Niklas Bäckström
Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Darcy Kuemper
Seuraavan kauden Kuemper aloitti jälleen AHL:ssä, jossa hän torjui jälleen Hackettin takana Aerosin kakkosmaalivahtina. Kuemper pelasi Aerosin paidassa 21 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 93,4%. Kauden aikana Kuemper kävi jälleen lyhyellä visiitillä ECHL:ssä, jossa hän pelasi kolme ottelua. Helmikuussa 2013 Wildin kakkosmaalivahti Josh Harding loukkaantui ja Kuemper nostettiin AHL:stä NHL:ään. Wildin ykkösmaalivahti Niklas Bäckström oli pelannut kauden aikana paljon ja hänelle annettiin 17. helmikuuta pelatussa ottelussa lepovuoro, joten Kuemper pelasi ottelun. Kuemper teki ottelussa NHL-debyyttinsä ja torjui uransa ensimmäisessä NHL-ottelussa 29 laukausta, päästi kaksi maalia ja torjui joukkueelleen voiton Detroitista.