Hallusinogeenit
Käsite koostuu kreikan kielen sanoista "ψυχή" ("psyche", "mieli") ja "δηλείν" ("delein", "ilmaista"), ja sillä tarkoitetaan ainetta, joka nostaa esille mielen piilotettuja, mutta todellisia puolia. Käsitteen "psykedeeli" synonyyminä käytetään myös sanoja "psykotomimeettinen" ja "hallusinogeeni", ja kategoriaan lasketaan kuuluvan monia eri sisäiseen maailmaan vaikuttavia aineita, joita ovat esimerkiksi LSD, psilosybiini, DMT, 2C-B, meskaliini ja DOB, ja monet muut tryptamiinit, fenetyyliamiinit ja harvinaisemmat yhdisteet. Myös empatogeenit (esimerkiksi MDMA), kannabinoidit ja dissosiatiivit (esim. ketamiini) lasketaan monesti samaan ryhmään. LSD:tä pidetään yleisesti "psykedeelin prototyyppinä". Viitattaessa LSD:n kaltaisiin psykedeeleihin, tutkijat käyttävät usein ilmaisua "klassiset hallusinogeenit" R. A. Glennonin (1999) määrittämällä tavalla: "Klassiset hallusinogeenit ovat aineita jotka täyttävät Hollisterin määritelmän, sekä (a) sitoutuvat 5-HT2-serotoniinireseptoreihin ja (b) jotka koulutetut koe-eläimet erottavat epäaktiivisista aineista." Kun käsitettä "psykedeeli" käytetään suorana viittauksena LSD:n kaltaisiin aineisiin (eli mainittuihin klassisiin hallusinogeeneihin), tutkimuksen kirjoittajat täsmentävät tarkoittavansa nimenomaan tätä rajoitettua merkitystä (ks. esim. Nichols, 2004).
Pyroforia
Pyroforia on aineen ominaisuus, jossa se syttyy itsestään alhaisessa lämpötilassa (alle 55 °C) ollessaan kosketuksissa normaalin ilman kanssa. Tavallisesti aine on hyvin hienojakoista, jotta se olisi pyroforista. Aine voi olla missä tahansa olomuodossa: kiinteä, neste tai kaasu. Suurin osa pyroforisista aineista on kiinteitä. Pyroforisia kaasuja ovat muun muassa arsiini, diboraani, fosfiini ja silaani. Kaikille näille on yhteistä se, että ne ovat hydridejä. Pyroforisia nesteitä on muun muassa hydratsiini, alkyylialumiinit, Grignardin reagenssit ja jotkin metallihydridit. Pyroforisia kiinteitä aineita ovat muun muassa fosfori, alkali-, ja maa-alkalimetallit. Monet metallit myös ovat pyroforisia, mutta niiden pitää olla hyvin hienojakoisia. Tällaisia ovat jotkin aktinoidit, köyhdytetty uraani, titaani ja sinkki.