Bysantin valtakunta
Bysantin valtakunta eli Itä-Rooma ( tai , "Politeia tōn Rhōmaiōn"; ; "Roomalaisten keisarikunta") oli Rooman valtakunnan itäosa, joka säilyi länsiosan romahdettua 400-luvulla ja jonka valtakausi kesti yli tuhat vuotta aina vuoteen 1453 saakka. Bysanttilainen identiteetti oli yhdistelmä roomalaisuutta, kreikkalaista (hellenististä) kulttuuria ja ortodoksista kristinuskoa. Bysantti katsoi viimeiseen saakka edustavansa keisarillisen Rooman valtakunnan perintöä keisari Konstantinus Suuren luomassa kristillisessä muodossa.
Maailmanhistoria
Rooman valtakunnan perustivat tarun mukaan Romulus ja Remus 21. huhtikuuta 753 eaa. Rooman valtakunta sai alkunsa kyläyhteisönä vuoden 1000 eaa. tienoilla. 400- ja 300-luvuilla eaa. käytiin monia sotia Italian muita valtioita vastaan. Vähitellen Rooma laajensi hallitsemiaan alueitaan. Rooma ajautui kriisiin vuonna 133 eaa., joka johti sarjaan sisällissotia. Vuonna 91 eaa. lähes koko Italia kapinoi ja se rauhoitettiin antamalla kaikille Pojoen eteläpuolisille asukkaille kansalaisuus. Vuonna 73 eaa. orjat nousivat kapinaan. 6000 orjaa ristiinnaulittiin Via Appian varrelle. Vuonna 44 eaa. salaliittolaiset murhasivat Julius Caesarin senaatissa, jonka jälkeen alkoi uusi sisällissotien kausi.