Veda-kirjat
Veda-kirjat (devanagari: वेद, sanskritin kieltä ja tarkoittaa "tietoa", "tiedettä" tai "totuutta") on neljän Intian niemimaalla syntyneen hymnin ja rituaalitekstin kokoelma, jotka ovat: Rigveda, Yajurveda, Samaveda ja Atharvaveda. Kirjat muodostuivat Intian muinaisen veda-uskonnon piirissä, ja vaikuttavat edelleen hindulaisuuden taustalla. Vedat ovat shruti, "mitä on kuultu" (eli ilmestys, toisin kuin smriti, "mitä muistetaan"), ja siten pyhiä kaikille hinduille. Vedoista vanhimman, Rigvedan syntyajaksi arvioidaan nykyään noin 1200–1000 eaa. tai vähän aikaisemmin. Muut vedat ovat vähän nuorempia lukuun ottamatta Atharvavedan vanhimpia osia, jotka ovat syntyneet samoihin aikoihin Rigvedan kanssa. Vedat säilyivät pitkään yksinomaan suullisena traditiona; Intian vanhimmat tunnetut kirjoitetut tekstit Induskulttuurin tulkitsemattoman kirjoituksen jälkeen ovat vasta ajanlaskun alkua edeltäneiltä vuosisadoilta.
Esran kirjat
Raamatuntutkijat ovat viime aikoihin saakka tavallisimmin käyttäneet Esran kirjoista Vulgatan mukaisia järjestysnumeroita. Koska niiden poikkeava numerointi eräissä Raamatun versioissa saattaa kuitenkin aiheuttaa sekaannusta, on viime aikoina alettu käyttää ja suositeltu käytettäväksi nimityksiä Heprealainen Esran kirja, Kreikkalainen Esran kirja ja Latinankielinen Esran kirja. Nämä nimitykset perustuvat
siihen, että heprealaisessa masoreettisessa tekstissä on vain yksi Esran kirja, joka käsittää nykyisen Raamatun Esran ja Nehemian kirjat. Vanhassa kreikkalaisessa käännöksessä, Septuagintassa on sen lisäksi toinenkin Esran kirja, jota ei tunneta heprealaisena alkutekstinä ja jota sen vuoksi on ryhdytty nimittämään "kreikkalaiseksi Esran kirjaksi. Sisällöltään se on osittain sama kuin heprealainenkin.