Durrës
Siirtolaiset Korintista ja Korfusta perustivat kaupungin vuonna 627 eaa. nimellä "Epidamnos". Se sijaitsi maantieteellisesti edullisella paikalla, sillä sitä ympäröivät suot sisämaassa ja kalliot mereltä tehden siitä vaikean paikan hyökätä. Epidamnos oli poliittisesti edistynyt yhteiskunta, saaden Aristoteleen ylistämään sitä. Kuitenkin Korfu ja Korintti taistelivat kaupungista, mikä osaltaan johti peloponnesolaissotaan vuonna 431 eaa.
Arbëreshë
Yksittäisiä albanialaisjoukkioita on muuttanut Italiaan jo vuosina 1272, 1388 aj 1393, mutta suuremmat asutuskeskukset perustettiin vasta 1400-luvun puolella, kun tuolloinen Napolin kuningas Alfonso I kutsui Demetrius Reresin komentamat albaanijoukot kukistamaan kapinaa Calabriassa. Palkkiona Reres sai alueelta maata, jonne hänen sotilaansa ja heidän perheensä asettuivat. Hänen poikiensa sanotaan perustaneen albaaniasutukset Sisiliassa. Vielä suurempi joukko albaaneja muutti Italiaan kun Osmanien valtakunta valloitti nykyisen Albanian alueen ja Skanderbegin johtamat albaanikapinalliset alueella lopulta kukistettiin vuonna 1468. Vuosien 1468 ja 1478 välillä albaanipakolaisia asettui Basilicataan, Moliseen, Apuliaan ja etenkin Calabriaan. Vuosina 1532-1535 albaaneja tuli myös nykyisen Kreikan Peloponnesosin alueelta jälleen osmanien sieltä ajamina. Yhteensä albaanit perustivat Italiaan noin 100 kylää tai kaupunkia, joista lähes puolet sijaitsivat Calabrian vuorilla. 1800-luvun loppupuolella monet arbëreshët, kuten runoilija Girolamo De Rada, vaikuttivat albaanien kansallisessa heräämisessä.