Saksan vallankumous (1918)
Spassa keisari oli päätynyt luopua Saksan keisarin arvosta vasta kello 1.15, mutta ei kuitenkaan Preussin kuninkaan arvosta. Päätös ilmoitettiin Berliiniin puhelimitse ja vastaus hämmästytti päämajaa, joka nyt sai kuulla ensi kerran, että Berliinissä oli ilmoitettu keisarin luopuneen jo 11.15 kaikesta vallastaan. Hindenburg neuvoi keisaria luopumaan kruunustaan ja matkustamaan Hollantiin. Yöllä järjestettiin vaaditut muodollisuudet Hollannin viranomaisten kanssa ja kello 4.30 Vilhelm II lähti junassa maanpakoon. Tähän päättyi Saksan keisarikunta.
Kolmen keisarin vuosi
Kolmen keisarin vuodeksi kutsutaan vuotta 1888. Saksan keisari Vilhelm I (22. maaliskuuta 1797 Berliini – 9. maaliskuuta 1888 Berliini) kuoli 91-vuotiaana 9. maaliskuuta 1888. Hänen poikansa Fredrik III (18. lokakuuta 1831 Potsdam, Saksa – 15. kesäkuuta 1888 Potsdam, Saksa), sairasti siinä vaiheessa pitkälle edennyttä kurkunpään syöpää ja oli menettänyt puhekykynsä. Hän joutui hengittämään keuhkoputkeen yhdistetyn hopeaputken kautta. Kansa oli toivonut hänestä paljon hänen vapaamielisyytensä perusteella, mutta hän kuoli jo kesällä. Seuraajaksi nousi hänen poikansa Vilhelm II (27. tammikuuta 1859, Berliini – 4. kesäkuuta 1941, Doorn).