Super Fight II
Ali ja Frazier olivat kohdanneet aiemmin vuonna 1971 "Fight of the Century" -nimellä tunnetussa kamppailussa, jossa oli panoksena WBA:n ja WBC:n maailmanmestaruudet. Tuolloin hallitseva maailmanmestari Frazier voitti 15-eräisen ottelun pistein. Parin toisessa kohtaamisessa kumpikaan ottelijoista ei ollut maailmanmestari (Muhammad Ali hallitsi kansallista NABF:n mestaruutta), joten kamppailu kesti vain 12 erää. Se päättyi Muhammad Alin voittoon pistein.
Sheamus
Hänen alkoi SmackDown-uransa aikana jahdata WWE Raskaansarjan maailmanmestaruutta Randy Ortonilta, mutta epäonnistui joka kerta. Myöhemmin hän sai vielä yhden tilaisuuden, jossa Randy teki Punt-liikkeen päähän jättämällä Sheamuksen ulos kuukaudeksi. Sheamus palasi käymällä Randyn ja Christianin kimppuun. Myöhemmin Sheamus kääntyi Faceksi ensimmäistä kertaa WWE-uransa aikana kohtaamalla kehässä Mark Henryn, joka halusi kunnon matsin. Heille asetetiin matsi WWE SummerSlam -tapahtumaan. Matsin kuitenkin voitti Mark Henry uloslaskulla. Heidän feudi jatkui vielä tämän jälkeen; Sheamus kohtasi hänet vielä normaalissa SmackDown-jaksossa, jossa Sheamus voitti uloslaskulla. Seuraavan viikon RAW-jaksossa hän ja John Cena kohtasivat Christianin ja Mark Henryn joukkuematsissa, jonka Cena ja Sheamus myös voittivat. Tiistain SuperSmackDown-jaksossa hän kohtasi The Great Khalin, mutta se päättyi diskaukseen, kun Jinder Mahal sekaantui matsiin, mutta Sheamus pystyi taistelemaan heitä vastaan. Seuraavalla kerralla uudella nimellä kulkevassa RAW SuperShow jaksossa Sheamus, John Cena, John Morrison, ja Alex Riley kohtasivat Christianin, Wade Barrettin, Dolph Zigglerin, ja Jack Swaggerin, 8-Miehen Eliminaatio Joukkuematsissa. Matsin loppupuolilla Christian läpsäisi Sheamusta, tämän jälkeen Sheamus alkoi jahtamaan Christiania ympäri areenaa johtaen heidät molemmat uloslaskuun, aloittaen heille feudin.