Amirandaredžaniani
Amirandaredžaniani () on keskiaikainen georgialainen romanssi, joka kirjoitettiin todennäköisesti 1100-luvun alussa tai puolivälissä. Se oli yksi niistä teoksista, joiden kirjoittaminen merkitsi uuden ja omaperäisen maallisen kirjallisuuden syntyä patristiikan vuosisatoja kestäneen valtakauden jälkeen. "Amirandaredžaniani" on proosateos, joka kertoo taistelevista ritareista kahdessatoista osassa. Sen kirjoittajana on pidetty Mose Khonelia (, "Mooses Khonilainen"): teoksen laatiminen lasketaan hänen ansiokseen Georgian kirjallisuuden merkittävimmän klassikon "Pantterintaljaisen" epilogissa. Šota Rustavelin kirjoittamaa eeppistä runoa lukuun ottamatta häntä ei tunneta muualta. Perinteen mukaan Mose oli kotoisin Khonin kaupungista Länsi-Georgiassa ja hän palveli Rustavelin tavoin Georgian "kultakaudella" hallinneen kuningatar Tamarin hovissa (hallitsi 1184–1213).
Georgian kirjallisuus
Šota Rustavelin todennäköisesti 1100- ja 1200-lukujen vaihteessa kirjoittama "Pantterintaljainen" on Georgian kirjallisuuden merkittävin klassikko ja Georgian kansalliseepos. Monitasoinen, ritariromanttinen sankaritarina keskittyy kahden rakastavaisen parin, arabialaisten prinsessa Tinatinin ja prinssi Avtandilin sekä intialaisten prinsessa Nestan Daredžanin ja prinssi Tarielin, ympärille. Molemmat parit pääsevät naimisiin vasta miesten tekemien urotekojen jälkeen: Avtandilin tätyy löytää Tariel ja Tarielin täytyy löytää ja vapauttaa Nestan Daredžan. Eepos on kirjoitettu šairi-nimisellä runomitalla, joka on ideaalinen monimutkaisen, georgian kaltaisen kielen tarpeisiin. Runomitasta tuli "Pantterintaljaisen" vaikutuksesta georgialaisen kansanrunouden standardi esitystapa. Rustavelin käyttämä kieli oli aiempaa lähempänä yleisesti käytettyä puhekieltä; tämän vuoksi modernin georgian kielen voidaan katsoa syntyneen Rustavelin eepoksen myötä.