Bruce Boudreau
Boudreau sai WHA-varauksen vuonna 1974 ja NHL-varauksen 1975. Minnesota Fighting Saints varasi hänet numerolla 14 WHA:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella ja Toronto Maple Leafs numerolla 42 NHL:n varaustilaisuuden kolmannella kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 1975–1976, jolla hän pelasi 30 runkosarjaottelua Fighting Saintsin riveissä sekä 34 runkosarjaottelua ja kuusi pudotuspeliottelua Johnstown Jetsissä NAHL-liigassa. Ennen ammattilaisuraansa Boudreau pelasi vuodesta 1972 vuoteen 1975 juniorikiekkoa Toronto Marlboros -joukkueessa OHA Major Junior A -liigassa, sittemmin Ontario Major Junior Hockey League -liigassa (nykyinen Ontario Hockey League). Hän oli voittamassa Marlborosissa J. Ross Robertson Cupia vuosina 1973 ja 1975 ja Memorial Cupia vuonna 1975. Boudreau oli kaudella 1974–1975 OMJHL:n runkosarjan pistepörssin voittaja tehtyään 69:ssä ottelussa 165 tehopistettä, 68 maalia ja 97 syöttöpistettä.
Jason Botterill
Botterill varattiin Dallas Starsiin ensimmäisellä kierroksella kahdentenakymmenentenä pelaajana. Ennen ammattilaisuran alkua hän pelasi neljä vuotta Michiganin yliopistossa, jossa hän johti joukkueensa NCAA:n mestaruuteen vuonna 1996. Hän on ainoa kanadalainen, joka on onnistunut voittamaan kolme kertaa putkeen nuorten maailmanmestaruuden. Kahdeksan ammattilaisvuoden aikana Botterill pelasi 481 ammatillisessa ottelussa, joista 88 oli NHL:ssä Dallas Starsissa, Atlanta Thrashersissa, Calgary Flamesissa ja Buffalo Sabresissa. Muita joukkueita olivat IHL:ssä Michigan K-Wings ja Orlando Solar Bears sekä AHL:ssä Saint John Flames, jossa hän voitti Calder Cup -mestaruuden vuonna 2001. Oltuaan Flamesin kapteeni kaudella 2001–2002, Botterill siirtyi seuraavaksi kaudeksi Buffalo Sabresiin.