Pietro Deiro
Pietro Deiro, taiteilijanimeltään Pietro (28. elokuuta 1888 Salto Canavese, Italia – 3. marraskuuta 1954 New York, Yhdysvallat) oli italialais-amerikkalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja sovittaja. Hänet tunnetaan eräänä suurimmista harmonikkamusiikin 1900-luvun alun nimistä ja pioneereista, jonka ansiosta pianoharmonikka kehittyi instrumenttina ja harmonikkamusiikin imago kehittyi merkittävästi Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Pietro Deiro saavutti suuren suosion vaudeville-kiertueilla ja levytyksillään 1910- ja 1920-luvuilla, kykeni levittämään sävellys- ja sovitustuotantoaan kansainvälisesti, sekä ylläpitämään menestyksekästä uraa 1930-luvun lamavuosienkin aikana perustamiensa harmonikkakoulujen ja liikemieskykyjensä ansiosta. Mittavan uransa ja kyvykkään markkinointitoimintansa ansiosta hänet tunnettiin Yhdysvalloissa lopulta eräänlaisena harmonikkamusiikin ”isähahmona” ja hänestä käytettiin lempinimeä "The Daddy of the Accordion".
Giorgio de Chirico
Hän palasi Italiaan kesällä 1909 ja vietti ensin puoli vuotta Milanossa, jonka jälkeen hän muutti Firenzeen. Firenzessä hän maalasi ensimmäisen sarjansa metafyysisiä kaupunkikuvia ja muita tunnettuja varhaisteoksiaan. Vuonna 1911 hän päätti muuttaa Pariisiin, jossa hänen veljensä Andrea jo asui. Veljensä kontaktien kautta hän tutustui galleristipiireihin, minkä ansiosta hän kykeni järjestämään monia näyttelyitä merkittävissä taidegallerioissa. Näin hänen työnsä saivat pian laajaa julkisuutta. Muun muassa Pablo Picasso ja Guillaume Apollinaire huomasivat de Chiricon lahjakkuuden.