title: Dictamen del Comité de las Regiones sobre «Tarifas justas por el uso de infraestructuras: Estrategia gradual para un marco común de tarificación de infraestructuras de transporte en la UE - Libro Blanco»

eurovoc_concepts:
charges for use of infrastructure
harmonisation of prices
transport infrastructure

text: C 198/16 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 7. 1999 Dictamen del Comité de las Regiones sobre «Tarifas justas por el uso de infraestructuras: Estrategia gradual para un marco comu´ n de tarificacio´ n de infraestructuras de transporte en la UE — Libro Blanco» EL COMITE´ DE LAS REGIONES, (1999/C 198/04) visto el Libro Blanco de la Comisio´ n «Tarifas justas por el uso de infraestructuras: Estrategia gradual para un marco comu´ n de tarificacio´ n de infraestructuras de transporte en la UE» (COM(1998) 466 final); vista la decisio´ n de la Mesa de 15 de julio de 1998, de conformidad con el apartado 4 del artı´culo 198 C del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, de elaborar un Dictamen sobre el tema y encargar la preparacio´ n del mismo a la Comisio´ n de Redes Transeuropeas, Transportes y Sociedad de la Informacio´ n (Comisio´ n 3); visto el proyecto de Dictamen (CDR 408/98 rev. 1) aprobado por la Comisio´ n 3 el 22 de enero de 1999 (ponentes: Sr. Weingartner y Sra. Bennett); considerando el Libro Verde «Hacia una tarificacio´ n equitativa y eficaz del transporte — Opciones para la internalizacio´ n de los costes externos del transporte en la Unio´ n Europea» (COM(95) 691 final); considerando la Resolucio´ n del Comité de las Regiones sobre la «Carta europea de las regiones y municipios para una polı´tica de transportes avanzada y sostenible» (CDR 347/97 fin) (1); y tomando nota de las siguientes propuestas de Directiva elaboradas entretanto por la Comisio´ n para el desarrollo del ferrocarril, a saber: — modificacio´ n de la Directiva 91/440/CEE sobre el desarrollo de los ferrocarriles comunitarios, — modificacio´ n de la Directiva 95/18/CE sobre concesio´ n de licencias a las empresas ferroviarias, — propuesta de Directiva del Consejo relativa a la adjudicacio´ n de la capacidad de infraestructura ferroviaria, aplicacio´ n de ca´nones por su utilizacio´ n y certificacio´ n de la seguridad (1998/480/CE), — modificacio´ n de la Directiva 92/106/CEE del Consejo, de 7 de diciembre de 1992, relativa al establecimiento de normas comunes para determinados transportes combinados de mercancı´as entre Estados miembros; considerando el Dictamen del Comité de las Regiones de 16 de enero de 1997 sobre el «Libro Verde — Hacia una tarificacio´ n equitativa y eficaz del transporte — Opciones para la internalizacio´ n de los costes externos del transporte en la Unio´ n Europea» y sobre la «Propuesta de Directiva del Consejo relativa a la aplicacio´ n de grava´menes a los vehı´culos industriales por el uso de determinadas infraestructuras» (CDR 364/96 fin) (2); considerando el Dictamen del Comité de las Regiones de 12 de marzo de 1998 sobre «Una estrategia de transportes sostenible para los entes regionales y locales y la Unio´ n Europea» (CDR 255/97 fin) (3), en su 28o Pleno celebrado los dı´as 10 y 11 de marzo (sesio´ n del 11 de marzo), ha aprobado por unanimidad el presente Dictamen. 1. Introduccio´ n El Libro Blanco de la Unio´ n Europea «Tarifas justas por 1. 1. el uso de infraestructuras» supone la continuacio´ n coherente de las propuestas contenidas en su dı´a en el Libro Verde «Hacia una tarificacio´ n equitativa y eficaz del transporte» (4). Por tanto, dicho Libro Blanco es, como el mencionado Libro Verde, un (1) DO C 251 de 10. 8. 1998, p. 7. (2) DO C 116 de 14. 4. 1997, p. 58. (3) DO C 180 de 11. 6. 1998, p. 1. (4) COM(95) 691 final. elemento fundamental de la estrategia de la Comisio´ n Europea para el fomento de sistemas de transporte ma´s eficaces a través de la creacio´ n de un mercado en el cual las tarifas justas deben contribuir a garantizar de manera sostenible los sistemas de transporte y su desarrollo. 1. 2. Adema´s de los trabajos encargados por la Comisio´ n —como, por ejemplo, el informe del grupo de alto nivel sobre las asociaciones pu´ blico-privadas (1997) y el informe de los grupos de alto nivel sobre la tarificacio´ n de las infraestructuras del transporte (1998)—, se ha constituido también entretanto el «Consejo conjunto de Transporte y Medio Ambiente», que ha examinado las cuestiones relativas a la optimizacio´ n del 14. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 198/17 uso de la infraestructura existente y al trasvase a modos de transporte menos nocivos para el medio ambiente y ha pedido que se reduzca el consumo de combustible, las emisiones y el nivel de ruido. 1. 3. El Libro Blanco sen˜ ala de nuevo, por un lado, la gran importancia de las infraestructuras de transporte en Europa para el crecimiento econo´ mico, la movilidad de la mano de obra, la competitividad y la calidad de vida de los ciudadanos. Por otro, no obstante, observa también que la puesta a punto de tales infraestructuras y la optimizacio´ n de su uso son cada vez ma´s difı´ciles de alcanzar. El Comité sen˜ ala que las tendencias actuales de uso y volumen del transporte, junto a la creciente sobrecarga de las infraestructuras y la contaminacio´ n ambiental, ponen en cuestio´ n la sostenibilidad del transporte. El Comité acoge positivamente el reconocimiento de este hecho por parte de la Comisio´ n en su Libro Blanco. 2. Principales temas y orientaciones El Comité suscribe las siguientes orientaciones del Libro Blanco: La detallada exposicio´ n de los componentes de coste 2. 1. de las infraestructuras de transporte es u´ til y pra´ctica, ya que gracias a ella (independientemente del modo de transporte en cuestio´ n) se puede saber co´ mo se distribuyen los costes de las infraestructuras. En este sentido, también es fundamental que tanto los «costes fijos», que son independientes del volumen de tra´fico, como los «costes variables», que varı´an con los niveles de tra´fico, presenten componentes «internos» y «externos» de coste. La inclusio´ n de todos estos componentes de coste deberı´a garantizar la aplicacio´ n de un ana´lisis completo de los costes y beneficios sociales en relacio´ n con la oferta y el uso de la infraestructura. Asimismo, como sen˜ alo´ en su informe final el grupo de alto nivel sobre la tarificacio´ n de las infraestructuras del transporte, en primer lugar deberı´a establecerse cua´les son los elementos potenciales de coste y luego decidir qué elementos deberı´an formar la base de las tarifas que debera´n pagar los usuarios. 2. 2. Los impuestos y tarifas actuales para el transporte no se basan, por regla general, en verdaderos ana´lisis de costes, lo cual explica en parte los actuales problemas del sector, a saber: — falseamiento de la competencia entre Estados miembros; — falseamiento de la competencia entre modos de transporte; — no consideracio´ n de los aspectos sociales y ambientales del transporte; y — dificultades en la financiacio´ n de inversiones de infraestruc- tura. Adema´s, dadas unas condiciones marco por lo dema´s compa- rables, los diferentes sistemas de tarificacio´ n de los diversos Estados miembros falsean au´ n ma´s la relacio´ n de costes y beneficios (por ejemplo, la diferencia en el nivel de los impuestos sobre el consumo de combustibles hace que se reposte ma´s donde ma´s barato resulta, y no por donde ma´s se conduce el vehı´culo). El efecto de nuevas estructuras de tarificacio´ n deberı´a ser la promocio´ n tanto del uso eficaz de la infraestructura existente como de la habilitacio´ n eficiente de nueva infraestructura. 2. 3. Debe tenerse en cuenta el principio de subsidiariedad a la hora de desarrollar una estrategia comunitaria para la tarificacio´ n de las infraestructuras. Aunque algunos principios fundamentales de tarificacio´ n deberı´an aplicarse a todos los principales modos de transporte en cada Estado miembro, es inevitable que las estructuras y niveles de tarifas resultantes difieran en las diferentes regiones, en funcio´ n del modo y la situacio´ n, por diversos motivos econo´ micos y sociales. En este sentido, deberı´a asociarse a los entes locales y regionales en el proceso decisorio sobre la aplicacio´ n de tarifas, equilibrando la necesidad de evitar distorsiones de la competencia en la UE y los intereses econo´ micos, medioambientales y sociales a nivel local y regional. 2. 4. Al mismo tiempo, el Comité sen˜ ala que una futura estrategia comunitaria para la tarificacio´ n de las infraestructu- ras debe basarse en la aplicacio´ n de los mismos principios y similares condiciones marco para todos los Estados miembros, al tiempo que debe respetarse el principio de que quien contamina paga y el principio territorial (pago de los costes allı´ donde se originan). Sin embargo, deben tenerse en cuenta las circunstancias locales, de modo que el enfoque de la Comunidad debe incluir cierto grado de flexibilidad. La estrategia de costes propuesta parte de la idea de 2. 5. que una estrategia de tarificacio´ n orientada a los costes sociales marginales constituye una buena solucio´ n. Segu´ n la definicio´ n, los costes marginales son los costes variables que reflejan el coste que produce la utilizacio´ n de la infraestructura por cada vehı´culo adicional o unidad de transporte que usa la infraestructura. Sin entrar a evaluar exhaustivamente esta estrategia de tarificacio´ n de costes, hay que resaltar que una estrategia de ese tipo permite financiar las infraestructuras a través de las contribuciones de los usuarios, hasta el punto de poder utilizar los ingresos obtenidos por un modo de trans- porte en medidas de financiacio´ n de otros modalidades de transporte. La financiacio´ n cruzada permitira´ construir infraestructuras de transporte que ofrezcan tanto las condicio- nes para la intermodalidad como competencia intramodal. Sin embargo, el Comité también reconoce que cabe analizar otras formas de tarificacio´ n que no sea la tarificacio´ n de los costes sociales marginales, a saber, la tarificacio´ n en funcio´ n de la escasez. 2. 6. La decisio´ n sobre el uso de los ingresos procedentes del sistema de tarificacio´ n propuesto debe dejarse a los Estados miembros. Se trata de algo necesario, sobre todo en lo que se refiere a la inclusio´ n de los costes sociales externos, ya que so´ lo en ese caso se podra´n emplear los ingresos disponibles para reparar también los dan˜ os que surjan a nivel local; por tanto, debe garantizarse la participacio´ n de las regiones, conforme al principio de subsidiariedad. 2. 7. La propuesta de la Comisio´ n de aplicar una estrategia de tarificacio´ n orientada a los costes marginales para el conjunto de la infraestructura de transportes, todos los modos de transporte, terminales y sistemas de comunicacio´ n e informacio´ n se corresponde con la recomendacio´ n expuesta C 198/18 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 7. 1999 en el Dictamen sobre el Libro Verde «Hacia una tarificacio´ n equitativa y eficaz del transporte» (CDR 364/96 fin). El Libro Verde de la Comisio´ n (COM(95) 691) se centraba en los aspectos de la tarificacio´ n de las carreteras y los problemas de tra´fico. El Comité acoge positivamente el hecho de que el debate se amplı´e a toda la infraestructura del transporte. Igualmente, la aplicacio´ n gradual de una nueva estrate- 2. 8. gia comunitaria de tarificacio´ n se corresponde con la concep- cio´ n del Comité de las Regiones (véanse las recomendaciones expuestas en el Dictamen sobre el Libro Verde «Hacia una tarificacio´ n equitativa y eficaz del transporte»). Es especial- mente importante, en este sentido, ponerse de acuerdo en el método para establecer los costes marginales (algo a lo que también se referı´a el mencionado Dictamen). La fase preparatoria de tres an˜ os prevista para ello (fase I, 1998-2000) deberı´a ser suficiente. 2. 9. La reorganizacio´ n de los impuestos y tarifas existentes en el transporte, prevista en la fase II, sera´ necesaria para aplicar la estrategia de tarificacio´ n. Sin embargo, dado que la reorganizacio´ n de los impuestos y tarifas del transporte también esta´ directamente relacionada con la evolucio´ n del conjunto de la polı´tica fiscal, los plazos de aplicacio´ n del sistema de tarifas esta´n supeditados a la actuacio´ n de los gobiernos en materia de polı´tica fiscal en general. Ello implica también la posibilidad de que eventualmente la fase II del nuevo sistema de tarifas no pueda aplicarse en absoluto, por ejemplo, ante la imposibilidad de crear otras condiciones fiscales generales. 2. 10. Sin entrar en detalle en las medidas de aplicacio´ n para cada uno de los modos de transporte, hay que sen˜ alar que el Libro Blanco se concentra en las medidas prioritarias de las fases I y II. 2. 11. Dado que no se dispone de bases o ana´lisis de evaluacio´ n de costes, es imprescindible elaborar tales bases. Conviene que un comité de expertos nacionales haga un seguimiento de estos trabajos; en este sentido, el Comité de las Regiones solicita estar adecuadamente representado en dicho o´ rgano. 2. 12. El ana´lisis de costes deberı´a llevarse a cabo con un enfoque metodolo´ gico lo ma´s homogéneo posible para los diversos modos de transporte. Los métodos recomendados de transparencia en la contabilidad, incluida la «estimacio´ n de costes de transporte», ası´ como la mejora de las estadı´sticas de transporte, hacen temer que no sea posible completar los trabajos a corto plazo y por tanto no se pueda disponer a tiempo de ellos para utilizarlos como base. 2. 13. En lo que se refiere a las necesarias modificaciones de la polı´tica fiscal relativa al transporte, hay que sen˜ alar una vez ma´s el problema de tiempo que conlleva (véase punto 2. 9). 2. 14. Las disposiciones sobre ayudas pu´ blicas son funda- mentales para un nuevo sistema de costes comunitario que garantice tarifas justas por el uso de infraestructuras, dado que tales ayudas interfieren en la competencia. Por tanto, es correcto que se revisen los Reglamentos correspondientes en relacio´ n con el desarrollo de un nuevo sistema de costes. Sin embargo, esta´ claro que sera´ necesaria cierta flexibilidad en las normativas de ayudas pu´ blicas, con el fin de permitir la creacio´ n de infraestructuras en regiones periféricas y con escasa densidad de poblacio´ n. 3. Propuestas y recomendaciones 3. 1. Con referencia al Dictamen del Comité de las Regiones sobre el Libro Verde «Hacia una tarificacio´ n equitativa y eficaz del transporte» (CDR 364/96 fin) de 16 de enero de 1997, el Comité desea sen˜ alar una vez ma´s que difı´cilmente se podra´ modificar el uso de los diversos modos de transporte u´ nica- mente a través de los precios o los costes. El comportamiento esta´ influido por muchos otros factores (por ejemplo, psicolo´ - gicos, histo´ ricos, sociolo´ gicos, geogra´ficos, etc. ) que hacen que la demanda de modos de transporte no se pueda dirigir ma´s que insuficientemente a través de los precios, o, en otras palabras, que las modificaciones de comportamiento deseadas no puedan llevarse a cabo en la medida suficiente. El Comité sugiere otras formas de cambiar el comportamiento del usuario, por ejemplo, eliminar las ventajas de empresa que fomentan la utilizacio´ n del automo´ vil, tales como los incenti- vos fiscales y el aparcamiento gratuito. Los entes locales y regionales, conforme al principio de subsidiariedad, deberı´an recibir mayores poderes para llevar a cabo medidas que puedan modificar las pautas de los usuarios en funcio´ n de las condiciones en cada a´rea o regio´ n. 3. 2. En este sentido, hay que sen˜ alar una vez ma´s que los costes y los precios so´ lo pueden variar la eleccio´ n del medio de transporte si existen alternativas viables que tengan el mismo nivel de eficiencia y competitividad. Por tanto, allı´ donde sea necesario debera´n crearse nuevas infraestructuras de transporte (por ejemplo, redes transeuropeas); el Libro Blanco objeto de estudio ofrece al menos un comienzo, ya que la estrategia de tarificacio´ n de costes supone un requisito para la financiacio´ n de las infraestructuras a través de las contribuciones de los usuarios, ya que permite excepcional- mente imponer tarifas por encima de los costes marginales. Sin embargo, es de criticar el hecho de que hasta ahora 3. 3. apenas se haya ganado en exactitud en el ca´lculo de costes. La Comisio´ n ha intentado poner en marcha, a través de una multitud de propuestas de directivas, reglamentos, libros verdes y libros blancos (que naturalmente incluyen medidas sobre precios y costes en el transporte), una polı´tica de transportes adecuada a las necesidades actuales. La aplicacio´ n de dichas propuestas se ha visto lamentablemente frustrada, por un lado porque los modos de transporte afectados han elaborado estrategias de defensa que hasta el momento han llevado a la pra´ctica, y por otro porque los intereses nacionales han impedido consensuar un acuerdo en el Consejo. En este sentido, el Comité de las Regiones espera 3. 4. finalmente un cambio de opinio´ n de los responsables de tomar las decisiones. El Comité de las Regiones presenta las conclusiones y propuestas o recomendaciones siguientes: 3. 4. 1. El Comité acoge positivamente las propuestas del Libro Blanco como una base importante para continuar el 14. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 198/19 debate de fondo sobre los costes de las vı´as de transporte y espera que los temas tratados en dicho Libro Blanco, ası´ como las propuestas o medidas de solucio´ n contribuyan a poner en marcha una polı´tica de transportes orientada a la sostenibi- lidad. 3. 4. 9. El Comité recomienda que se tengan en cuenta las necesidades especiales del transporte regional y local en el a´mbito del transporte ferroviario, en lo que se refiere, sobre todo, a la adjudicacio´ n de la capacidad y de los trazados. 3. 4. 2. Las medidas incluidas en el Libro Blanco para cada modo de transporte exigen un cambio importante del sistema de impuestos y tarifas en el a´mbito del transporte. Las regiones y los municipios de la Unio´ n Europea suponen que se les incluira´ en el proceso decisorio o se les atendera´ en la reforma de dichas medidas fiscales. 3. 4. 3. El Comité comparte la opinio´ n de la Comisio´ n en el sentido de que un nuevo sistema de tarificacio´ n de los costes de las vı´as de transporte so´ lo puede introducirse gradualmente, en especial porque éste debe tener en cuenta la posicio´ n jurı´dica de partida de los diferentes modos de transporte y las complejas cuestiones planteadas por la introduccio´ n de nuevos ca´nones. El Comité comparte también, sin embargo, la opinio´ n de que ya en una primera fase deben ser posibles los primeros pasos en relacio´ n con la tarificacio´ n de los costes externos, especialmente allı´ donde es urgente a causa de la contamina- cio´ n o del volumen de transporte. El Comité insiste en que el nuevo sistema de tarifica- 3. 4. 4. cio´ n de costes esta´ concebido de tal forma, que el pago de las infraestructuras de transporte se produce en el punto donde se usan tales infraestructuras. Ello significa aplicar el llamado principio de territorialidad; so´ lo la aplicacio´ n de este principio hace transparente la inclusio´ n de costes externos. Las regiones directamente afectadas deben disponer de voz en la organiza- cio´ n del nuevo sistema de tarificacio´ n de costes. El Comité recomienda que el nuevo sistema de costes 3. 4. 5. incluya incentivos econo´ micos con vistas a que se tengan ma´s en cuenta la naturaleza y las tecnologı´as limpias con el medio ambiente, ya que dichas tecnologı´as reducen los elementos de coste externo negativos. 3. 4. 6. El Comité comparte la opinio´ n de la Comisio´ n en el sentido de que la decisio´ n sobre el uso de los ingresos procedentes de las tarifas e impuestos del transporte deben reservarse a los Estados miembros. En este sentido, el Comité considera que el uso de los ingresos —siempre que sea posible— debe revertir al nivel de las regiones y los municipios. El Comité parte de la idea de que un nuevo sistema 3. 4. 7. de costes se basa también en el principio de que quien contamina paga. Para que el ciudadano también lo vea ası´, deberı´a encontrarse un sistema lo ma´s sencillo y transparente posible y ponerse en conocimiento de la opinio´ n pu´ blica a través de la correspondiente campan˜ a. 3. 4. 8. El Comité comparte igualmente la opinio´ n de la Comisio´ n en el sentido de que en la tarificacio´ n de costes en el transporte por carretera debe hacerse hincapié en las tarifas en funcio´ n del uso de los vehı´culos industriales. En este sentido, hay que tener en cuenta que los sistemas de tarifas a nivel regional sean compatibles con los sistemas de tarifas de las zonas urbanas. Los sistemas de tarifas deberı´an establecerse con la garantı´a de que no se agravan las desventajas de los vehı´culos pesados de transporte de mercancı´as en las a´reas periféricas. 3. 4. 10. El Comité recomienda igualmente que se tengan ma´s en cuenta la asignacio´ n de franjas horarias y las tasas de aeropuerto en el transporte aéreo, de especial importancia para las regiones y los municipios. 3. 4. 11. Debido a la eficiencia energética del transporte marı´timo en relacio´ n con otros modos de transporte (por ejemplo, aéreo o por carretera), tanto el marco de tarificacio´ n como la polı´tica fiscal deberı´an fomentar un trasvase modal a la navegacio´ n de cabotaje y el transporte fluvial. Ello permitirı´a una reduccio´ n notable en las emisiones de CO2 en el transporte, segu´ n la Comunicacio´ n de la Comisio´ n sobre transporte y CO2 (COM(1998) 204 final). Asimismo, el sector del transporte marı´timo necesita un marco de tarificacio´ n y una polı´tica fiscal cuidadosamente estudiados para minimizar los efectos negativos del cara´cter periférico de las regiones que dependen del transporte marı´timo. 3. 4. 12. El Comité de las Regiones solicita una adecuada representacio´ n en el «comité de expertos nacionales para la tarificacio´ n de infraestructuras del transporte» previsto, con el fin de poder representar en él los intereses de las regiones y los municipios de la Unio´ n Europea. 3. 4. 13. El Comité comparte la opinio´ n de la Comisio´ n en el sentido de que hay que analizar especialmente los efectos de una modificacio´ n de la tarificacio´ n de costes del transporte en las zonas periféricas o menos desarrolladas. En tanto en cuanto se trate de a´reas con déficit de infraestructuras y escasa saturacio´ n, deberı´a ser posible mantener ma´s bajas las tarifas; asimismo, las medidas llevadas a cabo deberı´an permitir cierta flexibilidad en funcio´ n de necesidades locales y regionales. La participacio´ n de los poderes locales y regionales, conforme al principio de subsidiariedad, es fundamental en tanto en cuanto se trate de decisiones que afecten a las condiciones locales. El Comité propone que junto a los estudios e 3. 4. 14. investigaciones llevados a cabo también se realicen estudios ba´sicos sobre la medida en que puede orientarse el comporta- miento del usuario a través de costes y precios, ası´ como sobre cua´les son los otros factores principales que influyen en dicho comportamiento. El Comité teme que los costes individuales o los costes por el uso de infraestructuras concretas puedan ser tan elevados que sean inasumibles econo´ mica o socialmente y por tanto no puedan ponerse en pra´ctica. 3. 4. 15. El Comité de las Regiones propone, en este sentido, que se revisen perio´ dicamente los costes sociales marginales, ya que previsiblemente haya una serie de medidas diversas (por ejemplo, cambios en las estructuras de personal y gestio´ n en los ferrocarriles) que den como resultado menores costes y con ello costes sociales marginales diferentes. C 198/20 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 7. 1999 4. Conclusio´ n El Comité de las Regiones acoge positivamente el Libro 4. 1. Blanco de la Comisio´ n, ası´ como que haya incluido en él los principios de sostenibilidad y eficiencia y los objetivos de reduccio´ n de las emisiones de gases de efecto invernadero, como el CO2, en el transporte. Para un desarrollo econo´ mico y social de Europa basado en tales principios es esencial una buena infraestructura de transportes. La accio´ n propuesta en el documento de la Comisio´ n 4. 2. tiene por objeto producir un trasvase desde modos de trans- porte menos eficientes, como el transporte por carretera o el aéreo, al tiempo que fomenta la intermodalidad con modos de transporte ma´s eficientes en términos medioambientales, como el ferrocarril, el transporte marı´timo y el fluvial, que reducira´n la congestio´ n en las carreteras y las emisiones de gases de efecto invernadero. Sin embargo, para hacer ma´s eficiente el transporte por ferrocarril y convertirlo en una auténtica alternativa al transporte por carretera, es necesario liberalizar el mercado. Un mercado u´ nico en el transporte por ferrocarril abrirı´a el acceso entre las redes; el Comité apoya el desarrollo de RTE y de las superpistas ferroviarias transeuropeas de transporte de mercancı´as, que aumentarı´an enormemente la eficiencia. Bruselas, el 11 de marzo de 1999. 4. 3. Es obvio que los sistemas impositivos y de tarificacio´ n actuales vigentes en Europa esta´n muy relacionados con las distorsiones en el sector del transporte y las subsiguientes ineficiencia, congestio´ n y contaminacio´ n. El Comité acoge positivamente las propuestas de crear un sistema de tarificacio´ n basado en los principios del coste social marginal, quien contamina paga, territorialidad y de internalizacio´ n de los costes externos. El Comité hace hincapié en la importancia de un ana´lisis completo de costes y beneficios sociales en lo que se refiere a la creacio´ n de infraestructuras, ası´ como de los datos y estudios para calcular el marco de costes marginales. Las medidas que se pongan en pra´ctica tras el estableci- 4. 4. miento de un marco de tarificacio´ n traera´n consigo cambios significativos para los usuarios del transporte. Los entes locales y regionales tienen una funcio´ n muy importante en la promocio´ n de un uso ma´s eficiente del transporte. Un sistema de tarificacio´ n sencillo y justo que extienda el principio de que quien contamina paga, y que se comunique bien a la sociedad ayudara´ a asegurar el apoyo de la opinio´ n pu´ blica y a cambiar las actitudes y la conducta de los usuarios. El resultado perseguido por la actuacio´ n propuesta por 4. 5. la Comisio´ n es un mayor uso de una infraestructura de transporte ma´s eficiente y que proporcione pautas de uso adecuadas desde el punto de vista social y medioambiental. El Comité de las Regiones comparte esta opinio´ n. El Presidente del Comité de las Regiones Manfred DAMMEYER


title: 1999/213/ΕΚ: Απόφαση των αντιπροσώπων των κυβερνήσεων των κρατών μελών των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων, συνελθόντων στα πλαίσια του Συμβουλίου της 11ης Μαρτίου 1999 για την τροποποίηση της εσωτερικής συμφωνίας σχετικά με τα μέτρα που πρέπει να ληφθούν και τις διαδικασίες που πρέπει να ακολουθηθούν για την εφαρμογή της τέταρτης σύμβασης ΑΚΕ- ΕΚ

eurovoc_concepts:
ACP-EU Convention
application of the law
democracy
human rights
rule of law

formats: html pdf print

text: L 75/30 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 20. 3. 1999 II (Pq(cid:145)neir cia tgm isw(cid:151) tym opo(cid:148)ym dem apaite(cid:148)tai dglos(cid:148)eusg) SULBOUKIO APOVASG TYM AMTIPQOSYPYM TYM JUBEQMGSEYM TYM JQATYM LEKYM TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, SUMEKHOMTYM STA PKAISIA TOU SULBOUKIOU tgr 11gr Laqt(cid:148)ou 1999 cia tgm tqopopo(cid:148)gsg tgr esyteqij(cid:147)r sulvym(cid:148)ar swetij(cid:145) le ta l(cid:146)tqa pou pq(cid:146)pei ma kgvho(cid:151)m jai tir diadijas(cid:148)er pou pq(cid:146)pei ma ajokouhgho(cid:151)m cia tgm evaqloc(cid:147) tgr t(cid:146)taqtgr s(cid:151)lbasgr AJE-EJ (1999/213/EJ) OI AMTIPQOSYPOI TYM JUBEQMGSEYM TYM JQATYM LEKYM TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, SUMEKHOMTES STA PKAISIA TOU SULBOUKIOU, (cid:149)ti e(cid:148)mai sj(cid:149)pilo ma hespishe(cid:148) l(cid:148)a apotekeslatij(cid:147) diadi- jas(cid:148)a g opo(cid:148)a ha ajokouhe(cid:148)tai j(cid:145)he voq(cid:145) pou enet(cid:145)fetai to emdew(cid:149)lemo k(cid:147)xgr emdedeicl(cid:146)mym l(cid:146)tqym· (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, sto engr apojako(cid:151)lemg «sumh(cid:147)jg» jai tgm t(cid:146)taqtg s(cid:151)l- basg AJE-EJ, sto en(cid:147)r apojako(cid:151)lemg «s(cid:151)lbasg», g opo(cid:148)a upecq(cid:145)vg sto Kol(cid:146) stir 15 Dejelbq(cid:148)ou 1989 jai tqopopoi(cid:147)hgje le tg sulvym(cid:148)a pou upecq(cid:145)vg stom Lauq(cid:148)- jio stir 4 Moelbq(cid:148)ou 1995, tgm esyteqij(cid:147) sulvym(cid:148)a (1) swetij(cid:145) le ta l(cid:146)tqa pou pq(cid:146)pei ma kgvho(cid:151)m jai tir diadijas(cid:148)er pou pq(cid:146)pei ma ajokouh(cid:147)- soum cia tgm evaqloc(cid:147) tgr t(cid:146)taqtgr s(cid:151)lbasgr AJE-EJ, jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 7, (cid:149)ti jat(cid:145) tgm (cid:146)mmoia tou (cid:145)qhqou 366a tgr s(cid:151)lbasgr, le tom (cid:149)qo «sulbakk(cid:149)lemo l(cid:146)qor» moo(cid:151)mtai, avem(cid:149)r, g Joim(cid:149)tgta jai ta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r (cid:130)mysgr jai, avet(cid:146)qou, j(cid:145)he jq(cid:145)tor AJE· (cid:149)ti sumep(cid:150)r e(cid:148)mai amacja(cid:148)o ta jq(cid:145)tg l(cid:146)kg, cia tour tole(cid:148)r tour opo(cid:148)our jak(cid:151)ptei g s(cid:151)lbasg jai oi opo(cid:148)oi elp(cid:148)ptoum stir aqlodi(cid:149)tgter tym jqat(cid:150)m lek(cid:150)m, ma enousiodot(cid:147)soum to sulbo(cid:151)kio ma k(cid:145)bei tir apaqa(cid:148)tgter apov(cid:145)seir jat’ evaqloc(cid:147) tou (cid:145)qhqou 366a tgr s(cid:151)lbasgr, (cid:130)peita ap(cid:149) diabouke(cid:151)seir le tgm Epitqop(cid:147), Ejtil(cid:150)mtar: APOVASIFOUM TA ENGS: (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 5 tgr s(cid:151)lbasgr, o sebasl(cid:149)r tym amhqyp(cid:148)mym dijaiyl(cid:145)tym, tym dglojqatij(cid:150)m aqw(cid:150)m jai tou jq(cid:145)tour dija(cid:148)ou apoteke(cid:148) heleki(cid:150)der stoiwe(cid:148)o tgr s(cid:151)l- basgr· (cid:149)ti to (cid:145)qhqo 366a tgr s(cid:151)lbasgr pqobk(cid:146)pei (cid:149)ti e(cid:145)m (cid:146)ma sulbakk(cid:149)lemo l(cid:146)qor heyq(cid:147)sei (cid:149)ti (cid:146)ma (cid:145)kko sulbakk(cid:149)lemo l(cid:146)qor ah(cid:146)tgse upowq(cid:146)ys(cid:147) tou (cid:149)som avoq(cid:145) (cid:146)ma ap(cid:149) ta j(cid:151)qia stoiwe(cid:148)a pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 5, d(cid:151)matai ma jak(cid:146)sei to (cid:145)kko sulbakk(cid:149)lemo l(cid:146)qor ma diemeqc(cid:147)sei dia- bouke(cid:151)seir jai, up(cid:149) oqisl(cid:146)mer pqo(cid:153)poh(cid:146)seir, ma k(cid:145)bei ta emdedeicl(cid:146)ma l(cid:146)tqa· ta l(cid:146)tqa aut(cid:145) e(cid:148)mai dumat(cid:149), em am(cid:145)cjg, akk(cid:145) l(cid:149)mom yr (cid:151)stato l(cid:146)so, ma (cid:146)woum tg loqv(cid:147) tgr leqij(cid:147)r (cid:147) pk(cid:147)qour amastok(cid:147)r tgr evaqloc(cid:147)r tgr s(cid:151)l- basgr (cid:146)mamti tou oije(cid:148)ou sulbakk(cid:149)lemou l(cid:146)qour· (1) EE L 229 tgr 17. 8. 1991, s. 301. (cid:129)qhqo 1 Let(cid:145) to (cid:145)qhqo 2 tgr esyteqij(cid:147)r sulvym(cid:148)ar, pqost(cid:148)hetai to aj(cid:149)kouho (cid:145)qhqo: «(cid:129)qhqo 2a G h(cid:146)sg tym jqat(cid:150)m lek(cid:150)m cia tgm evaqloc(cid:147) tou (cid:145)q- hqou 366a tgr s(cid:151)lbasgr, (cid:149)tam jak(cid:151)ptei h(cid:146)lata elp(cid:148)- ptomta stgm aqlodi(cid:149)tgt(cid:145) tour, jahoq(cid:148)fetai ap(cid:149) to Sulbo(cid:151)kio to opo(cid:148)o emeqce(cid:148) s(cid:151)lvyma le tgm ap(cid:149)vasg tgr 11gr Laqt(cid:148)ou 1999 swetij(cid:145) le tg diadijas(cid:148)a evaq- loc(cid:147)r t(cid:146)taqtgr s(cid:151)lbasgr, AJE-EJ. E(cid:145)m ta swediaf(cid:149)lema l(cid:146)tqa jak(cid:151)ptoum tole(cid:148)r pou elp(cid:148)ptoum stgm aqlodi(cid:149)tgta tym jqat(cid:150)m lek(cid:150)m, to Sulbo(cid:151)kio lpoqe(cid:148) ep(cid:148)sgr ma emeqce(cid:148) jat(cid:149)pim pqytobou- k(cid:148)ar em(cid:149)r jq(cid:145)tour l(cid:146)kour. » tou (cid:145)qhqou 366a tgr 20. 3. 1999 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 75/31 G paqo(cid:151)sa ap(cid:149)vasg aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei tgm ep(cid:149)lemg gl(cid:146)qa ap(cid:149) tg dglosieus(cid:147) tgr stgm Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym. (cid:129)qhqo 2 Bqun(cid:146)kker, 11 Laqt(cid:148)ou 1999. O Pq(cid:149)edqor J. TRITTIN


title: Työturvallisuuden ja työterveyden taloudelliset vaikutukset Euroopan unionin jäsenvaltioissa.

eurovoc_concepts:
EU Member State
economic consequence
economic sanctions
employment policy
occupational health
occupational safety
short-term monetary support
social security
type of business


title: Europa-Parlamentets forretningsorden

eurovoc_concepts:
European Parliament
parliamentary rules of procedure

formats: html print


title: Règlement (CE) n° 531/1999 de la Commission du 11 mars 1999 établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 12. 3. 1999 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 63/11 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 531/1999 DE LA COMMISSION du 11 mars 1999 (cid:130)tablissant les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation pour la d(cid:130)termination du prix d’entr(cid:130)e de certains fruits et l(cid:130)gumes LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, consid(cid:130)rant que, en application des crit(cid:138)res susvis(cid:130)s, les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation doivent (cid:136)tre fix(cid:130)es aux niveaux repris (cid:133) l’annexe du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement, vu le r(cid:138)glement (CE) no 3223/94 de la Commission, du 21 d(cid:130)cembre 1994, portant modalit(cid:130)s d’application du r(cid:130)gime (cid:133) l’importation des fruits et l(cid:130)gumes (1), modifi(cid:130) en (CE) no 1498/98 (2), et dernier lieu par le r(cid:138)glement notamment son article 4 paragraphe 1, consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement (CE) no 3223/94 pr(cid:130)voit, en application des r(cid:130)sultats des n(cid:130)gociations commerciales multilat(cid:130)rales du cycle d’Uruguay, les crit(cid:138)res pour la fixation par la Commission des valeurs forfaitaires (cid:133) l’im- portation des pays tiers, pour les produits et les p(cid:130)riodes qu’il pr(cid:130)cise dans son annexe; A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation vis(cid:130)es (cid:133) l’article 4 du r(cid:138)glement (CE) no 3223/94 sont fix(cid:130)es comme indiqu(cid:130) dans le tableau figurant en annexe. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 12 mars 1999. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 11 mars 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 337 du 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 du 15. 7. 1998, p. 4. L 63/12 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 12. 3. 1999 ANNEXE du r(cid:138)glement de la Commission, du 11 mars 1999, (cid:130)tablissant les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation pour la d(cid:130)termination du prix d’entr(cid:130)e de certains fruits et l(cid:130)gumes Code NC Code des pays tiers (1) (en EUR par 100 kg) Valeur forfaitaire (cid:133) l’importation 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 068 999 220 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 052 600 999 388 400 404 508 512 528 720 728 999 052 388 400 512 528 624 999 72,5 38,0 174,5 95,0 160,7 160,7 276,6 276,6 113,9 154,8 134,4 60,4 47,9 46,5 50,0 48,7 50,7 46,6 86,1 66,3 102,8 82,1 72,4 89,0 92,7 91,8 95,2 95,7 90,2 122,9 70,4 79,8 64,4 70,8 71,0 79,9 (1) Nomenclature des pays fix(cid:130)e par le r(cid:138)glement (CE) no 2317/97 de la Commission (JO L 321 du 22. 11. 1997, p. 19). Le code «999» repr(cid:130)sente «autres origines»


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 762/99 af Anna KARAMANOU Lige deltagelse af mænd og kvinder i beslutningsprocesserne

eurovoc_concepts:
civil servant
decision-making
gender equality
institutional structure
participation of women
power to appoint

text: 29. 11. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 341/143 (1999/C 341/203) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0762/99 af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen (11. marts 1999) Om: Lige deltagelse af mænd og kvinder i beslutningsprocesserne Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at træffe på baggrund af de få fremskridt, der kan konstateres i forbindelse med gennemførelsen af Rådets henstilling af 2. december 1996 om lige deltagelse af kvinder og mænd i beslutningsprocesserne? Hvilken positiv indsats agter Kommissionen at gøre til fordel for det lavest repræsenterede køn (kvinderne) jf. Amsterdam-traktatens artikel 141? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pàdraig Flynn (9. april 1999) Kommissionen har i en række henseender aktivt bestræbt sig på at sikre den faktiske gennemførelse af de mål, der var fastsat i Rådets henstilling af 2. december 1996, som det ærede medlem henviser til. Således har Kommissionen f. eks. tilskyndet medlemsstaterne til at træffe de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af Rådets henstilling ved at organisere et seminar for højtstående tjenestemænd udpeget af regeringerne i maj 1998. Den har ligeledes aktivt støttet aktioner foreslået af medlemsstaterne eller af ikke- statslige organisationer med sigte på at fremme en afbalanceret deltagelse af kvinder og mænd i beslutnings- tagningen. Blandt disse kan nævnes en konference på højt niveau planlagt af de franske myndigheder i april 1999 i Paris med deltagelse af ministre fra medlemsstaterne om dette emne. Endelig er det værd at understrege, at Kommissionen i overensstemmelse med henstillingen har anmodet medlemsstaterne om inden udgangen af maj 1999 at indsende en rapport om de foranstaltninger, der træffes for at iværksætte henstillingen. På grundlag af de svar, medlemsstaterne giver på det tilsendte spørgeskema, vil Kommissionen udarbejde en rapport, som oversendes til Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg inden årets udgang. For så vidt angår anvendelse af henstillingen i Kommissionens egne administrative strukturer, har den siden 1995 hvert år vedtaget mål for udnævnelse af kvinder i ledende stillinger. Der har således kunnet registreres en klar forbedring af kvindernes repræsentation i årenes løb, især på direktørniveau (19 kvindelige direktører i december 1998 mod 4 i januar 1995) og på mellemlederplan (ekspeditionssekretær- og konsulentstillinger) (andelen af kvinder er gået fra 8,3 % til 11,4 % i kategori A og fra 28,2 % til 38,7 % i kategori LA i den samme periode). I gennemsnit tegner kvinderne sig for 13,3 % af de ledende stillinger i Kommissionen. Det ærede medlem henvises endvidere til det svar, Kommissionen gav på skriftlig forespørgsel E-4089/98 af Blak (1). I spørgsmålet om artikel 141 i Amsterdam-traktaten er Kommissionen i færd med at undersøge følgerne af traktatens ikrafttræden og mulighederne for den fremtidige udvikling. (1) EFT C 297 af 15. 10. 1999. (1999/C 341/204) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0781/99 af Sören Wibe (PSE) til Kommissionen (22. marts 1999) Om: EU-tilskud til virksomhedsflytning Den amerikanske storkoncern Lear, som fremstiller autodele, har med 20 mio. SEK i tilskud etableret en afdeling i Bengtsfors. Koncernen flytter nu en del af produktionen til Portugal. Ca. 75 mio. SEK fra EU og 75 mio. SEK i skattelempelser fra Portugal har medvirket til, at koncernen traf denne afgørelse. Mindst 350 personer, fortrinsvis syerske, mister deres arbejde. De ansatte er rasende. Skal EU-tilskud virkelig gå til at lokke


title: Résolution sur les violations des droits de l'homme en Colombie

eurovoc_concepts:
Colombia
homicide
paramilitary force
revaluation

text: C 175/252 FR Journal officiel des Communaute´s europe´ennes 21. 6. 1999 Jeudi, 11 mars 1999 7. charge son Pre´sident de transmettre la pre´sente re´solution au Conseil, a` la Commission, au Conseil de l’Europe, a` l’Assemble´e parlementaire de l’OSCE, aux pre´sidents du groupe de Minsk de l’OSCE, aux parlements d’Arme´nie et d’Azerbaı¨djan et aux repre´sentants du Karabakh. 7. Droits de l’homme a) B4-0240, 0249, 0258, 0274, 0298 et 0308/99 Re´solution sur la situation des droits de l’homme a` Cuba Le Parlement europe´en, A. conside´rant les lois dernie`rement adopte´es quant a` la modification du code pe´nal et de protection de l’inde´pendance nationale, ayant pour effet d’e´largir le champ d’application tout comme la dure´e des peines, jusque et y compris la peine de mort, B. conside´rant la de´tention et l’incarce´ration sans chef d’inculpation de Vladimiro Roca, Fe´lix Bonne, Marta Beatriz Roque et Rene´ Go´mez Manzano, le 16 juillet 1997, a` la suite de la publication du document intitule´ «La patrie appartient a` tous», invitant a` l’abstention e´lectorale a` titre de moyen pacifique de lutte contre le re´gime de Cuba, C. conside´rant les de´lais importants, pre`s d’un an, ne´cessaires pour qualifier de «se´dition» le dossier d’incarce´ration, le de´lai de 19 mois pour rendre le jugement, intervenu le 1er mars 1999, avec interdiction d’acce`s aux repre´sentants diplomatiques de l’Union europe´enne et aux me´dias, ainsi que le bref laps de temps, 13 heures, ne´cessaire au tribunal pour rendre son arreˆt, D. conside´rant la de´tention de 50 opposants et l’assignation a` re´sidence de 60 dissidents a` la veille du jugement et jusqu’a` ce que soit rendu l’arreˆt; rejette l’adoption des nouvelles lois qui, entre autres mesures envisage´es, e´largissent le champ 1. d’application de la peine de mort et restreignent l’exercice des liberte´s fondamentales; invite les autorite´s cubaines a` libe´rer tous les prisonniers politiques, a` commencer par les quatre 2. personnes juge´es; condamne la de´tention et l’assignation a` re´sidence d’opposants et de dissidents, en violation 3. flagrante des droits de l’homme; 4. invite le Conseil et la Commission a` poursuivre leurs efforts tendant a` faire e´voluer Cuba de manie`re positive au travers d’un dialogue constructif, tout en affirmant les principes de l’Union europe´enne en matie`re de respect des droits de l’homme et des valeurs de´mocratiques, et en s’assurant que les programmes de l’Union europe´enne y contribuent; charge son Pre´sident de transmettre la pre´sente re´solution au Conseil, a` la Commission, aux autorite´s 5. cubaines et a` l’Assemble´e nationale populaire de Cuba. b) B4-0237, 0273, 0287, 0292 et 0296/99 Re´solution sur les violations des droits de l’homme en Colombie Le Parlement europe´en, − vu ses re´solutions ante´rieures au sujet de la Colombie, − vu la prochaine session de la commission des droits de l’homme de l’ONU,


title: WRITTEN QUESTION No. 763/99 by Petrus CORNELISSEN Avalanche disasters in the Alps

eurovoc_concepts:
Alpine Region
afforestation
applied research
atmospheric conditions
cartography
environmental research
environmental risk prevention
meteorology
natural disaster
natural hazard

text: 3. 12. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 348/129 in consultation with the Cypriot government, Based on this request, the Commission has sponsored, bi-communal activities both inside and outside the island that have resulted in a better understanding of the Union and its policies and in reinforcing direct contacts between the two Cypriot communities. The Commission, however, has not financed any ‘institutions’ or ‘organizations’ that have their seat in the north of Cyprus. (1999/C 348/175) WRITTEN QUESTION E-0760/99 by Roberto Speciale (PSE) to the Commission (29 March 1999) Subject: Civil and political rights in Cuba Four political dissidents, in detention for more than 18 months without their rights being protected in any way, are currently being ‘tried’ in Cuba. At the same time dozens of dissidents are in custody or preventive detention apparently in order to prevent any demonstration of public protest. These people (intellectuals and journalists) are accused of having expressed opinions and drafting a text entitled ‘The country belongs to everyone’. 1. What has the Commission done and what does it intend to do to convey to the Cuban authorities the EU’s firm opposition to a method that violates basic civil and political rights and to call for the release of the dissidents? 2. How does the Commission intend to again urge an end to the unreasonable and harmful economic blockade imposed by the USA 40 years ago and the opening up of Cuban society to political pluralism and freedom of thought and speech repeatedly called for by the European Parliament? Answer given by Mr Pinheiro on behalf of the Commission (21 April 1999) The Cuban courts have sentenced the members of the Grupo de Trabajo de la Disidencia Interna (Internal Dissidents’ Working Group), Vladimiro Roca (five years), Félix Antonio Bonne (four years), René Gómez (four years) and Marta Roque (three years) after putting them on trial for having exercised their right to freedom of expression, a right which is universally recognised. Once the trial verdict was made public, the European Union immediately issued a statement expressing its deep regret at the dissidents’ sentences and the way in which the trial had been conducted; it called for the four to be rapidly released. The Commission will continue to use the means at its disposal to give positive encouragement to the process of transition to pluralist democracy and respect for human rights and fundamental freedoms, in the context of the Common Position of 2 December 1996. Against this background, the Commission has been closely monitoring the state of human rights and fundamental freedoms in Cuba and has been taking part in the European Union’s political dialogue. It has also been providing humanitarian aid and targeted economic assistance to encourage the country to open up its economy to the outside. (1999/C 348/176) WRITTEN QUESTION P-0763/99 by Petrus Cornelissen (PPE) to the Commission (11 March 1999) Subject: Avalanche disasters in the Alps 1. Does the Commission propose to contribute to the debate on possible measures to limit as far as possible the likelihood of avalanche disasters in the Alps, and the consequences of such disasters when they do occur?


title: Commission Regulation (EC) No 536/1999 of 11 March 1999 concerning tenders notified in response to the invitation to tender for the export of rye issued in Regulation (EC) No 1746/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
export tax
rye

text: L 63/32 EN Official Journal of the European Communities 12. 3. 1999 COMMISSION REGULATION (EC) No 536/1999 of 11 March 1999 concerning tenders notified in response to the invitation to tender for the export of rye issued in Regulation (EC) No 1746/98 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organisation of the market in cereals (1), as last amended by Regulation (EC) No 923/96 (2), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1501/ 95 of 29 June 1995 laying down certain detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 1766/92 on the granting of export refunds on cereals and the measures to be taken in the event of disturbance on the market for cereals (3), as last amended by Regulation (EC) No 2513/98 (4), and in particular Article 7 thereof, Whereas an invitation to tender for the refund and/or the tax for the export of rye to all third countries was opened pursuant to Commission Regulation (EC) No 1746/98 (5); Whereas Article 7 of Regulation (EC) No 1501/95 allows the Commission to decide, in accordance with the pro- cedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92 and on the basis of the tenders notified, to make no award; Whereas on the basis of the criteria laid down in Article 1 of Regulation (EC) No 1501/95 a maximum refund or minimum tax should not be fixed; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 No action shall be taken on the tenders notified from 5 to 11 March 1999 in response to the invitation to tender for the refund or the tax for the export of rye issued in Regulation (EC) No 1746/98. Article 2 This Regulation shall enter into force on 12 March 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 11 March 1999. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 126, 24. 5. 1996, p. 37. (3) OJ L 147, 30. 6. 1995, p. 7. (4) OJ L 313, 21. 11. 1998, p. 16. (5) OJ L 219, 7. 8. 1998, p. 3


title: "Komission tiedonanto lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvasta väkivallasta", ja "Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntatoimenpiteitä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (Daphne-ohjelma) (vuosille 2000-2004)"

eurovoc_concepts:
EU programme
action programme
child
violence
woman

text: 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/61 Alueiden komitean lausunto aiheista: – – ”Komission tiedonanto lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvasta väkivallasta”, ja ”Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntatoimenpiteitä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (Daphne-ohjelma) (vuosille 2000-2004)” (1999/C 198/12) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission tiedonannon lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvasta väkivallasta sekä muutetun ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntatoimenpiteitä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (DAPHNE-ohjelma) (vuosille 2000–2004) (KOM(1998) 335 lopull. – 98/0192 (CNS) ja KOM(1998) 82 lopull. – 98/0192 COD), (1) ottaa huomioon Euroopan komission 18. helmikuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 129 artiklan mukaisesti tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon komitean työvaliokunnan 16. syyskuuta 1998 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 7:n ”Koulutus – Ammattikoulutus – Kulttuuri – Nuoriso – Urheilu – Kansalaisten oikeudet” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 7:n 10. maaliskuuta 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 300/98 rev. 1), jonka esittelijät olivat Laurette Onkelinx ja Mathilde van den Brink, ottaa huomioon Brysselissä 4. joulukuuta 1998 pidetyssä seminaarissa ”Lasten suojeleminen hyväksi- käytöltä ja alueellinen yhteistyö” EU:n paikallis- ja alueviranomaisille esitetyt suositukset (valiokunta 7 järjesti Daphne-aloitteesta rahoitusta saaneen seminaarin yhteistyössä Yhdistyneen kuningaskunnan valtakunnallisen lastensuojelujärjestön ”National Society for the Prevention of Cruelty to Children” [NSPCC] ja Irlannin valtakunnallisen lastensuojelujärjestön ”The Irish Society for the Prevention of Cruelty to Children” [ISPCC] kanssa), hyväksyi 10. –11. maaliskuuta 1999 pitämässään 28. täysistunnossa (maaliskuun 11. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1. 1. Lapsiin ja nuoriin kohdistuva väkivalta Lapsiin ja nuoriin kohdistuva väkivalta on vakava 1. 1. 1. joka valitettavasti on levinnyt yhteiskunnallinen ongelma, kaikkiin yhteiskuntaluokkiin riippumatta niiden yhteiskunnal- lis-taloudellisesta ja kulttuurisesta kehitystasosta. suhteet ja yhteiskunnallinen asema, perheen hajoaminen ja yhteiskuntaan sopeutumisen puute sekä alkoholin ja huumei- den käyttöön liittyvät ongelmat ovat kuitenkin tekijöitä, jotka lisäävät huomattavasti väkivallan esiintymisen vaaraa ja siten lasten haavoittuvuutta. Väkivalta voi olla fyysistä, seksuaalista tai psykologista pahoinpitelyä, alaikäisten hyväksikäytön tiet- tyjä muotoja tai alaikäisten tai vastasyntyneiden hylkäämistä. Näitä ilmiöitä esiintyy kaikkialla maailmassa ja siten myös Euroopassa. Lisäksi AK korostaa erityisesti, että on tärkeää kehittää huumeiden ja alkoholin väärinkäytön perheym- päristölle aiheuttamien vaikutusten tutkimusta. Lasten pahoinpitelyä ovat kaikki sellaiset yksilöiden, 1. 1. 2. tekemättä jättämät laitosten tai yhteiskunnan tekemät teot sekä niiden seuraukset, jotka riistävät lapsilta heidän vapautensa tai oikeutensa ja/tai vaikeuttavat heidän optimaalis- ta kehitystään. tai Lapsiin kohdistuvasta väkivallasta puhuttaessa ei 1. 1. 4. voida jättää huomiotta vakavaa ongelmaa, jonka aiheuttavat Internetiä lapsipornon levittämiseen käyttävät verkostot. On selvää, että hajautuneen rakenteensa ja maailmanlaajuisen levinneisyytensä vuoksi Internet voi helpottaa tällaisten verkos- tojen rakentumista ja kehitystä. 1. 1. 3. Keskimääräistä huonommat sosioekonomiset olo- (1) EYVL C 259, 18. 8. 1998, s. 2. EYVL C 89, 30. 4. 1998, s. 42. 1. 1. 5. Toisaalta Internetin avoin luonne voi myös auttaa tunnistamaan ja saamaan kiinni näissä verkostoissa toimivia henkilöitä, kuten hiljattainen ”Wonderland”-verkon hajottami- seen johtanut laaja kansainvälinen operaatio osoitti. Vaikka C 198/62 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 onkin syytä pitää mielessä niiden vaarojen vakavuus, joita pedofiiliverkostojen toiminta Internetissä aiheuttaa, ei kuiten- kaan pidä keskittyä vain ja ainoastaan tähän ongelmaan: lapsiin kohdistuvan väkivallan ensinnäkin se on vain yksi monista puolista, ja toisaalta verkostoissa oleva laiton aineisto muodostaa vain murto-osan Internetin sisällöstä. 1. 1. 6. Vaikka lasten seksuaalinen hyväksikäyttö ja kaupun- kien ja erityisesti koulujen väkivalta ovat julkisuudessa paljon esillä, on syytä muistaa, että suurin osa väkivallanteoista, heitteillejätöistä ja pahoinpitelyistä tapahtuu yleensä perheym- päristössä. Tietyt alue- ja paikallisyhteisöt voivat toteuttaa toimivaltansa puitteissa erityistoimia lasten suojelemiseksi: lasten sijoittaminen sijaisperheisiin tai erityislaitoksiin, vai- keuksissa olevien perheiden seuranta, taloudellinen tuki jne. 1. 1. 7. Lisäksi on todettu olevan vaarana, että hyväksikäyte- tyistä ja pahoinpidellyistä lapsista tulee vuorostaan väkivallan- tekijöitä ja pahoinpitelijöitä. Kaikki väkivallanteot vaikuttavat paitsi uhriin, myös 1. 1. 8. hänen perheeseensä ja koko yhteiskuntaan. Lapsiin kohdistu- vat väkivallanteot, perheessä koettu väkivalta tai tiedotusväli- neissä nähty väkivalta vahingoittavat aina lasten fyysistä ja psyykkistä terveyttä ja heidän tunne-elämäänsä. Aiheutuneiden vaurioiden parantamiseen tarvitaan lääketieteellistä ja psyyk- kistä hoitoa sekä sosiaalista huolenpitoa. 1. 2. Kansainvälinen ja eurooppalainen tausta 1. 2. 1. Maailmanlaajuisen keskitetyn toiminnan välttämät- tömyys ihmisoikeuksien puolustamiseksi ja väkivallan lopetta- miseksi on jo kauan tunnustettu eri tasoilla ja eri tavoin. 1. 2. 2. Maailmanlaajuisesti ihmisoikeuksien yleismaailmalli- nen julistus vuodelta 1948, Yhdistyneiden kansakuntien yleis- sopimus lasten oikeuksista vuodelta 1989 – jonka 19 artiklassa vahvistetaan alle 18-vuotiaiden oikeus tulla suojelluiksi kaiken- laiselta kaltoin kohtelulta tai hyväksikäytöltä, mukaan lukien seksuaalinen väkivalta –, vuonna 1990 järjestetty Lasten kansainvälinen huippukokous sekä vuonna 1996 Tukhol- massa järjestetyn, ensimmäisen kaupallisessa tarkoituksessa tapahtuvaa lasten seksuaalista hyväksikäyttöä käsitelleen maa- ilmankonferenssin julistus ja toimintasuunnitelma ovat tärkeitä merkkipaaluja ja perusta alalla vastedes toteutettavalle kansalli- selle ja kansainväliselle toiminnalle. 1. 2. 3. Euroopan tasolla ihmisoikeuksien ja perusvapauk- sien suojaamista koskevassa Euroopan yleissopimuksessa tun- nustetaan kaikkien yksilöiden – naiset ja lapset mukaan lukien – oikeudet välttyä tulemasta kohdelluksi ”epäinhimillisesti ja alentavasti”. 1. 2. 4. Lisäksi Riiassa vuonna 1998 järjestetty Itämeren maiden huippukokous rohkaisi jäsenvaltioita liittymään Eu- roopan unionin yhteisiin toimiin ihmiskaupan ja lasten kaikki- naisen hyväksikäytön torjumiseksi. Kaikkia näitä näkökohtia on syytä pohtia tarkoin ja 1. 1. 9. tältä pohjalta määrittää uudelleen Euroopan unionin toimet ja tehtävät tällä alalla. 1. 3. 1. Unioni, sen jäsenvaltiot ja toimielimet ovat kaikki erittäin tärkeässä asemassa väkivallan vastaisessa toiminnassa. 1. 3. Euroopan unionin vastaukset 1. 1. 10. On mahdotonta arvioida täsmällisesti kustannuksia, joita väkivallasta koituu yhteiskunnalle. On kuitenkin selvää, että Euroopan unionin jäsenvaltiot käyttävät huomattavan määrän varoja tästä yhteiskunnallisesta ongelmasta johtuviin sairaanhoitokustannuksiin, psykologiseen ja sosiaaliseen hoi- toon ja oikeudellisiin seuraamuksiin. 1. 1. 11. Vaikka ongelman taloudellinen puoli kiistatta on merkittävä, on sen inhimillistä aspektia edelleen pidettävä kaikkein tärkeimpänä ja siksi tuettava kaikkia toimia, joiden tavoitteena on riskien vähentäminen sekä lapsiin kohdistuvien väkivallantekojen, heitteillejättöjen ja pahoinpitelyjen estämi- nen. Näiltä osin on korostettava tiettyjen alue- ja paikallisyh- teisöjen merkittävää roolia äitien ja lasten suojelussa ja lapsiin kohdistuvassa sosiaalituessa. Näillä yhteisöillä on erityisiä vastuualueita erityisesti lasten pahoinpitelyä ennalta estävissä terveys- ja sosiaalialan toimissa. Tähän liittyen AK tähdentää valistuskampanjoiden 1. 1. 12. arvoa lasten turvallisuuden kannalta sekä koulussa että harras- tusten parissa. Läheisyys- ja täydentävyysperiaatteita kunnioittaen 1. 3. 2. on välttämätöntä vahvistaa ja kehittää yhteisön toimintaa tällä alalla. Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission aloit- 1. 3. 3. teesta on jo toteutettu useita, erityisesti koulutukseen sekä audiovisuaaliseen ja uuden teknologian alaan liittyviä toimia. Myös Eurooppa-neuvosto hyväksyi toukokuussa 1998 suosi- tuksen alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa. Toimintaohjelma, jonka tavoitteena on edistää Internetin turvallista käyttöä, on parhaillaan hyväksyn- tävaiheessa. 1. 4. Naisiin kohdistuva väkivalta Naisiin kohdistuva väkivalta on vuoden 2000 lähes- 1. 4. 1. tyessä edelleen maailmanlaajuinen ilmiö. Joka toinen nainen on joutunut vähintään kerran elämässään seksuaalisen väkivallan kohteeksi. Seksuaalista väkivaltaa esiintyy useassa muodossa, kuten tuonnempana selvitetään. On pettymys, että seksuaalista väkivaltaa vastaan tarvitaan ohjelmia huolimatta kaikesta tähän ilmiöön kiinnitetystä huomiosta ja siihen liittyvästä toiminnas- ta. Kyseisten ohjelmien tärkeyttä ei voi kiistää. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/63 1. 4. 2. sukupuolensa vuoksi kohdistettavana väkivaltana. Ymmärrämme naisiin kohdistuvan väkivallan heihin 1. 5. Kansainvälinen ja eurooppalainen tausta 1. 4. 3. Se sisältää seksuaalisen väkivallan, joksi määritellään jokainen vuorovaikutustilanne, jossa joku pakotetaan seksuaa- liseen lähentelyn kohteeksi, seksitekoihin tai alistumaan niiden uhriksi (1). Siihen kuuluu myös prostituutioon pakottaminen ja naiskauppa, jonka päämääränä on seksuaalinen hyväksikäyttö. 1. 4. 4. Sukupuolinen väkivalta käsittää myös kotona tehtä- vän väkivallan, eli sen, että miespuolinen kumppani uhkaa naispuolista (entistä) kumppaniaan kotona fyysisellä ja psyyk- kisellä väkivallalla (2). Tuemme näkemystä, jonka mukaan haavoittuvat 1. 4. 5. naisryhmät, kuten vammaiset, vähemmistöt, siirtolaiset ja vangit, ovat muita suuremmassa vaarassa joutua väkivallan kohteeksi. 1. 4. 6. Naisiin kohdistettava seksuaalinen väkivalta johtaa henkilökohtaiseen kärsimykseen ja vammautumiseen. Naisiin kohdistettu väkivalta on siis kallis ilmiö yhteiskunnalle. Erään alankomaalaisen tutkimuksen mukaan naisiin kohdistuvan vakavan ja erittäin vakavan kotiväkivallan – uhreina noin 50 000 naista – kustannukset ovat 332,6 miljoonaa guldenia vuodessa. Summa sisältää oikeudenkäynti- ja poliisikulut, lääketieteelliset kustannukset, psykososiaalisen avun sekä kor- vaukset (3). Naisiin kohdistuvan väkivallan estäminen ja siitä ilmoittaminen varhaisessa vaiheessa on välttämätöntä ja mah- dollista. Tärkeänä edellytyksenä tälle on, että perustetaan ilmoituskeskuksia, joihin on yksinkertaista ottaa yhteyttä. Naisille on taattava helppo pääsy keskuksiin etnisestä taustasta, kulttuurista tai kansalaisuudesta riippumatta, olivatpa he yh- teisön kansalaisia tai eivät. Toinen tärkeä edellytys on, että asukkaiden kanssa 1. 4. 7. paljon tekemisissä olevilla virkamiehillä (esimerkiksi sosiaali- toimen perustyöntekijöillä) on riittävästi asiantuntemusta, jotta he pystyvät tunnistamaan ajoissa väkivallan merkit kotona ja kodin lähipiirissä. 1. 4. 8. Viime aikoina on mm. Englannissa ja Alankomaissa tutkittu naisiin kohdistuvan väkivallan muotoja ja määrää. Tutkimuksesta voidaan päätellä, että salattu väkivalta on suuri osa kokonaisuudesta (4). Naisiin kohdistetaan väkivaltaa useimmiten kotona, mikä estää ilmiön näkymistä kodin ulko- puolelle. Uhri tuntee usein väkivallantekijän, mikä vaikuttaa uhrin ilmiantovalmiuteen. Uhreille tehtyyn kyselyyn perustu- vasta tutkimuksesta ilmenee, että naisiin ja lapsiin kohdistetta- va väkivalta on rikoksista suhteellisesti yleisin. Nämä rikko- mukset eivät kuitenkaan näy rikostilastoissa. 1. 5. 1. Daphne-ohjelman perusteluina mainittujen julistus- ten ja sopimusten lisäksi kiinnitämme huomiota kahteen kansainväliseen sopimukseen, joissa käsitellään nimenomaan naisten ja miesten välistä tasa-arvoa. Naisten syrjinnän poista- mista koskevassa yleissopimuksessa (YK) käsitellään laajalti seksuaalista väkivaltaa. Sopimuksessa on asianmukaisia lainsäädäntötoimia ja politiikkaa koskevia sekä naisiin kohdis- tuvaa väkivaltaa ylläpitävien tapojen vastaisia suosituksia. Tulee luoda järjestelyjä myös väkivallan uhreja varten. Toimia ei saa suunnata ainoastaan viranomaisille, vaan niiden tulee vaikuttaa myös yksilöihin, organisaatioihin ja yrityksiin (5). 1. 5. 2. Amsterdamin sopimuksessa määrätään, että suku- puolten välinen tasa-arvo on Euroopan yhteisön perusperiaat- teita (6). Sopimuksella vastustetaan siten implisiittisesti syr- 1. 5. 3. jinnän seurauksia kuten naisiin sukupuolensa vuoksi kohdistet- tavaa väkivaltaa. Sopimusta on tarkoitus soveltaa lainsäädän- nön lisäksi toimintaohjelmissa. Daphne-ohjelma on jatkoa lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvaa väkivaltaa käsittelevälle toimintaohjelmalle. Ohjelman sisällössä noudatetaan YK- sopimuksen määritelmiä ja Amsterdamin sopimuksen tasa- arvolähtökohtaa. 1. 6. Euroopan unionin toimet Euroopan parlamentti on ottanut toistuvasti kantaa 1. 6. 1. seksuaalista väkivaltaa koskeviin aiheisiin. Alueiden komitea katsoo, että kun halutaan vaikuttaa valtioiden lainsäädäntöön ja asettaa oikeuslaitoksen rikostutkimuspolitiikan painopis- toteuttaa tehokasta ja teitä, neuvosto ja komissio voivat näkyvää politiikkaa, jossa seksuaalisen väkivallan estäminen yhdistetään naisten turvallisuuden parantamiseen. Tästä on seurauksena Daphne-ohjelma, joka on tehokas väline seksuaa- lisen väkivallan torjumiseen. Naisiin kohdistetun väkivallan kanssa vastatusten joutuvien alue- ja paikallisviranomaisten tukemiseksi huomautuksemme on syytä panna merkille ohjel- man tavoitteita laadittaessa ja niitä toteutettaessa. (1) Ks. Bolan 1988. (2) J. Korf et al. , Economische kosten van thuisgeweld tegen vrouwen. Stichting Vrouwenopvang, Utrecht, 1997. (3) J. Korf et al. , mt. , alkaen s. 71. (4) T. van Dijk et al. , Huiselijk Geweld, aard, omvang en hulpverlening, Ministerie van Justitie Alankomaiden oikeusministeriö, 1997. (5) Het Vrouwenverdrag in Nederland anno 1997, Verslag van de commissie Groenman, VUGA, Den Haag, 1997, s. 125. (6) R. Keith, EU equality policies post-Amsterdam, European Informa- tion Service, Issue 191, heinäkuu 1998. C 198/64 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 2. Erityishuomioita Daphne-ohjelman perustaminen 2. 1. Ohjelman tavoitteet Daphne-aloite sisällytettiin Euroopan parlamentin 2. 1. 1. hyväksymään vuoden 1997 talousarvioon. Tarkoituksena oli rahoittaa mm. lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntaan tähtääviä toimia. 2. 1. 2. Alueiden komitean mielestä lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjunta vaatii ennen kaikkea paikallis- tason työtä ja vastatoimia, joissa huomioidaan Euroopan unionin jäsenvaltioissa esiintyvä sosiokulttuurinen moninai- suus. Koska alue- tuntevat paikallisen ja paikallisyhteisöt tilanteen, ne osallistuvat aktiivisesti väkivallan torjuntaan sekä maaseudulla että taajama-alueilla. 2. 1. 3. On siis selvää, että toimet on toteutettava paikallis- ja aluetasolta lähtien. Euroopan unionin tuoma lisäarvo voi tässä yhteydessä tarkoittaa koordinaatiota, yhteistyötä ja tieto- jenvaihtoa eri toimien välillä jotta varmistetaan, että paikallista- son toimijat ja julkisviranomaiset voivat hyötyä saaduista kokemuksista ohjelman yhteiseen tavoitteeseen pyrittäessä. On paikallaan kytkeä alue- joilla on jokapäiväisiä kokemuksia lastensuojelusta, Daphne-ohjelman yhteydessä toteutettaviin toimiin. ja paikallisyhteisöt, 2. 1. 4. Komitea korostaa lisäksi, että Daphne-ohjelmaan liittyviä toimenpiteitä on edistettävä ja ne on toteutettava yhteistyössä alue- ja paikallishallinnon ja alue- ja paikallisviran- omaisten kanssa, sillä ne ovat kansalaisia lähinnä olevia instituutioita ja monet niistä ovat jo nyt tukemassa sellaista toimintaa ja palveluita, joiden tavoitteena on ehkäistä perhei- den ja yhteisöjen heikoimmassa asemassa olevien ihmisten ongelmia. Tämän ajattelutavan mukaisesti ohjelman ensisijaise- 2. 1. 5. na tavoitteena on tukea ja kannustaa valtiosta riippumattomia järjestöjä ja vapaaehtoisjärjestöjä, jotka toimivat väkivallan ehkäisemiseksi. Alueiden komitean mielestä viimeksi mainittu- jen hankkima kokemus tällä alalla on korvaamattoman tärkeää. Alueiden komitea kannattaakin sitä, että ohjelmaan 2. 1. 6. sisällytetään toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on edistää verkostojen syntymistä, tiedonvaihtoa, koordinaatiota ja yh- teistyötä yhteisön tasolla. Esimerkkinä voidaan mainita, että tietyt yhteisöt ovat järjestäneet puhelinpäivystystä, jonka avulla on ollut mahdollista auttaa entistä nopeammin pahoinpitelyn uhreja. Koska jokainen tapaus edellyttää erityistoimia, alueiden komitea on sitä mieltä, että eri jäsenvaltioissa saatujen koke- musten järjestelmällinen kerääminen ja vaihto voi edistää alalla toimivien jokapäiväistä työtä. Naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemiseen ja tor- 2. 1. 7. jumiseen erikoistuneet ammattilais- ja vapaaehtoisjärjestöt toimivat usein paikallis- ja aluetasolla. Nämä järjestöt ovat useassa tapauksessa hakeutuneet yhteistyöhön paikallis- ja aluehallinnon kanssa. Mahdollisten hyvien tulosten toivossa AK suosittaa alan yhteistyöhankkeiden kannustamista ja tuke- mista. Yhteistyö voi olla toimintatapoja ja/tai rahoitusta koske- vaa, ja järjestöjen tehtäväksi on usein annettu paikallisviran- omaisten tukemia palveluita ja toimia. Tässä mielessä on erityisen tärkeää, että kunnassa on sosiaalitoimen perusyksiköi- den ylläpitämä vakituinen naisten ja alaikäisten palvelu. 2. 1. 8. Alueiden komitea kannattaa Daphne-ohjelman tavoi- tetta innostaa yhtäältä tiedonvaihtoon ja yhteistyöhön ja toisaalta lisätä yleistä tietoisuutta ja pyrkiä vaihtamaan parhaita toimintatapoja. Komitea katsoo, että väkivaltaongelmaa on syytä käsitellä lähietäisyydeltä. 2. 1. 9. Kokemus on osoittanut, että paikallinen ja alueellinen taso soveltuvat naisiin kohdistuvan väkivallan ennalta ehkäise- miseen ja tunnistamiseen. Uhrien ensihoitoon ryhdytään myös yhä useammin paikallis- tai aluetasolla. Tietojakin on siten syytä vaihtaa paikallisten ja alueellisten yhteistyötahojen sekä paikallisesti ja alueellisesti toteutettavien hankkeiden kesken. 2. 1. 10. Mielestämme Daphne-ohjelmassa on ennen muuta korostettava naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisten hankkei- den ja alan parhaiden toimintatapojen vaihtamista sekä asian- osaisten omien verkostojen perustamista ja tukemista. Seksuaalisen väkivallan muotoja, esiintymistä ja 2. 1. 11. seurauksia koskevan tutkimuksen tuottama ajankohtainen tieto on tärkeää, jotta ongelmaa voitaisiin lähestyä tehokkaasti. Tutkimustoiminnan liiallinen korostaminen saattaa kuitenkin haitata seksuaalista väkivaltaa koskevan konkreettisen ja tavoit- teellisen työn tukemista. Yleisökampanjat soveltuvat mittasuhteiltaan par- 2. 1. 12. haiten valtakunnalliselle ja Euroopan tasolle. Tällaiset kampan- jat auttavat ennen muuta ottamaan asioita julkisesti puheeksi. Aiemmista seksuaalista väkivaltaa koskeneista yleisökampan- joista saatujen kokemusten perusteella kyseiseltä välineeltä ei tule odottaa liikoja tiedottamisen ja tietoisuuden lisäämisen suhteen. 2. 1. 13. Pidämme tärkeänä, että ohjelmassa kiinnitetään myös huomiota esimerkiksi asukasyhdistyksissä ja sosiaalialal- la toimivien yhdyshenkilöiden ja neuvojien sekä naisiin kohdis- tetun väkivallan parissa työskentelevien lääkäreiden ja poliisien ammattitaidon parantamiseen. Alan asiantuntemus on omiaan edistämään asioiden havaitsemista ajoissa. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/65 2. 1. 14. Naisiin kohdistuva väkivalta on seurausta muun muassa vinoutuneesta vallanjaosta naisten ja miesten välillä. Siksi on tärkeää kehittää ennalta ehkäiseviä ohjelmia ja hoito- ohjelmia, joissa kiinnitetään huomiota naisia (mahdollisesti) väkivaltaisesti kohtelevien henkilöiden vaikuttimiin. – – seuraamalla hyväksyttyjen hankkeiden toteuttamista arvioimalla toteutettuja hankkeita. 2. 2. Ohjelman talousarvio (3 artikla) 2. 2. 1. Alueiden komitea korostaa, että ohjelman budjettijär- jestelyt tulisi määritellä selkeämmin. Komitea suosittaa eritellyn talousarvion laatimista, jotta saataisiin yksityiskohtaisempi eritelmä toimenpiteiden vaatimasta rahoituksesta. Alueiden komitea on todennut tiedonantoa tutkies- 2. 2. 2. saan, että ohjelman perustaminen vastaa väkivallan ehkäisemi- sen alalla toimivien valtiosta riippumattomien järjestöjen ilmai- semaan suureen tarpeeseen. Tästä on todisteena se, että yhteisön rahoitusta on pyydetty 428 hankkeeseen yhteensä 35 miljoonan ecun arvosta vuonna 1997 väliaikaisen budjetti- kohdan puitteissa. Komitea pitääkin valitettavana sitä, että ohjelmalle 2. 2. 3. varattu rahoitus on ainoastaan 25 miljoonaa ecua viiden vuoden ajanjaksolle – varsinkin, kun ohjelma on nykyisten viidentoista jäsenvaltion lisäksi avoin myös yhdelletoista unio- nin jäsenyyttä hakeneelle maalle. Ohjelman rakenne 2. 3. Täytäntöönpano (2 artikla) Alueiden komitea toteaa tyytyväisenä, että ohjel- 2. 3. 1. massa suunnitellut toimenpiteet on määrä toteuttaa kiinteässä yhteistyössä sekä jäsenvaltioiden että kyseisellä alalla toimivien laitosten ja järjestöjen kanssa. Tämä on lisäksi täysin yhdenmu- kaista niiden toiminta-ajatusten kanssa, jotka ohjelman 1 artik- lassa esitetään. Komitea muistuttaa tässä yhteydessä siitä tärkeästä 2. 3. 2. roolista, joka alue- ja paikallisviranomaisilla voi olla tässä asiassa, kun otetaan huomioon yhtäältä tiettyjen alueiden institutionaalinen toimivalta tällä alalla ja toisaalta niiden kaikkien läheisyys ruohonjuuritason todellisuuteen sen ansios- ta, että ne osallistuvat joilla pyritään auttamaan toimiin, lapsia ja riskiryhmään kuuluvia perheitä. Alueet voisivat tehdä komission kanssa merkittävää yhteistyötä tämän lausunnon 2. 5 kohdassa selostetun neuvoa-antavan komitean välityksellä eri toimeenpanovaiheissa: esimerkiksi hakemalla tunnustusta elimille, jotka toimivat julkisesti ja merkittävällä tavalla alaikäisten ja naisten ihmisoikeuksien hyväksi – – 2. 3. 3. Alueiden komitea on tyytyväinen Euroopan komis- sion muutetun ehdotuksen (17. 2. 1999) yhdeksännessä perus- telukappaleessa mainittuun tarpeeseen edistää valtiosta riippu- mattomien järjestöjen yhteistyötä alue- ja paikallisviranomais- ten kanssa, kuten Euroopan parlamentti esittää aiheesta laati- massaan mietintöluonnoksessa. Komitea pahoittelee kuitenkin, ettei painotusta toisteta päätösehdotuksen 2 artiklassa. 2. 4. Yhdenmukaisuus ja täydentävyys (4 artikla) 2. 4. 1. Alueiden komitea korostaa koordinoinnin ja täyden- tävyyden tärkeyttä ohjelman eri toimia toteutettaessa. Koordi- nointi ja täydentävyys muiden samansuuntaisten yhteisöohjel- mien ja -toimien kanssa on komitean mielestä myös tärkeää. Tässä yhteydessä tarkoitetaan erityisesti toimia, joita voidaan toteuttaa Internetin turvalliseen käyttöön tähtäävän toiminta- ohjelman yhteydessä sekä toimia, joiden avulla pyritään luo- maan eurooppalaisten suorien vihjelinjojen verkosto (hot-lines). 2. 5. Neuvoa-antava komitea (5 ja 6 artikla) 2. 5. 1. Alueiden komitean mielestä jäsenvaltioiden osallistu- minen ohjelmaan kuuluvien hankkeiden valintaan, rahoituk- seen, seurantaan ja arviointiin on päätösluonnoksen 2 artiklan 1 kohdassa esitetyn toiminta-ajatuksen toteuttamista käy- tännössä. 2. 5. 2. Vaikka on olemassa muitakin keinoja varmistaa jäsenvaltioiden entistä parempi osallistuminen ohjelman toteu- tukseen, komitea kannattaa ehdotusta luonteeltaan puhtaasti neuvoa-antavan komitean perustamisesta, sikäli kuin ohjelman tarkoituksena on ennen kaikkea tukea valtioissa eri tasoilla toteutettavia toimia, jotka ovat jo käynnissä. 2. 6. Kansainvälinen yhteistyö (7 artikla) Alueiden komitea pitää tervetulleena komission aiko- 2. 6. 1. musta vahvistaa yhteistyötä yhteisön ulkopuolisten maiden ja kansanterveyden alalla toimivaltaisten kansainvälisten järjestö- jen kanssa. Komitea pitää tervetulleena myös ohjelman avaa- mista Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneille maille, Kyproksel- le ja EFTA-maille, mutta toistaa tässä yhteydessä kohdassa 2. 2 esittämänsä huolestuneisuuden tarkoitusta varten varattujen talousarviomäärärahojen riittävyydestä. arvioimalla hakemuksia – alueet voisivat olla yhteydessä ohjelmiin, jotka vastaavat parhaiten sosiaalista todellisuutta alueella, jolla ohjelma on määrä toteuttaa 2. 6. 2. pan suhteen on syytä toimia kansainväliseltä pohjalta. Alueiden komitea korostaa erityisesti, että naiskau- C 198/66 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 2. 7. Seuranta ja arviointi (8 artikla) Alueiden komitea korostaa ohjelman tehokkaan val- 2. 7. 1. vonnan ja toimeenpanon tärkeyttä ja tähdentää tarvetta kutsua arviointiprosessiin kaikki tärkeät toimijat mukaan lukien alue- ja paikallisviranomaiset, joiden toimivaltaiset yksiköt osallistu- vat toimien toteuttamiseen. 3. Yleishuomioita On myös perustettava erityisprojekteja naisiin kohdistuviin väkivaltarikoksiin syyllistyneiden auttamiseksi. 1. Suositamme, että toimien tehokkuutta tutkitaan nykyistä enemmän ennen muuta paikallisella ja alueellisella tasolla. 2. Suositamme, että politiikan eri aloilta ja nykyisistä raken- joilla voidaan parhaiten teista etsitään mahdollisuuksia, käsitellä naisiin kohdistuvan väkivallan ongelmaa keskit- tymällä myös tiedotusvälineiden avulla tehtävään valistus- työhön. 3. 1. Erityiset toimenpiteet lasten suojelemiseksi tehokkaammin väkivallalta 3. Suositamme, että ohjelmassa korostetaan vähemmän tutki- musta ja panostetaan nykyistä enemmän innovatiivisiin ja menestyksekkäisiin hankkeisiin. 3. 1. 1. Alueiden komitea tukee ehdotusta, jonka mukaan Eurostatin tehtäväksi annettaisiin kerätä ja analysoida kaikki yleisesti saatavilla olevat tilastot lasten seksuaalisesta hyväksi- käytöstä ja väärinkäytöstä sekä lasten heitteillejätöstä jäsenval- tioissa sekä yhdessätoista jäsenehdokasmaassa, jotka kuuluvat yhdessä jäsenvaltioiden kanssa Daphne-ohjelman kohde- ryhmään. Komitea tukee myös ehdotusta suosittaa jäsenvalti- oille, että nämä käyttäisivät paremmin hyväkseen Europolin resursseja sekä kadonneiden lasten jäljittämiseksi että oikeus- toimien aloittamiseksi asiaan sekaantuneita rikollisia ja rikollis- verkkoja vastaan. 3. 1. 2. Nämä ehdotukset sopivat yhteen kolmannen pilarin puitteissa suunnitellun oikeudellisen ja poliisiasiain yhteistyön lisäämisen kanssa. 3. 1. 3. Toimenpiteet, jotka ensisijaisesti koskevat kadonnei- ta tai seksuaalisesti hyväksikäytettyjä lapsia, eivät kuitenkaan saa peittää näkyvistä sitä tosiseikkaa, että suurin osa pahoinpi- telyistä tapahtuu perheympäristössä. 3. 1. 4. neissä, niin yleinen kuin se yhteiskunnissamme onkin. Tästä ilmiöstä ei puhuta paljoakaan tiedotusväli- 3. 1. 5. ta on alkanut tiedostaa tämän ongelman. Vasta viime aikoina poliittinen ja kansalaisyhteiskun- 3. 1. 6. Alueiden komitea ehdottaa, että tuettaisiin myös konkreettisia toimia, joiden tavoitteena on estää perheen sisällä tapahtuvia pahoinpitelyitä, ottaen huomioon tämän asian parissa työskentelevien lukuisten vapaaehtoisjärjestöjen koke- mus ja se, että asiasta on vaiettu niin monet vuodet. 3. 2. Naisia koskevat erityiset toimenpiteet Suositukset Ottaen huomioon naisiin kohdistuvan väkivallan 3. 2. 1. luonne (tehdään usein kotona ja tekijä on uhrille tuttu), suositetaan asian havaitsemista, ehkäisemistä ja käsittelemistä asuinalueen ja kunnan tasolla. Siksi annamme seuraavat suosi- keskityttävä tukset. joiden jäljittämään entistä tehokkaammin väkivallantekijät, uhreina ovat naiset ja lapset. Syyttäjälaitoksen tulisi ohjeistaa tämäntyyppistä tutkintaa. etsintätoiminnassaan Poliisin olisi 4. Suositamme, että uhrien ohella kiinnitetään huomiota myös naisia väkivaltaisesti kohteleviin henkilöihin. Tässä yhteydessä kannattaa korostaa Euroopan parlamentin muodostaman naisten oikeuksien valiokunnan laatiman mietinnön sisältämää toteamusta, jonka mukaan ”kaikkial- la Euroopan unionissa olisi järjestettävä naisiin kohdistu- van väkivallan vastainen suvaitsemattomuuskampanja”. Huomattakoon, että komissio ehdottaa lapsille suunnattu- jen väkivallan seurauksia käsittelevien tiedotuskampanjoi- den ja koulutusohjelmien käynnistämistä. 5. Suositamme, että selvitetään, kuinka paljon Euroopan eri maissa aiheutuu kustannuksia naisiin kohdistuvasta väkivallasta. 3. 2. 2. Muutamia esimerkkejä (1) alueellisista ja paikallisista aloitteista suositusten havainnollistamiseksi: turvallisuusviranomaiset Paikalliset tarjoavat kiinnekohdan seksuaalisen väkivallan ehkäisemiseksi ja havaitsemiseksi. Väki- vallan kohdistuessa naisiin tarvitaan muutakin kuin uhrien auttamista. Eräällä paikkakunnalla kunnan viranomaiset ovat perustaneet työryhmän ”Perheväkivalta”-hankkeen puitteissa. Osanottajia ovat muun muassa kunnan turvallisuusvirasto, naisten turvakotisäätiö ja syyttäjälaitos. Työryhmä on nyt laatinut toteuttamissuunnitelman, jossa on neljä tavoitetta: väkivallantekojen dokumentoinnin parantaminen sekä avun- annon, väkivallan havaitsemisen ja rikosprosessien ajamisen edistäminen. Tällä hetkellä suunnitelmia ollaan toteuttamassa. Eräällä alueella kahdeksan kuntaa päätti perustaa 3. 2. 3. paikallisia verkkoja, joissa käsitellään naisiin kohdistuvaa väki- valtaa. Nämä verkot toimivat monialaisena ryhmänä. Tapauk- sissa, joissa nainen on joutunut seksuaalisen väkivallanteon uhriksi, pystytään toimimaan nopeasti ja ammattitaitoisesti. 3. 2. 4. Eräällä paikkakunnalla poliisit ovat muodostaneet oma-aloitteisesti yhteysverkon kotiväkivallan kanssa tekemi- siin joutuville. Siinä on mukana sekä poliiseja että sosiaalityön- tekijöitä. Verkon avulla pyritään vaihtamaan kokemuksia, parantamaan alan asiantuntemusta ja tehostamaan poliisin tarjoamaa suojelua käytännössä. (1) Ajanpuutteen vuoksi käytössämme on tällä hetkellä esimerkkejä vain Alankomaista. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/67 4. Päätelmät Alueiden komitea kiittää komissiota poliittisesta rea- 4. 1. goinnista, jota ilmentävät komission tiedonanto ja ehdotus neuvoston päätökseksi, joiden tavoitteena on perustaa yhteisön toimintaohjelma lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvaa väkival- taa vastaan. Kyseessä on vakava ja laajalle levinnyt ongelma, joka on loukkaa karkeasti ihmisten perusoikeuksia. 4. 2. Komitea toteaa, että lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistu- van väkivallan torjunnassa tarvitaan ennen kaikkea paikallis- ja aluetason toimintaa ja katsoo siksi, että ohjelma voi tuottaa eurooppalaista lisäarvoa luomalla ja vahvistamalla yhteistyötä ja koordinaatiotoimia ja parantamalla tiedonvaihtoa alalla saaduista kokemuksista. 4. 3. Ohjelma epäilemättä vastaa alalla työskentelevien val- tiosta riippumattomien järjestöjen ilmaisemaan suureen tar- peeseen. Siksi komitea pitää valitettavana sitä, että ohjelman rahoitukseen on varattu ainoastaan 25 miljoonaa ecua viiden vuoden ajanjaksolle. 4. 4. Komitea kannattaa komission pyrkimystä toteuttaa ohjelman toimet tiiviissä yhteistyössä sekä jäsenvaltioiden ja tulevien jäsenmaiden että alalla työskentelevien laitosten ja järjestöjen kanssa. Komitea muistuttaa tässä yhteydessä, miten tärkeässä institutionaalisessa asemassa alue- ja paikallisviran- omaiset voivat olla tällä alalla. Bryssel 11. maaliskuuta 1999. Komitea tukee ehdotusta, 4. 5. jonka mukaan Eurostatin tehtäväksi annettaisiin kerätä ja analysoida kaikki yleisesti saatavilla olevat tilastot lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja väärinkäytöstä jäsenvaltioissa. Komitea tukee myös ehdotusta suosittaa jäsenvaltioille, että nämä käyttäisivät Europolin re- sursseja täysimittaisesti hyväkseen. 4. 6. Komitea muistuttaa kuitenkin, ettei tule unohtaa per- heen sisällä tapahtuvia pahoinpitelyjä – ilmiötä, jota aivan liian kauan on pidetty tabuna lasten hyvinvoinnin kustannuksella. Tässä suhteessa komitea pitää tarpeellisena myös perheen sisällä tapahtuvan lasten pahoinpitelyn estämiseen tähtäävien toimien tukemista. 4. 7. Alueiden komitea panee merkille Euroopan komission äskettäisen päätöksen muuttaa Daphne-ohjelmaa koskevan päätösehdotuksen oikeusperusta 235 artiklasta 129 artiklaksi (kansanterveys). Tätä silmällä pitäen komitea kehottaa komis- siota mainitsemaan päätösehdotuksen perustelukappaleissa selvästi, että kansanterveys määritellään Amsterdamin sopi- muksen uusien määräysten valossa laajasti. Näin ollen ohjelma kattaa kaikenlaisen naisiin, nuoriin ja lapsiin kohdistuvan ja heidän fyysiseen ja henkiseen terveyteensä vaikuttavan väkivallan torjuntatoimet. 4. 8. Alueiden komitean mielestä tulee siksi ilmaista selvästi, että Daphne-ohjelman on tarkoitus kattaa väkivallan ennalta- ehkäiseminen, fyysinen, seksuaalinen ja henkinen väkivalta mukaan lukien, eikä seksuaalisen häirinnän, seksuaalisen hyväksikäytön, seksuaalisen kaupan ja lasten heitteillejätön ennaltaehkäisemistä koskevia toimia miltään osin suljeta ohjel- man ulkopuolelle. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER


eurovoc_concepts:
approximation of laws
economic resources

text: C 175/238 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 21. 6. 1999 Donderdag, 11 maart 1999 OUDE TEKST NIEUWE TEKST (Amendement 116) De verwijzingen in het Reglement naar specifieke artikelen van de Verdragen worden aangepast, zodat zij verwijzen naar de nieuwe cijfers van de geconsolideerde verdragen. (Amendement 117) Hernummering van de artikelen voor de start van het nieuwe Parlement (d. w. z. met ingang van juli 1999). (Amendement 118) In de desbetreffende talen worden in het gehele Reglement geslachtsneutrale termen gebruikt. Besluit tot wijziging van het Reglement van het Europees Parlement Het Europees Parlement, − gelet op de artikelen 162 en 163 van zijn Reglement, − gezien het verslag van de Commissie Reglement, onderzoek geloofsbrieven en immuniteiten en de adviezen van de Commissie buitenlandse zaken, veiligheids- en defensiebeleid, de Begrotingscom- missie, de Commissie milieubeheer, volksgezondheid en consumentenbescherming, de Commissie openbare vrijheden en binnenlandse zaken, de Commissie institutionele zaken, de Commissie begrotingscontrole en de Commissie verzoekschriften (A4-0070/99) (1), besluit de voorgaande wijzigingen in zijn Reglement op te nemen; besluit dat alle wijzigingen zullen 1. ingaan op de dag van de inwerkingtreding van het Verdrag van Amsterdam; 2. verzoekt zijn Voorzitter dit besluit ter informatie te doen toekomen aan de Raad en de Commissie. (1) In dit verslag zijn eveneens de volgende verslagen opgenomen: A4-0053/98, A4-0208/98, A4-0288/98, A4-0470/98, A4-0473/98, A4-0474/98, A4-0016/99, A4-0017/99 en A4-0022/99. 2. Eigen middelen van de EU A4-0105/99 Resolutie over de noodzaak tot wijziging en herziening van het stelsel van eigen middelen van de Europese Unie Het Europees Parlement, − gelet op artikel 148 van zijn Reglement, − gezien het verslag van de Commissie van 7 oktober 1998 over de werking van het stelsel van eigen middelen − Financiering van de Europese Unie (COM(98)0560 − C4-0579/98),


title: Règlement (CE) n° 541/1999 de la Commission du 11 mars 1999 fixant la restitution maximale à l'exportation d'orge dans le cadre de l'adjudication visée au règlement (CE) n° 1078/98

eurovoc_concepts:
award of contract
barley
export refund

text: 12. 3. 1999 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 63/37 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 541/1999 DE LA COMMISSION du 11 mars 1999 fixant la restitution maximale (cid:133) l’exportation d’orge dans le cadre de l’adjudica- tion vis(cid:130)e au r(cid:138)glement (CE) no 1078/98 LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CEE) no 1766/92 du Conseil, du 30 juin 1992, portant organisation commune des march(cid:130)s dans le secteur des c(cid:130)r(cid:130)ales (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 923/96 de la Commission (2), vu le r(cid:138)glement (CE) no 1501/95 de la Commission, du 29 juin 1995, (cid:130)tablissant certaines modalit(cid:130)s d’application du (CEE) no 1766/92 du Conseil en ce qui r(cid:138)glement concerne l’octroi des restitutions (cid:133) l’exportation ainsi que les mesures (cid:133) prendre, en cas de perturbation, dans le secteur des c(cid:130)r(cid:130)ales (3), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2513/98 (4), et notamment son article 4, consid(cid:130)rant qu’une adjudication de la restitution et/ou de la taxe (cid:133) l’exportation d’orge vers tous les pays tiers a (cid:130)t(cid:130) ouverte par le r(cid:138)glement (CE) no 1078/98 de la Commis- sion (5); consid(cid:130)rant que l’article 7 du r(cid:138)glement (CE) no 1501/95 pr(cid:130)voit que, sur la base des offres communiqu(cid:130)es, la Commission peut, selon la proc(cid:130)dure pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 23 du r(cid:138)glement (CEE) no 1766/92, d(cid:130)cider de fixer une restitution maximale (cid:133) l’exportation, en tenant compte des crit(cid:138)res vis(cid:130)s (cid:133) l’article 1er du r(cid:138)glement (CE) no 1501/ 95; que, dans ce cas, l’adjudication est attribu(cid:130)e (cid:133) celui ou ceux des soumissionnaires dont l’offre se situe (cid:133) un niveau (cid:130)gal ou inf(cid:130)rieur (cid:133) la restitution maximale, ainsi qu’(cid:133) celui ou ceux des soumissionnaires dont l’offre porte sur une taxe (cid:133) l’exportation; consid(cid:130)rant que l’application des crit(cid:138)res vis(cid:130)s ci-dessus (cid:133) la situation actuelle des march(cid:130)s de la c(cid:130)r(cid:130)ale en cause conduit (cid:133) fixer la restitution maximale (cid:133) l’exportation au montant repris (cid:133) l’article 1er; consid(cid:130)rant que les mesures pr(cid:130)vues au pr(cid:130)sent r(cid:138)glement sont conformes (cid:133) l’avis du comit(cid:130) de gestion des c(cid:130)r(cid:130)ales, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Pour les offres communiqu(cid:130)es du 5 au 11 mars 1999, dans le cadre de l’adjudication vis(cid:130)e au r(cid:138)glement (CE) no 1078/98, la restitution maximale (cid:133) l’exportation d’orge est fix(cid:130)e (cid:133) 52,90 EUR/t. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 12 mars 1999. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 11 mars 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 181 du 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 126 du 24. 5. 1996, p. 37. (3) JO L 147 du 30. 6. 1995, p. 7. (4) JO L 313 du 21. 11. 1998, p. 16. (5) JO L 154 du 28. 5. 1998, p. 20


title: Proposta di decisione del Consiglio relativa alla partecipazione della Comunità all'Osservatorio europeo dell'audiovisivo

eurovoc_concepts:
EU office or agency
EU statistics
European audiovisual area
audiovisual industry
dissemination of information

text: C 110/14 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 21. 4. 1999 Proposta di decisione del Consiglio relativa alla partecipazione della Comunit(cid:224) all’Osservatorio europeo dell’audiovisivo (1999/C 110/10) COM(1999) 111 def. (cid:151) 1999/0066(CNS) (Presentata dalla Commissione il 12 marzo 1999) IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, la circolazione di promuovendo una visione piø chiara del mercato, informazioni nel settore audiovisivo e visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:224) europea, in partico- lare l’articolo 130, paragrafo 3, HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: vista la proposta della Commissione, visto il parere del Parlamento europeo, Articolo 1 La Comunit(cid:224) diverr(cid:224) membro dell’Osservatorio europeo dell’au- diovisivo. visto il parere del Comitato economico e sociale, (1) considerando che la risoluzione (97) 4 adottata dal Comi- tato dei ministri del Consiglio d’Europa il 20 marzo 1997 ha confermato la prosecuzione dell’attivit(cid:224) dell’Osservatorio europeo dell’audiovisivo istituito inizialmente con la risolu- il 15 zione (92) 70 adottata dal Comitato dei ministri dicembre 1992; (2) considerando che tutti gli Stati membri sono membri del- l’Osservatorio europeo dell’audiovisivo; (3) considerando che il Consiglio il. 1999 ha adottato la decisione. /. /CE volta ad istituire un’infrastruttura di informazione statistica comunitaria riguardante l’industria e i mercati dell’audiovisivo e dei settori connessi (1); (4) considerando che Ł necessario assicurare la complementa- rit(cid:224) fra il lavoro intrapreso nel quadro della summenzionata decisione del Consiglio e l’Osservatorio europeo dell’audio- visivo; (5) considerando che l’Osservatorio europeo dell’audiovisivo contribuisce al rafforzamento della competitivit(cid:224) dell’indu- stria audiovisiva della Comunit(cid:224), in particolare migliorando Articolo 2 La Commissione rappresenta la Comunit(cid:224) nei suoi rapporti con l’Osservatorio. Articolo 3 Gli stanziamenti necessari per il contributo finanziario della Comunit(cid:224) al bilancio operativo dell’Osservatorio sono autoriz- zati dall’autorit(cid:224) di bilancio in misura conforme alle prospettive finanziarie in vigore. Articolo 4 La presente decisione scade l’ultimo giorno dell’ultimo mese del quinto anno successivo a quello della sua adozione. Articolo 5 Entro la fine del terzo anno successivo a quello di adozione della presente decisione, nonchØ allo scadere della stessa, la Commissione presenta al Parlamento europeo, al Consiglio e al Comitato economico e sociale una relazione sulla sua appli- cazione. (1) GU L


eurovoc_concepts:
Cuba
opposition
political prisoner

text: C 175/252 DE Amtsblatt der Europa¨ischen Gemeinschaften 21. 6. 1999 Donnerstag, 11. Ma¨rz 1999 7. beauftragt seinen Pra¨sidenten, diese Entschließung dem Rat, der Kommission, dem Europarat, der Parlamentarischen Versammlung der OSZE, den Pra¨sidenten der Minsk-Gruppe der OSZE, den Parlamenten Armeniens und Aserbaidschans sowie den Vertretern von Berg-Karabach zu u¨bermitteln. 7. Menschenrechte a) B4-0240, 0249, 0258, 0274, 0298 und 0308/99 Entschließung zur Lage der Menschenrechte auf Kuba Das Europa¨ische Parlament, A. unter Hinweis auf die ju¨ngsten Gesetze, die auf Kuba im Zusammenhang mit der A¨ nderung des Strafgesetzbuches und den Bestimmungen zum Schutz der nationalen Unabha¨ngigkeit verabschiedet wurden und mit denen sowohl der Anwendungsbereich wie die Dauer der vorgesehenen Strafen ausgeweitet wird; unter Hinweis, daß sogar die Verha¨ngung der Todesstrafe geplant ist, B. unter Hinweis auf die ohne Anklageerhebung am 16. Juli 1997 erfolgte Inhaftierung von Vladimiro Roca, Fe´lix Bonne, Marta Beatriz Roque und Rene´ Go´mez Manzano, nachdem sie ein Dokument mit dem Titel „Das Vaterland geho¨rt allen“ verbreitet und zur Stimmenthaltung bei den Wahlen als friedlichem Mittel des Protests gegen das kubanische Regime aufgerufen hatten, C. unter Hinweis auf den langen Zeitraum (fast ein Jahr), der erforderlich war, um einen Grund fu¨r die Inhaftierung („Landesverrat“) anzugeben; ferner unter Hinweis darauf, daß der Prozeß erst nach 19 Monaten am 1. Ma¨rz 1999 stattfand, und daß diplomatischen Vertretern der Europa¨ischen Union und den Medien der Zugang verwehrt wurde; unter Hinweis darauf, daß das Urteil bereits nach sehr kurzer Verhandlung − genau nach 13 Stunden − verku¨ndet wurde, D. unter Hinweis auf die Inhaftierung von 50 Oppositionellen und die Verha¨ngung von Hausarrest gegen 60 Dissidenten im Vorfeld des Verfahrens; unter Hinweis darauf, daß die Haft bzw. der Hausarrest bis zum Abschluß des Verfahrens verla¨ngert wurden, widersetzt sich der Verabschiedung neuer Gesetze, mit denen u. a. der Anwendungsbereich der 1. Todesstrafe ausgeweitet und die Ausu¨bung der Grundrechte eingeschra¨nkt wird; fordert die kubanischen Regierungsstellen auf, alle politischen Gefangenen − mit den vier vor 2. Gericht verurteilten Personen angefangen − freizulassen; verurteilt die Inhaftierung und die Verha¨ngung von Hausarrest gegen Oppositionelle und Dissiden- 3. ten als flagranten Verstoß gegen die Menschenrechte; 4. fordert den Rat und die Kommission auf, ihre Bemu¨hungen um die Herbeifu¨hrung eines positiven Wandels in Kuba durch einen konstruktiven Dialog fortzusetzen, jedoch gleichzeitig an den Grundsa¨tzen der Europa¨ischen Union im Hinblick auf die Achtung der Menschenrechte und demokratischer Werte festzuhalten und dafu¨r Sorge zu tragen, daß die EU-Programme zu diesem Ziel beitragen; beauftragt seinen Pra¨sidenten, diese Entschließung dem Rat, der Kommission, den kubanischen 5. Regierungsstellen und dem Volkskongreß Kubas zu u¨bermitteln. b) B4-0237, 0273, 0287, 0292 und 0296/99 Entschließung zu den Menschenrechtsverletzungen in Kolumbien Das Europa¨ische Parlament, − unter Hinweis auf seine fru¨heren Entschließungen zu Kolumbien, − mit Blick auf die na¨chste Sitzungsperiode der Menschenrechtskommission der UNO,


title: Resolution on the disaster in Cermis (Italy) and the verdict of the United States court-martial

eurovoc_concepts:
Autonomous Province of Trento
Italy
United States
aircraft
military court
vocational guidance

text: C 175/250 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 21. 6. 1999 Torstaina 11. maaliskuuta 1999 Pyyta¨a¨ tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehda¨ huomattavia muutoksia komission 3. ehdotukseen; 4. Kehottaa puhemiesta¨a¨n va¨litta¨ma¨a¨n ta¨ma¨n lausunnon neuvostolle ja komissiolle. 5. Cermisissa¨ (Italia) tapahtunut lento-onnettomuus B4-0272, 0295 ja 0317/99 Pa¨a¨to¨slauselma Cermisin katastrofista (Italia) ja Yhdysvaltojen sotilastuomioistuimen tekema¨sta¨ pa¨a¨to¨ksesta¨ Euroopan parlamentti, joka − ottaa huomioon 19. helmikuuta 1998 antamansa pa¨a¨to¨slauselman (1) Monte Cermisin tragediasta, joka tapahtui 3. helmikuuta 1998 amerikkalaisen sotilaslentokoneen katkaistessa ko¨ysiradan vaijerin ja aiheuttaen onnettomuuden, jossa kuoli 20 ihmista¨; na¨ma¨ olivat kansalaisuudeltaan italialaisia, belgialaisia, saksalaisia, ita¨valtalaisia, hollantilaisia ja puolalaisia, A. toteaa, etta¨ Camp Lejeunen sotilastuomioistuin Yhdysvalloissa vapautti lentokoneen ohjaajan syytteista¨, B. muistuttaa, etta¨ Italian oikeusviranomaisten tutkimusten mukaan lentosa¨a¨nto¨jen selva¨ rikkominen johti onnettomuuteen, C. muistuttaa, etta¨ amerikkalaisen koneen ohjaajan ja miehisto¨n oikeuska¨sittely tapahtui yhdysvaltalai- sessa sotilastuomioistuimessa vuoden 1951 Lontoon yleissopimuksen perusteella, jonka Naton ja¨senvaltiot ovat tehneet puolustusvoimiensa asemasta ja jossa annetaan valtiolle, jonka kansalainen asianomainen sotilashenkilo¨ on, ta¨ysi rikosoikeudellinen ja kurinpidollinen lainka¨ytto¨valta, D. pita¨a¨ mielessa¨, etta¨ Yhdysvaltojen presidentti oli henkilo¨kohtaisesti luvannut, etta¨ vastuu tapahtunee- seen selviteta¨a¨n ja etta¨ uhrien perheille maksetaan korvauksia; On huolestunut sotilastuomioistuimen pa¨a¨to¨ksesta¨, jossa − sellaisena kuin se on muotoiltu − ei 1. aseteta keta¨a¨n vastuuseen tuhosta, jossa kuoli 20 siviilia¨; ta¨ta¨ uhrien perheet eiva¨t voi hyva¨ksya¨; 2. Pyyta¨a¨ Yhdysvaltojen viranomaisia ka¨ytta¨ma¨a¨n kaikkia mahdollisia oikeudellisia ja hallinnollisia keinoja, jotta onnettomuuden tutkimuksia jatkettaisiin ja ta¨ydennetta¨isiin ja jotta selvitetta¨isiin siita¨ va¨litto¨ma¨sti ja va¨lillisesti vastuussa olevat seka¨ taattaisiin riitta¨va¨t korvaukset uhrien perheille; Panee merkille Yhdysvaltojen presidentin lausunnot pa¨a¨to¨ksesta¨ vapauttaa koneen ohjaaja ja pyyta¨a¨, 3. etta¨ Yhdysvaltojen hallintoviranomaiset varmistaisivat enemmitta¨ viiva¨styksitta¨, etta¨ uhrien perheet saavat korvaukset; 4. Pyyta¨a¨ niita¨ Euroopan unionin ja¨senvaltioita, jotka ovat Naton ja¨senia¨, toimimaan yhdessa¨ sen puolesta, etta¨ Lontoon yleissopimusta muutetaan niin, etta¨ ma¨a¨riteta¨a¨n asianmukaisesti vastuu onnetto- muus- tai lainrikkomistapauksissa, joihin Naton asevoimat syyllistyva¨t asemavaltioissaan; 5. Pyyta¨a¨ neuvostoa ja komissiota yhdessa¨ asianomaisten ja¨senvaltioiden hallitusten kanssa edista¨- ma¨a¨n sellaisen yhteisen toiminnan hyva¨ksymista¨, jolla parannetaan asuinalueiden la¨heisyydessa¨ − ilmassa tai maastossa − suoritettavien sotilasharjoitusten turvallisuutta; 6. Kehottaa puhemiesta¨a¨n va¨litta¨ma¨a¨n ta¨ma¨n pa¨a¨to¨slauselman neuvostolle, komissiolle seka¨ Ita¨vallan, Belgian, Saksan, Italian, Hollannin ja Puolan hallituksille ja parlamenteille, Yhdysvaltain presidentille ja Naton pa¨a¨sihteerille. (1) EYVL C 80, 16. 3. 1998, s. 247