Amirandaredžaniani
"Amirandaredžaniani" koostuu kahdestatoista proosaosiosta tai "portista", joiden järjestys on usein käännetty 1600- ja 1700-lukujen käsikirjoituksissa. Teos sijoittuu itämaa-teemaiseen fiktiiviseen maailmaan ja keskittyy seuraamaan Daredžanin pojan Amiranin (Amiran Daredžanisdze) sankarillisia tekoja ja seikkailuja, joista kerrotaan viidessä osassa. Muut osat on omistettu muille sankareille, eivätkä ne liity vahvasti toisiinsa. Neuvostokriitikot yrittivät nähdä "Amirandaredžanianin" Georgian feodaalisen yhteiskunnan peilinä, mutta kansallisella tai uskonnollisella paatoksella ei ole kertomuksessa osaa. Se keskittyy pelottomuuden ja miesten välisen solidaarisuuden ritari-ideaalien sekä elävien taistelukohtausten kuvaamiseen. Teoksen sankarit ovat tyypillisesti äärimmäisen voimakkaita, pelottomia, sotaisia, armollisia voitettuja vihollisiaan kohtaan, anteliaita ja ritarillisia. Rustavelin ylistämää hovirakkautta ei kertomuksessa kuitenkaan ole, eikä naisia kohtaan osoiteta juuri kiinnostusta. "Amirandaredžanianin" sankareille naisen rakkaus voitetaan miekan avulla, eikä se ole muuta kuin veruke suuremmille taisteluille.
Pentadiplandraceae
"Pentadiplandra brazzeana" on pensas tai liaani, jonka kukinnot sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat lähes huiskilomaisia. Kukat ovat sekasopuisia, so. samassa kasviyksilössä on sekä kaksi- että yksineuvoisia kukkia, ja viisilukuisia. Terälehtien tyvet ovat laajentuneet koveriksi kuppimaisiksi muodostumiksi, terälehden reuna on litteä. Kaksineuvoisessa kukassa on lyhyt androgynofori, varsi, jonka päässä heteet ja sikiäin sijaitsevat. Se voi olla myös mettä erittävä. Hedekukissa ja kaksineuvoisissa kukissa on 9-13 hedettä, ja hedekukissa emiön jäänne. Emikukissa ja kaksineuvoisissa kukissa on kolmen, neljän tai viiden emilehden muodostama yhdislehtinen sikiäin, jonka päässä on pitkä vartalo. Yksineuvoisissa emikukissa on joutoheteitä (staminodeja). Kussakin emilehdessä on 3-10 siemenaihetta. Hedelmä on marja, jonka kussakin lokerossa on yksi siemen. Sen kuoressa on kerros valkoisia, villamaisia ja pidentyneitä soluja. Alkio on lehtivihreätön.