Paavo Väyrynen
Viron tuolloinen pääministeri Edgar Savisaar on syyttänyt useiden Suomen johtajien jarruttaneen Viron itsenäistymistä Neuvostoliitosta 1990-luvun alussa ja on nimennyt myös Väyrysen yhdeksi heistä. Viro julisti itsenäisyytensä palautetuksi vallankaappauksen aikana 20. elokuuta ja Latvia seuraavana päivänä, mutta Suomen johto oli aluksi epäileväinen niiden itsenäisyyden tunnustamisen suhteen. Suomessa paraikaa vieraillut Viron ulkoministeri Lennart Meri toivoi Suomelta tukea maansa itsenäisyydelle. Väyrynen otti lopulta Meren vastaan 22. elokuuta, mutta ilmoitti vielä kaksi päivää myöhemmin Suomen linjaksi, etteivät Baltian maat täyttäneet suvereenien valtioiden tunnusmerkkejä. Venäjän kuitenkin tunnustettua Baltian maiden itsenäisyyden useat valtiot seurasivat perässä, ja Suomikin ilmoitti muutama päivä myöhemmin vuoden 1920 tunnustusten olevan edelleen voimassa.
Saksan miehitysaika Virossa (1917–1918)
Baltiasta tuli ensimmäisen maailmansodan sotanäyttämö vuonna 1915, kun saksalaiset etenivät ensin Liettuaan ja sieltä Latviaan valloittaen Kuurinmaan alueen. He pysähtyivät kuitenkin Väinäjoen etelärannalle, jonne he jäivät kahdeksi vuodeksi. Hyökkäys jatkui vasta elokuussa 1917 kun saksalaiset valtasivat Riian. Viron alueelle he tulivat 29. syyskuuta, kun Viron länsirannikon suuret saaret Saarenmaa, Hiidenmaa ja Muhu miehitettiin 25 000 miehen maihinnousujoukoilla kahden viikon operaatiossa.
Lokakuussa tapahtui puolestaan bolševikien vallankumous Pietarissa ja heidän valtansa levisi vielä miehittämättömälle Viron mannermaallekin. Saksalaisten hyökkäys Viron mannermaalle alkoi 18. helmikuuta 1918. Hyökkäyksen tarkoituksena oli painostaa venäläiset solmimaan rauha. Saksalaisten edetessä ja ajaessa bolševikit tieltään Viron pelastuskomitea antoi itsenäisyysjulistuksen 24. helmikuuta, mutta saksalaiset eivät tätä kunnioittaneet vaan miehittivät Tallinnan jo seuraavana päivänä 25. helmikuuta. Koko Viro oli saksalaisten hallussa 3. maaliskuuta mennessä.