Suomen kieli
Genealogisen eli kielen alkuperään perustuvan luokittelun mukaan suomen kieli kuuluu uralilaisen kielikuntaan. Uralilaisia kieliä on parisenkymmentä, ja niitä puhutaan Euroopan pohjois- ja itäosissa, Unkarissa ja sen lähialueilla sekä Siperiassa. Ne voidaan jakaa kahteen pääryhmään, suomalais-ugrilaisiin kieliin ja samojedikieliin. Suomen lähimpiä sukukieliä ovat itämerensuomalaiset kielet, kuten viro ja karjala. Kaukaisempaa sukua ovat esimerkiksi saamelaiskielet ja unkari. Uralilaiset kielet ovat kehittyneet uralilaisesta kantakielestä.
Unkarilaiset riimut
Samaan tapaan kuin germaanisiin riimukirjoituksiin myös unkarilaiseen riimukirjoitukseen yhdistetään nykyäänkin toisinaan rajatietoa ja magiaa, ja kirjaimilla selitetään olevan symbolisia merkityksiä. (Esimerkiksi "c"-äännettä merkitsevä, ylöspäin osoittavan nuolen näköinen merkki symboloisi sanaa "cél "‘päämäärä’. Tämä ei voi olla ikivanhaa pakanuudenaikaista symboliikkaa, koska sekä saksan kielestä lainattu "cél"-sana että ylipäätään koko "c"-äänne ovat tulleet unkarin kieleen vasta unkarilaisten maahantulon ja kristinuskoon kääntymisen jälkeen.)
"Unkarin kielen aakkoset ja niitä vastaavat (modernit) riimumerkit."
Unkarilaisten riimujen mahdollisesta Unicode-standardista kiisteltiin pitkään harrastajien ja tutkijoiden kesken. Mielipide-erot koskivat sekä nimityksiä "(Hungarian Runic, Old Hungarian, Szekler-Hungarian Rovash") että esimerkiksi uusien, alkuperäisessä székelyläisessä kirjoituksessa esiintymättömien merkkien mukaan ottamista. Lopulta vuonna 2015 unkarilainen riimusto sisällytettiin Unicode-standardiin nimikkeellä "Old Hungarian".