Sfinksi
Sfinksi (kreikan sanasta Σφιγξ "sphinx", ’kuristaja’) on taiteessa ja mytologiassa kuvattu ihmispäinen leijona tai hirviö, jolla on joskus myös siivet. Ensimmäiset tunnetut sfinksiveistokset valmistettiin muinaisessa Egyptissä. Egyptiläinen sfinksi kuvasi yleensä faaraon tai muun tärkeän henkilön kasvoja, sekä leijonan ruumista, jolla pyrittiin korostamaan patsaan esittämän henkilön voimaa ja mahtia. Myöhemmin kreikkalaiset omaksuivat sfinksin osaksi tarustoaan. Heidän sfinksinsä oli yleensä naispuolinen. Sfinksejä löytyy myös Mykenen, Assyrian, Persian ja Foinikian kuvataiteesta ja kuvanveistosta.
Moskova-Petuški
Kun Venitška aika ajoin heräilee hän näkee kaikenlaisia hallusinaatioita, joissa hänelle ilmaantuu mm. Sfinksi - olento, jolla ei ole jalkoja, häntää tai päätä ja joka siitä huolimatta huitoo Venjaan hännällä ja päällä. Sfinksi esittää Jerofejeville paradoksaalisia arvoituksia (esim. laske montako kertaa kuuluisa työnsankari Aleksei Stahanov kävi pienellä hädällä ja montako isolla, jos otetaan huomioon, että selvinpäin hän kävi kaksi kertaa pienellä ja kerran kahdessa päivässä isolla, kun taas kännissä neljä kertaa pienellä muttei käynyt isolla lainkaan ja että 312 päivänä vuodessa hän kärsi ummetuksesta.) Hän ei saa tarjottua arvoitusta ja Sfinksi sanoo, ettei päästä Venjaa Petuškiin. Sfinksi raahaa Venjan eteistilaan, missä ikkunasta Venja toteaa junan kulkevan väärään suuntaan Petuškista Moskovaan eikä Moskovasta Petuškiin. Hänen nukkuessaan juna oli ehtinyt käydä jo Petuškissa tai Pavlova Posadissa laiturilla seikkaillessaan hän olikin palannut väärään junaan. Lopulta hän palaa takaisin Moskovaan, missä hän saa peräänsä neljä hahmoa, jotka ajavat hänet yhteen rappukäytävään, missä naulaavat hänet lattiaan ja lyövät jääpiikin Venitškan kurkkuun (kirjailija kuoli vuonna 1990 kurkkusyöpään).