Ukraina
Ukrainalainen kansallisuusaate alkoi nousta 1840-luvulta alkaen, mutta joutui Venäjän hallinnon tukahduttamistoimien kohteeksi 1870-luvulta alkaen. Venäjän maaliskuun 1917 vallankumouksen yhteydessä alkoi Ukrainan itsenäistyminen. Länsi-Ukrainassa ukrainalaiset kokivat kansallisen herätyksen 1800-luvun lopun tapaan puolalaisten kanssa, mutta vastustivat myös puolalaisten kaupunkien dominanssia Galitsiassa ukrainalaiseen maaseutuun nähden.
Ukrainan kansantasavalta
Ukrainalaismielinen liikehdintä oli alkanut huolestuttaa Aleksanteri II: sta ja hän asetti vuonna 1875 komission pohtimaan sitä. Komissio totesi mietinnössään, että kansallisuusaate ja ukrainan kielen vahvistuminen erottaa lopulta Ukrainan Venäjästä. Seuraavana vuonna tsaari antoi ukaasin, jossa ukrainaa ei saanut käyttää enää mihinkään muuhun kuin kaunokirjallisuuteen ja historiallisiin dokumentteihin. Lisäksi kiellettiin näytelmät ja nuotinnetut laulut. Välillä ukaasia noudatettiin väljemmin ja sitä tiukennettiin vuonna 1895 kieltämällä myös ukrainankieliset lastenkirjat.
Venäjän ensimmäinen vallankumous tapahtui vuonna 1905. Sen johdosta poistettiin ukrainankielistä kirjallisuutta koskeneet julkaisurajoitukset. Venäjän tiedeakatemia tunnusti ukrainan omaksi kielekseen. Tällöin alkoivat ilmestyä myös ensimmäiset ukrainankieliset sanomalehdet.