title: 1999 m. kovo 11 d. Tarybos Direktyva 1999/13/EB dėl tam tikrų veiklos rūšių ir tam tikrų įrenginių lakiųjų organinių junginių, susidarančių naudojant organinius tirpiklius, emisijų apribojimo

eurovoc_concepts:
air quality
environmental monitoring
industrial building
industrial pollution
organic chemical
paints and varnishes
prevention of pollution
solvent

formats: html pdf print

text: 118 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 31999L0013 1999 3 29 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 15/4 t. L 85/1 TARYBOS DIREKTYVA 1999/13/EB 1999 m. kovo 11 d. dėl tam tikrų veiklos rūšių ir tam tikrų įrenginių lakiųjų organinių junginių, susidarančių naudojant organinius tirpiklius, emisijų apribojimo EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 130s straipsnio 1 dalį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (2), (2) (3) kadangi 1987 m. spalio 19 d. rezoliucija pabrėžia bendri- jos veiksmų svarbą sutelkiant pastangas, inter alia, atitinka- miems standartams įgyvendinti, kad būtų užtikrintas aukš- tas visuomenės sveikatos apsaugos ir aplinkosaugos lygis; kadangi Europos bendrija ir jos valstybės narės yra pasira- šiusios 1979 m. Konvencijos dėl tolimųjų oro taršos per- našų protokolą dėl lakiųjų organinių medžiagų emisijų kontrolės siekiant sumažinti jų tolimuosius srautus ir susi- darančių antrinių fotocheminių oksidacijos produktų srau- tus, kad nuo jų neigiamo poveikio būtų apsaugota žmonių sveikata ir aplinka; laikydamasi Sutarties 189c straipsnyje nustatytos tvarkos (3), (4) kadangi lakiųjų organinių junginių tarša vienoje valstybėje narėje dažnai paveikia kitų valstybių narių orą ir vandenį; kadangi, vadovaujantis Sutarties 130r straipsniu, būtina imtis priemonių Bendrijos mastu; (1) kadangi Europos bendrijos aplinkosaugos veiksmų progra- moje, Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų patvirtintoje 1973 m. lapkričio 22 d. rezoliucija (4), 1977 m. gegužės 17 d. rezoliucija (5), 1983 m. vasario 7 d. rezoliucija (6), 1987 m. spalio 19 d. rezoliucija (7) ir 1993 m vasario 1 d. rezoliucija (8), pabrėžiama oro taršos prevencijos ir mažinimo svarba; (1) OL C 99, 1997 3 26, p. 32. (2) OL C 287, 1997 9 22, p. 55. (3) 1998 m. sausio 14 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 34, 1998 2 2, p. 75), 1998 m. birželio 16 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 248, 1998 8 7, p. 1) ir 1998 m. spalio 21 d. Europos Parla- mento sprendimas (OL C 341, 1998 11 9, p. 70). (4) OL C 112, 1973 12 20, p. 1. (5) OL C 139, 1977 6 13, p. 1. (6) OL C 46, 1983 2 17, p. 1. (7) OL C 328, 1987 12 7, p. 1. (8) OL C 138, 1993 2 1, p. 1. (5) kadangi tam tikrų veiklos rūšių ir įrenginių organinių tir- piklių naudojimas dėl jų savybių sąlygoja organinių jungi- nių emisijas į orą, o tai gali kenkti visuomenės sveikatai ir (arba) padeda troposferos pakraščiuose formuotis artimie- siems ir tolimiesiems fotocheminių oksidantų srautams, kurie daro žalą aplinkosaugos ir ekonominiu požiūriu gyvybiškai svarbiems gamtiniams ištekliams ir, esant tam tikroms poveikio sąlygoms, yra kenksmingi visuomenės sveikatai; (6) kadangi pastaraisiais metais padidėjus didelių troposferos ozono koncentracijų sferai smarkiai susirūpinta jų įtaka visuomenės sveikatai ir aplinkai; 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 119 kadangi dėl to reikia imtis prevencinių veiksmų, siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą ir aplinką nuo ypač žalingų teršalų, išsiskiriančių naudojant organinius tirpiklius, emi- sijų pasekmių ir užtikrinti piliečių teisę į švarią ir sveiką aplinką; (15) kadangi tam tikrais atvejais valstybės narės gali atleisti veik- los vykdytojus nuo emisijos ribinių verčių laikymosi, nes kitos priemonės, pavyzdžiui, mažą tirpiklio kiekį turinčių arba visai jo neturinčių produktų ar metodų naudojimas, suteikia alternatyvias galimybes lygiavertiškai sumažinti emisijas; (7) (8) kadangi daugelyje veiklos rūšių ir įrenginių organinių jun- ginių emisijų galima išvengti arba jas sumažinti, nes jau yra arba artimiausiais metais atsiras mažiau kenksmingų pakai- talų; kadangi tam tikrais atvejais, kai pakaitalų nėra, reikėtų imtis kitų techninių priemonių, siekiant ekonominiu ir techniniu požiūriu kiek įmanoma sumažinti emisijas į aplinką; (9) kadangi organinių tirpiklių naudojimą ir organinių jungi- nių emisijas, kurios labiausiai veikia visuomenės sveikatą, reikėtų techniniu požiūriu kiek įmanoma mažinti; (10) kadangi įrenginiai ir procesai, kuriems taikoma ši direkty- va, turėtų būti bent registruojami, jei jiems pagal Bendrijos ar nacionalinius teisės aktus netaikoma leidimų sistema; (11) kadangi esami įrenginiai ir veiklos rūšys turėtų tam tikrais atvejais būti pritaikyti taip, kad jie per tam tikrą laikotarpį tenkintų naujiems įrenginiams ir veiklos rūšims keliamus reikalavimus; kadangi tas laiko tarpas turėtų atitikti 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (1) įgyvendi- nimo terminus; (12) kadangi tam tikros esamų įrenginių dalys, kuriose daromi esminiai pakeitimai, privalo iš esmės tenkinti naujo įren- gimo reikalavimus, taikomus įrangai, kurioje buvo pada- ryti esminiai pakeitimai; (13) kadangi įvairiems įrenginių tipams ir veiklos rūšims orga- niniai tirpikliai naudojami taip, kad, be bendrųjų reikala- vimų, reikėtų apibrėžti konkrečius reikalavimus ir kartu nustatyti įrenginių dydžio slenkstines ribas arba veiklos rūšis, kurios turi atitikti šią direktyvą; (14) kadangi aukštas aplinkos apsaugos lygis reikalauja, vado- vaujantis geriausių technologijų taikymo principu, tam tik- riems įrenginiams, Bendrijoje naudojantiems organinius tirpiklius, nustatyti organinių junginių emisijų ribines ver- tes ir jų neviršyti bei sudaryti tinkamas eksploatacijos sąly- gas; (1) OL L 257, 1996 10 10, p. 26. (16) kadangi reikėtų deramai atsižvelgti į emisijas ribojančias priemones, priimtas prieš įsigaliojant šiai direktyvai; (17) kadangi alternatyvūs tokio mažinimo būdai gali sudaryti galimybę šios direktyvos tikslų siekti veiksmingiau nei tai- kant vienodas emisijos ribines vertes; kadangi dėl to valstybės narės gali leisti esamuose įrenginiuose netaikyti emisijos ribinių verčių, jei jos įgyvendina nacionalinį pla- ną, kuris, laikantis šios direktyvos įgyvendinimo terminų, padeda pasiekti arba bent jau tiek pat sumažinti tokių veik- los rūšių ir tokių įrenginių organinių junginių emisijas; (18) kadangi esami įrenginiai, kuriems taikoma Direktyva 69/61/EB ir kurie yra įtraukti į nacionalinį planą, jokiu būdu negali būti atleidžiami nuo tos direktyvos nuostatų, tarp jų ir 9 straipsnio 4 dalies, taikymo; (19) kadangi daugeliu atveju mažiems ir vidutiniams, naujiems ir esamiems įrenginiams gali būti leista taikyti ne tokius griežtus reikalavimus, kad būtų išlaikytas jų konkurencin- gumas; (20) kadangi, taikant nurodytas išimtis sausam valymui, reikėtų netaikyti jokios slenkstinės ribos; (21) kadangi, norint įvertinti masės koncentracijas arba teršalų, kurių išleidimas į aplinką leidžiamas, kiekį, reikia vykdyti emisijų monitoringą, taip pat taikyti matavimo metodus; (22) kadangi veiklos vykdytojai turėtų mažinti organinių tirpik- lių emisijas, taip pat ir jų neorganizuotas emisijas, bei orga- ninių junginių emisijas; kadangi svarbi priemonė tam patikrinti yra tirpiklių valdymo planas; kadangi, nors galima teikti rekomendacijas, toks tirpiklių valdymo pla- nas nėra sudarytas taip, kad būtų galima parengti Bendri- jos metodiką; (23) kadangi valstybės narės turi nustatyti tvarką, kurios reikės laikytis, ir priemones, kurių reikės imtis, jei emisijų apribo- jimai viršijami; LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/4 t. 120 (24) kadangi Komisija ir valstybės narės turėtų bendradarbiauti, siekdamos užtikrinti, kad būtų keičiamasi su šios direkty- vos įgyvendinimu susijusia informacija ir informacija apie pažangias pakaitalų taikymo galimybes, — mažiems įrenginiams — tai nominalaus galingumo pakeitimas, dėl kurio lakiųjų organinių junginių emisijos padidėja daugiau nei 25 %. Kiekvienas pakeitimas, kuris, kompetentingos institucijos nuomone, gali turėti didelį neigiamą poveikį žmogaus sveikatai arba aplinkai, taip pat yra esminis pakeitimas, — kitiems įrenginiams — tai nominalaus galingumo pakei- timas, dėl kurio lakiųjų organinių junginių emisijos padidėja daugiau nei 10 %. Kiekvienas pakeitimas, kuris, kompetentingos institucijos nuomone, gali turėti didelį neigiamą poveikį žmogaus sveikatai arba aplinkai, taip pat yra esminis pakeitimas; kompetentinga institucija yra valdžios institucija ar institucijos arba organizacijos, pagal valstybių narių teisines nuostatas atsakingos už įsipareigojimų, atsirandančių įgyvendinant šią direktyvą, vykdymą; veiklos vykdytojas tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, kuris eksploatuoja arba kontroliuoja įrenginį arba, jei tai numato nacionaliniai teisės aktai, kuriam yra suteikti ekonominiai įgaliojimai spręsti įrenginio techninius klausimus; leidimas tai rašytinis sprendimas, kuriuo kompetentinga ins- titucija suteikia leidimą eksploatuoti visą tokį įrenginį ar jo dalį; registravimas tai kuriame nors teisės akte nustatyta tvarka, numatanti bent jau tai, kad veiklos vykdytojas raštu praneša kompetentingai institucijai apie ketinimus eksploatuoti įren- ginį ar vykdyti veiklą, kuriai taikoma ši direktyva; 5) 6) 7) 8) 9) emisija tai bet koks lakiųjų organinių junginių išmetimas iš įrenginio į aplinką; 10) neorganizuoti išmetamieji teršalai tai bet kurie lakieji organiniai junginiai, išskyrus organizuotus išmetamuosius teršalus, o taip pat, jei IIA priede nenumatyta kitaip, bet kurie produk- tuose esantys tirpikliai, išleidžiami į orą, dirvožemį ir van- denį. Jie apima į išorės aplinką pro langus, duris, orlaides ir kitas panašias angas patekusius nesulaikytus teršalus; 11) organizuoti išmetamieji teršalai tai dujos, kuriose yra lakiųjų organinių junginių ar kitų teršalų, negrįžtamai išleidžiamos pro kaminą ar taršos mažinimo įrengimą. Debito tūris, esant normalioms sąlygoms, išreiškiamas kubiniais metrais per valandą; PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Paskirtis ir taikymo sritis Šia direktyva siekiama užkirsti kelią arba sumažinti tiesioginį ir netiesioginį lakiųjų organinių junginių emisijų į aplinką, dažniausiai į orą, daromą poveikį bei galimą riziką žmogaus sveikatai, numatant priemones ir procedūras, kurias reikia įgyvendinti I priede nurodytoms veiklos rūšims, jeigu ta veikla vykdoma viršijant IIA priede nurodytas tirpiklių suvartojimo slenkstines ribas. 2 straipsnis Sąvokos Šioje direktyvoje: 1) 2) įrenginys tai stacionarus technikos objektas, kuriame vyk- doma viena arba kelios 1 straipsnyje apibrėžtos veiklos rūšys ir bet kuri kita tiesiogiai susijusi veikla, techniškai susijusi su toje vietoje vykdoma veikla ir galinti turėti įtakos emisijoms; esamas įrenginys tai veikiantis įrenginys arba pagal teisės aktus, galiojusius iki šios direktyvos įsigaliojimo dienos, įrenginys, kuriam išduotas leidimas arba kuris yra įregistruotas, arba, kompetentingos institucijos vertinimu, yra išsamaus pra- šymo gauti leidimą objektas, su sąlyga, kad toks įrenginys bus pradėtas eksploatuoti ne vėliau kaip po metų nuo šios direk- tyvos įsigaliojimo dienos; 3) mažas įrenginys tai įrenginys, kuris pagal IIA priedo 1, 3, 4, 5, 8, 10, 13, 16 arba 17 punktus patenka į žemutinės slenkstinės ribos kategoriją, arba kita IIA priede nurodyta veikla, kurioje tirpiklių suvartojama mažiau nei 10 tonų per metus; 4) esminis pakeitimas — įrenginiams, reglamentuojamiems pagal Direktyvą 12) bendras išmetamų teršalų kiekis tai neorganizuotų ir organi- 96/61/EB, taikoma toje direktyvoje nurodyta sąvoka, zuotų išmetamųjų teršalų kiekių suma; 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 121 13) išmetamų teršalų ribinė vertė tai lakiųjų organinių junginių masė, išreikšta tam tikrais konkrečiais parametrais, koncent- racija, procentais ir (arba) emisijos lygiu, kurie apskaičiuo- jami esant normalioms N sąlygoms, kurių negalima viršyti per vieną arba kelis laiko tarpus; 22) rašalas tai preparatas, taip pat ir visi organiniai tirpikliai ar preparatai, kuriuose yra organinių tirpiklių, būtinų jų tinka- mam naudojimui, naudojamas tekstui ar vaizdui ant pavir- šiaus atspausti; 14) medžiagos tai bet kuris kieto, skysto ar dujų pavidalo chemi- nis elementas ir jo junginiai, natūraliai esantys gamtoje ar gaminami pramonėje; 15) preparatai tai iš dviejų ar daugiau medžiagų sudaryti mišiniai ar tirpalai; 16) organinis junginys tai bet kuris junginys, kuriame yra bent ele- mentas anglies ir vienas ar keli vandenilio, halogeno, deguo- nies, sieros, fosforo, silicio arba azoto atomai, išskyrus ang- lies oksidus ir neorganinius karbonatus ir bikarbonatus; 17) lakusis organinis junginys (LOJ) tai bet kuris organinis jungi- nys, kurio garų slėgis esant 293,15 K temperatūrai yra 0,01 kPa ar didesnis, arba kuris pasižymi atitinkamu lakumu esant konkrečioms naudojimo sąlygoms. Šioje direktyvoje kreozoto frakcija, kuri esant 293,15 K temperatūrai viršija tokį garų slėgį, laikoma lakiuoju organiniu junginiu; 18) organinis tirpiklis tai bet kuris lakusis organinis junginys, nau- dojamas vienas ar drauge su kitais agentais, ir be cheminių pakitimų naudojamas žaliavoms, produktams ar atliekoms tirpinti arba yra naudojamas kaip valymo medžiaga, tirpi- nanti nepageidaujamas priemaišas, arba kaip tirpiklis ar dis- persinė terpė, arba kaip klampumą ar paviršiaus įtampą kore- guojanti medžiaga, arba kaip plastifikatorius ar konservantas; 19) halogenintas organinis tirpiklis tai organinis tirpiklis, kurio molekulėje yra bent vienas bromo, chloro, fluoro ar jodo ato- mas; 20) danga tai bet koks preparatas, tarp jų ir organinis tirpiklis, ar preparatas, kuriame yra organinių tirpiklių, būtinų jo tinka- mam naudojimui, turintis paviršiaus dekoratyvinę, apsaugos ar kitą funkciją; 23) lakas tai permatoma danga; 24) suvartojimas tai visos per kalendorinius metus ar bet kurį kitą 12 mėnesių laikotarpį įrenginio organinių tirpiklių sąnaudos, atėmus lakiuosius organinius junginius, regeneruotus pakar- totiniam naudojimui; 25) sąnaudos tai organinių tirpiklių kiekis ir jų kiekis preparatuo- se, kurie naudojami vykdant veiklą, tarp jų ir tirpiklių, kurie buvo perdirbti įrenginio viduje ar išorėje ir kurie apskaitomi kaskart juos naudojant tai veiklai vykdyti; 26) pakartotinis organinių tirpiklių naudojimas tai regeneruotų iš įrenginio organinių tirpiklių panaudojimas bet kokiems tech- niniams ar komerciniams tikslams, taip pat jų kaip kuro nau- dojimas, tačiau išskyrus tokio regeneruoto organinio tirpik- lio, kaip atliekų, galutinį šalinimą; 27) debito masė tai išleistų lakiųjų organinių medžiagų kiekis masės vienetais per valandą; 28) nominalus galingumas tai įrenginio maksimali per dieną sunaudojamų organinių tirpiklių masė, jei įrenginys eksploa- tuojamas pagal projektinį galingumą ir esant normalioms eksploatavimo sąlygoms; 29) normalus eksploatavimas tai visi įrenginio veikimo ar veiklos vykdymo etapai, išskyrus paleidimo ir sustabdymo operaci- jas ir įrangos remontą; 30) ribojančios sąlygos tai sąlygos, kuriomis įrenginys eksploatuo- jamas taip, kad lakieji organiniai junginiai, išsiskiriantys dėl tokios veiklos, yra surenkami ir išleidžiami pro kaminą arba taršos mažinimo įrengimą juos kontroliuojant, ir dėl to nėra vienareikšmiškai neorganizuotos emisijos; 31) normalios sąlygos tai 273,15 K temperatūra ir 101,3kPa slėgis; 32) paros vidurkis tai aritmetinis visų galiojančių rodmenų per 24 valandų normalios eksploatacijos laikotarpį, vidurkis; 21) klijai tai bet kuris preparatas, tarp jų ir visi organiniai tirpik- liai ar preparatai, kuriuose yra organinių tirpiklių, būtinų jo tinkamam naudojimui, naudojamas atskiroms gaminio dalims sulipinti; 33) paleidimo ir sustabdymo operacijos tai operacijos, kurių metu veikla, įranga, įrenginio dalis ar talpykla pradedama eksploa- tuoti ar sustabdoma arba paleidžiama tuščiąja eiga ar grąži- nama į darbo režimą. Nuolatinės svyravimo fazės neturi būti laikomos paleidimu ir sustabdymu. 122 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/4 t. 3 straipsnis 2. Visuose įrenginiuose privaloma laikytis: Įsipareigojimai dėl naujų įrenginių Valstybės narės priima nuostatas, kurios yra būtinos užtikrinti, kad: a) organizuotų išmetamųjų teršalų emisijos ribinių verčių ir neor- ganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos verčių, arba bendros emisijos ribinių verčių bei IIA priede nustatytų kitų reikala- vimų; 1) visi nauji įrenginiai atitinka 5, 8 ir 9 straipsnius; arba 2) visi nauji įrenginiai, kuriems netaikoma Direktyva 96/61/EB, prieš pradedant juos eksploatuoti, registruojami arba išduoda- mas leidimas juos eksploatuoti. b) IIB priede nurodytų Taršos mažinimo plano reikalavimų. 4 straipsnis Įsipareigojimai dėl esamų įrenginių Nepažeisdamos Direktyvos 96/61/EB, valstybės narės imsi rei- kiamų priemonių, kurios yra būtinos užtikrinti, kad: 1) esami įrenginiai ne vėliau kaip iki 2007 m. spalio 31 d. ati- tiktų 5, 8 ir 9 straipsnius; 2) visi esami įrenginiai ne vėliau kaip iki 2007 m. spalio 31 d. būtų įregistruoti arba būtų išduoti leidimai juos eksploatuoti; 3) apie įrenginius, kuriuos eksploatuoti turi būti išduoti leidimai arba kurie turi būti įregistruoti pagal IIB priedo Taršos maži- nimo planą, būtų pranešta kompetentingoms institucijoms ne vėliau kaip 2005 m. spalio 31 d. ; 3. a) Neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijų atveju valstybės narės taiko neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijų ver- tes ir laiko jas emisijos ribinėmis vertėmis. Tačiau tais atve- jais, kai kompetentingai institucijai įrodoma, kad konkre- čiam įrenginiui tokia vertė yra techniniu ir ekonominiu požiūriu neįmanoma, kompetentinga institucija gali tokiam konkrečiam įrenginiui jei nėra pagrindo tikėtis didelės rizikos žmonių sveikatai ir aplin- kai. Kiekvieno nukrypimo atveju veiklos vykdytojas privalo kompetentingai institucijai įrodyti, kad taikomos geriausios prieinamos technologijos; taikyti išimtį, b) veiklos rūšims, kurių negalima vykdyti esant ribotoms sąly- goms, gali būti išimties tvarka netaikoma IIA priede nuro- dyta kontrolė tais atvejais, kai tokia galimybė aiškiai nuro- dyta tame priede. Tokiu atveju reikia naudotis IIB priede pateiktu Taršos mažinimo planu, nebent kompetentingai institucijai įrodoma, kad tokia galimybė techniniu ir eko- nominiu požiūriu neįmanoma. Tokiu atveju veiklos vykdy- tojas privalo įtikinti kompetentingą instituciją, kad naudo- jamas geriausias prieinamas gamybos būdas. 4) jeigu: Valstybės narės, vadovaudamosi 11 straipsniu, atsiskaito Komisi- jai apie nukrypimus nuo a ir b dalies. — įrenginyje atliekamas esminis pakeitimas arba — po to, kai įrenginyje buvo atliktas esminis pakeitimas, jo atžvilgiu pirmą kartą taikoma ši direktyva, ta įrenginio dalis, kurioje buvo atliktas esminis pakeitimas, lai- koma arba nauju įrenginiu, arba esamu įrenginiu, jei viso įren- ginio emisijų suma neviršija emisijų, apskaičiuotų tą dalį, kurioje buvo atliktas esminis pakeitimas, laikant nauju įrengi- niu. 5 straipsnis Reikalavimai 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, nurodydamos konkrečias sąlygas išduodant leidimą arba nustatydamos bendras privalomas taisykles, kad būtų užtikrinta, jog laikomasi 2-12 dalių nuostatų. 4. Įrenginiuose, kuriems nenaudojamas Taršos mažinimo planas, kiekvienas taršos mažinimo įrengimas, įrengtas po šios direkty- vos įsigaliojimo dienos, atitinka visus IIA priedo reikalavimus. 5. Įrenginiuose, kuriais vykdomos dvi ar daugiau veiklos rūšių, kurių kiekviena viršija IIA priedo slenkstines ribas: a) 6, 7 ir 8 dalyse nurodytų medžiagų atžvilgiu laikomasi tose dalyse kiekvienai veiklos rūšiai keliamų reikalavimų; b) kitų medžiagų atžvilgiu: i) laikomasi 2 dalyje kiekvienai veiklos rūšiai keliamų reika- lavimų, arba ii) bendras išmetamų teršalų kiekis neviršija kiekio, kuris susi- darytų taikant i papunktį. 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 123 6. Medžiagos ar preparatai, savo sudėtyje turintys lakiųjų organi- nių junginių, kurie pagal Direktyvą 67/548/EEB (1) klasifikuojami kaip kancerogeniniai, mutageniniai arba toksiški reprodukcijai, ir dėl to jie priskiriami arba privalo būti pažymėti rizikos frazėmis R45, R46, R49, R60, R61, privalo kiek įmanoma ir kuo greičiau būti keičiami mažiau kenksmingomis medžiagomis ar prepara- tais, atsižvelgiant į 7 straipsnio 1 dalyje minėtas rekomendacijas. 7. 6 dalyje nurodytiems lakiųjų organinių junginių išleidimų atveju, kai junginių, dėl kurių taikomas toje dalyje nurodytas ženklinimas, debito masės suma yra didesnė arba lygi 10g/h, lai- komasi emisijos ribinės vertės, kuri lygi 2 mg/Nm3. Emisijos ribinė vertė taikoma atskirų junginių masių sumai. 8. Halogenintų lakiųjų organinių junginių, kuriems priskiriama rizikos frazė R40, išleidimų atvejais, kai junginių, dėl kurių taiko- mas ženklinimas R40, debito masės suma yra didesnė arba lygi 100 g/h, laikomasi emisijos ribinės vertės, kuri lygi 20 mg/Nm3. Emisijos ribinė vertė taikoma atskirų junginių masių sumai. 6 ir 8 dalyse nurodytų lakiųjų junginių išleidimas privalo būti kontroliuojamas kaip įrenginio emisija esant ribotoms sąlygoms, įmanoma techniniu ir ekonominiu požiūriu, siekiant kiek tai apsaugoti visuomenės sveikatą ir aplinką. 9. Lakiųjų organinių junginių išleidimai, kuriems po šios direk- tyvos įsigaliojimo dienos yra priskiriama arba kurie privalo būti pažymėti viena iš 6 ir 8 dalyje nurodytų rizikos frazių, turi per trumpiausią įmanomą laiko tarpą atitikti atitinkamai 7 ir 8 dalyse nurodytas emisijos ribines vertes. 10. Imamasi visų reikiamų atsargos priemonių emisijoms mak- simaliai sumažinti įrenginį paleidžiant ir sustabdant. 11. Esami įrenginiai, kuriuose veikia esami taršos mažinimo įren- gimai ir kuriuose laikomasi emisijos ribinių verčių: — 50 mg C/Nm3 deginimo atveju, — 150 mg C/Nm3 kitiems taršos mažinimo įrengimams, 12 metų nuo 15 straipsnyje nurodytos datos leidžiama netaikyti IIA priede pateiktų organizuotų išmetamųjų teršalų emisijos ribinių verčių, jei bendras įrenginio išmetamų teršalų kiekis nevir- šija teršalų kiekio, kuris susidarytų, jei būtų laikomasi visų lentelės reikalavimų. 12. Nei Taršos mažinimo planas, nei 11 dalies taikymas, nei 6 straipsnis įrenginiams, išleidžiantiems 6, 7 ir 8 dalyse nurody- tas medžiagas, neleidžia nevykdyti tose dalyse pateiktų reikala- vimų. 13. Jei vadovaujantis Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 793/93 (2) ir Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1488/94 (3) arba Tarybos direktyva 67/548/EEB ir Komisijos direktyva 93/67/EEB (4) atliekamas kurios nors iš medžiagų, kurioms taikomas ženklinimas R40, R60 arba R61 ir kurios pagal šios direktyvos nuostatas yra kontroliuo- jamos, rizikos įvertinimas, Komisija svarsto rizikos įvertinimo išvadas ir prireikus imasi atitinkamų priemonių. 6 straipsnis Nacionaliniai planai 1. Nepažeisdamos Direktyvos 96/61/EB nuostatų, valstybės narės gali parengti ir įgyvendinti 1 straipsnyje nurodytų veiklos rūšių ir gamybos išskyrus įrenginių išmetamų teršalų mažinimo, IIA priedo 4 ir 11 veiklos rūšis, nacionalinius planus. Visoms kitoms veiklos rūšims ši direktyva taikoma nepaisant to, kad jos įtrauktos į nacionalinį planą. Šie planai per jų taikymo laikotarpį turi padėti sumažinti metines esamų įrenginių, kuriems taikoma ši direktyva, lakiųjų organinių junginių emisijas bent jau tiek pat ir per tokį pat laikotarpį, kiek jos būtų sumažintos taikant 5 straipsnio 2 bei 3 punkte ir II priede nurodytas išmetamų ter- jį pakoregavus, šalų ribas. Nacionalinis planas, esant reikalui Komisijai teikiamas kas treji metai. Valstybė narė, kuri rengia ir įgyvendina nacionalinius planus, gali leisti esamuose įrenginiuose netaikyti 5 straipsnio 2 bei 3 dalyse ir II priede nurodytų emisijos ribinių verčių. Jokiu būdu dėl nacio- nalinio plano negalima leisti esamuose įrenginiuose netaikyti Direktyvos 96/61/EB nuostatų. 2. Nacionalinis planas apima priemonių, kurių imtasi ar reikia imtis siekiant 1 dalyje nurodyto tikslo, sąrašą, taip pat siūlomas tokio plano monitoringo sistemos detales. Jame taip pat nuro- domi privalomi tarpiniai taršos mažinimo uždaviniai, pagal kuriuos galima įvertinti pažangą, padarytą siekiant numatyto tiks- Jis privalo būti suderintas su atitinkamais galiojančiais lo. (1) OL 196, 1967 8 16, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 98/98/EB (OL L 355, 1998 12 30, p. 1). (2) OL L 84, 1993 4 5, p. 1. (3) OL L 161, 1994 6 29, p. 3. (4) OL L 227, 1993 9 8, p. 9. 124 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/4 t. Bendrijos teisės aktais, tarp jų ir su atitinkamomis šios direktyvos nuostatomis, ir jame turi būti nurodyta: — veiklos rūšis ar rūšys, kurioms tas planas taikomas, — numatomas tų veiklos rūšių išmetamų teršalų kiekio mažini- mas, atitinkantis mažinimą, kuris būtų pasiektas taikant 1 dalyje nurodytas išmetamų teršalų ribas, 7 straipsnis Pakaitalai 1. Komisija užtikrina, kad tarp valstybių narių ir nagrinėjamų veiklų būtų keičiamasi informacija apie organinių medžiagų nau- dojimą ir galimus jų pakaitalus. Ji sprendžia — tinkamumo naudoti, — įrenginių, kuriems taikomas toks planas, skaičius bei jų išme- tamų teršalų bendras kiekis ir kiekvienos veiklos rūšies išme- tamų teršalų bendras kiekis. — galimų pasekmių žmogaus sveikatai, visų pirma dėl profesi- nių ligų sukėlimo, Tokiame plane taip pat pateikiamas išsamus priemonių, kuriomis bus siekiama įgyvendinti jo reikalavimus, aprašymas, įrodyta, kad tas priemones galima įgyvendinti, bei konkrečiai aprašyti būdai, kaip galima įrodyti, kad plano yra laikomasi. 3. Valstybės narės tokį planą pateikia Komisijai. Planas privalo būti pateiktas kartu su papildomais dokumentais, kurių pakanka norint patikrinti, ar 1 dalies tikslas bus pasiektas, tarp jų ir doku- mentais, kurių specialiai paprašė Komisija. Esamiems įrenginiams, kuriuose atliekami esminiai pakeitimai, ir toliau taikomas nacio- nalinis planas, jei jie buvo įtraukti į tokį planą dar prieš atliekant esminius pakeitimus. 4. Valstybė narė paskiria nacionalinės valdžios instituciją 3 dalyje nurodytai informacijai surinkti ir įvertinti bei nacionaliniam pla- nui įgyvendinti. 5. a) ne vėliau kaip praėjus metams nuo šios direktyvos įsigalio- jimo Komisija 13 straipsnyje nurodytam komitetui prane- ša, kokiais kriterijais vadovaujamasi įvertinant nacionali- nius planus; — galimo poveikio gamtai ir — pasekmių ūkiui, visų pirma įvertinant turimų galimybių kaš- tus ir privalumus klausimus, kad būtų galima teikti rekomendacijas apie medžiagų ir technologijų, kurie daro mažiausią galimą poveikį orui, vande- niui, dirvožemiui, ekosistemoms ir žmonių sveikatai, naudojimą. Pasikeitus tokia informacija, Komisija pateikia rekomendacijas kiekvienai veiklos rūšiai. 2. Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje nurodytų rekomenda- cijų būtų paisoma išduodant leidimus ir formuluojant bendrąsias privalomas taisykles. 8 straipsnis Monitoringas b) jei Komisija, svarstydama tokį planą, iš naujo pateiktą planą arba pagal 11 straipsnį pateiktas valstybių narių pažangos ataskaitas, neįsitikina, kad tokio plano keliami uždaviniai bus pasiekti per nustatytą laikotarpį, savo nuomonę bei priežastis, dėl kurių buvo prieita prie tokios nuomonės, ji pareiškia tai valstybei narei ir 13 straipsnyje nurodytam komitetui. Tai ji padaro per šešis mėnesius, kai gauna tokį planą ar ataskaitą. Po to valstybė narė per tris mėnesius pra- neša Komisijai ir komitetui apie priemones padėčiai ištai- syti, kurių ji imsis siekdama užtikrinti, kad uždaviniai būtų pasiekti. 1. Valstybės narės numato įrenginio, kuriam taikoma ši direkty- va, veiklos vykdytojo įpareigojimus pristatyti kompetentingai ins- titucijai, kartą per metus arba jai paprašius, duomenis, kurie sutei- kia kompetentingai institucijai galimybę patikrinti, ar laikomasi šios direktyvos. 2. Valstybės narės užtikrina, kad kanalų, sujungtų su taršos maži- nimo įrengimais, kurie galutinėje teršalų išleidimo vietoje iš viso pašalina daugiau nei vidutiniškai 10 kg/h organinės anglies, moni- toringas siekiant nustatyti, ar laikomasi reikalavimų, būtų vykdo- mas nuolat. 6. Jei komisija, gavusi informaciją apie priemones padėčiai ištai- syti, per šešis mėnesius nusprendžia, jog tokių priemonių nepa- kanka, kad būtų užtikrinta, jog plane nurodyti uždaviniai bus pasiekti per nurodytą laikotarpį, valstybė narė privalo įgyvendinti 5 straipsnio 2 bei 3 dalies ir II priedo reikalavimus per esamiems įrenginiams šioje direktyvoje nurodytą laikotarpį. Komisija apie savo sprendimą praneša 13 straipsnyje nurodytam komitetui. 3. Kitais atvejais valstybės narės užtikrina, kad būtų matuojama nuolat arba periodiškai. Matuojant periodiškai, kiekvieną kartą imami bent trys rodmenys. 4. Matuoti nereikia, jeigu vamzdyno gale taršos mažinimo įren- gimas neturi atitikti šios direktyvos reikalavimų. 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 125 5. Remdamasi duomenimis, reikalingais šiai direktyvai įgyven- dinti, po trejų metų nuo 15 straipsnyje nurodytos dienos Komi- sija surengia keitimąsi informacija apie tai, kaip valstybės narės vykdo tirpiklių valdymo planus. 10 straipsnis Nesilaikymas 9 straipsnis Emisijos ribinių verčių laikymasis 1. Kompetentingai institucijai turi būti įrodyta, kad laikomasi: Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad nusta- čius, jog pažeidžiami šios direktyvos reikalavimai: a) veiklos vykdytojas apie tai praneštų kompetentingai instituci- jai ir imtųsi priemonių užtikrinti, kad reikalavimų būtų vėl pradėta laikytis per trumpiausią įmanomą laikotarpį; — organizuotų išmetamųjų teršalų emisijos ribinių verčių, neor- ganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos verčių ir bendrų išmetamųjų teršalų ribinių verčių, b) tais atvejais, kai nesilaikymas kelia tiesioginį pavojų žmonių sveikatai, kol reikalavimų vėl nepradėta laikytis taip, kaip numatyta a punkte, veiklos vykdymas būtų sustabdomas. — IIB priede nurodytų Taršos mažinimo plano reikalavimų, — 5 straipsnio 3 dalies reikalavimų. III priede pateikiamos rekomendacijos dėl tirpiklių valdymo planų, kurie rodo, kaip laikomasi šių parametrų. Dujų tūrį galima pridėti norint atšaldyti arba atskiesti organizuotų išmetamųjų teršalų atliekas, jei tai tikslinga techniniu požiūriu, tačiau į jį neatsižvelgiama nustatant dujų pavidalo atliekose esan- čių teršalų masės koncentraciją. 2. Įvykus esminiam pakeitimui, iš naujo patikrinama, kaip laiko- masi emisijos ribinių verčių. 3. Matuojant nuolat, tariama, kad emisijos ribinių verčių laiko- masi, jei: a) nė vienas paros vidurkis esant normalioms eksploatacijos sąly- goms neviršija emisijos ribinių verčių ir b) nė vienas valandos vidurkis neviršija emisijos ribinių verčių daugiau kaip 1,5 karto. 4. Matuojant periodiškai, tariama, kad emisijos ribinių verčių lai- komasi, jei vieno monitoringo matavimo metu: a) visų rodmenų vidurkis neviršija emisijos ribinių verčių ir b) nė vienas valandos vidurkis neviršija emisijos ribinės vertės daugiau kaip 1,5 karto. 5. 5 straipsnio 7 ir 8 dalies nuostatų laikymasis tikrinamas remiantis atskirų nagrinėjamų lakiųjų organinių junginių masės koncentracijų suma. Visais kitais atvejais emisijos ribinių verčių laikymasis tikrinamas pagal bendrą emituotos organinės anglies masę, išskyrus atvejus, kai IIA priede numatyta kitaip. 11 straipsnis Informavimo sistemos ir atsiskaitymas 1. Kas treji metai valstybės narės ataskaitos forma siunčia Komi- sijai informaciją apie šios direktyvos įgyvendinimą. Tokia atas- kaita rengiama remiantis klausimynu arba planu, kurį Komisija sudaro Direktyvos 91/692/EEB (1) 6 straipsnyje numatyta tvarka. Toks klausimynas arba planas išsiunčiamas valstybėms narėms prieš šešis mėnesius iki prasidedant ataskaitoje aprašomam laiko- tarpiui. Ataskaita Komisijai parengiama per devynis mėnesius, pasibaigus joje aprašomam trejų metų laikotarpiui. Valstybės narės parengtas ataskaitas skelbia tuo pat metu, kai siunčia jas Komisijai, laikydamosi Direktyvos 90/313/EEB (2) 3 straipsnio 2 ir 3 dalyje numatytų apribojimų. Pirmoji ataskaita apima pirmųjų trejų metų laikotarpį nuo 15 straipsnyje nurodytos dienos. 2. Informaciją, pateiktą vadovaujantis 1 dalimi, visų pirma sudaro pakankami ir tipiniai duomenys, parodantys, kad 5 straipsnio ir tam tikrais atvejais 6 straipsnio nuostatų yra laikomasi. 3. Komisija, remdamasi valstybių narių pateiktais duomenimis, parengia ataskaitą, kaip įgyvendinama ši direktyva, vėliausiai po penkerių metų nuo pirmųjų valstybių narių ataskaitų įteikimo. Ataskaitą Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai, jei reikia, pridėdama pasiūlymus. 12 straipsnis Prieinamumas prie informacijos 1. Nepažeisdamos Direktyvos 90/313/EEB, valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad būtų užtikrinta, jog bent jau paraiškos (1) OL L 377, 1991 12 31, p. 48. (2) OL L 158, 1990 6 23, p. 56. 126 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/4 t. gauti naujų įrenginių leidimus arba iš esmės pakeisti įrenginius, kuriems reikia leidimo pagal Direktyvą 96/61/EB, būtų tam tikrą laiką prieinamos visuomenei, kad ji galėtų savo nuomonę pareikšti prieš kompetentingai institucijai priimant sprendimą. Nepažeidžiant Direktyvos 96/61/EB nuostatų, tai nereiškia jokios prievolės pateikti visuomenei informaciją kita forma. Kompetentingos institucijos sprendimas, taip pat ir leidimo kopija bei vėlesni jo pratęsimai irgi turi būti prieinami visuomenei. Visuomenei turi būti prieinamos įrenginiams taikomos bendro- sios privalomos taisyklės ir registruotų veiklos rūšių bei veiklos rūšių, kurioms suteiktas leidimas, sąrašas. 14 straipsnis Nuobaudos Valstybės narės nustato nuobaudas, kurių bus imtasi nacionalinių nuostatų, priimtų vadovaujantis šia direktyva, pažeidimo atvejais, ir imasi visų būtinų priemonių joms įgyvendinti. Nustatytosios nuobaudos privalo būti efektyvios, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės ne vėliau kaip iki 15 straipsnyje nurodytos dienos praneša šias nuostatas Komisijai ir taip pat kaip galima greičiau praneša apie bet kokius vėliau daromus jų taisymus. 15 straipsnis Perkėlimas į nacionalinius teisės aktus 2. Visuomenei turi būti prieinami emisijų monitoringo rezulta- tai, kurių reikalauja leidimo išdavimo arba registracijos sąlygos, nurodytos 8 ir 9 straipsniuose. 1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsi- galioję ne vėliau kaip iki 2001 m. balandžio 1 d. , įgyvendina šią direktyvą. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. 3. 1 ir 2 dalys taikomos atsižvelgiant į apribojimus, susijusius su valstybinės valdžios institucijų atsisakymo suteikti informaciją motyvais, tarp jų ir komerciniu bei gamybiniu konfidencialumu, kaip numatyta Direktyvos 90/313/EEB 3 straipsnio 2 ir 3 dalyse. Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo sri- tyje priimtų pagrindinių nacionalinių įstatymų nuostatų tekstus. 13 straipsnis Komitetas 16 straipsnis Įsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną. Komisijai padeda patariamojo pobūdžio komitetas, sudarytas iš valstybių narių atstovų, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas. Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę apie projektą pareiškia per laiką, kurį gali nustatyti pirmininkas priklausomai nuo klausimo skubumo, jeigu reikia, balsuojant. Nuomonė įrašoma į protokolą; be to, kiekviena valstybė narė turi teisę prašyti įrašyti į protokolą ir savo poziciją. Komisija atidžiai Ji informuoja komitetą, kokiu būdu buvo į jo nuomonę atsižvelgta. išnagrinėja komiteto pateiktą nuomonę. 17 straipsnis Adresatai Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 1999 m. kovo 11 d. Tarybos vardu Pirmininkas J. TRITTIN 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 127 I PRIEDAS TAIKYMO SRITIS Šiame priede pateiktos 1 straipsnyje nurodytos veiklos rūšių kategorijos. Veiklos rūšys, kurios išvardytos šiame priede ir kurios vykdomos, kai slenkstinės ribos yra didesnės negu išvardytosios IIA priede, patenka į šios direktyvos taikymo sritį. Visais atvejais į tokią veiklą įeina įrangos valymas, bet ne produktų valymas, jeigu neapibrėžta kitaip. Lipnioji danga — Bet kuri veikla, kurios metu bet kokie klijai dedami ant paviršiaus, išskyrus lipnias dangas ir laminavimą, susijusį su spausdinimo procesu. Dengimas — Bet kuri veikla, kurios metu ištisine dangos plėvele yra vieną arba daug kartų dengiami: — žemiau išvardytos transporto priemonės: — nauji automobiliai, kurie Direktyvoje 70/156/EEB (1) apibrėžti kaip M1 kategorijos transporto priemonės, ir N1 kategorijos transporto priemonės, kai jos yra dengiamos tokiame pat įrenginyje kaip M1 transporto priemonės, — sunkvežimių kabinos, apibrėžtos kaip vairuotojo buvimo vieta, ir visi N2 ir N3 kategorijų transporto priemonių, apibrėžtų Direktyvoje 70/156/EEB, integruoti korpusai techninei įrangai sudėti, — furgonai ir sunkvežimiai, kurie Direktyvoje 70/156/EEB apibrėžti kaip N1, N2 ir N3 kategorijų transporto priemonės, išskyrus sunkvežimių kabinas, — autobusai, kurie Direktyvoje 70/156/EEB apibrėžti kaip M2 ir M3 kategorijų transporto priemonės, — sunkiasvorės priekabos, kurios Direktyvoje 70/156/EEB apibrėžtos O1, O2, O3 ir O4 kategorijose, — metalo ir plastmasės paviršiai, taip pat lėktuvų, laivų, traukinių ir pan. paviršiai, — medžio paviršiai, — tekstilės dirbinių, audinių, plėvelių ir popierinių paviršiai, — oda. Į tai neįeina pagrindo dengimas metalais taikant elektroforezės ir cheminio purškimo būdus. Jeigu dengimui priskiriama veikla, kai ant to paties gaminio spausdinama naudojant bet kokią techniką, toks spausdinimas yra laikomas dengimo dalimi. Tačiau atskirai atliekamas spausdinimas nėra įtraukiamas kaip atskira veiklos rūšis, bet jis gali būti nagrinėjamas šioje direktyvoje, jeigu ši spausdinimo veiklos rūšis priskiriama jos taikymo sričiai. Ričių dengimas — Bet kuri veikla, kai ritėms naudojamas plienas, nerūdijantis plienas, dengtas plienas, vario lydiniai arba aliuminio juosta nepertraukiamo proceso metu yra padengta plėvelę sudarančia danga arba laminuota danga. Sausasis valymas — Bet kuri pramoninė arba komercinė veikla, kurioje lakieji organiniai junginiai naudojami drabužių, baldų ir panašių plataus vartojimo prekių valymo įrenginiuose, išskyrus dėmių pašalinimą rankiniu būdu tekstilės ir drabužių pramonėje. (1) OL L 42, 1970 2 23, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 97/27/EB (OL L 233, 1997 8 25, p. 1). 128 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/4 t. Avalynės gamyba — Visa veikla iki galo pagaminant avalynę arba jos dalis. Dengimo preparatų, lako, rašalo ir klijų gamyba — Galutinių aukščiau išvardytų produktų ir tarpinių produktų gamyba, kai tai atliekama toje pačioje vietoje, sumaišant pigmentus, dervas ir lipnias medžiagas su organiniais tirpikliais ar kitu nešikliu, taip pat dispergavimo ir išankstinio dispergavimo veikla, klampumo ir spalvų suderinimas bei galutinio produkto patalpinimo konteineryje veikla. Farmacinių produktų gamyba — Farmacinių produktų cheminė sintezė, fermentacija, ekstrahavimas, receptūros sudarymas ir baigiamieji darbai, o jeigu atliekama vienoje vietoje — tarpinių produktų gamyba. Spausdinimas — Teksto ir (arba) vaizdo atgaminimo veikla, kai naudojant spausdinimo formą rašalas perkeliamas ant bet kokios rūšies paviršiaus. Ją sudaro su tuo susijusi lakavimo, dengimo ir laminavimo technika. Tačiau ši direktyva taikoma tik toliau išvardytiems papildomiems procesams: — fleksografija — spausdinimas naudojant spausdinimo formą iš gumos arba elastingų fotopolimerų, kuriuose spausdinimo intervalas yra aukščiau nespausdinamo intervalo, naudojant skystą rašalą, kuris išdžiūsta garuodamas, — termostabilizacinė ruloninė ofsetinė spauda — ruloninis spausdinimas naudojant spausdinimo formą, kurioje spausdinimo intervalas ir nespausdinamas intervalas yra toje pačioje plokštumoje, kur ruloninis reiškia, kad medžiaga, ant kurios turi būti spausdinama, yra paduodama į mašiną iš rulono, o ne atskirais lapais. Nespausdinamas intervalas apdorojamas taip, kad sugertų vandenį ir nesugertų rašalo. Spausdinimo intervalas yra apdorojamas taip, kad sugertų rašalą ir perkeltų jį ant spausdinamo paviršiaus. Garinama krosnyje, kurioje karštas oras naudojamas spausdinamai medžiagai įkaitinti, — su spausdinimu susijęs laminavimas — dviejų arba kelių lanksčių medžiagų sulipinimas kartu sluoksniuotoms medžiagoms gauti, — leidybinė rotacinė giliaspaudė — rotacinės giliosios spaudos veikla, naudojama spausdinti ant laikraščiams, brošiūroms, katalogams ar panašiems leidiniams skirto popieriaus, naudojant tolueninį rašalą, — rotacinė giliaspaudė — spausdinimo veikla, naudojant cilindrinę spausdinimo formą, kurioje spausdinimo intervalas yra žemiau nespausdinamo intervalo, naudojant skystą rašalą, kuris išdžiūsta garuodamas. Grioveliai pripildomi rašalo, o perteklius nuo nespausdinamo intervalo nuvalomas prieš tai, kai paviršius, ant kurio turi būti spausdinama, susiliečia su cilindru ir pakelia rašalą iš griovelių, — rotacinė trafaretinė spauda — ruloninis spausdinimas, kai rašalas patenka ant spausdinamo paviršiaus išspaudžiant jį per akytą spausdinimo formą, kurioje spausdinamas intervalas yra atviras, o nespausdinamas intervalas — užsandarintas, naudojant skystą rašalą, kuris išdžiūsta tik garuodamas. Ruloninis reiškia, kad medžiaga, kuri turi būti spausdinama, paduodama į mašiną iš rulono, o ne atskirais lapais, — dengimas laku — veikla, kurios metu bet kokiu laku arba lipnia danga, reikalinga paskesniam pakavimo medžiagos užsandarinimui, yra padengiama lanksti medžiaga. Gumos perdirbimas — Bet koks natūralios arba sintetinės gumos maišymas, smulkinimas, sumaišymas, kalandravimas, karštasis štampavimas bei vulkanizavimas ir visos papildomos operacijos, naudojamos natūralią arba sintetinę gumą paverčiant galutiniu produktu. Paviršiaus valymas — Bet kuri veikla, išskyrus sausąjį valymą, kur naudojami organiniai tirpikliai užteršimui nuo medžiagos paviršiaus pašalinti, taip pat ir riebalų šalinimas. Valymas, kurį sudaro daugiau negu viena pakopa prieš bet kokią kitą veiklą 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 129 arba po jos, yra laikomas viena paviršiaus valymo veikla. Ši veikla susijusi ne su įrangos valymo veikla, bet su produktų paviršiaus valymu. Veikla, susijusi su augalinio aliejaus ir gyvulinių riebalų gavyba ir augalinio aliejaus rafinavimu — Bet kuri veikla augaliniam aliejui gauti iš sėklų ir kitų augalinių medžiagų, sausų liekanų perdirbimas gyvulių ėdalui gaminti, riebalų ir augalinių aliejų, gautų iš sėklų, augalinių medžiagų ir (arba) gyvulinės kilmės medžiagų rektifikacija. Transporto priemonių pakartotinė apdaila — Bet kuri pramoninė arba komercinė padengimo veikla bei su tuo susijusios riebalų pašalinimo veiklos rūšys, kai atliekama: — kelių transporto priemonių arba jų dalies padengimas danga, kaip apibrėžta Direktyvoje 70/156/EEB, kuris atliekamas kaip transporto priemonės remonto, konservavimo arba apdailos darbų dalis ne gamybos įrengimuose, arba — pirminis kelių transporto priemonių arba jų dalies padengimas danga, kaip apibrėžta Direktyvoje 70/156/EEB, naudojant pakartotinės apdailos medžiagas, kai tai atliekama ne pirminėje gamybos linijoje, arba — sunkiasvorių priekabų padengimas danga (taip pat ir sunkiasvorių puspriekabių) (O kategorija). Apvijos laidų dengimas — Bet kuri metalinių laidininkų, naudojamų transformatorių, variklių ir panašioms ritėms vynioti, veikla. Medžio impregnavimas — Bet kuri veikla, kai į medieną pridedama konservantų. Medžio ir plastmasės laminavimas — Bet kokia veikla, kai kartu sulipinamas medis ir (arba) plastmasė sluoksniuotiems produktams gauti. 130 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/4 t. IIA PRIEDAS 1 2 3 1. SLENKSTINĖS RIBOS IR EMISIJOS KONTROLĖS RŪŠYS Veikla (tirpiklio sunaudojimo slenkstinė riba tonomis per metus) Slenkstinė riba (tirpiklio sunau- dojimo slenks- tis tonomis per metus) Organizuotų išmetamųjų teršalų emisijos ribinės vertės (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos vertės (tirpik- lio sąnaudų procentas) Bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės Specialiosios nuostatos Naujos Esamos Naujos Esamos Termostabilizacinė ofsetinė spauda (> 15) ruloninė 15-25 > 25 100 20 30 (1) 30 (1) (1) Tirpiklio likučiai galutiniame produkte neturi būti laikomi neorganizuotų išmetamųjų teršalų dalimi. Leidybinė giliaspaudė (> 25) 75 10 15 Kita, rotacinė trafaretinė spau- da, laminavimo arba lakavimo vienetai (> 15) rotacinis trafare- tinis spausdinimas ant tekstilės dirbinių/ kartono (> 30) 15-25 > 25 > 30 (1) 100 100 100 4 Paviršių valymas (1) (> 1) 1-5 > 5 20 (2) 20 (2) 25 20 20 15 10 (1) Slenkstinė riba rotaciniam trafaretiniam spausdinimui ant tekstilės gaminių ir ant kartono. (1) Naudojant 5 straipsnio 6 ir 8 dalyse apibrėžtus junginius (2) Riba, nustatyta junginių masei mg/Nm3, o ne bend- ram anglies kiekiui 5 Kitų paviršių valymas (> 2) 2-10 > 10 75 (1) 75 (1) 20 (1) 15 (1) visos (1) Įrenginiams, kai kompeten- tingai institucijai parodoma, kad sunaudojamos valymo medžiagos vidutinis organinio kiekis neviršija 30 % jos svorio, šios vertės netaikomos. tirpiklio 6 Transporto priemonių padengi- mas dangomis (>15) ir trans- porto priemonių pakartotinė apdaila > 0,5 50 (1) 25 (1) Turėtų būti parodoma, kad atitinka 9 straipsnio 3 dalies reikalavimus, 15 minučių matavimo vidurkiu. 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 131 Veikla (tirpiklio sunaudojimo slenkstinė riba tonomis per metus) Slenkstinė riba (tirpiklio sunau- dojimo slenks- tis tonomis per metus) Organizuotų išmetamųjų teršalų emisijos ribinės vertės (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos vertės (tirpik- lio sąnaudų procentas) Bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės Naujos Esamos Naujos Esamos Specialiosios nuostatos 7 Ričių dengimas (> 25) 50 (1) 5 10 8 Kitų rūšių dengimas, taip pat metalo, plastmasės, tekstilės dirbinių (5), audinių, plėvelių ir popieriaus dengimas (> 5) 5-15 > 15 100 (1) (4) 20 (4) 50/75 (2) (3) (4) 20 (4) 9 Apvijos laidų dengima s (> 5) 10 g/kg (1) 5 g/kg (2) 10 Medžio paviršių dengimas (> 15) 15-25 > 25 100 (1) 50/75 (2) 25 20 (1) Įrenginiams, kuriuose naudo- jama leidžianti technika, pakartotinai naudoti regene- ruotus emisijos tirpiklius, riba turi būti 150 (1) Emisijos ribinė vertė taikoma dangų padengimo ir džiovi- nimo procesams, kurie atlie- kami ribojančiomis sąlygo- mis. (2) Pirmoji emisijos ribinė vertė taikoma džiovinimo proce- sams, antroji — dangų padengimo procesams. (3) Tekstilės dirbinių dengimo įrenginiams, kuriuose naudo- leidžianti jama pakartotinai naudoti regene- ruotus emisijos tirpiklius, riba, taikoma dangų paden- gimo ir džiovinimo proce- sams, juos kartu sudėjus turi būti 150. technika, (4) Dengimo veiklos rūšims, kurio negalima taikyti ribo- jančiomis sąlygomis (pavyz- džiui, laivų statyboje, lėktuvų dažyme), šios vertės gali būti netaikomos pagal 5 straips- nio 3 dalies b punktą. (5) Rotacinė trafaretinė spauda ant tekstilės dirbinių pateikta kaip veikla Nr. 3. (1) Taikoma įrenginiams, kur skersmuo laido vidutinis ≤ 0,1 mm. (2) Taikoma visiems kitiems įrenginiams. (1) Emisijos riba taikoma dangų padengimo ir džiovinimo procesams, vykdomiems ribojančiomis sąlygomis. (2) Pirmoji ribinė vertė taikoma džiovinimo procesams, ant- roji — dangų padengimo procesams. 132 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/4 t. Veikla (tirpiklio sunaudojimo slenkstinė riba tonomis per metus) Slenkstinė riba (tirpiklio sunau- dojimo slenks- tis tonomis per metus) Organizuotų išmetamųjų teršalų emisijos ribinės vertės (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos vertės (tirpik- lio sąnaudų procentas) Bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės Naujos Esamos Naujos Esamos Specialiosios nuostatos 11 Sausasis valymas 20 g/kg (1) (2) (3) (1) Išreiškiama išsiskyrusio tir- piklio mase kilogramui išva- lyto ir išdžiovinto produkto. (2) Emisijos riba pagal 5 straips- nio 8 dalį šiai daliai netai- koma. (3) Toliau nurodyta išimtis skirta tik Graikijai: bendra emisijos ribinė vertė netaikoma 12 metų nuo šios direktyvos įsi- galiojimo dienos esamiems įrengimams, patalpintiems atokiose vietose ir (arba) salo- se, kur gyventojų skaičius ne didesnis kaip 2 000 nuolati- nių gyventojų, kuriose nėra galimybių naudoti pažangių technologijų įrenginius. 12 Medienos impregnavimas 100 (1) 45 11 kg/m3 (> 25) (1) Netaikoma kreozotu. impregnuojant 13 Odos dengimas (> 10) 10-25 > 25 (> 10) (1) 85 g/m2 75 g/m2 150 g/m2 Emisijos ribos išreiškiamos išsis- kyrusio tirpiklio gramais vienam m2 pagaminto produkto. (1) Odos dengimo veiklos rūšims atliekant jos apdailą ir tam tikrų odos gaminių, nau- dojamų kaip nedidelės pla- taus vartojimo prekės, pavyz- džiui, diržai, krepšiai, piniginės ir pan. , dengimas. 14 Avalynės gamyba (> 5) 25 g vienai porai Bendros teršalų išmetamųjų ribinės vertės yra išreiškiamos išsiskyrusio tirpiklio gramais vie- nai iki galo pagamintai avalynės porai. 15 Medžio ir plastmasės laminavi- mas (> 5) 30 g/m2 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 133 Veikla (tirpiklio sunaudojimo slenkstinė riba tonomis per metus) Slenkstinė riba (tirpiklio sunau- dojimo slenks- tis tonomis per metus) Organizuotų išmetamųjų teršalų emisijos ribinės vertės (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos vertės (tirpik- lio sąnaudų procentas) Bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės Naujos Esamos Naujos Esamos Specialiosios nuostatos 16 Lipniosios dangos (> 5) 5-15 50 (1) 25 > 15 50 (1) 20 (1) Jeigu naudojama technika, leidžianti pakartotinai nau- doti regeneruotus tirpiklius, organizuotų išmetamųjų ter- šalų emisijos ribinė vertė turi būti 150. 17 Dangų preparatų, lakų, rašalo ir 100 –1 000 150 klijų gamyba (> 100) > 1 000 150 5 3 5 % sunaudojamo tirpiklio 3 % sunaudojamo tirpiklio Į neorganizuotų išmetamųjų ter- šalų emisijos vertę neįeina tirpik- hermetiškame lis, konteineryje kaip dengimo gami- nių ar preparatų dalis. parduotas 18 Gumos perdirbimas (> 15) 20 (1) 25 (2) 25 % sunaudojamo tirpiklio 19 Augalinio aliejaus ir gyvulinių riebalų gavybos ir augalinio aliejaus veiklos rafinavimo rūšys (> 10) Gyvuliniai riebalai: 1,5 kg/t Kastoras: 3 kg/t Rapso sėklos: 1 kg/t Saulėgrąžų sėklos: 1 kg/t Sojos pupelės (vidu- tiniškai smulkintos): 0,8 kg/t Sojos pupelės (bal- tieji dribsniai): 1,2 kg/t Kitos sėklos ir kitos augalinės medžia- gos: 3 kg/t (1) 1,5 kg/t (2) 4 kg/t (3) (1) Jeigu naudojama technika, leidžianti pakartotinai nau- doti regeneruotus tirpiklius, organizuotų išmetamųjų ter- šalų emisijos ribinė vertė turi būti 150. (2) Bendros išmetamųjų teršalų įrenginiams, ribinės vertės kuriuose perdirbamos atski- ros sėklų ir kitų augalinių medžiagų partijos, turėtų būti nustatomos kompeten- tingų institucijų kiekvienu konkrečiu taikant geriausias prieinamas tech- nologijas. atveju, (1) Į neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos vertę neįeina tirpiklis, parduotas hermetiš- kame konteineryje kaip den- gimo gaminių ar preparatų dalis. (2) Taikoma visiems frakciona- vimo procesams, išskyrus gumos pašalinimą (gumos pašalinimas iš aliejaus). (3) Taikoma gumos pašalinimo procesui. 134 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/4 t. Veikla (tirpiklio sunaudojimo slenkstinė riba tonomis per metus) Slenkstinė riba (tirpiklio sunau- dojimo slenks- tis tonomis per metus) Organizuotų išmetamųjų teršalų emisijos ribinės vertės (mg C/Nm3) Neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos vertės (tir- piklio sąnaudų pro- centas) Bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės Specialiosios nuostatos Naujos Esamos Naujos Esamos 20 Farmacinių produktų gamyba (> 50) 20 (1) 5 (2) 15 (2) 5 % sunau- dojamo tirpiklio 15 % sunau- dojamo tirpiklio (1) Jeigu naudojama technika, leidžianti pakartotinai nau- doti regeneruotus tirpiklius, organizuotų išmetamųjų ter- šalų emisijos ribinė vertė turi būti 150. (2) Į neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos ribinę vertę neįeina tirpiklis, parduoda- mas hermetiškame konteine- ryje kaip dengimo preparatų dalis. II. TRANSPORTO PRIEMONIŲ DENGIMO DANGOMIS PRAMONĖ Bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės yra išreiškiamos išsiskyrusio tirpiklio gramais produkto paviršiaus plotui kvadratiniais metrais ir išsiskyrusio tirpiklio kilogramais automobilio korpuso atžvilgiu. Bet kokio produkto, nagrinėjamo toliau esančioje lentelėje, paviršiaus plotas yra apibrėžiamas taip: — paviršiaus plotas, apskaičiuotas iš bendro elektroforezinės dangos ploto, ir bet kurios dalies paviršiaus ploto, kuris gali būti pridėtas vienas po kito einančiais dengimo proceso etapais, kurie yra padengiami tomis pat dangomis kaip ir naudotosios nagrinėjamam produktui, arba tame įrenginyje padengto produkto bendras paviršiaus plotas. Elektroforezinės dangos ploto paviršius apskaičiuojamas pagal šią formulę: 2× bendras produkto karkaso svoris Vidutinis metalo lakšto storis × metalo lakšto tankis Šis metodas taip pat taikomas kitoms iš lakštų padarytoms dengiamoms dalims. Projektavimas kompiuteriu arba kiti lygiaverčiai metodai yra naudojami apskaičiuojant kitų pridedamų dalių paviršiaus plotą arba bendrą įrenginyje padengto paviršiaus plotą. Toliau lentelėje pateikta bendra išmetamųjų teršalų ribinė vertė, susijusi su visais proceso etapais, atliekamais tame pačiame įrenginyje, nuo elektroforezinio dengimo, arba bet kokios kitos rūšies dengimo iki pat viršutinio sluoksnio galutinio vaškavimo ir poliravimo, taip pat ir tirpiklio, naudoto gamybos įrangos valymui, įskaitant purškimo kabinų bei kitų stacionarių įrenginių valymui tiek gamybos metu, tiek po to. Bendra išmetamųjų teršalų ribinė vertė yra išreiškiama organinių junginių masių suma vienam m2 padengto produkto bendro paviršiaus ploto ir organinių junginių masių suma vienam automobilio kėbului. Veiklos rūšis (tirpiklio sunaudojimo slenkstinė riba tonomis per metus) Gamybos slenkstinė riba (padengto vieneto metinei gamybai) Bendra išmetamųjų teršalų ribinė vertė Nauja Esama Naujų automobilių danga (> 15) > 5 000 5 000 monokokų arba > 3 500 sumontuoto karkaso 45 g/m2 arba 1,3 kg/kėbulo + 33 g/m2 90 g/m2 arba 1,5 kg/kėbulo + 70 g/m2 60 g/m2 arba 1,9 kg/kėbului + 41 g/m2 90 g/m2 arba 1,5 kg/kėbulo + 70 g/m2 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 135 Veiklos rūšis (tirpiklio sunaudojimo slenkstinė riba tonomis per metus) Gamybos slenkstinė riba (padengto vieneto metinei gamybai) Bendra išmetamųjų teršalų ribinė vertė Nauja Esama Naujų sunkvežimių kabinų dengimas (> 15) Naujų furgonų ir sunkvežimių dengi- mas (> 15) Naujų autobusų dengimas (> 15) ≤ 5 000 > 5 000 ≤ 2 500 > 2 500 ≤ 2 000 > 2 000 Bendra išmetamųjų teršalų riba (g/m2) 65 55 90 70 210 150 85 75 120 90 290 225 Transporto priemonių padengimo dangomis įrenginiai, kurių slenkstinės ribos yra žemesnės už lentelėje pateiktas tirpiklių sunaudojimo slenkstines ribas, turi atitikti IIA priedo reikalavimus transporto priemonių pakartotinei apdailai. 136 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/4 t. IIB PRIEDAS TARŠOS MAŽINIMO PLANAS 1. Plano principai Taršos mažinimo plano tikslas — suteikti veiklos vykdytojui galimybę kitomis priemonėmis sumažinti emisiją, tuo pačiu laipsniu, jeigu turėtų būti taikomos emisijos ribinės vertės. Tuo tikslu veiklos vykdytojas gali naudoti bet kokį taršos mažinimo planą, specialiai sudarytą jo įrenginiams, jeigu galų gale bus gautas lygiavertis emisijos sumažėjimas. Valstybės narės pagal šios direktyvos 11 straipsnį praneša Komisijai apie pažangą, pasiektą gaunant tokį pat taršos sumažėjimo lygį, taip pat apie patirtį, įgytą naudojant šį taršos mažinimo planą. 2. Praktika Tais atvejais, kai uždedamos dangos, lakas, klijai arba rašalas, gali būti naudojamas toliau pateiktas planas. Jeigu šis metodas netinka, kompetentinga institucija gali leisti veiklos vykdytojui naudoti bet kokį kitą lengvatinį planą, kuris atitinka jos reikalavimus ir čia nubrėžtus principus. Plano projekte atsižvelgiama į tokius duomenis: i) jeigu pakaitalai, su nedideliu tirpiklio kiekiu arba be jo, vis dar tobulinami, veiklos vykdytojui turi būti pratęsiamas laikas, kad jis galėtų įgyvendinti savo planus taršai mažinti; ii) emisijos sumažinimo pradinis atskaitos taškas turėtų kiek įmanoma labiau atitikti tokį emisijos dydį, kuris būtų, jeigu nebūtų imtasi sumažinimo veiksmų. Toliau pateiktas planas yra taikomas įrenginiams, kuriems gali būti nustatytas pastovus kietųjų medžiagų kiekis produkte ir kuris naudojamas apibrėžti emisijos sumažinimo atskaitos tašką: i) veiklos vykdytojas siunčia emisijos sumažinimo planą, į kurį visų pirma įeina vidutinio tirpiklio kiekio sumažinimas bendro jo sunaudojimo atžvilgiu ir (arba) padidėjęs kietųjų medžiagų naudojimo efektyvumas, kad būtų sumažinamas bendrasis teršalų išmetimas iš įrenginių iki nustatyto metinio pamatinio išmetamųjų teršalų kiekio, apibūdinto kaip planinė išmetamųjų teršalų emisija. Tai turi būti padaryta pagal tokį laiko grafiką: Laikotarpis Maksimali leistina bendra išmetamųjų teršalų emisija per metus Nauji įrenginiai Esami įrenginiai Iki 2001 10 31 Iki 2005 10 31 Iki 2004 10 31 Iki 2007 10 31 Planinė išmetamųjų teršalų emisija × 1,5 Planinė išmetamųjų teršalų emisija ii) Metinė pamatinė išmetamųjų teršalų emisija apskaičiuojama taip: a) nustatoma bendroji kietųjų medžiagų masė iš dangos ir (arba) rašalo, lako arba klijų kiekio, sunaudojama per metus. Kietosios medžiagos — tai visos medžiagos, esančios dangose, rašale, lakuose ir klijuose, kurios tampa kietos, kai tik išgarinamas vanduo ar lakieji organiniai junginiai; b) metinė pamatinė išmetamųjų teršalų emisija apskaičiuojama šios dalies a punkte nustatytą masę dauginant iš atitinkamo koeficiento, pateikto toliau esančioje lentelėje. Kompetentingos institucijos gali atskiriems įrenginiams pakoreguoti šiuos koeficientus, kad būtų parodomas užregistruotas padidėjęs efektyvumas naudojant kietąsias medžiagas. 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 137 Veiklos rūšis Dauginimo koeficientas, skirtas naudoti ii punkto b papunktyje Rotacinė giliaspaudė; fleksografinis spausdinimas; laminavimas kaip spausdi- nimo veiklos dalis; lakavimas kaip spausdinimo veiklos dalis; medienos dengi- mas; tekstilės dirbinių, medžiaginių plėvelių arba popieriaus dengimas; lipnios dangos Ričių dengimas, transporto priemonių pakartotinė apdaila Dangos, susiliečiančios su maistu, aviacinės kosminės dangos Kitos dangos ir rotacinė trafaretinė spauda 4 3 2,33 1,5 c) Planinė išmetamųjų teršalų emisija yra lygi metinei pamatinei išmetamųjų teršalų emisijai, padaugintai iš procentinės dalies, kuri lygi: — (neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos vertė + 15) įrenginiams, nagrinėjamiems IIA priedo 6 punkte, ir turintiems žemesnę slenkstinę ribą, nagrinėjamiems 8 ir 10 punkte, — (neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos vertė + 5) visiems kitiems įrenginiams. d) Atitinka reikalavimus, jeigu faktinis tirpiklio išsiskyrimas, nustatytas pagal tirpiklio valdymo planą, yra mažesnis arba lygus planinei išmetamųjų teršalų emisijai. 138 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/4 t. III PRIEDAS TIRPIKLIO VALDYMO PLANAS 1. Įvadas Šiame priede pateikiamos rekomendacijos, kaip vykdyti tirpiklio valdymo planą. Jame nurodyti taikytini principai (2 punktas), pateikta masės pusiausvyros struktūra (3 punktas) ir nurodymai, kaip patikrinti reikalavimų atitikimą (4 punktas). 2. Principai Tirpiklio valdymo planu naudojamasi šiais tikslais: i) tikrinant, kaip laikomasi reikalavimų, apibrėžtų 9 straipsnio 1 dalyje; ii) nustatant būsimo sumažinimo galimybes arba būdus; iii) teikiant visuomenei informaciją apie tirpiklio sunaudojimą, tirpiklio išsiskyrimą ir šios direktyvos reikalavimų laikymąsi. 3. Sąvokos Šio sąvokos pateikia bendrą masės balanso naudojimo struktūrą. Organinių tirpiklių sąnaudos (I): I1 Organinių tirpiklių kiekis ar jų kiekis įsigytuose preparatuose, kurie naudojami kaip proceso sąnaudos per laiko intervalą, per kurį apskaičiuojamas masės balansas. I2 Organinių tirpiklių kiekis arba jų kiekis regeneruotuose ir pakartotinai panaudotuose preparatuose kaip tirpiklio sąnaudos tame procese. (Pakartotinai panaudotas tirpiklis yra apskaičiuojamas kiekvieną kartą, kai jis naudojamas tai veiklai vykdyti). Organinių tirpiklių išeiga (O): O1 Organizuoti išmetamieji teršalai. O2 Organiniai tirpikliai, ištirpę vandenyje, jeigu apskaičiuojant O5 atitinkamai atsižvelgiama į nuotėkų valymą. O3 Organinių tirpiklių kiekis, kuris lieka kaip tarša arba likutis produktų išeigoje po tokio proceso. O4 Neorganizuota organinių tirpiklių emisija į orą. Ją sudaro bendra kambarių ventiliacija, kai oras išleidžiamas į aplinką per langus, duris ir panašias angas. O5 Organiniai tirpikliai ir (arba) organiniai junginiai, kurių netenkama dėl cheminių ar fizikinių reakcijų (taip pat, pavyzdžiui, ir tų, kurie sunaikinami, pvz. , deginant ar kitaip perdirbant išmetamus dujinius teršalus arba nuotėkas, arba jas pagaunant, pvz. , adsorbcijos būdu, jeigu jie nepriklauso O6, O7 arba O8). O6 Organiniai tirpikliai, esantys surenkamose atliekose. O7 Organiniai tirpikliai arba preparatuose esantys organiniai tirpikliai, kurie parduodami arba juos ketinama parduoti kaip komerciniu požiūriu vertingą produktą. O8 Organiniai tirpikliai, esantys preparatuose, regeneruotuose pakartotinam naudojimui, bet ne kaip proceso sąnaudos, jeigu jie nepriklauso O7. O9 Organiniai tirpikliai, išskirti kitokiais būdais. 4. Rekomendacijos, kaip pasinaudoti tirpiklio valdymo planu tikrinant reikalavimų atitikimą Tirpiklio valdymo plano nauda nustatoma specialiu reikalavimu, kuris turi būti tikrinamas taip: 15/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 139 i) Patikrinimas, kaip laikomasi IIB priede numatytos sumažinimo galimybės, kai bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės išreiškiamos tirpiklio emisija produkto vienetui, arba kaip kitaip nustatyta IIA priede. a) Visoms veiklos rūšims pagal IIB priedą tirpiklio valdymo planas turėtų būti sudaromas kasmet suvartojimui (C) nustatyti. Suvartojimą galima apskaičiuoti pagal šią lygtį: C = I1— O8 Taip pat lygiagrečiai turėtų būti nustatomos kietosios medžiagos, naudojamos dangoms dengti, kad būtų gaunama metinė pamatinė išmetamųjų teršalų emisija ir planinė išmetamųjų teršalų emisija kiekvienais metais. b) Įvertinant, kaip laikomasi bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės, išreikštos tirpiklio emisija vienam produkto vienetui, arba kaip kitaip nustatyta IIA priede, tirpiklio valdymo planas turėtų būti sudaromas kasmet išmetamųjų teršalų emisijai (E) nustatyti. Emisiją galima apskaičiuoti pagal šią lygtį: E = F + O1, čia F — tai neorganizuoti išmetamieji teršalai, kaip apibrėžta šio priedo ii punkto a papunktyje. Jų dydis turi būti dalijamas iš atitinkamo produkto parametro. c) Vertinant atitiktį 5 straipsnio 5 dalies b punkto ii papunkčio reikalavimams, tirpiklio valdymo planas turėtų būti sudaromas kasmet, kad būtų nustatomas visų nagrinėjamų veiklos rūšių bendras išmetamųjų teršalų kiekis, ir gautas skaičius turėtų būti palyginamas su bendru išmetamųjų teršalų kiekiu, kuris susidarytų, jeigu II priedo reikalavimai būtų įgyvendinti kiekvienai veiklos rūšiai atskirai. ii) Neorganizuotų išmetamųjų teršalų nustatymas, kad būtų galima palyginti su IIA priedo neorganizuotų išmetamųjų teršalų vertėmis: a) Metodologija Neorganizuotus išmetamuosius teršalus galima apskaičiuoti pagal šią lygtį: F = I1— O1— O5— O6— O7— O8 arba F = O2 + O3 + O4 + O9 Šį kiekį galima nustatyti apskaičiavimą kitomis priemonėmis, pavyzdžiui, taikant proceso sugauties koeficientą. tiesioginiais kiekio matavimais. Kitokiu būdu galima atlikti lygiavertį Neorganizuotų išmetamųjų teršalų emisijos vertė išreiškiama kaip sąnaudų dalis, kurią galima apskaičiuoti pagal šią lygtį: I = I1 + I2 b) Dažnumas Neorganizuoti išmetamieji teršalai gali būti nustatomi atliekant keletą trumpų, bet išsamių matavimų. Tai neturi būti daroma pakartotinai, kol įrenginiai nebus modifikuoti


title: Beslutning om meddelelse fra Kommissionen: Den Europæiske Unions rolle i fredsprocessen og dens fremtidige bistand til Mellemøsten (KOM(97)0715 C4-0114/98)

eurovoc_concepts:
Middle East
Palestine question
cooperation policy
development aid
peacekeeping

formats: html print


title: Regionkommitténs yttrande av den 11 mars 1999 om "Rättvisa trafikavgifter: En modell för ett stegvist införande av gemensamma avgiftsprinciper för transportinfrastruktur i EU - Vitbok"

eurovoc_concepts:
charges for use of infrastructure
harmonisation of prices
transport infrastructure

text: C 198/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 Regionkommitténs yttrande av den 11 mars 1999 om ”Rättvisa trafikavgifter: En modell för ett stegvist införande av gemensamma avgiftsprinciper för transportinfrastruktur i EU — Vitbok” BAKGRUND (1999/C 198/04) Kommissionens vitbok ”Rättvisa trafikavgifter: En modell för ett stegvist införande av gemensamma avgiftsprinciper för transportinfrastruktur i EU” (KOM(1998) 466 slutlig). Presidiets beslut av den 15 juli 1998 att i enlighet med artikel 198c fjärde stycket i EG-fördraget avge ett yttrande i detta ärende och att ge utskott 3 — transeuropeiska nät, transporter, informationssamhället — i uppdrag att bereda yttrandet. Utkastet till yttrande (CdR 408/98 rév. 1) antaget av utskott 3 den 22 januari 1999 (föredragande: Wendelin Weingartner och Olga Bennett). Grönboken ”För en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn — Politiska alternativ vid internalisering av de externa kostnaderna för transporter i Europeiska unionen” (KOM(95) 691 slutlig). Regionkommitténs resolution om ”Regionala och kommunala myndigheters europeiska stadga för en (CdR 347/97 fin) (1). Med kännedom om de av framstegsinriktad och hållbar transportpolitik” kommissionen utarbetade förslagen till direktiv om järnvägarnas utveckling: — A¨ ndring av direktiv 91/440/EEG om utvecklingen av gemenskapens järnvägar. — A¨ ndring av direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag. — Förslag till rådets direktiv om tilldelning av järnvägsinfrastrukturkapacitet och uttag av infrastrukturav- gifter och utfärdande av säkerhetsintyg samt om vidareutvecklingen av kombinerade transporter. — A¨ ndring av rådets direktiv 92/106/EEG om gemensamma regler för vissa former av kombinerad transport av gods mellan medlemsstaterna. Regionkommitténs yttrande av den 16 januari 1997 om grönboken ”För en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn — Politiska alternativ vid internalisering av de externa kostnaderna för transporter i Europeiska unionen” och ”Förslag till rådets direktiv om avgifter på tunga godstransporter för användningen av vissa infrastrukturer” (CdR 364/96 fin) (2). Regionkommitténs yttrande av den 12 mars 1998 om ”En omfattande och sammanhängande transportstrategi för regionala/lokala myndigheter och Europeiska unionen” (CdR 255/97 fin) (3). Regionkommittén antog vid sin 28:e plenarsession den 10–11 mars 1999 (sammanträdet den 11 mars) följande yttrande enhälligt. 1. Inledning 1. 1. Europeiska unionens vitbok om rättvisa trafikavgifter utgör en logisk uppföljning av de förslag som presenterats i grönboken ”För en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn” (4) (KOM(95) 691 slutlig). Denna vitbok utgör därför, liksom den nämnda grönboken, en betydelsefull del av kommissionens strategi främja effektivare transportsystem genom att skapa en marknad där rättvisa priser skall bidra till att garantera långsiktigt hållbara transport- system och transportflöden. för att (1) EGT C 251, 10. 8. 1998, s. 7. (2) EGT C 116, 14. 4. 1997, s. 58. (3) EGT C 180, 11. 6. 1998, s. 1. (4) KOM(95) 691 slutlig. 1. 2. Vid sidan av andra arbeten som utförts på kommissio- nens uppdrag, till exempel rapporten från högnivågruppen för offentlig-privata partnerskap (1997) och rapporten från högnivågruppen för infrastrukturavgifter inom transportsek- torn (1998) har dessutom det gemensamma rådet för trans- port- och miljöfrågor bildats, vilket behandlar frågor som hänger samman med ett optimalt utnyttjande av den befintliga 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/17 infrastrukturen och med överföring av transporter till mer miljövänliga transportsätt. Detta råd har också krävt en minskad bränsleförbrukning och en minskning av utsläppen av skadliga ämnen och buller. De nya avgiftsstrukturerna bör leda till att befintlig infrastruk- tur utnyttjas effektivt och till att ny infrastruktur skapas på ett effektivt sätt. 1. 3. I vitboken betonas åter den stora betydelse som transportinfrastrukturerna har i Europa för den ekonomiska tillväxten, för arbetstagarnas rörlighet, för konkurrenskraften och för medborgarnas livskvalitet. Samtidigt konstateras det emellertid att det blir allt svårare att skapa denna infrastruktur och att utnyttja den på ett så effektivt sätt som möjligt. Regionkommittén konstaterar att nuvarande tendenser beträff- ande transportutnyttjande och trafikvolym i förening med en tilltagande överbelastning av infrastrukturerna och miljöförs- töringen leder till att det uppstår tvivel om transporternas hållbarhet. Att kommissionen bekräftar detta i vitboken väl- komnas av kommittén. 2. Viktiga teman och riktlinjer Regionkommittén ansluter sig till nedanstående riktlinjer, som presenteras i vitboken: 2. 1. Uppställningen över kostnadernas beståndsdelar för transportinfrastrukturen är upplysande och motiverad efter- som den på ett tydligt sätt — och oberoende av vilket transportsätt som används — visar sammansättningen av infrastrukturkostnaderna. Det är här av stor betydelse att både de fasta kostnaderna, vilka uppkommer oberoende av trafikvolymen, och de rörliga kostnaderna, vilka varierar med trafikvolymen, uppvisar interna och externa kostnadselement. Man bör göra en fullständig kostnads- och intäktsanalys av upprättandet av infrastrukturer genom att inbegripa alla dessa kostnadselement. Som högnivågruppen för infrastrukturavgifter inom transport- sektorn påpekade i sin slutrapport bör man först identifiera alla potentiella kostnadselement och sedan besluta vilka av dem som skall ligga till grund för användaravgifter. 2. 2. Nuvarande skatter och avgifter inom transportsektorn är oftast inte kopplade till de verkliga kostnaderna. Detta leder — åtminstone delvis — till följande problem på transportom- rådet: — Snedvridning av konkurrensen mellan medlemsstaterna. — Snedvridning av konkurrensen mellan transportslagen. — Samhälls- och miljöaspekter beaktas inte. — Svårigheter att finansiera investeringar i infrastruktur. Dessutom förekommer det olika avgiftsstrukturer i de enskilda medlemsländerna samtidigt som övriga ramvillkor är likvärdi- ga, vilket snedvrider kostnads- och intäktsförhållandet ytterli- gare. (Varierande bränsleskatter leder exempelvis till att konsu- menterna strävar efter att tanka där det är billigast, inte där transporterna äger rum. ) 2. 3. Vid upprättandet av en gemenskapspolitik för infrast- rukturavgifter skall man ta hänsyn till subsidiaritetsprincipen. A¨ ven om samma avgiftsprinciper bör tillämpas på alla viktigare transportformer i medlemsstaterna är det oundvikligt att man av ekonomiska och sociala skäl kommer fram till strukturer och avgiftsnivåer som varierar beträffande tillämpningssätt och tillämpningsområden i olika regioner. De lokala och regionala myndigheterna bör därför inbegripas i beslutsproces- sen när det gäller avgifternas utformning för att balansera behovet av att undvika snedvridning av konkurrensen i EU med lokala och regionala ekonomiska, miljömässiga och sociala intressen. 2. 4. Samtidigt står det klart att en framtida gemenskapspo- litik för infrastrukturavgifter måste baseras på att samma principer gäller i alla medlemsstater, att det finns jämförbara ramvillkor och att förorenaren-betalar-principen och territo- rialprincipen (kostnaderna skall betalas där de uppkommer) gäller. Man måste emellertid ta hänsyn till lokala förhållanden så att gemenskapspolitiken även präglas av ett visst mått av flexibilitet. 2. 5. Den föreslagna kostnadspolitiken utgår ifrån att en god lösning på avgiftsfrågan består i att man rättar sig efter marginalkostnaderna. Marginalkostnaden definieras som de rörliga kostnader som återspeglar kostnaden för ytterligare ett fordon eller en transportenhet som utnyttjar infrastrukturen. Utan att här gå in i detalj på denna avgiftspolitik vill vi framföra den positiva kommentaren att en sådan inriktning gör det möjligt att finansiera infrastrukturer med användaravgifter. Detta kan även utnyttjas på så sätt att inkomster från ett transportsätt kan användas till infrastrukturåtgärder till förmån för ett annat transportsätt. Korssubventionering kommer att möjliggöra byggandet av transportinfrastruktur för att ge intermodalitet och konkurrens mellan olika möjlighet transportslag. Kommittén anser emellertid också att andra former av prissättning bör övervägas än prissättning på grundval av sociala marginalkostnader, dvs. prissättning utifrån bristande tillgång. till 2. 6. Det bör vara de enskilda medlemsstaterna som beslutar om hur intäkterna från det föreslagna avgiftssystemet skall användas. Detta är nödvändigt framför allt med hänsyn till att de externa sociala kostnaderna skall räknas in, eftersom det endast är på så sätt som de tillgängliga medlen kan användas även för de skador som uppkommit på ort och ställe. Av samma skäl måste även regionernas medverkan säkerställas så som subsidiariteten kräver. 2. 7. Kommissionens förslag att en marginalkostnadsbase- rad avgiftsprincip skall tillämpas för hela transportinfrastruktu- ren, för alla transportslag och terminaler samt informations- och kommunikationssystem motsvarar det krav som kom- mittén ställde i yttrandet om grönboken ”För en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn” (CdR 364/96 fin). Kommissionens grönbok (KOM(95) 691) var huvudsakligen inriktad på vägavgifter och trafikproblem. Kommittén välkom- nar att diskussionen breddats till att omfatta hela transportin- frastrukturen. C 198/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 2. 8. framtida Också ett stegvist genomförande av ett avgiftssystem för gemenskapen är i enlighet med Regionkom- mitténs uppfattning, vilken också framfördes i yttrandet om grönboken ”För en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn”. Det är särskilt viktigt att man enas om metoden att räkna ut marginalkostnaderna. A¨ ven detta påpeka- des i det ovannämnda yttrandet. Den första, treåriga perioden (steg ett: 1998–2000) torde räcka för detta. 2. 9. Den omstrukturering av existerande skatter och avgifter inom transportväsendet som föreslås äga rum under steg två är nödvändig för genomförandet av avgiftssystemet. Eftersom denna omstrukturering hänger samman med utveck- lingen av den allmänna skattepolitiken, är tidpunkterna för genomförandet av avgiftssystemet beroende av regeringarnas utveckling av en allmän skattepolitik. Detta kan innebära att steg två överhuvudtaget inte genomförs, om t. ex. förutsättning- arna inte har kunnat skapas inom det allmänna skattesystemet. Utan att gå in i detalj på de enskilda åtgärder som 2. 10. krävs för olika transportslag, vill kommittén dock påpeka att det främst är prioriterade åtgärder inom steg ett och två som tas upp i vitboken. 2. 11. I den mån det ännu inte finns något underlag och några analyser för kostnadsberäkningen måste sådant material snarast tas fram. Det förefaller lämpligt att en kommitté av statliga experter deltar i arbetet, och Regionkommittén kräver att få ett tillräckligt antal representanter i denna kommitté. 2. 12. Man bör finna så enhetliga metoder som möjligt för att räkna ut kostnaderna för de olika transportslagen. Kraven på öppna redovisningsmetoder och ”transportbalanser” samt på förbättrad transportstatistik väcker dock farhågor för att arbetet inte kan genomföras snabbt och därmed inte kan bidra med underlag i tid. 2. 13. Beträffande de ändringar som måste göras i skattepoli- tiken för transportväsendet hänvisar kommittén ännu en gång till de tidsproblem som detta skapar (se 2. 9). om i samband med att ett nytt avgiftssystem utvecklas. Det kommer dock helt uppenbart att krävas en viss flexibilitet i reglerna för det statliga stödet så att infrastrukturen kan byggas ut i perifera och i glesbefolkade regioner. 3. Förslag och önskemål 3. 1. Med hänvisning till ReK:s yttrande om grönboken ”För en rättvis och effektiv prissättning inom transportsektorn” (CdR 364/96 fin) av den 16 januari 1997 vill vi ännu en gång påpeka att man knappast kan få till stånd ändringar i utnyttjandet av olika transportslag bara genom kostnader och priser. Dessa beteenden påverkas också av många andra faktorer (t. ex. psykologiska, historiska, sociologiska och geo- grafiska), vilket innebär att efterfrågan på olika transportslag inte kan styras tillräckligt genom priser och att man inte kan få fram de önskade beteendeförändringarna i tillräcklig utsträckning. Regionkommittén föreslår andra sätt att förändra användarbeteenden som att upphöra med företagsförmåner (bonus) som uppmuntrar till bilåkning, såsom skatteförmåner och fri parkering. Enligt subsidiaritetsprincipen borde lokala och regionala myndigheter ges större befogenheter att genom- föra åtgärder som kan förändra användarbeteendet efter om- ständigheterna i deras område eller region. 3. 2. Dessutom måste det ännu en gång påpekas att kostnader och priser kan påverka valet av transportmedel endast när det finns användbara och lika effektiva och konkurrenskraftiga alternativ. Där det behövs måste man alltså kunna skapa nya alternativa transportinfrastrukturer (t. ex. de transeuropeiska näten). Vitboken innebär åtminstone en ansats i den riktningen genom att avgiftsmodellen också skapar förutsättningar för finansiering av infrastruktur via använda- ravgifter, eftersom man undantagsvis kan ta ut avgifter utöver marginalkostnaderna. Kommittén vill särskilt kritisera att man hittills inte 3. 3. har kunnat förbättra beräkningen av de verkliga kostnaderna. Kommissionen har visserligen genom ett flertal förslag till direktiv och förordningar, samt genom grön- och vitböcker försökt initiera en transportpolitik anpassad till dagens krav, en politik som naturligtvis också innefattar åtgärder för priser och kostnader inom transportsektorn. Genomförandet av dessa förslag har dock hittills varit ett bedrövligt misslyckande, dels därför att de berörda transportföretagen har utvecklat, och åtminstone hittills genomfört, motstrategier, dels därför att de nationella intressena har hindrat rådet att nå enighet om beslut. Regionkommittén förväntar sig därför att beslutsfat- 3. 4. tarna äntligen tänker om i grunden. Kommittén vill framföra följande konstateranden och förslag: 2. 14. För att ett nytt gemensamt avgiftssystem skall kunna säkerställa rättvisa priser för utnyttjandet av infrastrukturen krävs föreskrifter för statligt stöd, eftersom sådant direkt påverkar konkurrensen. Därför måste förordningarna arbetas 3. 4. 1. Regionkommittén välkomnar vitboken som en bety- delsefull grundval för att föra väg-kostnadsdiskussionen framåt 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/19 i innehållsmässigt avseende och väntar sig att vitbokens teman, lösningsförslag och åtgärder bidrar till att en transportpolitik som är inriktad på hållbarhet skall kunna genomföras. 3. 4. 9. Beträffande järnvägssektorn kräver kommittén att de lokala och regionala transporternas speciella behov skall beaktas. Detta gäller framför allt vid tilldelning av kapacitet och rutter. 3. 4. 2. De åtgärder som föreslås i vitboken för de enskilda transportslagen kräver stora förändringar av avgifts- och skattesystemen inom transportsektorn. EU:s regioner och kommuner utgår ifrån att de tillfrågas när skattesystemen ändras och att de engageras i beslutsprocessen. På motsvarande sätt kräver kommittén att större 3. 4. 10. hänsyn tas till den regionala flygtrafiken som är särskilt viktig för kommuner och regioner. Detta gäller för tilldelningen av slot-tider och för flygplatsavgifterna. 3. 4. 3. Kommittén ansluter sig till kommissionens uppfatt- ning att ett nytt system för trafikavgifter måste införas stegvis, särskilt som detta måste ta hänsyn till de olika trafikslagens rättsliga utgångsläge och de komplicerade frågor som väcks när nya avgifter skall införas. Kommittén anser dock också att det måste vara möjligt att börja inkludera externa kostnader redan under det första steget. Detta bör framför allt ske där det är motiverat med hänsyn till miljö–belastningen och trafikmängden. 3. 4. 11. Eftersom sjötransporter är energisnålare än andra former av transporter, som t. ex. flyg- och vägtransporter, bör både avgiftssystemets och skattepolitikens syfte vara att uppmuntra till en övergång till närsjöfart och transporter på de inre vattenvägarna. Detta skulle medföra en kraftig minskning av transportsektorns koldioxidutsläpp enligt kom- missionens meddelande om koldioxidutsläpp inom transport- sektorn (KOM(1998) 204 slutlig). Kommittén insisterar på att ett nytt avgiftssystem 3. 4. 4. skall konstrueras så att betalningen för transportinfrastruktu- ren sker där den utnyttjas. Detta innebär att man genomför den s. k. territorialprincipen, vilket är det enda sättet att inkludera de externa kostnaderna på ett transparent sätt. De direkt berörda regionerna måste få tillfälle att yttra sig om utformningen av det nya avgiftssystemet. Kommittén kräver att detta nya avgiftssystem, i syfte 3. 4. 5. att ta större hänsyn till natur och miljö, ger ekonomiska fördelar till ren teknik eftersom sådan teknik kan reducera de negativa externa kostnaderna. 3. 4. 6. Kommittén ansluter sig till kommissionens åsikt att det är medlemsstaterna som skall besluta om hur intäkterna från avgifter och skatter inom transportsektorn skall användas. Kommittén anser dessutom att även regioner och kommuner — där så är möjligt — skall få tillfälle att påverka utnyttjandet av intäkterna. 3. 4. 7. Kommittén utgår ifrån att ett nytt avgiftssystem också bygger på förorenaren-betalar-principen. Systemet bör vara så enkelt och transparent som möjligt och man bör informera tillräckligt om det så att allmänheten förstår sy- stemet. Dessutom krävs ett välavvägt system av avgifter och skatter inom sjötransportsektorn för att minimera de negativa följder som ett perifert läge innebär för regioner som är beroende av sjöfarten. Regionkommittén begär att få bli tillräckligt repre- 3. 4. 12. senterad i den föreslagna kommittén med statliga experter på infrastrukturavgifter för att kunna företräda EU:s regioners och kommuners intressen där. 3. 4. 13. Kommittén ansluter sig till kommissionens åsikt att man särskilt måste undersöka vilken påverkan förändringarna i avgiftssystemet inom transportsektorn har på perifera regioner och mindre utvecklade regioner. Det bör vara möjligt att ta ut lägre avgifter i områden med svagt utvecklad infrastruktur och mindre trängsel. Alla åtgärder bör genomföras flexibelt i enlighet med lokala och regionala behov. När det fattas beslut om lokala förhållanden, är det nödvändigt att lokala och regionala myndigheter deltar i enlighet med subsidiaritetsprin- cipen. 3. 4. 14. Kommittén föreslår att man vid sidan av de under- sökningar och den forskning som föreslås också studerar i vilken utsträckning användarnas beteende kan styras genom kostnader och priser och även vad som främst styr användarnas beteende. Kommittén fruktar att individuella avgifter eller avgifter för varje tillfälle då infrastrukturen utnyttjas måste vara så höga att de blir ekonomiskt och/eller socialt oacceptabla och därmed inte möjliga att genomföra. 3. 4. 8. Kommittén delar också kommissionens uppfattning att ett avgiftssystem för vägtrafiken i första hand skall bygga på körsträckerelaterade avgifter för tunga lastfordon. Dessutom måste man se till att avgiftssystem på regional nivå blir kompatibla med avgiftssystemen för storstadsregioner. Avgifts- system borde inrättas så att den ofördelaktiga situationen för tunga lastfordon i perifera områden inte förvärras. 3. 4. 15. Regionkommittén föreslår dessutom att de sociala marginalkostnaderna skall granskas kontinuerligt, eftersom ett antal olika åtgärder (t. ex. ändrad personal- och ledningsstruk- tur vid järnvägarna) kan väntas ge lägre kostnader och därmed förändrade sociala marginalkostnader. C 198/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 4. Slutsatser 4. 1. Regionkommittén välkomnar kommissionens vitbok och att den inkluderar principerna om hållbarhet, effektivitet och målen att reducera utsläppen av växthusgaser, som t. ex. koldioxid, från transportsektorn. Goda transportinfrastruktu- rer är väsentliga för Europas ekonomiska och sociala utveckling och de måste bygga på dessa centrala principer. Den föreslagna åtgärden i kommissionens dokument 4. 2. syftar till att åstadkomma en övergång från mindre miljöeffek- tiva transportslag, som väg- och flygtransporter, och uppmunt- rar till intermodalitet med mer miljöeffektiva transportslag som järnväg, sjöfart och transporter på de inre vattenvägarna, vilket kommer att minska trängseln på vägarna och utsläppen av växthusgaser. För att effektivisera järnvägstransporterna och göra dem till ett verkligt alternativ till vägtransporter krävs emellertid en liberalisering av marknaden. En inre marknad för järnvägstransporter skulle ge fri tillgång till olika järnvägsnät och kommittén uppmuntrar utbyggnaden av transeuropeiska transportnät och transeuropeiska godskorridorer för järnvägs- frakt som i hög grad kommer att öka effektiviteten. Bryssel den 11 mars 1999. 4. 3. Det är uppenbart att de nuvarande skatte- och avgiftssystemen i Europa är viktiga orsaker till snedvridningar- na inom transportsektorn och därav följande ineffektivitet, trängsel och föroreningar. Kommittén välkomnar förslagen om ett avgiftssystem baserat på principen om sociala marginal- kostnader, förorenaren-betalar-principen, territorialprincipen och principen om internalisering av de externa kostnaderna. Kommittén understryker vikten av en total social lönsamhets- analys för tillhandahållandet av infrastruktur, liksom av data och studier för att beräkna marginalkostnaderna. 4. 4. De åtgärder som genomförs när avgiftssystemet inrättats kommer att medföra betydande förändringar för transportanvändarna. Lokala och regionala myndigheter har en stor roll att spela när det gäller att främja ett mer effektivt utnyttjande av transporter. Ett enkelt och rättvist avgiftssystem som främjar förorenaren-betalar-principen och som allmänhe- ten får ordentlig information om kommer att bidra till den allmänna opinionens stöd och till förändrade attityder och beteenden. 4. 5. Det avsedda syftet med den åtgärd kommissionen föreslår är ett bättre utnyttjande av en mer effektiv transportin- frastruktur, vilket kommer att skapa socialt och miljömässigt önskvärda mönster för användningen. Regionkommittén stö- der denna syn. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER


title: 1999/214/EG: Besluit van de Raad van 11 maart 1999 betreffende de procedure voor de tenuitvoerlegging van artikel 366 bis van de vierde ACS-EG-overeenkomst

eurovoc_concepts:
ACP-EU Convention
application of the law
democracy
human rights
rule of law

text: L 75/32 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 20. 3. 1999 BESLUIT VAN DE RAAD van 11 maart 1999 betreffende de procedure voor de tenuitvoerlegging van artikel 366 bis van de vierde ACS-EG-overeenkomst (1999/214/EG) DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, BESLUIT: Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 238, Gezien het voorstel van de Commissie (1), Gezien de instemming van het Europees Parlement (2), Overwegende dat het beleid van de Gemeenschap op het gebied van ontwikkelingssamenwerking volgens artikel 130 U van het Verdrag b¶draagt tot de algemene doelstel- ling van ontwikkeling en consolidatie van de democratie en van de rechtsstaat, alsmede tot de doelstelling van eerbiediging van de mensenrechten en de fundamentele vr¶heden; Overwegende dat in artikel 5 van de vierde ACS-EG-over- eenkomst die op 15 december 1989 te Lom(cid:130) is onderte- kend en gew¶zigd b¶ de op 4 november 1995 op Mauri- tius ondertekende overeenkomst, hierna „de overeen- komst” genoemd, is bepaald dat de eerbiediging van de mensenrechten, de democratische beginselen en de rechtsstaat een essentieel element is van de overeenkomst; Overwegende dat volgens artikel 366 bis van de overeen- komst een part¶ die van mening is dat een andere part¶ een verplichting met betrekking tot (cid:130)(cid:130)n van de in artikel 5 genoemde essenti(cid:137)le onderdelen niet is nagekomen, die part¶ kan verzoeken overleg te plegen en, in bepaalde omstandigheden, passende maatregelen kan nemen, waar- onder, indien nodig, de gedeeltel¶ke of volledige schor- sing van de toepassing van de overeenkomst ten aanzien van de betrokken part¶; Overwegende dat een effici(cid:137)nte procedure dient te worden vastgesteld die moet worden gevolgd wanneer passende maatregelen worden overwogen; Overwegende dat volgens artikel 366 bis van de overeen- komst onder „part¶” wordt verstaan de Gemeenschap en de lidstaten van de Europese Unie, enerz¶ds, en iedere ACS-staat, anderz¶ds; Overwegende dat de vertegenwoordigers van de rege- ringen der lidstaten, in het kader van de Raad b¶een, voor de gebieden die door de overeenkomst worden bestreken en die onder de bevoegdheid van de lidstaten vallen, de Raad tegel¶kert¶d kunnen machtigen om eventueel ook ten aanzien van die gebieden besluiten te nemen wanneer h¶ besluiten neemt krachtens de artikelen 1 en 2 van het onderhavige besluit, Artikel 1 Wanneer de Raad, op initiatief van de Commissie of een lidstaat, van oordeel is dat een ACS-staat een verplichting met betrekking tot (cid:130)(cid:130)n van de in artikel 5 van de overeen- komst bedoelde essenti(cid:137)le onderdelen niet is nagekomen, verzoekt h¶ de betrokken ACS-staat, behoudens in geval van b¶zondere urgentie, om overleg te plegen overeen- komstig artikel 366 bis, lid 2, van de overeenkomst. De Raad besluit met gekwalificeerde meerderheid van stemmen. Artikel 2 De Raad kan, indien b¶ het verstr¶ken van de in artikel 366 bis de overeenkomst gestelde overlegterm¶n ondanks alle inspanningen geen oplossing is gevonden, dan wel onmiddell¶k in geval van urgentie of weigering van overleg, overeenkomstig genoemd artikel en op voorstel van de Commissie tot passende maatregelen en onder meer, met gekwalificeerde meerderheid van stemmen, tot gedeeltel¶ke schorsing besluiten. In geval van volledige schorsing van de toepassing van de overeenkomst ten aanzien van de betrokken ACS-staat besluit de Raad met eenparigheid van stemmen. Deze maatregelen bl¶ven van kracht totdat de Raad middels de in de eerste alinea bedoelde procedure een besluit heeft genomen tot w¶ziging of herroeping van de eerder aangenomen maatregelen, of in voorkomend geval voor de duur die in het besluit is vermeld. Met het oog daarop zal de Raad de bovenbedoelde maatregelen gere- geld, en ten minste om de zes maanden, herzien. De voorzitter van de Raad brengt de aldus vastgestelde maatregelen v(cid:155)(cid:155)r hun inwerkingtreding ter kennis van de betrokken ACS-staat. Het besluit van de Raad wordt in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen bekendgemaakt. Wanneer de maatregelen onmiddell¶k worden vastgesteld, gaat de kennisgeving van de maatre- gelen aan de ACS-staat vergezeld van een verzoek om overleg. Artikel 3 (1) PB C 119 van 24. 4. 1996, blz. 7. (2) Instemming uitgebracht op 15 februari 1999 (nog niet verschenen in het Publicatieblad) Het Europees Parlement wordt onmiddell¶k en volledig in kennis gesteld van elk besluit dat krachtens de arti- kelen 1 en 2 wordt genomen. 20. 3. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 75/33 Dit besluit wordt van kracht op de dag volgende op die van z¶n aanneming. Het wordt bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Artikel 4 Gedaan te Brussel, 11 maart 1999. Voor de Raad De Voorzitter J. TRITTIN


title: Ψήφισμα σχετικά με την ανάγκη τροποποίησης και μεταρρύθμισης του συστήματος ιδίων πόρων της Ευρωπαϊκής Ένωσης

eurovoc_concepts:
approximation of laws
economic resources

text: C 175/238 EL Επι´σηµη Εφηµερι´δα των Ευρωπαι¨κω´ ν Κοινοτη´των 21. 6. 1999 Πε´µπτη, 11 Μαρτι´ου 1999 ΙΣΧΥΟΝ ΚΕΙΜΕΝΟ ΝΕΟ ΚΕΙΜΕΝΟ (Τροπολογι´α 116) Οι παραποµπε´ς του Κανονισµου´ σε συγκεκριµε´να α´ ρθρα της Συνθη´κης πρε´πεινα προσαρµοσθου´ν ω´ στε να ακολουθει´ται η νε´α αρι´θµηση του ενοποιηµε´νου κειµε´νου των Συνθηκω´ ν. (Τροπολογι´α 117) Νε´α αρι´θµηση των α´ ρθρων του Κανονισµου´, κατ’ αριθµητικη´ σειρα´ , για την ε´ναρξη της προσεχους κοινοβουλευτικη´ς περιο´ - δου (δηλ. µε ε´ναρξη ισχυ´ος τον Ιου´λιο 1999). (Τροπολογι´α 118) Να εξασφαλισθει´, στις γλω´ σσες για τις οποι´ες τι´θεται παρο´- µοιο ζη´τηµα, ο´τι σε ολο´κληρο το κει´µενου του Κανονισµου´ χρησιµοποιει´ται ορολογι´α ουδε´τερη ως προς το φυ´λο. Απο´φαση σχετικα´ µε τις τροποποιη´ σεις επι´ του Κανονισµου´ Το Ευρωπαι¨κο´ Κοινοβου´λιο, − ε´χοντας υπο´ψη τα α´ρθρα 162 και 163 του Κανονισµου´ του, − ε´χοντας υπο´ψη την ε´κθεση της Επιτροπη´ς Κανονισµου´, Ελε´γχου της Εντολη´ς και Ασυλιω´ ν και τις γνωµοδοτη´σεις της Επιτροπη´ς Εξωτερικω´ ν Υποθε´σεων, Ασφα´ λειας και Αµυντικη´ς Πολιτικη´ς, της Επιτροπη´ς Πρου¨πολογισµω´ ν, της Επιτροπη´ς Περιβα´λλοντος, ∆ηµο´σιας Υγει´ας και Προστασι´ας των Καταναλωτω´ ν, της Επιτροπη´ς Πολιτικω´ ν Ελευθεριω´ ν και Εσωτερικω´ ν Υποθε´σεων, της Επιτροπη´ς Θεσµικω´ ν Θεµα´των, της Επιτροπη´ς Ελε´γχου του Πρου¨πολογισµου´ και της Επιτροπη´ς Αναφορω´ ν (Α4-0070/99) (1), αποφασι´ζει να επιφε´ρει στον Κανονισµο´ του τις ως α´νω τροποποιη´σεις· αποφασι´ζει ο´πως το συ´νολο 1. των τροποποιη´σεων αυτω´ ν εφαρµοστει´ κατα´ την ηµε´ρα που θα τεθει´ σε ισχυ´ η Συνθη´κη του )µστερνταµ· αναθε´τει στον Προ´εδρο´ του να διαβιβα´σει την παρου´σα απο´φαση, προς ενηµε´ρωση, στο Συµβου´λιο 2. και την Επιτροπη´. (1) Περιλαµβα´νονται στην ε´κθεση αυτη´ τα ε´γγραφα A4-0053/98, A4-0208/98, A4-0288/98, A4-0470/98, A4-0473/98, A4-0474/98, A4-0016/99, A4-0017/99 και A4-0022/99). 2. (cid:22)διοι πο´ ροι της ΕΕ A4-0105/99 Ψη´ φισµα σχετικα´ µε την ανα´ γκη τροποποι´ησης και µεταρρυ´θµισης του συστη´ µατος ιδι´ων πο´ρων της Ευρωπαι¨κη´ ς (cid:29)νωσης Το Ευρωπαι¨κο´ Κοινοβου´λιο, − ε´χοντας υπο´ψη το α´ρθρο 148 του Κανονισµου´ του, − ε´χοντας υπο´ψη την ε´κθεση µε τι´τλο «Χρηµατοδο´τηση της Ευρωπαι¨κη´ς *νωσης − *κθεση της Επιτροπη´ς σχετικα´ µε τη λειτουργι´α του συστη´µατος ιδι´ων πο´ρων», (COM(98)0560 − C4-0579/98),


title: Résolution législative portant avis du Parlement européen sur la proposition de décision du Parlement européen et du Conseil modifiant la décision n° 1254/96/CE établissant un ensemble d'orientations relatif aux réseaux transeuropéens dans le secteur de l'énergie (COM(98)0542 C4-0556/98 98/ 0284(COD))(Procédure de codécision: première lecture)

eurovoc_concepts:
CERN
energy grid
natural gas
project of common interest
trans-European network


title: Entschließung zu der Menschenrechtslage in Indonesien, auf den Molukken und in Ost-Timor

eurovoc_concepts: Publications Office of the European Union


title: Commission Regulation (EC) No 535/1999 of 11 March 1999 fixing the export refunds on cereals and on wheat or rye flour, groats and meal

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
export refund
groat
meal

formats: pdf print

text: L 63/30 EN Official Journal of the European Communities 12. 3. 1999 COMMISSION REGULATION (EC) No 535/1999 of 11 March 1999 fixing the export refunds on cereals and on wheat or rye flour, groats and meal THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organisation of the market in cereals (1), as last amended by Commission Regulation (EC) No 923/96 (2), and in particular Article 13 (2) thereof, Whereas Article 13 of Regulation (EEC) No 1766/92 provides that the difference between quotations or prices on the world market for the products listed in Article 1 of that Regulation and prices for those products in the Community may be covered by an export refund; Whereas the refunds must be fixed taking into account the factors referred to in Article 1 of Commission Regula- tion (EC) No 1501/95 of 29 June 1995 laying down certain detailed rules under Council Regulation (EEC) No 1766/92 on the granting of export refunds on cereals and the measures to be taken in the event of disturbance on the market for cereals (3), as last amended by Regulation (EC) No 2513/98 (4); Whereas, as far as wheat and rye flour, groats and meal are concerned, when the refund on these products is being calculated, account must be taken of the quantities of cereals required for their manufacture; whereas these quantities were fixed in Regulation (EC) No 1501/95; the world market Whereas the specific requirements of certain markets may make it necessary to vary the refund for certain products according to destina- tion; situation or Whereas the refund must be fixed once a month; whereas it may be altered in the intervening period; Whereas it follows from applying the detailed rules set out above to the present situation on the market in cereals, and in particular to quotations or prices for these products within the Community and on the world market, that the refunds should be as set out in the Annex hereto; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The export refunds on the products listed in Article 1 (a), (b) and (c) of Regulation (EEC) No 1766/92, excluding malt, exported in the natural state, shall be as set out in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 12 March 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 11 March 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 126, 24. 5. 1996, p. 37. (3) OJ L 147, 30. 6. 1995, p. 7. (4) OJ L 313, 21. 11. 1998, p. 16. 12. 3. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 63/31 ANNEX to the Commission Regulation of 11 March 1999 fixing the export refunds on cereals and on wheat or rye flour, groats and meal Product code Destination (1) Amount of refund Product code Destination (1) Amount of refund (EUR/tonne) (EUR/tonne) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 03 02 — — — 0 — 23,00 0 64,00 0 — 43,00 0 — — — 35,00 0 — — (1) The destinations are identified as follows: 01 All third countries, 02 Other third countries, 03 Switzerland, Liechtenstein. (2) No refund is granted when this product contains compressed meal. 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 — — 01 01 — 01 — — 45,00 42,25 39,00 36,00 33,50 — — 82,00 — — 30,00 (2) 27,00 (2) — 30,00 (2) — NB: The zones are those defined in amended Commission Regulation (EEC) No 2145/92 (OJ L 214, 30. 7. 1992, p. 20)