Tornio
Tornion maisemat ovat vaikuttavia Tornionjoen myötä. Yli 500 kilometriä pitkänä se on Euroopan suurin vapaana virtaava joki. Vaihteluista huolimatta virtaama on Suomen oloissa suuri: Karungin kohdalla vettä virtaa 367 kuutiometriä sekunnissa, enimmillään 3 180 kuutiometriä sekunnissa. Tornio kuuluu boreaaliseen vyöhykkeeseen. Vallitsevat puulajit ovat kuusi ja mänty, yleisin lehtipuu on koivu. Noin puolet koko alueesta sisältää suota. Korkein Tornion kohta on 189 metriä korkea Kaakamavaara. Rannikkoalueet nousevat merenpintaan nähden 6–8 millimetriä vuosittain maankohoamisen myötä. Rannikko on karikkoista ja sen ulkoisin alue kuuluu Perämeren kansallispuistoon.
Kokkijärvi
Vesistöaluejaossa järvi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen ja tämän sisällä Tampinkosken alueesen. Järven pinta-ala on 91 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 124,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee mäkisessä maastossa olevassa laajasa painaumassa, missä siihen ohjautuu lukuisia pieniä ojia valuma-aleen eri suunnilta. Järven laskuoja lähtee sen länsipäästä ja se putoaa yli 25 metriä matkallaan Tampinkoskelle, missä se yhtyy Tarpianjokeen. Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä. Järven lähiympäristössä on sijainnut seitsemän maatilaa, joiden pelloista vielä osaa viljellään nykyäänkin. Rannoille on rakennettu yli 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2847, joka on Urjalan ja Toijalan välinen maantie. Järven länsipäässä laskuojan luusuassa kohtaavat kolmen kunnan rajat, josta järven yli kulkee Hämeenlinnan raja niin, että Urajalan puolelle jää hieman yli puolet järvestä.