Väliaikainen IRA
Väliaikainen IRA oli vastaus Ulsterin lojalistien katolilaisiin mielenosoittajiin kohdistamaan väkivaltaan ja brittisotilaiden saapumiseen Pohjois-Irlantiin vuonna 1969. Alussa IRA pyrki vain puolustamaan nationalistien alueita. Kun järjestö joutui vuonna 1970 yhteenottoihin lojalistien kanssa, sen toiminta jyrkkeni. Vuonna 1971 väliaikainen IRA alkoi hyökätä. IRA käytti pommikampanjoiden lisäksi sissitaktiikkaa Ulsterin poliisia RUC:ta ja brittijoukkoja vastaan. IRA toimi verisimmin 1970-luvun alkuvuosina. Se laajensi vuonna 1973 pommi-iskunsa koko Iso-Britanniaan ja yritti 1980-luvun alussa murhata pääministeri Margaret Thatcherin. Muun muassa Libya ja jotkut amerikanirlantilaiset tukivat väliaikaista IRA:ta. 1990-luvulla alkanut rauhanprosessi on johtanut siihen, ettei järjestö ole toiminut vuoden 2005 jälkeen. Vuonna 1997 väliaikaisesta IRA:sta irtautui kuitenkin aseellista vastarintaa jatkamaan pyrkinyt Real IRA (”todellinen IRA”).
Dead Man Incorporated
DMI:n perusti amerikkalainen Perry Rourke 1990-luvun lopulla. Hän oli läheinen Black Guerrilla Familylle (BGF), mutta jäsenys evättiin, koska Rourke oli valkoinen. Siispä hän päätti jäljitellä BGF:ää perustamalla samankaltaisen jengin, joka oli hallituksen vastainen.
Rourken ryhmä alkoi kasvaa, sillä valkoiset vangit olivat vähemmistönä Marylandissa. Myöhemmin DMI levisi myös muiden osavaltioiden vankiloihin kahden muun johtajan myötä. Rourken lisäksi James Sweeney ja Brian Jordan vietiin eri vankiloihin - Louisianaan, Texasiin ja Floridaan. Tästä syystä jengi laajeni, mutta samalla yhtenäisyys katosi. Jengiläiset alkoivat tapella keskenään.
Johtajat päättivät lopettaa DMI:n sisäiset riidat tarjoamalla sääntöjä noudattamattomien lähteä ilman rangaistusta ennen päivää 4-13-9. Ne jäsenet, jotka jäivät joutuivat elinikäisiksi jäseniksi.