Ensimmäinen ristiretki
Ristiretkiaatteen voidaan katsoa alkaneen tämän saarnan seurauksena. Kokouksen jälkeen Urbanus jatkoi asian puolesta saarnaamista Ranskan eri osissa. Joulunakin hän saarnasi ristiretken puolesta Limogesissa ja jatkoi asiansa ajamista aina vuoden 1096 syyskuulle saakka. Hänen ajatuksensa saivat Ranskan alueella hurmoksellisen vastaanoton eikä juuri kukaan uskonut häviön olevan mahdollista. Urbanus oli jo pitemmän aikaa pyrkinyt keräämään Ranskassa vapaaehtoisia kreikkalaisten (bysanttilaisten) auttamiseksi, sillä hän neuvotteli jo paaviutensa alkuaikoina Aleksios I:n kanssa idän ja lännen kirkon välisestä suhteesta. Lisäksi Urbanus oli vuonna 1089 katalonialaisille osoitetussa kirjeessään vannonut, että kaikki Tarragonan uudelleenvaltaamiseen osallistuneet saisivat syntinsä anteeksi, minkä hän toisti uudemman kerran vuonna 1091. Onkin hyvin mahdollista, että ensimmäinen ristiretki oli osa Urbanus II:n vihamielistä sotaa koko islaminuskoa vastaan.
Kansan ristiretki
Pietari kokosi armeijansa Kölnissä 12. huhtikuuta 1096, suunnitellen pysähdystä kaupungissa saarnatakseen saksalaisille ja hankkiakseen lisää joukkoja. Ranskalaiset eivät kuitenkaan halunneet jäädä odottamaan Pietaria ja saksalaisia, vaan jatkoivat muutaman tuhannan sotilaan armeijana matkaansa Gautier Tyhjätaskun johdolla pääsiäisen jälkeen. He kulkivat Reinin ja Neckarin vartta Tonavalle ja sitä pitkin viimein Unkariin, jonka he saavuttivat 8. toukokuuta. He saivat kuningas Kolomanilta luvan kulkea maan poikki ja tämän joukot myös muonittivat ristiretkeläisiä, jotka saapuivat kuun lopulla Zemuniin ongelmitta. Joukko ylitti Savan joen ja astui Bysantin alueelle Belgradiin. Belgradin komentaja yllättyi ranskalaisten joukoista eikä hän tiennyt miten toimia, joten otti yhteyttä Nišin kuvernööriin, joka ei tiennyt asiasta yhtään enempää ja lähetti viestinviejän edelleen Konstantinopoliin. Samalla ristiretkeläiset vaativat muonitusta joukoilleen ja alkoivat ryöstellä maaseutua. Tästä seurasi kahakoita Belgradin varuskunnan kanssa ja asioita pahensi se, että kuusitoista Gautierin miestä yritti ryöstää basaarin Zemunissa. Rangaistuksena heidän vaatteensa ja haarniskansa riisuttiin ja laitettiin riippumaan muurin harjalle. Lopulta ristiretkeläiset pääsivät jatkamaan matkaansa Nišiin, missä he saivat ruokaa ja jäivät odottamaan Konstantinopolilta lupaa läpikulkuun. Heinäkuun lopussa armeija saapui Konstantinopoliin Bysantin saattueessa.