Kiinan tasavallan historia
Toukokuun neljännen päivän liikkeen jälkeen Sun Yat-Sen kykeni järjestämään Kuomintangin toiminnan uudelleen käyntiin. Kuomintang vahvisti asemiaan Kiinan eteläosassa ja Sun johti Kantonissa toiminutta eteläistä hallitusta. Sun Yat-Sen ei elinaikanaan ehtinyt vakiinnuttaa hallintoaan ja saada Kiinaa yhtenäiseksi, hän kuoli syöpään vuonna 1925. Hänen seuraajakseen Kuomintangin johtoon nousi nuori kenraali Tšiang Kai-šek. Toukokuun neljännen päivän liikkeen jälkeen Kiinassa alkoi herätä myös kommunistiset aatteet. Marxilaisuus sai kannatusta opiskelijoilta, jotka ihannoivat Neuvostoliiton mallin mukaista sosialistista yhteiskuntajärjestystä. Marxilaisuus alkoi levitä Kiinassa nopeasti ja Komintern tarjosi sosialistiselle liikehdinnälle pian tukeaan. Kiinan kommunistinen puolue piti ensimmäisen yleiskokouksensa vuonna 1921.
Wellington Koo
Wellington Koo oli mukana muodostamassa Kansainliittoa ja oli Kiinan ensimmäinen edustaja vastamuodostetussa yhteisössä. Hän toimi Kiinan virkaatekevänä presidenttinä vuosina 1926–1927 Pekingissä vallinneen sekasorron aikana. Myöhemmin hän toimi Kiinan ulkoministerinä Zhang Zuolinin hallituksessa ja vastusti Kiinan edustajana Kansainliitossa Japanin miehitystä Mantšuriassa. Kiinan Ranskan-suurlähettiläänä hän toimi vuodesta 1936 vuoteen 1940, jolloin Saksa miehitti Ranskan. Tämän jälkeen hän siirtyi Kiinan Britannian-suurlähettilääksi ja toimi Lontoossa vuoteen 1946 saakka. Vuonna 1945 Koo oli yksi Yhdistyneiden kansakuntien perustavan kokouksen osallistujista. Toimiessaan Kiinan Yhdysvaltain-suurlähettiläänä hän pyrki ylläpitämään maiden välisiä hyviä suhteita aikana, jolloin Guomindang alkoi menettää suosiotaan kommunisteille ja joutui peräytymään Taiwaniin.