Elektroniikan passiivikomponenttien epäideaalisuudet
Passiivisiksi komponenteiksi kutsutaan elektroniikan komponentteja, jotka kuluttavat energiaa. Yleisimpiä passiivisia komponentteja ovat vastus, kondensaattori sekä kela. Pienillä taajuuksilla passiiviset komponentit toimivat melkein ideaalisesti, mutta mennessä korkeammille taajuuksille niin mikään komponentti ei käyttäydy enää ideaalisesti. Toisin sanoen komponenttien toiminta suuremmilla taajuksilla ei noudata ideaalimalleja eli ne alkavat käyttäytyä epäideaalisesti. Häiriöttömän elektroniikkan suunnittelussa nämä poikkeavuudet on tunnettava.
Solukalvo
Fasilitoitunut kuljetus tapahtuu pitoisuuseron suuntaan kuten passiivinen diffuusiokin. Kuljetus tapahtuu aina passiivisesti, eli siinä ei kulu energiaa, mutta se vaatii tapahtuakseen kuljettajamolekyylin, johon kuljetettava molekyyli sitoutuu kuljetuksen ajaksi kuten substraatti sitoutuu entsyymiin. Tätä menetelmää käyttävät hydrofiiliset aineenvaihduntatuotteet, kuten glukoosi ja aminohapot: esimerkiksi glukoositransportteri kuljettaa glukoosin lihassoluun. Kun solunulkoinen glukoosimolekyyli sitoutuu transportteriin, siinä tapahtuu muodonmuutos jolloin kuljettaja aukeaa ja päästää glukoosin solun sisäpuolelle.