Toinen maailmansota
Saksan itärintaman sota tunnettiin Neuvostoliitossa ja nykyään Venäjällä nimellä suuri isänmaallinen sota. Saksa aloitti hyökkäyksen Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941. Saksan liittolaisina sotaa kävivät Romania, Unkari ja Italia. Myös Suomi kävi jatkosotaa Neuvostoliittoa vastaan, antoi Saksalle luvan hyökätä Pohjois-Suomesta ja sai sotamateriaaleja Saksalta. Virallisen linjauksensa mukaan Suomi kuitenkin kävi erillistä sotaa eikä ollut Saksan liittolainen. Saksan tarkoituksena oli vallata Neuvostoliiton Euroopan puoleinen osa Astrahanin-Arkangelin linjalle asti. Hyökkäyksen alkuvaihe sujui hyvin ja paljon puna-armeijan joukkoja joutui vangeiksi. Saksan joukot saartoivat Leningradin ja etenivät lähelle Moskovaa, mutta eivät pystyneet valloittamaan kaupunkia ja talven 1941–1942 aikana puna-armeija pystyi lukuisiin vastahyökkäyksiin.
Ion Gigurtu
Gigurtulla oli Saksassa koulutuksensa saaneena 1930-luvulla läheiset suhteet valtaannousseeseen natsi-Saksan johtoon, erityisesti Hermann Göringiin. Romanian kuningaskunta joutui syyskuussa 1939 käynnistyneessä Toisessa maailmansodassa hankalaan tilanteeseen. Elokuussa 1939 Saksan ja Neuvostoliiton tekemän Molotov–Ribbentrop-sopimuksen perusteella Romania joutui luovuttamaan kesäkuussa 1940 ensin Bessarabian ja Pohjois-Bukovinan Neuvostoliitolle., Aluemenetysten seurauksensa pääministeri Gheorghe Tătărescu joutui eroamaan ja uudeksi pääministeriksi nousi Gigurtu, joka oli ollut Tătărescun hallituksen loppuvaiheessa kesäkuun 1940 ulkoministerinä ja hyväksymässä kuninkaan johtamassa kruununneuvostossa Neuvostoliitolle tehdyt alueluovutukset. Gigurtun nimittäminen ulkoministeriksi kesäkuun alussa 1940 nähtiin ulkopolittisen suuntauksen kääntymisenä lähemmäksi natsi-Saksaa, josta oli osoituksena kauppasopimus, joka suuntasi Romanian öljynviennin enenevässä määrin Saksaan., Gigurtun hallitus oli leimallisesti äärioikeistolainen, sillä ministereiksi nostettiin äärioikeistolaisen Rautakaarti-liikkeen johtaja Horatio Sima ja kaksi muuta liikkeen jäsentä. Romanian saksalaisvähemmistö sai myös edustajansa hallitukseen. Valtaannousseen Gigurtun hallituksen ulkopoliittiset vaikeudet kuitenkin jatkuivat edelleen, sillä Romania joutui luovuttamaan vielä 30. elokuuta 1940 Saksan ja Italian johtaman Wienin toisen välitystuomion päätösten perusteella Pohjois-Transilvanian Unkarille. Romaniassa oli näiden aluemenetysten johdosta mellakoita, jotka pakottivat syyskuun alussa 1940 kuningas Kaarlen ja pääministeri Gigurtun luopumaan vallasta. Pääministeriksi nousi marsalkka Ion Antonescu kuningas Kaarlen nuoren pojan Mikaelin noustessa symboliseksi maan johtajaksi todellisen vallan ollessa marsalkka Antonesculla.