Psykedeeliterapia
Psykedeeliterapia viittaa sellaisiin terapian muotoihin, joiden etenemistä avustetaan jollain psykedeelisellä aineella. Yleisimmin käytettyjä ovat serotoniinijärjestelmän kautta vaikuttavat aineet kuten LSD, psilosybiini ja MDMA. "Mieltä ilmentävää" tarkoittavan psykedeeli-termin käyttäminen tässä yhteydessä hallusinogeeni-termin sijaan painottaa että näitä aineita terapian osana hyödyntävät psykiatrit luottavat psykedeelien tuottaman, psyykeä luotaavan tilan terapeuttiseen hyötyyn. Psykedeelisen terapian puolestapuhujat uskovat psykedeelien tehostavan potilaan omia psykoanalyyttisia kykyjä, helpottaen tavanomaisessa psykoterapiassa etenemistä. Joidenkin potentiaalisten hoitojen osalta tunnetaan myös taudinkuvaan liittyviä farmakologisia vaikutuksia.
Butyrofenonit
Butyrofenonit ovat eräs kemiallinen lääkeaineryhmä. Ensimmäiset tähän ryhmään kuuluvat tuotteet, tulivat markkinoille vain vähää, eli joitakin vuosia klooripromatsiinia myöhemmin. Tämän lajin lääkkeillä on ollut lähinnä käyttöä skitsofrenian ja muiden psykoottisten sairauksien hoidossa. Samaten kehitysvammaisia ja autistisia on voitu tähän ryhmään kuuluvilla lääkeaineilla hoitaa. Ehdottomasti tunnetuin ja eniten käytetty butyrofenoni-pohjainen antipsykootti on haloperidoli: "Haldol", "Haloperin" ja "Serenase". Se kuuluu, niin kutsutuihin klassillisiin, eli 1. polven tyypillisiin neurolepteihin.