Ulvila
Ulvilan kaupungin historia on pitkä: se perustettiin vuonna 1365, joten se on yksi Suomen kuudesta keskiaikaisesta kaupungista ja Suomen toiseksi vanhin kaupunki Turun jälkeen. Ulvila menetti kaupunkioikeutensa Porille vuonna 1558, kun Ulvilan silloinen satama oli maankohoamisen vuoksi muuttunut laivoille kulkukelvottomaksi. 442 vuotta myöhemmin, vuodesta 2000 lähtien Ulvilan kunta on taas käyttänyt itsestään nimitystä kaupunki. Nykyisen muotonsa Ulvilan kaupunki sai, kun Kullaan kunta liitettiin siihen vuonna 2005. Ulvilan kaupunginvaltuusto päätti 15. ja 29. joulukuuta 2008 kuntaliitoksesta Nakkilan, Harjavallan ja Kokemäen kanssa. Liitoksen (hankenimeltään Nauhakaupunki) piti tulla voimaan vuoden 2011 alussa. Vuoden 2009 alusta aloittanut uusi valtuusto päätti kuitenkin 2. maaliskuuta 2009 purkaa liitossopimuksen.
Liiviläiset
Kaarlen seuraaja Kustaa II Adolf hyökkäsi Liivinmaalle vuonna 1621 ja valloitti Riian saman vuoden syyskuussa. Seuraavana vuonna solmittiin välirauha, mutta sota jatkui taas vuonna 1625. Kun ruotsalaiset tekivät veronmaksutarkastuksen valloittamiensa alueiden talonpojille, kävi ilmi, että noin puolet maasta oli jätetty kesannolle. Vuonna 1629 solmittiin Altmarkin rauha, jonka mukaan Ruotsi sai pitää valtaamansa Liivinmaan. Ruotsi alkoi kohentaa paikallisia oloja ja perusti Riikaan kymnaasin, joka oli tarkoitettu ylimystön ohella myös porvareille ja talonpojille. Vuonna 1632 Tarton kymnaasi muutettiin yliopistoksi, jossa annettiin viron ja latvian kielen opetusta. Liivinkielen puhujia oli Liivinmaalla jo niin vähän, ettei liivinkielistä opetusta järjestetty. Thomas Hiärnen "Liivinmaan kronikassa" kerrotaan, että Riian ja Salatsin lähistöllä asui 1600-luvulla enää vähän liiviläisiä ja hekin siirtyvät käyttämään latvian kieltä.