Markian Popov
Markian Popov syntyi maanviljelijän perheeseen 15. marraskuuta 1902. Hän kävi kansakoulun, jonka jälkeen hän pääsi keisarillisen Venäjän kadettikouluun 1916. 18-vuotiaana hän liittyi puna-armeijaan lokakuun vallankumouksen jälkeen alkaneen Venäjän sisällissodan ollessa vielä käynnissä. Nuoresta iästään huolimatta hän ehti toimia muun muassa divisioonansa esikuntapäällikkönä. Hän liittyi kommunistiseen puolueeseen 1921. Sodan jälkeen hän kävi Pihkovan jalkaväen johtamistaidon kurssin, josta valmistui 1923. Vystrelin jalkaväen koulutuskeskuksen upseerikursseilta hän valmistui 1925. Näihin aikoihin Popov johti 11. kivääridivisioonan rykmenttitason koulua Leningradissa ja siirtyi sittemmin palvelemaan Venäjän kaukoitään. Hän toimi välillä myös Moskovan sotilaspiirin sotakoulutuksen tarkastajana.
Suleiman pašša (sotamarsalkka)
Suleiman oli yksi komentajista vuonna 1876 puhjenneessa sodassa Serbiaa vastaan. Kun myös Venäjä seuraavana vuonna aloitti sodan, hänet nimitettiin aluksi Bosnian-joukkojen komentajaksi marsalkan ("mušir") arvolla, ja hän keskittyi nujertamaan Montenegron vastarintaa. Suleiman kuitenkin kutsuttiin vielä samana vuonna tärkeämmäksi osoittautuneen Rumelian-rintaman komentajaksi Bulgariaan. Hän torjui tilapäisesti Josif Gurkon komentamien venäläisten hyökkäyksen Balkanvuorten yli. Suleiman määrättiin valtaamaan takaisin Gurkon joukkojen miehittämä Šipkansola, mutta elo–syyskuussa 1877 käydyt taistelut eivät johtaneet tulokseen. Lokakuussa Suleiman sai komentoonsa Tonavan-armeijan ja sodan loppuvaiheessa joulukuussa 1877 hänestä tuli kaikkien Balkanilla olleiden osmanijoukkojen ylipäällikkö. Hän kuitenkin kärsi ratkaisevan tappion Filippopolin taistelussa ja joutui perääntymään Dedeağaçista meritse Konstantinopoliin, jota vihollisen armeija lähestyi. Suleiman vangittiin helmikuussa 1878 ja häntä syytettiin vastoinkäymisistä sodassa. Sotaoikeus tuomitsi hänet 15 vuoden vankeuteen, mutta tuomio muutettiin vuonna 1880 karkotukseksi Bagdadiin.