Piano
Pianon kehitys sai alkunsa dulcimer-tyyppisistä soittimista, joihin keskiajalta lähtien yritettiin lukuisia kertoja liittää koskettimisto ja koneisto. Tämän kehityksen tuloksena eriytyivät ensin klavikordi ja cembalo. Modernin pianon kehittäjänä ja jopa keksijänä pidetään italialaista Bartolomeo Cristoforia (1655–1731). Kolme hänen 1720-luvulla rakentamaansa soitinta on säilynyt, ja niiden koneiston toimintaperiaate on sama kuin modernissa konserttiflyygelissä. Cristofori kutsui rakentamiaan soittimia nimellä "clavicembalo [tai gravicembalo] col piano e forte" eli sananmukaisesti "cembalo, jolla voi soittaa hiljaa () ja voimakkaasti ()" (cembalolla, toisin kuin pianolla, äänenvoimakkuus ei vaihtele sen mukaan, kuinka suurella voimalla koskettimia painetaan). Tämäntyyppisiä soittimia ryhdyttiin pian kutsumaan nimillä fortepiano, josta on tullut suomenkielinen nimitys piano. Pianon rakenne on Christoforin jälkeen merkittävästi kehittynyt. Tärkeitä merkkipaaluja ovat mm. valuraudasta valmistettu tukikehikko, jolloin soittimen kokoa ja kielten jännitystä voitiin huomattavasti lisätä, huovan käyttöönotto nahan sijaan vasaroiden päällysteenä sekä koneiston monet kehitysvaiheet. Kehityksen tuloksena pianon ääni on voimistunut ja tullut kantavammaksi.
Paul Wittgenstein
Paul Wittgenstein opiskeli pianonsoittoa Malvine Breen ja Teodor Leszetyckin johdolla ja piti ensikonserttinsa vuonna 1913 Wienin Musikvereinissa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hänet kutsuttiin sotapalvelukseen; hän haavoittui Zamośćissa ja joutui venäläisten vangiksi, ja hänen oikea käsivartensa amputoitiin. Punaisen Ristin vankienvaihto-ohjelman ansiosta hän pääsi vuonna 1915 takaisin Wieniin. Hän palveli pääesikunnassa sodan loppuun saakka.
Sodan jälkeen Wittgenstein jatkoi pianistinuraansa. Hän sovitti tunnettujen säveltäjien teoksia vasemmalle kädelle ja tilasi uusia teoksia ja kehitti uudenlaisia soittotekniikoita. Maurice Ravel sävelsi hänelle pianokonserton vuonna 1929. Hänelle sävelsivät myös mm. Benjamin Britten, Paul Hindemith, Sergei Prokofjev ja Franz Schmidt. Wittgenstein opetti pianonsoittoa Wienin Uudessa konservatoriossa vuodet 1931–1938. Hän avioitui vuonna 1934 oppilaansa Hilde Schanian (1915–2001) kanssa, ja heille syntyi kolme lasta.