Gustav Mahler
Mahlerille satoi useita tarjouksia uusista kapellimestarin paikoista, joista New Yorkin Metropolitan-ooppera oli hänelle mieluisin. Siellä oli useita saksalaisia huipputaiteilijoita ja hieno orkesteri, ja hänelle tarjottu palkka oli huikea. Ennen lähtöään loppuvuonna 1907 häntä kohtasi kuitenkin kaksi tragediaa: esikoistytär Maria kuoli tulirokkoon, ja Mahlerilla itsellään todettiin hänen äidiltään perimänsä vakava sydänsairaus. Hänelle luvattiin elinaikaa enää vain joitakin vuosia. Amerikassa Mahlerin vastaanotto oli paljon parempi kuin mihin hän oli Wienissä tottunut. Arturo Toscanini kutsuttiin johtamaan italialaiset oopperat, ja Mahlerille kuuluivat saksankieliset teokset. Vaikka hän hellitti jonkin verran otettaan orkesterin täydellisyysvaatimuksista, hän omaksui jälleen tutun työtahtinsa, mikä ei ollut hänen terveydelleen hyväksi. Menestyksekkääseen ensimmäiseen kauteen kuului lisäksi esityksiä Carnegie Hallissa hänen itse valitsemallaan kokoonpanolla. Ongelmia syntyi kuitenkin ajoittain siitä, että suuri osa esittäjistä suhtautui varsin välinpitämättömästi harjoituksiin, ja joskus he eivät ilmaantuneet paikalle lainkaan.
Johann van Beethoven
Vuonna 1787 vanhin poika Ludwig lähti Wieniin opiskelemaan Mozartin ohjauksessa, mutta joutui jo kahden viikon kuluttua palaamaan Bonniin. Hän sai isältään kirjeen, jossa tämä kertoi, että äiti Maria Magdalena oli kuolemaisillaan. Äiti oli tuolloin vielä elossa mutta surkeassa kunnossa. Ludwigin palattua Bonniin kaikki oli pahempaa kuin hän oli kuvitellut: Maria Magdalena oli kuolemaisillaan ja Johann tukkihumalassa aamusta iltaan. Maria Magdalenan kuoleman jälkeen perheen taloudellinen asema oli kehnossa kunnossa. Ludwig oli käyttänyt kaikki rahansa Wienin matkallaan ja Johann kaikki rahansa Maria Magdalenan hoitoon. Vaaliruhtinas suostui kuitenkin maksamaan pientä eläkettä Johannille. Ludwig palasi Wieniin marraskuussa 1792. Johann kuoli pian Ludwigin lähdön jälkeen 18. joulukuuta 1792.