Antoine Lavoisier
Ollessaan Ranskan virkamiehenä hän oli mukana komiteassa, joka kehitti metrijärjestelmän turvatakseen painojen ja mittojen yhdenmukaisuuden koko Ranskassa. Ranskan suuren vallankumouksen terrorin kauden vallankumoukselliset leimasivat Lavoisierin petturiksi yhtenä 28 ranskalaisesta veronvuokraajasta vuonna 1794 ja hänet mestattiin giljotiinilla Pariisissa 50-vuotiaana. Veronvuokraajat olivat erityisen vihattu ammattikunta, ja heidät tuomittiin kokonaisuudessaan kuolemaan. Lavoisieria ei tosin voitu todistaa syylliseksi väärin­käytöksiin, mutta häntä syytettiin perusteettomasti vehkeilystä Ranskan vihollisten kanssa. On kohtalon ivaa, että Lavoisier oli yksi harvoista vapaamielisistä asemassaan. Hänen puolustuspuheensa kerrotaan kumotun kuittauksella ”"Tasavalta ei tarvitse tiedemiehiä!"”
Heinäkuun monarkia
Koleraepidemia kohtasi Ranskan vuonna 1832. Perier osoitti henkilökohtaista rohkeutta vieraillessaan sairaaloissa, sillä hän halusi osoittaa hallitusvallan myötätuntoa sairastuneille. Tämä koitui pääministerin kohtaloksi, hän sai tartunnan ja kuoli. Kuningas salasi huonosti tyytyväisyytensä häntä hermostuttaneen energisen pääministerin kuoltua. Kuningas lähetti kruunuperillisen sairaaloihin osoittamaan hallituksen osanottoa sairastuneille, mutta sai osakseen vihaa ja arvostelua. Lentolehtisissä alettiin vaatia koleralääkkeeksi kuninkaan ja tämän poikien ja edustajanhuoneen jäsenten päitä. 
Jo vuonna 1831 nousivat Lyonissa työläiset kapinaan ja kapina kukistettiin helposti. Vuoden 1834 keväällä oli Lyonissa ja Pariisissa uusia työläislevottomuuksia. Pariisissa työläiskaupunginosissa alettiin rakentaa ja barrikadeja ja tarttua aseisiin. Hallitus vastasi kapinointiin armottomasti. Kun Rue Transnonain- kadun talosta numero 32 ammuttiin kohti hallituksen joukkoja, hyökkäsi armeija taloon ja surmasi sen kaikki asukkaat. Tämän jälkeen oli työväestö pitkään osoittamatta mieltään. 
Hallitus oli ymmärtänyt alkuhuuman jälkeen, että sen valta on turvattu ainoastaan jos maassa pysyy sisäinen rauha. Perierin kuoltua kuningas nimitti uuden hallituksen, jonka opetusministeriksi tuli François Guizot ja sisäministeriksi Adolphe Thiers. Se sääti lain, jonka mukaan painovapautta rajoitettiin erittäin paljon, viranomaisilla oli oikeus väkivalloin hajottaa kansankokouksia ja yhdistysvapautta rajoitettiin merkittävästi. Tästä lähtien yhdistysten ja seurojen perustaminen vaati luvan. Thiers osoitti, että hän pystyy tarvittaessa koviin otteisiin, juuri hän määräsi Rue Transnonain katu 32:n asukkaat ammuttaviksi.