Gordianus I
Gordianus I syntyi noin vuonna 159. Hänen varhaisesta elämästään ei tiedetä paljoa, mutta epätavallinen "cognomen" "Gordianus" viittaa siihen, että hänen sukunsa olisi ollut kotoisin Vähästä-Aasiasta, ehkä Gordionin kaupungista. Suku oli rikas mutta ei luultavasti kuulunut Rooman senaattorisäädyn eliittiin. Gordianuksen "praenomen" "Marcus" ja "nomen" "Antonius" taas viittaavat siihen, että hänen sukunsa olisi saanut Rooman kansalaisuuden Marcus Antoniukselta. Tiedetään, että eräs Sempronia Romana -niminen nainen, joka oli virkamies Sempronius Aquilan tytär, teetti Ankaraan piirtokirjoituksen kuolleen ja tuntemattomaksi jääneen miehensä muistoksi. Piirtokirjoituksen tarkkaa päivämäärää ei tiedetä, mutta naisen nimi viittaisi siihen, että hän olisi ollut Gordianuksen sukulainen, ehkä äiti tai isoäiti. Gordianuksella oli myös ainakin kaksi lasta: Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus, eli Gordianus II, ja tytär, joka oli Gordianus III:n äiti. "Historia Augustan" mukaan tyttären nimi oli Maecia Faustina ja Gordianuksella olisi ollut vielä toinenkin poika, mutta ei ole löytynyt todisteita, jotka tukisivat näitä väitteitä.
Vakhtang I
"Vakhtang Gorgasalin elämän" mukaan Vakhtang nousi maansa valtaistuimelle seitsenvuotiaana ja seurasi isäänsä Mirdat V:ttä. Hänen äitinsä Sagdukht, kristinuskoon kääntynyt persialainen, toimi sijaishallitsijana hänen ollessaan alaikäinen. Kronikan kirjoittaja kertoo seuraavaksi Iberian vaikeasta tilanteesta: maa kärsi sassanidien yrityksestä levittää zarathustralaisuutta ja ”osseettien” pohjoisesta tulleesta tuhoisasta hyökkäyksestä. Hyökkäys saattaa viitata Priskoksen mainitsemaan hunnien (ja mahdollisesti alaanien) invaasioon Kaspian porttien läpi. 16-vuotiaana Vakhtangin kerrotaan johtaneen voitokasta kostosotaa "osseetteja" vastaan, voittaneen kaksintaistelun vihollisen jättiläistä vastaan ja vapauttaneen sisarensa Mirandukhtin vankeudesta. 19-vuotiaana Vakhtang meni naimisiin Balendukhtin, suuren kuninkaan Hormizdin ”tyttären” kanssa (ilmeisesti Hormizd III, hallisi 457–459). Pian Vakhtang osallistui suuren kuninkaan pyynnöstä sotaretkeen ”Intiassa”, mikä tarkoittaa luultavasti Perozin retkeä hefthaliitteja vastaan 460-luvulla, ja sotaan Rooman valtakuntaa vastaan vuonna 472. Siinä Vakhtangin kerrotaan saaneen haltuunsa Egrisin (Lazican) ja Abhasian (Abasgian).