IQ and the Wealth of Nations
Kirja sisältää mittaustuloksia tai arvioita, jotka Vanhasen ja Lynnin mukaan edustavat kansakuntien keskimääräistä älykkyysosamäärää, ja johtopäätöksen, että maan keskimääräinen älykkyysosamäärä ja bruttokansantuote henkeä kohti korreloivat kertoimella 0,82. Tutkimuksessa käytettyjä tilastollisia menetelmiä ja aineistoa on kritisoitu jyrkästi. Kirja on saanut myös kiitosta joidenkin älykkyystutkijoiden, esimerkiksi J. Philippe Rushtonin taholta.
William Shockley
Stanfordin yliopistossa työskennellessään Shockley alkoi pitää puheita väestönkasvun ongelmista. Vuonna 1963 hän piti Gustavus Adolphus Collegessa Minnesotassa puheen, jossa hän esitti, vähiten lahjakkaiden ihmisten lisääntyvän nopeimmin, kun taas lahjakkain osa väestöstä käytti syntyvyyden säännöstelyä ja sai vähemmän lapsia. Shockleyn mukaan ihmiskunnan tulevaisuus oli uhattuna, koska pienemmän älykkyysosamäärän omaavat ihmiset saivat enemmän jälkeläisiä kuin ihmiset, joilla oli korkea älykkyysosamäärä. Tämä taas johtaisi lopulta ihmiskunnan älykkyysosamäärän alenemiseen ja sivilisaation alasajoon.