Leningradin piiritys
Leningradin piiritys () oli toisen maailmansodan aikana suoritettu sotilasoperaatio, jossa Leningradin (nyk. Pietari) maayhteydet muuhun Neuvostoliittoon katkaistiin. Piiritys alkoi 8. syyskuuta 1941, jolloin Saksan pohjoinen armeijaryhmä saavutti Laatokan rannan Leningradin itäpuolella. Saksalaisten saartorengas murtui 18. tammikuuta 1943, jolloin puna-armeija löi saksalaisjoukot Laatokan rannalta ja avasi pysyvän maayhteyden kaupunkiin. Toisen laskutavan mukaan piiritys päättyi vasta 27. tammikuuta 1944 kun Saksan joukot ajettiin 60–100 km:n päähän kaupungista Laukaanjoen tasalle.
Yhinmäen linnake
Venäjän sisällissodan aikana keväällä ja kesällä 1919 kenraaliluutnantti Aleksandr Rodzjankon komentama Luoteis-Venäjän armeija uhkasi Pietaria lännestä tukenaan Walter Cowanin komentama brittiläinen laivasto-osasto sekä virolaisia ja virolaisten varustamia inkeriläisiä vapaaehtoisjoukkoja. Yhinmäen linnoituksen komendanttina sattui olemaan vänrikki Nikolai Nekljudov, joka kuului salaiseen valkoisten organisaatioon ”Kansalliseen keskukseen” ("Natsionalnyi tsentr"). Valkoista armeijaa tukeneen Länsi-Inkerin rykmentin edettyä linnakkeen tuntumaan Nekljudov käynnisti 13. kesäkuuta antibolševistisen kapinan, jolloin hänelle uskolliset sotilaat riisuivat varuskunnan komissaarit aseista ja päästivät inkeriläisrykmentin etenemään taisteluitta linnakkeen ohi kohti Pietaria.