Veriveljien saaga
Monimutkaisen välittymishistoriansa vuoksi saaga on vaihtelevasti ajoitettu 1100-luvun loppuun tai 1200-luvun alkuun tai sen lopulle. Hauksbók-version on esimerkiksi epäilty perustuvan ennen vuotta 1200 laaditulle alkuperäistekstille, kun taas edellä mainittuja lisäyksiä on pidetty kopioitsijoiden myöhemmin tekeminä merkintöinä. Toiset taas ovat pitäneet Möðruvallabókin ja Flateyjarbókin versiota varhaisempana, vuoden 1200 tienoilla laadittuna tekstinä, tai alkuperäisempänä mutta vasta 1200-luvun lopulla kirjoitettuna tekstinä. Saagan yhtenä lähteenä pidetään skaldi Þormóðrin runouden lisäksi vanhinta, vain muutamina käsikirjoitusfragmentteina säilynyttä pyhän Olavin legendaa eli pyhimyskuninkaasta kertovaa hagiografista tekstiä, joka on kirjoitettu 1100-luvun loppupuolella. Tätä yhteyttä on pidetty perusteena sille, että "Veriveljien saaga" on varhaista alkuperää. Monet nykytutkijoista ovatkin sitä mieltä, että "Veriveljien saaga" on yksi vanhimmista islantilaissaagoista ja kirjoitettu mahdollisesti 1200-luvun alussa, siis noin 200 vuotta siinä kuvattujen tapahtumien jälkeen.
Jo Nesbø
Toisen Harry Hole -romaaninsa "Torakat" (1998) Nesbø kirjoitti Bangkokissa, jonne myös teos sijoittuu. Sarjan kolmas osa "Punarinta" (2000) sijoittuu Norjaan. Kirjan ilmestymisvuonna Nesbølle myönnettiin teoksesta Norjan kirjakauppiaiden Bokhandlerprisen-palkinto. Se äänestettiin myöhemmin myös Norjan kaikkien aikojen parhaaksi rikosromaaniksi Norjan yleisradioyhtiö NRK:n äänestyksessä. Vuonna 2002 ilmestyi neljäs Harry Hole -romaani "Suruton", joka sai Mads Wiel Nygaard -palkinnon ja oli Yhdysvalloissa ehdolla Edgar-palkinnon saajaksi. Viides teos "Veritimantit" (2003) muodostaa yhdessä kahden aiemman teoksen kanssa Oslo-trilogian.