Sarkoidoosi
Siinä vaiheessa, kun sarkoidoosi todetaan, potilaista peräti 30–50 prosenttia on oireettomia. Yleensä sarkoidoosi on tehokkaasti hoidettavissa lääkkeillä; joissakin tapauksissa se on parantunut ilman lääkitystäkin. Keuhkosarkoidoosi saattaa oireilla muun muassa pitkittyneenä yskänä ja hengenahdistuksena. Neurosarkoidoosi on harvinainen ja hengenvaarallinen sairaus, jossa granuloomat voivat vaikuttaa keskushermoston toimintaan. Myös sydänsarkoidoosissa ennuste on yhä heikko.
Melioidoosi
Jopa 25 prosentilla potilaista ei tartunnasta ole havaittavissa selviä merkkejä. Tällöin diagnoosi tehdään tavallisesti veriviljelmästä tai nielunäytteestä. Melioidoosin sanotaan kykenevän vaikuttamaan kaikkiin elimistön elimiin paitsi sydämen läppiin (endokardiitti). Vaikka taudin aivoihin aiheuttamien paiseiden on todettu puhjetessaan aiheuttavan aivokalvontulehdusta, ei sen suoranaisesti aiheuttamaa aivokalvontulehdusta ole havaittu. Harvinaisia lisätauteja ovat tulehdus verenkierrossa, paiseet imusolmukkeissa (1,2–2,2 prosentilla), sydänpussin märkiminen ja sydänlihastulehdus, keuhkojen välikarsinan tulehdus, paiseet kilpirauhasessa ja kivespussissa sekä silmätulehdus.