Irakin–Iranin sota
Irakin–Iranin sota käytiin 22. syyskuuta 1980 – 20. elokuuta 1988. Irakin johtaja Saddam Hussein aloitti sodan Irania vastaan, koska hän halusi vallata vallankumouksen heikentämältä Iranilta Khūzestānin öljykenttiä ja Shatt al-Arabin vesiväylän.
Irakin–Iranin sota
Iranilaiset aikoivat hyökätä syvälle Irakiin eristämään pääasiassa maan toiseksi suurin kaupunki Basra muusta Irakista ja Bagdad merestä. Niinpä Iran aloitti valtavan ihmisaaltohyökkäyksen sarjan 13. heinäkuuta 1982, jolloin alkoi operaatio Ramadan, johon osallistui 50 000 vakinaisen armeijan joukoista ja noin 50 000 vallankumouskaartilaista.
Tällöin vallankumouskaartin ja Iranin armeijan hyökkäys mursi Irakin puolustuslinjan, mutta melko lähelle Basraa edenneet iranilaiset olivat irakilaisten pihdeissä. Irak aloitti vastahyökkäyksen suurin tappioin. Samalla Irakin vahvasti mekanisoitu armeija kuitenkin tuotti iranilaisille valtavat määrät kuolleita ja haavoittuneita. Iranilaisten oli pakko vetäytyä ääriasemistaan takaisin. Iranilaiset eivät onnistuneet hyökkäyksessään muun muassa puutteellisen aseistuksen, joukkojen koulutuksen, taktiikan ja ilmatuen takia. Irakilla oli taistelukentällä muun muassa konekiväärein ja ohjuksin aseistettuja helikoptereita, jotka olivat tehokkaita Iranin jalkaväkeä ja panssareita vastaan.