Kuriilien kiista
Shumshun uudisasukas Gunji päätti liittyä Venäjän-Japanin sotaan 6. kesäkuuta 1904. Troolareilla matkustaneet 100 japanilaista perustivat tukikohdan Ožonojeen sotilashallinnon alaisuuteen. Venäläinen jalkaväkiosasto siirtyi Petropavlovskista Ožonojeen ja internoi uudisasukkaat sodan loppuun saakka.
Toinen teollinen vallankumous
Japanissa oli aikaisemmin ollut buddhalaistemppelien yhteydessä kouluja ja 1800-luvun alussa arvioitiin, että miehistä noin 40 prosenttia ja naisista 20 prosenttia oli lukutaitoisia. Tämä auttoi tiedon leviämisessä, kun tietoa oli siirrettävä kansalle. Tietoa hankkivat lukuisat valtuuskunnat, joita Japanin hallitus lähetti Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin tutustumaan näiden armeijoihin, koululaitokseen, hallintoon, maatalouteen ja teollisuuteen. 1880-luvulla nelivuotinen peruskoulu tuli pakolliseksi kaikille ja 1900-luvun alussa sitä jatkettiin kuusivuotiseksi. Lisäksi käynnistettiin lukioita, joissa jatkoi vuonna 1910 noin 20 prosenttia nuorista. Jo 1870-luvulla oli perustettu teknillisiä korkeakouluja ja amerikkalaisen mallin perustetut yliopistot alkoivat kasvaa 1890-luvulta alkaen. Japanin eristäytyneisyys oli päättynyt, mutta saavutettuaan johtoaseman naapureihinsa Kiinaan ja Venäjään, se alkoi kohdistaa laajentumishaluja näitä kohtaan. 1890-luvulla Kiinan–Japanin sodassa Japani sai haltuunsa Korean ja Taiwanin sekä sai pääsyn Kiinan markkinoille. Venäjän–Japanin sota vuosina 1904–1905 toi Japanille pääsyn Mantšurian raaka-aine- ja elintarvikevarantoihin. Tässä sodassa ulkopuolinen valta voitti eurooppalaisen valtion ensimmäistä kertaa nykyaikana, mikä aiheutti järkytystä lännessä.