Alkaliteetti (limnologia)
Yleisesti Kemiassa alkaliteetti tarkoittaa liuoksen sisältämien emästen kykyä neutraloida siihen liuenneita happoja. Veden alkaliteetti riippuu veteen liuenneiden emästen vahvuuksista, pitoisuuksista ja laadusta.
Yleensä enemmistö luonnonveden emäksistä ovat karbonaattien johdannaisia, mutta kaikilla emäksillä on oma puskurikykynsä. Asiditeetti ilmaisee liuoksen happojen kykyä neutraloida siihen liuenneet emäkset. Alkaliteetti ilmaistaan yksikkönä millimoolina litrassa vettä eli "mmol/l".
Vitalismi
Kemian historiassa vitalismilla tarkoitetaan varsinkin 1800-luvun alussa vallinnutta käsitystä, että orgaanisia yhdisteitä voi syntyä vain elävissä kasveissa ja elämissä elävän voiman vaikutukseta. Käsityksen on usein katsottu tulleen kumotuksi, kun Friedrich Wöhler vuonna 1828 onnistui keinotekoisesti muuttamaan ammoniumsyanaattia (NHCNO) ureaksi (NHCONH). Wöhler itse ei kuitenkaan väittänyt kumonneensa vitalismia, ja lisäksi hänen käyttämänsä ammonium­syanaatti oli valmistettu elollisen luonnon aineista. Vakavamman iskun vitalismi sai vuonna 1844, kun Hermann Kolbe onnistui valmistamaan etikkahappoa epä­orgaanisista lähtöaineista. Vielä 1800-luvun lopulla kuitenkin oletettiin, että vitalismi piti paikkansa käymisen kaltaisten bio­kemiallisten reaktioiden osalta.