijainneeseen keskiaikaiseen Liinmaan linnaan, ja aaltokoro kunnan halki virtaavaan Eurajokeen. Vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers, ja sen selitys on ”kultakentässä punainen, kilven toisesta reunasta toiseen ulottuva, sakarainen, alapuolella aaltokoron rajoittama muuri, josta nousee musta rapu pidellen saksissansa sinistä nahkiaista”. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi, kun Luvia liittyi Eurajokeen.