Mielenterveyden häiriö
Mielenterveyden häiriöt ovat kasvava kansanterveydellinen huoli. Mielenterveyden häiriöt ovat yleisempiä kuin syöpä, diabetes tai sydän- ja verisuonitaudit. Yli 26 prosenttia täysi-ikäisistä yhdysvaltalaisista täyttää mielenterveyden häiriön kriteerit. Vakava mielenterveyden häiriö on seitsemällä prosentilla yhdysvaltalaisista. Ahdistuneisuushäiriöt ovat yleisin mielenterveyden häiriö: 18 prosenttia aikuisväestöstä kärsii ahdistuneisuushäiriöstä. Noin puolet heistä jotka diagnosoidaan ahdistuksesta kärsiviksi diagnosoidaan myös masennuksesta kärsiviksi. Masennuksesta kärsii 6,7 prosenttia yhdysvaltalaisista ja se on johtava työkyvyttömyyden syy 15–44,3-vuotiaiden keskuudessa. Alkoholismi ja mielenterveysongelmat liittyvät usein toisiinsa eli alkoholismin taustalta paljastuu mielenterveysongelma.
Yleistynyt ahdistuneisuushäiriö
DSM-IV-TR:n mukaan tulee seuraavien kriteereiden täyttyä, jotta potilaalla voidaan todeta olevan yleistynyt ahdistuneisuushäiriö.Ahdistus on yleistynyttä ja pitkäaikaista, mutta se ei rajoitu mihinkään erityisiin ympäristön olosuhteisiin eikä edes pääasiallisesti liity sellaisiin (ts. se on ”vapaasti ajelehtivaa”). Hallitsevat oireet ovat vaihtelevia, mutta niihin kuuluu yleensä 
jatkuvaa hermostuneisuutta, vapinaa, lihasjännitystä, hikoilua, heikotusta, sydämentykytystä, huimausta ja ylävatsavaivoja. Myös lisääntynyt asioiden murehtiminen ja huolestuneisuus ovat tavallisia oireita. Henkilö ilmaisee usein pelkoja, että hän itse 
tai hänen omaisensa pian sairastuisivat tai joutuisivat onnettomuuteen. Häiriö on tavallisempi naisilla kuin miehillä, ja siihen liittyy usein pitkäaikaisia ulkoisia rasitustekijöitä. Oirekuva on pitkäaikainen ja muuttuva, ja oireiston kulku vaihtelee.
Diagnostiset kriteerit:
A. Vähintään kuuden kuukauden ajan on esiintynyt korostunutta jännittyneisyyttä, huolestuneisuutta ja pelokkuutta suhteessa arkipäivän tapahtumiin ja ongelmiin.
B. Esiintyy vähintään neljä seuraavista oireista, joista yhden täytyy olla jokin oireista 1–4: