Modok-sota
Modok-sota oli konflikti Yhdysvaltain armeijan ja modok-intiaanien välillä 1870-luvun alussa. Konfliktit valkoisten tulokkaiden ja intiaanien välillä olivat alkaneet Kalifornian kultaryntäyksen aikana 1850-luvun alussa. Modok-konfliktin taistelut käytiin Pohjois-Kaliforniassa ja Oregonissa. Eadweard Muybridge valokuvasi sodan alkuvaiheet. Sota oli viimeinen Kaliforniassa tai Oregonissa käydyistä intiaanisodista, joissa Yhdysvaltain liittovaltio valtasi intiaanien alueita läntisessä Yhdysvalloissa eurooppalaisten siirtolaisten käyttöön.
Suuri siirtomaasota
Braddock johti hyökkäystä ranskalaisten Fort Duquesnea vastaan vuonna 1655. Käydyssä taistelussa huomattavasti pienempi ranskalaisten ja heidän intiaaniliittolaistensa joukko otti kuitenkin voiton englantilaisista. Braddockin joukot väijytettiin ja Braddock itse sai surmansa. Massachusettsin kuvernööri William Shirley oli samaan aikaan johtamassa joukkojaan Fort Niagaraa vastaan, mutta kuultuaan Braddockin tappiosta hän jätti hyökkäyksen sikseen. Brittien pohjoisten alueiden intiaaniasiamies William Johnson johti puolestaan rajaseutumiehistä ja irokeeseista koottua joukkoa hyökkäyksellä Champlainjäevelle. Matkalla he kohtasivat kuitenkin ranskalaisen kenraali Jean-Armand Dieskaun johtamaan ranskalaisista ja heidän intiaaniliittolaisista koottuun joukkoon. Verinen taistelu ei johtanut selvään lopputulokseen, mutta sen jälkeen kuvernööri Pierre Rigaud de Vaudreuil rakennutti Georgejärven pohjoispäähän Fort Carillonin linnoituksen. Sodan alkuvaiheen ainoan merkittävän voittonsa britit saavuttivat Chignectonissa Acadian pohjoisosassa, jossa eversti Robert Monctonin johtamat joukot valtasivat ranskalaisen Fort Beauséjourin linnoituksen keväällä 1755. Muuten sotaa hallitsivat selvästi ranskalaiset ja heidän intiaaniliittolaisensa.