Lateraanisopimukset
Lateraanisopimuksiksi kutsutaan kolmea sopimusta, jotka solmittiin Benito Mussolinin käytännössä hallitseman Italian kuningaskunnan ja paavin välillä 1929. Sopimukset ratkaisivat Italian ja paavin välisen kiistan, joka oli syntynyt vuonna 1870, kun Italia liitti Rooman itseensä, mikä lakkautti Kirkkovaltion ja paavin maallisen vallan. Italia takasi paaville aseman, tuloja ja Vatikaanin käyttöoikeuden 1871, mutta se ei riittänyt katoliselle kirkolle, joka esitti tarvitsevansa riippumattomuuden maallisesta vallasta. Paavit julistautuivat "Vatikaanin vangeiksi" eivätkä esiintyneet julkisuudessa lähes kuuteen vuosikymmeneen.
Albay (1885)
Yhdysvaltain asevoimien ja Emilio Aguinaldon johtamien aseistettujen filippiiniläisryhmien väliset sotatoimet alkoivat Manilan ympäristössä 4. helmikuuta 1899. Yhdysvaltain Aasian laivue tarvitsi siten matalakulkuisia tykkiveneitä tukeakseen maajoukkojen taistelua. Espanjan ja Yhdysvaltain välisen sodan päättänyt rauhansopimus mahdollisti Yhdysvaltain maavoimille tehdä sopimuksen Espanjan laivaston Zamboangalla olleiden tykkiveneiden lunastamisesta.