Berberit
Berberit ovat tunnetuista kansoista Pohjois-Afrikassa kaikkein vanhimpia. Berbereiden esi-isät tulivat Pohjois-Afrikkaan noin 5 000 vuotta sitten. Vuoteen 250 eaa. mennessä berberit olivat perustaneet kolme kuningaskuntaa nykyisten Tunisian, Marokon ja Algerian alueille. Nämä kuningaskunnat yhdistyivät vuonna 203 eaa. Berberien kuningaskunnat kävivät sotaa Karthagoa vastaan. Numidiaa hallinnut berberikuningas Masinissa liittoutui Rooman valtakunnan kanssa. Kuningas Masinissa myös pakotti monet berberit jättämään kiertelevän elämäntapansa ja asettumaan aloilleen. Masinissan johdolla Numidiasta tuli vahva kuningaskunta, joka kuitenkin hajosi hänen kuolemansa jälkeen vuonna 148 eaa. Kuningas Juba I yhdisti 85–46 eaa. berberit uudelleen, mutta hänet syrjäytti Rooman Julius Caesar.
Saraseenit
Saraseenit (< kreikk. "sarakenoi") tarkoitti alun perin Rooman valtakunnan alkuaikoina Siinailla asuvia arabiheimoja. Nimitys on luultavasti otettu arabian sanasta شرقيين, "sharqiyyin", joka tarkoittaa ”itäläisiä” tai ”idän asukkaita”. Myöhemmin Rooman valtakunnan alaiset kreikkalaiset laajensivat termin kattamaan kaikki arabit ja Pyreneiden niemimaan valloituksen aikana myös berberit. Ristiretkien aikana sanan käyttö laajeni koskemaan kaikkia muslimeja ja erityisesti Apenniinien niemimaan eteläosien ja Sisilian muslimeja. ”Saraseenien valtakunnaksi” kutsuttiin vanhemmassa länsimaalaisessa historiankirjoituksessa umaijadien ja abbasidien kalifaatteja.