Ritari
1100-luvulla, ristiretkien aikana, syntyi niin sanottuja hengellisiä ritarikuntia, joista tunnetuimpia olivat temppeliherrat, johanniitat ja saksalainen ritarikunta. Nämä pyrkivät yhdistämään munkki- ja ritari-ihanteet taistellessaan vääräuskoisia ja pakanoita vastaan sekä suojellessaan pyhiinvaeltajia. Edellä mainituista johanniitat toimivat edelleen kristillisenä hyväntekeväisyysjärjestönä. Myös Iberian niemimaalla syntyi reconquistan (kristittyjen suorittama maan takaisinvalloitus muslimeilta) aikana lukuisia hengellisiä ritarikuntia, kuten Santiagon ja Calatravan ritarikunnat Espanjassa sekä Kristuksen ritarikunta Portugalissa.
Soturi
Monissa historiallisissa yhteiskunnissa, joissa oli soturiluokka, oli myös erityisiä sotureita koskevia käytösohjeita. Näiden tarkoitus saattoi olla estää soturiluokkaa aiheuttamasta vahinkoa muulle yhteiskunnalle. Usein soturin sääntöihin kuuluivat ankara uskollisuus (hallitsijalle), itsehillintä, kunniallisuus, rohkeus ja rehellisyys. Soturien säännöistä tunnetuimpia ovat eurooppalainen ritarius ja Japanin samuraiden seuraama bushido. Ankarista käytöskoodeista huolimatta soturit rasittivat toisinaan muita yhteiskuntaluokkia tuntuvasti. Myös moderneihin armeijoihin kuuluvilta edellytetään usein erityistä kunnollisuutta ja hyviä käytöstapoja.