Feminiinijohdin
Joskus "-tar"-, "-tär"-pääte ei tarkoita vain naispuolisuutta vaan sitä, että kyse on sellaisen henkilön vaimosta, jota tarkoittavan sanan loppuun "-tar" tai "-tär" on lisätty. "Kuningatar" voi olla naispuolinen monarkki, mutta useimmiten kuninkaan puoliso. Kauppaneuvoksen vaimo on "kauppaneuvoksetar", mutta kauppaneuvoksen arvon saanut nainen on "kauppaneuvos". Tar-/tär-päätteellä johdetaan myös jossakin maassa tai jollakin paikkakunnalla asuvaa tai sieltä kotoisin olevaa naista tarkoittavia sanoja. Esimerkiksi "ranskatar" tarkoittaa ranskalaista naista ja "pariisitar" pariisilaista naista. Suometar on käytössä myös erittäin harvinaisena etunimenä.
Irene (Bysantin keisarinna)
Koska Irene oli jo aikaisemmin ollut Konstantinoksen hallitsijakumppani, kävi hänen pääsynsä takaisin valtaan helposti. Irenen valtakausi oli ennennäkemätön Rooman ja Bysantin historiassa. Tämä oli ensimmäinen kerta, jolloin nainen hallitsi valtakuntaa yksin. Irene alkoi joissain yhteyksissä jopa käyttää itsestään keisarin arvonimeä "basileus", eikä keisarinnaa tarkoittavaa arvonimeä "basilissa". Tämän tarkoituksena oli ehkä tehdä selväksi, että hänellä todella oli korkein valta. Irenen teettämissä kultarahoissa oli kummallakin puolella hänen oma kuvansa (aikaisemmin niissä oli ollut Irenen ja Konstantinoksen yhteinen kuva).