Libya
Yhdistyneet kansakunnat julisti Libyan itsenäiseksi kuningaskunnaksi vuonna 1951. Maan ensimmäiseksi hallitsijaksi tuli Kyrenikan emiiri Mohammed Idris al-Mahdi al-Sensusi, joka otti nimekseen Idris I. Libya liittyi OPECin jäseneksi vuonna 1962. Idris sai lähes itsevaltiaan vallan, mutta hallitseminen oli vaikeaa paimentolaisheimojen liikkuvuuden takia. Kun Idris oli ulkomailla sairaalahoidossa, maassa tapahtui vuonna 1969 upseereiden järjestämä arabi­sosialistinen vallankumous, jota johti kapteeni, vallankaappauksen aikana vallankaappaajaryhmän everstiksi ylentämä, Muammar Gaddafi. Gaddafin johdolla talous kansallistettiin ja maasta tehtiin sosialistinen valtio. Vuonna 1973 Libya hyökkäsi Tšadiin, muttei onnistunut liittämään uusia alueita itselleen. 1970-luvulla Libya solmi kolme valtioliittoa Syyrian, Tunisian ja Egyptin kanssa, mutta kaikki liitot raukesivat.
Arabiliitto
Arabiliiton perustivat Kairossa 22. maaliskuuta 1945 Egypti, Irak, Jemen, Jordania, Libanon, Saudi-Arabia ja Syyria. Liiton päämaja siirrettiin vuonna 1979 Kairosta Tunisiin vastalauseena Camp Davidin rauhansopimukselle. Egyptin sallittiin palata täysjäseneksi vuonna 1989 ja päämaja palautettiin Kairoon 1990. Vuonna 2011 Arabiliitto tuki YK:n päätöslauselmaa, joka valtuutti Libyan johtaja Gaddafin vastaiset toimet, ja se erotti Syyrian jäsenyydestään maan opposition vainojen johdosta. Järjestö on myös esimerkiksi tukenut Palestiinan pyrkimyksiä saada YK:n tunnustus sekä pyrkinyt saamaan Israel vetäytymään kiistanalaisilta alueilta.