GMO-keskustelu
OECD:n turvallisuustyöryhmässä 2000–2009 toimineen kasvinjalostuksen dosentti Jussi Tammisolan mukaan tiedeyhteisö aiemmin korosti sitä, miten kasvilajikkeen hyödyt ja haitat riippuvat jalostetuista ominaisuuksista eikä jalostusmenetelmistä, mutta nykyään geenimuuntelu on muita selvästi turvallisempaa, koska 2000-luvulla se on kehittynyt jopa miljardeja kertoja perinteistä mutaatiojalostusta tarkemmaksi.
Vastaavasti jalostettaessa risteytyksillä kasvilajikkeeseen tulee villikasvista hyötygeenin ohella tuhansia tuntemattomia ja usein haitallisia geenejä. Ne aiheuttavat tuhansia kertoja enemmän tuntemattomia yhteisvaikutuksia kuin geenimuuntelu, jossa vain se haluttu hyötygeeni tuodaan.
Lajiutuminen
Tavallisesti laji on kehityksen aikana sopeutunut ympäristöönsä pitkän ajan kuluessa. Tästä syystä suurin osa uusista mutaatioista on haitallisia, ja sellaiset mutantit poistuvatkin populaatiosta luonnonvalinnan seurauksena. Mutantteja syntyy kuitenkin ajan saatossa aina lisää ja populaatioon varastoituu jatkuvasti uusia mutanttigeenejä. Olosuhteiden muuttuessa jokin mutanttigeeni saattaa osoittautua hyödylliseksi, mikäli sen aiheuttama ominaisuus on myönteinen yksilön sopeutuvuuden kannalta. Näin mutaation seurauksena jokin laji saattaa pysyä elinkelpoisena vaikka ympäristö muuttuisi merkittävästi.