title: 1999/657/CE: Decisione della Commissione, del 3 marzo 1999, relativa a un aiuto allo sviluppo concesso dalla Germania all'Indonesia per la costruzione di due draghe da parte della Volkswerft Stralsund e la loro vendita a Pengerukan (Rukindo) [notificata con il numero C(1999) 585] (Testo rilevante ai fini del SEE) (Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede)

eurovoc_concepts:
Germany
Indonesia
State aid
aid to industry
development aid
shipbuilding

text: 6. 10. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 259/19 II (Atti per i quali la pubblicazione non è una condizione di applicabilità) COMMISSIONE DECISIONE DELLA COMMISSIONE del 3 marzo 1999 relativa a un aiuto allo sviluppo concesso dalla Germania all'Indonesia per la costruzione di due draghe da parte della Volkswerft Stralsund e la loro vendita a Pengerukan (Rukindo) [notificata con il numero C(1999) 585] (Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede) (Testo rilevante ai fini del SEE) (1999/657/CE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in partico- lare l'articolo 93, paragrafo 2, primo comma, vista la direttiva 90/684/CEE del Consiglio, del 21 dicembre 1990, sugli aiuti ala costruzione navale (1), prorogata da ultimo con regolamento (CE) n. 2600/97 (2), in particolare l'articolo 4, paragrafo 7, dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni conformemente all'articolo 93 del trattato, e viste le osserva- zioni trasmesse (3), considerando quanto segue: I. Procedimento La decisione della Commissione di avviare il procedimento è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee (4). La Commissione ha invitato gli interessati a formulare le loro osservazioni. La Commissione ha ricevuto osservazioni in merito da parte degli interessati e le ha trasmesse alla Germania offrendole la possibilità di commentarle. Le ultime osservazioni della Germania sono pervenute con lettere del 18 giugno 1997 e 9 ottobre 1997. Con lettere del 24 marzo 1998 la Commissione ha comunicato alla Germania la sua decisione di chiudere il procedimento in relazione alla draga KK Aru II. Con lettera del 24 giugno 1998 la Germania ha trasmesso alla Commissione ulteriori informa- zioni relativamente alle altre due draghe (CD Batang Anai e FF Bali II). europea draghe L'Associazione informato la Commissione che la Germania ha concesso un aiuto in rela- zione alla vendita di tre draghe costruite in Germania e che tale aiuto appariva in contrasto con la direttiva 90/684/CEE (in appresso: «la direttiva sugli aiuti alla costruzione navale»). (EuDA) ha II. Descrizione dell'aiuto Con lettera del 6 novembre 1996 la Germania ha comunicato alla Commissione informazioni complementari. Con lettera del 15 aprile 1997 la Commissione ha informato la Germania in merito alla propria decisione di avviare il procedi- mento di cui all'articolo 93, paragrafo 2, del trattato in rela- zione all'aiuto in questione. (1) GU L 380 del 31. 12. 1990, pag. 27. (2) GU L 351 del 23. 12. 1997, pag. 18. (3) GU C 192 del 24. 6. 1997, pag. 9. Nel 1994 la Commissione ha autorizzato la concessione di un aiuto allo sviluppo in relazione alla vendita di tre draghe da parte della Volkswerft Stralsund a Pengerukan (Rukindo), un'impresa pubblica indonesiana (in appresso: «Rukindo»). Con lettera del 17 maggio 1994 la Commissione ha informato la Germania di tale autorizzazione. L'aiuto allo sviluppo è stato concesso sotto forma di un prestito del Kreditanstalt für Wiede- raufbau. Il prestito copriva il 90 % del valore del contratto per (4) Cfr. nota n. 3. L 259/20 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 6. 10. 1999 la durata di undici anni a un tasso d'interesse del 3,5 %. L'equi- valente sovvenzione OCSE dell'aiuto ammontava al 25,35 %. Rukindo è una società pubblica a responsabilità limitata le cui quote sono detenute al 100 % dal ministero delle Finanze. Il contraente del prestito era la Repubblica di Indenesia, rappre- sentata dal ministero delle Finanze. Nella notificazione del progetto di aiuto del 24 marzo 1994 erano indicate le località in Indonesia in cui avrebbero operato le draghe. Nella lettera con cui ha autorizzato l'aiuto la Commissione ha comunicato alle autorità tedesche che le draghe potevano essere utilizzate soltanto in Indonesia. L'EuDA ha informato la Commissione che le draghe erano utilizzate a Taiwan e in Tailandia. Evidentemente l'impresa che utilizzava le draghe aveva partecipato a gare di appalto interna- zionali in concorrenza con altre imprese che offrivano lo stesso tipo di servizio. EuDA ritiene che grazie all'aiuto l'impresa abbia potuto offrire un prezzo inferiore a quallo di mercato. La Germania ha confermato che una delle draghe era stata impiegata in Malaysia, al di fuori delle acque territoriali indone- siane. Non è stato per contro menzionato un impiego delle draghe a Taiwan o in Tailandia, come denunciato dall'EuDA. intervenuti La Germania ha affermato che non era stato possibile utilizzare la draga in modo ottimale nelle acque indonesiane a causa dei ritardi in una serie di grandi progetti di opere portuali per i quali la draga era stata originariamente acquistata. Inoltre l'impiego della draga in Malesia sarebbe avvenuto nel quadro di un subappalto per un'impresa indonesiana, mentre Rukindo non ha mai partecipato direttamenta a gare d'appalto internazionali. La Germania si era peraltro impegnata a fare presente al governo indonesiano che le draghe dovevano essere utilizzate soltanto per gli scopi per i quali erano state acqui- state. La Germania non è stata in grado di fornire elementi d'infor- mazione sulla situazione finanziaria di Rukindo, dato che questo ente subordinato non pubblica bilanci annuali certificati da cui risultino i dati richiesti e dato che non vi era un rapporto di credito diretto con l'impresa. la Commis- Sulla base della risposta fornita dalla Germania, sione ha concluso che le modalità di impiego delle draghe non erano conformi all'autorizzazione dell'aiuto di cui alla sua lettera del 17 maggio 1994. La Commissione dubitava inoltre che il progetto implicasse un elemento di sviluppo e che rispet- tasse le condizioni previste dall'articolo 4, paragrafo 7, della direttiva sugli aiuti alla costruzione navale. La Commissione decideva pertanto di avviare il procedimento di cui all'articolo 93, paragrafo 2, del trattato. III. Osservazioni dei terzi interessati Dopo la pubblicazione dell'avvio del procedimento il governo danese e l'EuDA hanno trasmesso le loro osservazioni in cui sostengono che l'impiego delle draghe non rispetta le condi- zioni alle quali la Commissione aveva approvato gli aiuti ed è in contrasto con la direttiva sugli aiuti alla costruzione navale. IV. Osservazioni della Germania La Germania ha osservato quanto segue. Le draghe erano state acquistate allo scopo di ampliare i princi- pali bacini portuali indonesiani (Tanjung Priok, Batam, Bojo- negra, Surabaya, Belawan, Semarang, Panjang e Ujung Padang) le cui acque hanno una profondità di nove metri. A causa di imprevedibili problemi finanziari non è stato possi- bile mettere a disposizione tutti i fondi necessari per l'esecu- zione dei lavori di ampliamento e quindi il dragaggio è stato effettuato in misura limitata soltanto nei porti di Belawan, Tanjung Priok e Surabaya. Inoltre poiché i lavori sono realizzati sia da imprese private che dallo Stato indonesiano i ritardi diventano sempre meno prevedibili. I ritardi riguardano i lavori di ampliamento dei porti e i progetti di bonifica idraulica nelle seguenti località: Bojonegra, Benoa/Bali, Maruda/Jakarta, Situ- bondo, Kuala Namu, Ancol Barat, Ancol Timur, Surabaya, Kapuk Naga, Pantai Mutiara, Pelabuhan Ratu, Kerawang, Ring Road/Surabaya, Betio Benoa Bali e Bali Benoa Marina. A seconda della disponibilità di fondi vengono utilizzate tutte le draghe di Rukindo e quindi anche le draghe KK Aru II, FF Bali II e CD Batang Anai per portare avanti o per concludere i progetti. Non è noto tuttavia a Rukindo quali saranno le conse- guenze dell'attuale crisi in Indonesia in termini di ulteriori rinvii della realizzazione dei progetti. Al momento della stipula del contratto per le draghe e dell'au- torizzazione degli aiuti non era noto quali potessero essere le ulteriori possibilità di impiego delle draghe al di fuori dell'Indo- nesia. Solo dopo la consegna delle draghe è apparso chiaro che i lavori previsti in Indonesia venivano rimandati e solo in quel momento, molto tempo dopo l'autorizzazione dell'aiuto, impieghi per le draghe. Rukindo ha cercato di trovare altri Le draghe sono state concepite specificamente per i lavori in Indonesia che richiedevano un'attività a maggiori profondità rispetto a quella che potevano fornire le draghe allora disponi- bili. Per poter lavorare in modo efficiente le draghe avevano bisogno di una profondità delle acque di circa 8 metri. La dimensione delle draghe ne limiterebbe l'impiego in altri porti indonesiani e vie fluviali. Per ridurre al massimo i tempi di immobilizzo e ricuperare almeno una parte dei costi fissi (personale, capitali, ecc. ), Rukindo è stata costretta ad offrire i servizi delle draghe ad altre ditte specializzate che hanno utiliz- zato le draghe al di fuori dell'Indonesia. Le draghe sono state impiegate all'estero soltanto durante i periodi di inattività causati dai ritardi nei progetti di ampliamento dei porti. Il noleggio delle draghe ai fini del loro impiego all'estero va inteso come uno sforzo per utilizzare nella maniera più efficace le risorse dell'aiuto allo sviluppo, in modo da creare capitali supplementari per progetti infrastrutturali grazie ad introiti in valute estere. Inoltre, l'impiego delle draghe in acque estere ha consentito di approfittare di imprevisti periodi di inattività per acquisire ed approfondire conoscenze tecniche. 6. 10. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 259/21 in Indonesia e il L'impiego delle draghe all'estero non era in contrasto con l'obiettivo principale di sviluppare le infrastrutture di trasporto indonesiane. I lavori nazionali continuavano ad essere assoluta- mente prioritari. Rukindo ha utilizzato le draghe nell'ambito di progetti loro impiego all'estero ha avuto carattere eccezionale e non ha dato luogo a profitti economici (CD Batang Anai: Taiwan 1995, impiego per 35 giorni su un periodo di permanenza a Taiwan di circa 130 giorni; FF Bali II: Malaysia 1995, 35 giorni, 1997, 120 giorni). Gli impieghi delle draghe che si sono verificati eccezionalmente a Taiwan e in Malesia hanno un'importanza trascurabile in confronto all'im- piego in Indonesia e in relazione a fattori quali la durata di undici anni del credito e la durata tecnica di vita delle draghe. Solo in due casi Rukindo ha chiesto la documentazione di gare di appalto senza però partecipare a tali gare. Rukindo non ha mai partecipato direttamente a gare internazionali e non è mai entrata in concorrenza diretta con imprese estere di dragaggio. Rukindo non avrebbe esercitato un'influenza diretta sui prezzi delle prestazioni dell'appaltatore principale dato che quest'ul- timo normalmente iniziava le trattative con le varie imprese di dragaggio soltanto dopo avere ottenuto l'aggiudicazione. In quanto subappaltatore o sub-subappaltatore Rukindo era costretto ad accettare i prezzi fissati. L'impiego delle draghe all'estero ha di fatto comportato perdite anziché utili. Non sono state registrate entrate che avrebbero reso superflua la concessione di aiuti. Per il periodo comples- sivo di subappalto l'impiego della draga CD Batang Anai a Taiwan ha comportato una perdita reale superiore al costo di un periodo di inutilizzo in Indonesia. La Germania ha chiesto al ministero delle finanze indonesiano, attraverso il Kreditanstalt für Wiederaufbau, di vigilare affinché le draghe per le quali erano concessi gli aiuti fossero utilizzate solo all'interno dell'Indonesia. La Germania ammette comunque che il contratto di finanziamento non contiene alcuna partico- lare disposizione relativamente al impiego delle draghe. Nel corso di alcune discussioni i ministeri indonesiani competenti sono stati tuttavia informati che le draghe dove- vano essere utilizzate esclusivamente in Indonesia e non all'e- stero. L'impiego delle draghe all'interno del paese rappresenta la base commerciale non scritta del prestito. quindi luogo di La Germania chiede che si tenga conto degli effetti della crisi economica e finanziaria nell'Asia orientale e in particolare in Indonesia. V. Valutazione dell'aiuto Il progetto di aiuto è stato autorizzato nel 1994 sulla base dell'articolo 4, paragrafo 7, della direttiva sugli aiuti alla costru- zione navale. A norma dell'articolo 4, paragrafo 7, gli aiuti non sono soggetti al massimale stabilito dalla Commissione in base all'articolo 4, paragrafo 2, se accordati come aiuti allo sviluppo ad un paese in via di sviluppo. Essi possono essere considerati compatibili con il mercato comune purché soddisfino le condi- zioni all'uopo stabilite dal gruppo di lavoro n. 6 dell'OCSE nell'accordo concernente l'interpretazione degli articoli 6, 7 e 8 dell'accordo OCSE sui crediti all'esportazione di navi nonché nelle clausole aggiuntive o rettificative di tale accordo. Ogni singolo progetto di aiuto deve essere preventivamente notificato alla Commissione, la quale verifica la specifica finalità di sviluppo contenuta nell'aiuto e si assicura che l'aiuto rientri nel campo di applicazione del citato accordo. Nella sentenza pronunciata il 5 ottobre 1994 nella causa C- 400/92 (Germania/Commissione) (1), la Corte di giustizia delle Comunità europee afferma che «l'esame di questa specifica finalità consente alla Commissione di vegliare affinché un aiuto fondato sull'articolo 4, paragrafo 7, e avente lo scopo di dimi- nuire il prezzo delle navi destinate a paesi in via di sviluppo, persegua, tenuto conto delle sue concrete modalità di impiego, un effettivo scopo di sviluppo e non costituisca, pur se conforme ai criteri OCSE, un aiuto a favore del cantiere navale di uno Stato membro che dev'essere soggetto al massimale, quale previsto ai paragrafi precedenti». Come affermato nella lettera della Commissione del 17 maggio 1994, sulla base della notificazione della Germania le draghe potevano essere utilizzate solo in Indonesia. La Germania ha confermato che le unità di dragaggio FF Bali II e CD Batang Anai non sono state utilizzate esclusivamente in Indonesia e ciò contrasta con le condizioni stabilite nell'auto- rizzazione dell'aiuto. L'aiuto è stato quindi utilizzato in maniera indebita. La Germania sostiene che tali impieghi delle draghe non erano prevedibili al momento della stipula del contratto e dell'autoriz- zazione dell'aiuto. La Commissione non può escludere che sia stato effettivamente così ma constata che, in ogni caso, a causa dei ritardi intervenuti la finalità principale dell'aiuto non è stata pienamente conseguita. Non è quindi chiaro in che misura l'aiuto allo sviluppo abbia effettivamente consentito all'Indo- nesia di perseguire un effettivo scopo di sviluppo. atto dell'argomentazione della La Commissione prende Germania che sostiene che Rukindo non poteva influire sui prezzi nella gara di appalto internazionale e che l'impiego all'estero delle draghe non è stato molto produttivo. Essa non esclude tuttavia che le draghe siano state utilizzate al di fuori dell'Indonesia in concorrenza con altre imprese e che, a causa dell'aiuto allo sviluppo, i prezzi offerti siano stati inferiori a quelli di mercato. La Commissione, sulla base delle informa- zioni di cui dispone, non è infatti in grado di effettuare una distinzione tra l'impiego delle draghe all'interno e all'esterno dell'Indonesia in modo da poter garantire che dell'aiuto abbia tratto beneficio solo l'Indonesia e non direttamente paesi che in linea di principio non dovrebbero beneficiare di aiuti allo sviluppo. Pertanto l'impiego delle draghe al di fuori dell'Indo- nesia è comunque problematico. La Commissione non può condividere l'argomentazione della Germania secondo cui l'im- piego delle draghe al di fuori dell'Indonesia non è espressa- mente in contrasto con la finalità iniziale dell'aiuto. Tale finalità era di aiutare lo sviluppo all'interno dell'Indonesia. Pertanto l'impiego delle draghe al di fuori dell'Indonesia non ha solo provocato una riduzione dell'aiuto allo sviluppo per l'Indo- nesia, in quanto esso non è stato utilizzato all'interno del paese, ma può anche aver prodotto distorsioni del mercato del dragaggio in un paese che non fa parte dell'elenco delle nazioni ammissibili agli aiuti allo sviluppo. Ne consegue che poiché la draga per la quale era stato concesso un aiuto allo sviluppo è stata utilizzata al di fuori dell'Indonesia e su base puramente commerciale in Malaysia e a Taiwan, paesi che non fanno parte dell'elenco delle nazioni ammesse a beneficiare degli aiuti allo sviluppo (2), si dubita che il progetto abbia effettivamente perseguito finalità di aiuto allo sviluppo. (1) Racc. 1994, pag. I-4701, punto 21. (2) Lettere della Commissione agli Stati membri SG(89) D/311 e SG(97) D/4341. L 259/22 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 6. 10. 1999 La Germania sostiene che l'impiego delle draghe al di fuori dell'Indonesia è stato di entità trascurabile rispetto a quello all'interno del paese. Dalle tabelle presentate, tuttavia, risulta che la FF Bali II tra il 1994 e il 1997 è stata utilizzata 743 giorni in Indonesia e 155 giorni in Malaysia. Tra il 1995 e il 1997 la CD Batang Anai è stata utilizzata 357 giorni in Indo- nesia e 35 giorni a Taiwan, dove la draga nel 1995 è rimasta per almeno 130 giorni circa. La Commissione non condivide il giudizio della Germania secondo cui un impiego delle draghe al di fuori dell'Indonesia che, in un periodo che va dai tre ai quattro anni, costituisce tra il 9 % e il 17 % dell'utilizzazione complessiva si debba considerare eccezionale o di entità trascu- rabile. In considerazione del gran numero di isole che compongono l'Indonesia la Commissione non è convinta che fosse impossi- bile utilizzare le draghe in altra maniera in Indonesia garan- tendo in questo modo il perseguimento di una vera finalità di sviluppo e rispettando le condizioni stabilite dalla Commis- sione nell'autorizzazione. Inoltre, dato che il luogo di impiego delle draghe non era specificato nel contratto di prestito, l'im- presa non si è considerata come espressamente tenuta ad atti- varsi per reperire possibili impieghi delle draghe all'internto dell'Indonesia. Anche se la Germania ha informato la parte indonesiana che le draghe potevano essere utilizzate solo in Indonesia, l'impresa non era obbligata, dal punto di vista giuri- dico, a rispettare tale condizione poiché essa non era contenuta nel contratto di prestito. La Germania aveva l'obbligo di garantire che la concessione del prestito fosse conforme alle condizioni fissate nell'autorizza- zione della Commissione del 17 maggio 1994. Il fatto quindi che la Germania non abbia menzionato queste importanti condizioni nel contratto di prestito e non abbia quindi rispet- tato pienamente le condizioni della citata autorizzazione non può giustificare l'impiego in maniera indebita degli aiuti o l'incapacità della Germania di esercitare al riguardo un'in- fluenza sull'Indonesia. Inoltre, il mancato inserimento di tale condizione nel contratto di prestito fa sorgere dei dubbi sul fatto che la finalità di sviluppo fosse il principale obiettivo del progetto. Se al momento dell'autorizzazione (lettera del 17 maggio 1994) la Commissione avesse saputo che le draghe non erano destinate ad essere utilizzate esclusivamente in Indonesia, ma che in realtà sarebbero state impiegate a fini commerciali in Malaysia e a Taiwan, essa non avrebbe autorizzato il progetto di aiuto. La Commissione ritiene quindi che l'aiuto sia stato utilizzato indebitamente e che non sia stata perseguita una vera finalità di sviluppo. VI. Conclusioni La Commissione ritiene che l'aiuto concesso dalla Germania in relazione alla costruzione delle draghe FF Bali II e CD Batang Anai sia stato utilizzato in modo indebito. L'aiuto non può essere considerato un vero e proprio aiuto allo sviluppo ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 7, delle direttive sugli aiuti alla costru- zione navale. L'aiuto falsa o rischia di falsare la concorrenza nel mercato comune e pregiudica gli scambi tra Stati membri nel settore della costruzione navale in misura contraria al comune interesse, HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: Articolo 1 L'aiuto di Stato concesso dalla Germania sotto forma di agevo- lazione del credito in relazione alla vendita a Pengerukan (Rukindo), Indonesia, delle draghe FF Bali II e CD Batang Anai è stato utilizzato in modo indebito ed è incompatibile con il mercato comune. Articolo 2 La Germania prende tutti i provvedimenti necessari per recupe- rare dal beneficiario l'aiuto di cui all'articolo 1. Il recupero dell'aiuto viene eseguito secondo le procedure del diritto tedesco. Le somme da recuperare producono interessi a partire dalla data in cui sono state poste a disposizione del beneficiario, fino al loro effettivo recupero. Gli interessi sono calcolati sulla base del tasso di riferimento utilizzato per il calcolo dell'equivalente sovvvenzione nell'ambito degli aiuti a finalità regionale. Articolo 3 Entro due mesi alla notificazione della presente decisione, la Germania informa la Commissione circa i provvedimenti presi per conformarvisi. Fatto a Bruxelles, il 3 marzo 1999. Per la Commissione Karel VAN MIERT Membro della Commissione


title: 1999/657/EG: Kommissionens beslut av den 3 mars 1999 om det stöd i form av utvecklingsbistånd till Indonesien som Tyskland lämnat i samband med byggandet av två mudderverk vid Volkswerft Stralsund och försäljning av dessa till Pengerukan (Rukindo) [delgivet med nr K(1999) 585] (Text av betydelse för EES) (Endast den tyska texten är giltig)

formats: html pdf print

text: 6. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 259/19 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 3 mars 1999 om det stöd i form av utvecklingsbistånd till Indonesien som Tyskland lämnat i samband med byggandet av två mudderverk vid Volkswerft Stralsund och försäljning av dessa till Pengerukan (Rukindo) [delgivet med nr K(1999) 585] (Endast den tyska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (1999/657/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT Genom en skrivelse av den 15 april 1997 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 93. 2 i EG-fördraget avseende detta stöd. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93. 2 första stycket i detta, med beaktande av rådets direktiv 90/684/EEG av den 21 december 1990 om stöd till varvsindustrin (1), senast ändrat genom förordning (EG) nr 2600/97 (2), särskilt artikel 4. 7 i detta, efter att i enlighet med artikel 93 i EG-fördraget ha uppmanat berörda parter att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter (3), och av följande skäl: I. Förfarande Detta beslut offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (4). Kommissionen uppmanade de berörda parterna att yttra sig om dessa åtgärder. Kommissionen har mottagit synpunkter från berörda parter. Den har översänt dessa synpunkter till Tyskland som givits tillfälle att bemöta dem. Dess kommentarer mottogs i skrivelser av den 18 juni 1997 och den 9 oktober 1997. Genom en skrivelse av den 24 mars 1998 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att delvis avsluta förfa- randet, nämligen i fråga om mudderverket KK Aru II. Genom en skrivelse av den 24 juni 1998 försåg Tyskland kommis- sionen med kompletterande uppgifter om de båda mudder- verken (CD Batang Anai och FF Bali II). Europeiska mudderverksorganisationen (European Dredging Association, EuDA) meddelade kommissionen att Tyskland vid försäljningen av tre mudderverk som byggts i Tyskland lämnat ett stöd som uppenbarligen stod i strid med rådets direktiv 90/684/EEG (nedan kallat varvsdirektivet). Genom en skrivelse av den 6 november 1996 lämnade Tysk- land kompletterande uppgifter. (1) EGT L 380, 31. 12. 1990, s. 27. (2) EGT L 351, 23. 12. 1997, s. 18. (3) EGT C 192, 24. 6. 1997, s. 9. II. Beskrivning av stödet År 1994 beviljade kommissionen utbetalning av utvecklingsbi- stånd i samband med försäljningen av tre mudderverk från varvet Volkswerft Stralsund till Pengerukan (Rukindo), ett stat- ligt företag i Indonesien (nedan kallat Rukindo). Genom skri- velse SG(94) D/6533 av den 17 maj 1994 underrättade kommissionen Tyskland om beviljandet. Utvecklingsbiståndet (4) Se fotnot 3. L 259/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 10. 1999 beviljades i form av ett lån från Kreditanstalt für Wiederaufbau. Lånet täckte 90 % av kontraktsvärdet under en elvaårsperiod och hade en räntesats på 3,5 %. OECD-bidragsekvivalenten uppgick till 25,35 %. Rukindo är ett offentligt aktiebolag som till 100 % ägs av finansministeriet. Låntagare är Republiken Indonesien, företrädd av sitt finansministerium. IV. Tysklands synpunkter Tyskland lämnade följande synpunkter: I anmälan av stödåtgärden av den 24 mars 1994 angavs de platser i Indonesien där mudderverken skulle sättas in. I sin skrivelse till Tyskland om godkännande av stödet klargjorde kommissionen att mudderverken endast fick användas i Indo- nesien. Mudderverken anskaffades i samband med utbyggnaden av de viktigaste indonesiska hamnarna (Tanjung Priok, Batam, Bojo- negra, Surabaya, Belawan, Semarang, Panjang och Ujang Padang) som är upp till nio meter djupa. EuDA underrättade kommissionen om att mudderverken skulle sättas in i Taiwan och Thailand. Uppenbarligen deltog entrepre- nören för mudderverken i internationella anbudsförfaranden i konkurrens med andra företag som erbjöd muddringstjänster. Enligt EuDA gjorde stödet att anbudsgivaren kunde erbjuda ett pris som låg under det marknadsmässiga. Tyskland bekräftade att ett av mudderverken hade använts territorialvatten, nämligen i Malaysia. utanför Däremot nämndes det inget om att det skulle ha använts i Taiwan och Thailand, såsom EuDA hade rapporterat. indonesiskt Tyskland hävdade att mudderverken inte kunde användas med full kapacitet på indonesiskt vatten, eftersom flera av de hamn- byggnadsprojekt för vilka de ursprungligen hade förvärvats hade försenats. Användningen av mudderverk i Malaysia ingick dessutom i ett underleverantörskontrakt indonesiskt företag, medan Rukindo uppgavs aldrig ha deltagit direkt i internationella anbudsinfordringar. Tyskland åtog sig att göra den indonesiska regeringen uppmärksam på att mudderverken endast fick användas för det ändamål för vilket de ursprung- ligen hade förvärvats. till ett Tyskland kunde inte lämna några uppgifter om Rukindos ekonomiska ställning, eftersom det inte fanns något konsoli- derat och tillförlitligt årsbokslut för företaget, och inte heller någon direkt lånerelation till det. Mot bakgrund av Tysklands svar bedömde kommissionen att det sätt på vilket mudderverken användes inte var förenligt med skrivelsen av den 17 maj 1994. Dessutom tvivlade kommissionen på att förfarandet kunde antas ha karaktär av utvecklingsbistånd, och frågade sig därför om åtgärderna var förenliga med artikel 4. 7 i varvsdirektivet. Kommissionen beslutade därför att inleda ett förfarande enligt artikel 93. 2 i EG-fördraget. III. Synpunkter från tredje part Efter tillkännagivandet av att ett förfarande inletts framförde Danmark och EuDA sina synpunkter. De ansåg att använd- ningen av mudderverken inte var förenlig med villkoren i kommissionens godkännande och att den stred mot varvsdi- rektivet. för utbyggnaden ställas till Till följd av oförutsebara finansieringsproblem kunde inte alla erforderliga medel förfogande, varför muddringsarbeten i hamnarna Belawan, Tanjung Priok och Surabaya endast kunde genomföras i begränsad omfatt- ning. Då utbyggnadsprojekten genomförs både av privata företag och av den indonesiska regeringen blir förseningar svårare att förutse. Förseningarna gäller hamnutbyggnads- och landvinningsprojekt på följande orter: Bojonegra, Benoa/Bali, Maruda/Jakarta, Situbondo, Kuala Namu, Ancol Barat, Ancol Timur, Surabaya, Kapuk Naga, Pantai Mutiara, Pelabuhan Ratu, Kerawang, Ring Road/Surabaya, Betio Neoa Bali och Bali Benoa Marino. När de är tillgängliga anlitas alla Rukindos mudder- verk, däribland även mudderverken KK Aru II, FF Bali II och CD Batang Anai, vid utförandet och avslutningen av projekten. Rukindo kan i dagsläget emellertid inte säga om den nuvarande krisen i Indonesien kommer att ytterligare försena projektge- nomförandet. Då kontrakten för mudderverken undertecknades och stödet beviljades var det oklart vilka andra möjligheter som fanns att använda mudderverken utanför Indonesien. Förseningen av de planerade indonesiska projekten stod klar först efter det att mudderverken levererats. Först därefter, långt efter det att stödet beviljats, försökte Rukindo finna andra uppgifter för mudderverken. Mudderverken konstruerades särskilt för arbetet i Indonesien, vilket bland annat krävde ett större djupgående än vad de då tillbuds stående mudderverken kunde erbjuda. Mudderverken behövde ett vattendjup på omkring åtta meter för att kunna fungera effektivt. Möjligheterna att sätta in mudderverken i Indonesien var andra hamnar och på andra vattenvägar i begränsade på grund av deras djupgående. För att göra perio- derna av overksamhet så korta som möjligt och täcka åtmin- stone en del av de fasta kostnaderna (personal, kapital osv. ) såg sig Rukindo nödsakat att ställa mudderverkens tjänster till förfogande för andra muddringsföretag, som sedan satte in dem utanför Indonesien. Tyskland hävdar att mudderverken endast sattes in utomlands under perioderna av overksamhet, när hamnutvidgningsprojekten försenades, och att uthyrningen av mudderverk till utlandet skulle ses som en strävan att använda utvecklingsbiståndet effektivt genom att skaffa intäkter i utländsk valuta som tillskottskapital för infrastrukturprojektet. Dessutom menar man att den tillfälliga användningen av mudderverken i utländska vatten har gjort att overksamhetspe- rioderna kunnat användas förvärva och fördjupa know-how. för att 6. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 259/21 Användningen av mudderverken i utlandet stod inte i strid med huvudsyftet att utveckla den indonesiska transportinfrastruk- turen. Arbetena med inhemska projekt hade liksom tidigare absolut prioritet. Rukindo använde mudderverken för de indo- nesiska projekten, och insatserna utomlands utgjorde undantag som inte gav någon ekonomisk vinst (CD Batang Anai: Taiwan 1995, 35 driftsdagar under cirka 130 dagar som verket fanns i Taiwan, FF Bali II: Malaysia 1995: 35 dagar, 1997: 120 dagar). De undantagsvisa insatserna i Taiwan och Malaysia är försum- bara i förhållande till insatserna i Indonesien, lånets löptid på 11 år samt mudderverkets tekniska livstid. Rukindo begärde förvisso vid två tillfällen ansökningshand- lingar till anbudsinfordringar, men deltog inte i någon av dem. Rukindo deltog aldrig direkt i internationella anbudsinford- ringar och konkurrerade aldrig direkt med andra internationella muddringsföretag. Rukindo hade därmed inte något direkt inflytande över priserna för den viktigaste anbudsgivarens tjänster, i synnerhet som det allmänna tillvägagångssättet var att Rukindo inledde förhandlingar med de olika muddringsföre- tagen först efter att ha tilldelats kontraktet. Som underleve- rantör respektive utdelare av underleverantörskontrakt måste Rukindo godta priserna. Användningen av mudderverket i utlandet ledde till faktiska förluster och inte till några ekonomiska vinster. Inga vinster gjordes som skulle ha gjort beviljandet av stöd överflödigt. Under denna tidsperiod utgjorde användningen av mudder- verket CD Batang Anai i Taiwan en reell förlust som var större än kostnaderna för en alternativ period av overksamhet i Indo- nesien. Genom Kredietanstalt für Wiederaufbau uppmanade Tyskland det indonesiska finansministeriet att se till att de stödfinansie- rade mudderverken uteslutande användes i Indonesien. Tysk- land tillstår emellertid att inte innehåller några särskilda bestämmelser i fråga om mudderverkens använd- ningsort. I diskussionerna gjorde man det dock klart för de ansvariga indonesiska ministerierna att mudderverken endast får användas inom Indonesien och inte i utlandet. Inrikes användning utgör alltså lånets oskrivna affärsunderlag. låneavtalet Tyskland vädjar om att hänsyn skall tas till effekterna av bank- och finanskrisen i Ostasien, och särskilt i Indonesien. V. Bedömning av stödåtgärderna År 1994 godkändes projektet i enlighet med artikel 4. 7 i varvsdirektivet. Enligt detta direktiv gäller inte de maximi- gränser som kommissionen fastställt enligt artikel 4. 2 för stöd som beviljas som utvecklingsbistånd till ett utvecklingsland. Stödet kan anses förenligt med den gemensamma marknaden, om det uppfyller de villkor som OECD:s arbetsgrupp nr 6 har fastställt på detta område i sitt avtal om tolkningen av artik- larna 6–8 i OECD-avtalet om exportkrediter för fartyg eller om det är i överensstämmelse med senare rättelser av ovan nämnda avtal. Alla sådana individuella stödprojekt skall förhandsanmälas till kommissionen, som sedan bedömer inslaget av utveckling i projektet för att försäkra sig om att stödet omfattas av ovan nämnda avtal. I sin dom av den 5 oktober 1994 i mål C-400/92 (Tyskland mot kommissionen) (1) fastslog Europeiska gemenskapernas domstol att kommissionen genom att bedöma detta inslag av utveckling kan säkerställa att ett stöd enligt artikel 4. 7, som har till syfte att minska kostnaderna för fartyg som är avsedda för utvecklingsländer, har ett äkta utvecklingssyfte med hänsyn till de specifika omständigheter som gäller för dess användning och inte, även om det motsvarar OECD-kriterierna, utgör ett stöd till ett varv i en medlemsstat som skall omfattas av maxi- migränsen. Som konstaterades i kommissionens skrivelse av den 17 maj 1994 fick de mudderverk som omfattas av Tysklands anmälan endast användas i Indonesien. Tyskland har bekräftat att fartygen FF Bali II och CD Batang Anai II inte endast har använts i Indonesien, vilket inte över- ensstämmer med villkoren för beviljande av stöd. Stödet har därmed använts felaktigt. Tyskland gör gällande att denna användning av mudderverken inte kunde förutses när fartygen beställdes och stödet bevil- jades. Kommissionen kan inte utesluta att så faktiskt var fallet, men på grund av förseningarna uppnåddes inte huvudsyftet med stödet helt och hållet. Det är osäkert i vilken utsträckning utvecklingsbiståndet faktiskt har gjort det möjligt för Indone- sien att helt uppfylla utvecklingsmålet. argument Kommissionen noterar Tysklands att Rukindo möjligen inte hade något inflytande på prisbuden i de interna- tionella anbudsförfarandena och att användningen i utlandet inte var särskilt lönsam. Kommissionen utesluter ändå inte att mudderverken användes i konkurrens med andra företag utanför Indonesien och att anbudspriserna låg under marknads- priset. På grundval av den information som kommissionen har fått är det omöjligt att skilja mellan muddringsprojekt inom eller utom Indonesiens territorium på ett sätt som visar att stödet endast kommit Indonesien till godo och inte direkt till länder som i princip inte skulle komma i åtnjutande av utveck- lingsstöd. Under alla omständigheter är användningen utanför Indonesiens gränser problematisk. Kommissionen kan inte godkänna Tysklands argument att användningen utanför Indo- nesiens gränser inte uttryckligen står i strid med det ursprung- liga utvecklingsstödet för Indonesien. Det ursprungliga syftet med stödet var utvecklingsstöd i Indonesien. I och med att mudderverken användes utanför Indonesiens gränser, reduce- rades inte blott stödet inte användes i Indonesien, utan det kan också ha uppstått sned- vridningar av konkurrensen på marknaden för muddring med mudderverk i något land som inte finns med på förteckningen över länder som kan beviljas utvecklingsstöd. Eftersom de mudderverk som omfattas av stödet användes utanför Indone- siens gränser och dessutom användes på rent kommersiell grund i Malaysia och Taiwan, som inte finns med på förteck- ningen över länder som kan beviljas utvecklingsstöd (2), kan ifrågasättas. projektets utvecklingsmål för Indonesien genom att det (1) REG 1994, s. I-4701, punkt 21. (2) Skrivelse från kommissionen till medlemsstaterna SG(89) D/311 och SG(97) D/4341. L 259/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 10. 1999 Tyskland hävdar att användningen utanför Indonesien var försumbar i jämförelse med användningen i Indonesien. Av de tabeller som presenterats framgår emellertid att FF Bali II mellan 1994 och 1997 användes 743 dagar i Indonesien och 155 dagar i Malaysia. Mellan 1995 och 1997 användes CD Batang Anai 357 dagar i Indonesien och 35 dagar i Taiwan, där verket 1995 var stationerat minst omkring 130 dagar. Kommissionen delar inte uppfattningen att en användning av mudderverken utanför Indonesiens gränser över en period på tre till fyra år som utgör omkring 9 % respektive 17 % av den totala användningen, har skett undantagsvis eller är försumbar. Med tanke på det stora antalet öar i Indonesien är kommis- sionen inte övertygad om att det är omöjligt att använda mudderverken på annat håll i Indonesien och därigenom garan- tera att utvecklingsmålet uppnås och att villkoren för kommis- sionens beviljande av stöd uppfylls. Det faktum att mudderver- kens användningsort inte var fastställd i låneavtalet uppmunt- rade naturligtvis knappast heller företaget att försöka använda mudderverken inom landet. Även om Tyskland informerat de fick indonesiska parterna om att mudderverken endast användas i Indonesien, var Indonesien inte rättsligt bundet att följa detta krav, eftersom det inte stod med i låneavtalet. Tyskland var förbundet att säkerställa att lånet beviljades enligt villkoren i kommissionens godkännande av den 17 maj 1994. Därför kan det faktum att Tyskland inte nämnde detta viktiga villkor i låneavtalet och därigenom inte fullt ut respekterade villkoren för godkännandet inte tjäna som ursäkt för att stödet användes felaktigt eller att Tyskland var oförmöget att utöva inflytande på Indonesien i detta avseende. Dessutom ger utelämnandet av detta villkor upphov till misstanke om huru- vida utvecklingsmålet var programmets huvudsyfte. Om kommissionen vid tidpunkten för beviljandet (skrivelse av den 17 maj 1994) hade känt till att mudderverken inte var avsedda enbart för användning i Indonesien, utan att de faktiskt skulle användas kommersiellt i Malaysia och Taiwan, så hade den inte godkänt stödprogrammet. Följaktligen anser kommis- sionen att stödet användes felaktigt och att det inte uppfyllde ett verkligt utvecklingsmål. VI. Slutsats Enligt kommissionens uppfattning skedde en felaktig använd- ning av det stöd som Tyskland beviljade i samband med byggandet av mudderverken FF Bali II och CD Batang Anai. Stödet kan inte betraktas som ett äkta utvecklingsbistånd enligt artikel 4. 7 i varvsdirektivet. Stödet snedvrider eller riskerar att snedvrida konkurrensen på den gemensamma marknaden och påverkar handeln mellan medlemsstaterna inom varvssektorn i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Det statliga stöd som Tyskland beviljade i form av ett lån i samband med försäljningen av mudderverken FF Bali II och CD Batang Anai till Pengerukan (Rukindo), Indonesien, har använts felaktigt och är oförenligt med den gemensamma marknaden. Artikel 2 Tyskland skall från mottagaren återkräva det stöd som avses i artikel 1. Återkravet skall ske i enlighet med förfarandena i tysk lagstift- ning. Det belopp som skall återkrävas löper med ränta från och med den dag då stödet betalades ut till stödmottagaren/stöd- mottagarna till dess att det faktiskt återbetalas. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regional- stöd. Artikel 3 Tyskland skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet. Utfärdat i Bryssel den 3 mars 1999. På kommissionens vägnar Karel VAN MIERT Ledamot av kommissionen


title: Årsberetning 1996 : EF-Sortsmyndigheden.

eurovoc_concepts:
Community body
European patent
activity report
plant propagation


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 559/99 van Karl HABSBURG-LOTHRINGEN Eventuele verduistering van EU-fondsen (World Vision)

eurovoc_concepts:
Austria
EU control
EU programme
Member of the European Parliament
donation
fraud against the EU
fund (EU)
professional ethics
use of aid

text: C 348/40 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 3. 12. 1999 (1999/C 348/049) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-0559/99 van Karl Habsburg-Lothringen (PPE) aan de Commissie Betreft: Eventuele verduistering van EU-fondsen (World Vision) (3 maart 1999) Met name in de Oostenrijkse media is in verband met een schenkingenaffaire bij World Vision voortdurend melding gemaakt van verduistering van EU-fondsen en van ingrijpen door Europarlementariërs. Heeft de Oostenrijkse organisatie World Vision EU-fondsen verduisterd of zijn de kredieten correct gebruikt, en hebben leden van het Europees Parlement zich werkelijk met de gang van zaken bemoeid? Zo ja, wie? Gecombineerd Antwoord van Mevrouw Bonino namens de Commissie op de schritftelijke vragen P-0223/99, E-0313/99 en P-0559/99 (20 april 1999) Toen de Commissie eind november 1998 in kennis werd gesteld van de juridische procedures ten aanzien van World Vision Austria (WVA) heeft zij contact opgenomen met de gerechtelijke autoriteiten in Oostenrijk en haar medewerking aangeboden voor de aspecten die verband hielden met communautaire fondsen. Voorts heeft zij gevraagd op de hoogte te worden gehouden van alle bevindingen in verband met deze aspecten overeenkomstig de bepalingen van de nationale wetgeving. In januari 1999 heeft met toestemming van de gerechtelijke autoriteiten in Oostenrijk een financiële controle plaatsgevonden in het veldhoofdkwartier van de uitvoerende partner van WVA in Sarajevo (World Vision International BiH) waar de financiële documenten voor door de Gemeenschap gefinancierde hulpprojecten worden bewaard. Deze audit was beperkt tot een controle en een onderzoek van door de Commissie (ECHO) gefinancierde activiteiten. Wat het gebruik van de ECHO-fondsen door deze niet-gouvernementele organisatie betreft, werden geen onregelmatigheden geconstateerd. De contacten tussen de Commissie en WVA in verband met humanitaire projecten, zowel voor, tijdens als na de tenuitvoerlegging, vonden meestal plaats tussen de kantoren van World Vision in Bosnië-Herzegovina en het kantoor van de Commissie (ECHO) in Sarajevo en hadden een louter operationeel karakter. Dergelijke contacten werden niet gebruikt voor het werven van humanitaire fondsen voor door WVA gesteunde projecten in Bosnië. De voorstellen van deze organisatie werden op hun merites beoordeeld overeenkomstig de terzake geldende criteria. Het toezicht op de tenuitvoerlegging van deze projecten was in handen van het kantoor van de Commissie (ECHO) in Sarajevo, met technische bijstand van de plaatselijke International Management Group (IMG). Voor twee van de drie contracten met WVA heeft de Commissie in september en oktober 1988 twee definitieve betalingen gedaan aan WVA ten bedrage van respectievelijk 38. 900 en 30. 383 €. Dit was korte tijd voor de Commissie kennis kreeg van de juridische procedures. De Oostenrijkse autoriteiten hebben vervolgens de bankrekeningen van WVA geblokkeerd. Bij wijze van aanvullende controle heeft de Commissie de juridisch adviseur van WVA een brief gezonden met het verzoek de status van deze betalingen te controleren en na te gaan of zich onregelmatigheden hadden voorgedaan die gevolgen konden hebben voor de communautaire fondsen. Een definitieve betaling in het kader van het derde contract met WVA ten bedrage van ongeveer 100. 000 Euro werd bij wijze van voorzorgsmaatregel opgeschort. Deze betaling blijft opgeschort tot de juridisch adviseur meer duidelijkheid verschaft. Naast de projecten op het gebied van de humanitaire hulp heeft WVA in het kader van de Obnova, Phare en Tacis programma’s in Bosnië, Roemenië en Mongolië de volgende contracten ontvangen: (in euro) Programma Actie Bedrag van het contract Obnova Geïntegreerd programma voor de terugkeer van vluchtelingen en ontheemden naar de plaatsen Maglaj en Zavidovici, Bosnië Phare: Partnerschap Renovatie van een dorp in Roemenië Phare: Partnerschap Micro-onderneming ten behoeve van de lokale bevolking (Roemenië) Phare: Partnerschap Opleiding en advies voor micro-onderneming (Roemenië) Tacis: Partnerschap & Samenwerking Lokaal bosbouwproject in Mongolië 3 539 370 57 480 118 480 153 000 118 160


title: Komission asetus (EY) N:o 471/1999, annettu 3 päivänä maaliskuuta 1999, asetuksessa (EY) N:o 384/1999 tarkoitetulla tarjouskilpailulla myyntiin saatetun naudanlihan vähimmäismyyntihintojen vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
award of contract
beef
fixing of prices
minimum price
selling price

formats: pdf print

text: L 56/30 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 4. 3. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 471/1999, annettu 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999, asetuksessa (EY) N:o 384/1999 tarkoitetulla tarjouskilpailulla myyntiin saatetun naudanlihan v(cid:132)himm(cid:132)ismyyntihintojen vahvistamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)r- jestelyst(cid:132) 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1633/98 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) tietyt komission asetuksessa (EY) N:o 384/1999 (3) vahvis- tetut m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t naudanlihaa on tarjouskilpailutettu, komission asetuksen (ETY) N:o 2173/79 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2417/95 (5), 9 artiklan mukaan v(cid:132)himm(cid:132)ismyyntihinnat tarjouskilpailutetulle naudanlihalle ottaen huomioon saadut tarjoukset, olisi vahvistettava ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Naudanlihan v(cid:132)himm(cid:132)ismyyntihinnat asetuksessa (EY) N:o 384/1999 s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) tarjouskilpailua varten, jonka tarjousten j(cid:132)tt(cid:148)aika p(cid:132)(cid:132)ttyi 23 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta 1999 vahvistetaan t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteess(cid:132). 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 4 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 148, 28. 6. 1968, s. 24 (2) EYVL L 210, 28. 7. 1998, s. 17 (3) EYVL L 46, 20. 2. 1999, s. 40 (4) EYVL L 251, 5. 10. 1979, s. 12 (5) EYVL L 248, 14. 10. 1995, s. 39 4. 3. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 56/31 ANEXO — BILAG — ANHANG — PAQAQTGLA — ANNEX — ANNEXE — ALLEGATO — B(cid:246)LAGE — ANEXO — LIITE — BILAGA Estado miembro Medlemsstat Mitgliedstaat Jq(cid:145)tor l(cid:146)kor Member State (cid:144)tat membre Stato membro Lidstaat Estado-membro J(cid:132)senvaltio Medlemsstat Productos Produkter Erzeugnisse Pqo(cid:152)(cid:149)mta Products Produits Prodotti Producten Produtos Tuotteet Produkter Precio m(cid:146)nimo expresado en euros por tonelada Mindstepriser i EUR/ton Mindestpreise, ausgedr(cid:129)ckt in EUR/Tonne Ek(cid:145)wister pyk(cid:147)seir ejvqaf(cid:149)lemer se Euq(cid:150) am(cid:145) t(cid:149)mo Minimum prices expressed in EUR per tonne Prix minimaux exprim(cid:130)s en euros par tonne Prezzi minimi espressi in euro per tonnellata Minimumprijzen uitgedrukt in euro per ton Pre(cid:135)o m(cid:146)nimo expresso em euros por tonelada V(cid:132)himm(cid:132)ishinnat euroina tonnia kohden ilmaistuna Minimipriser i euro per ton a) Carne con hueso — Kød, ikke udbenet — Fleisch mit Knochen — Jq(cid:146)ata le j(cid:149)jaka — Bone-in beef — Viande avec os — Carni non disossate — Vlees met been — Carne com osso — Luullinen naudanliha — K(cid:148)tt med ben FRANCE — Quartiers avant — Quartiers arri(cid:138)re DEUTSCHLAND — Vorderviertel DANMARK ITALIA — Hinterviertel — Forfjerdinger — Bagfjerdinger — Quarti anteriori — Quarti posteriori (cid:153)STERREICH — Vorderviertel — Hinterviertel NEDERLAND — Voorvoeten — Achtervoeten ESPA(cid:158)A — Cuartos delanteros — Cuartos traseros IRELAND — Forequarters — — — — — — 550 750 — — — — — 908 — b) Carne deshuesada — Udbenet kød — Fleisch ohne Knochen — Jq(cid:146)ata wyq(cid:148)r j(cid:149)jaka — Boneless beef — Viande d(cid:130)soss(cid:130)e — Carni senza osso — Vlees zonder been — Carne desossada — Luuton naudanliha — Benfritt k(cid:148)tt FRANCE — Jarret arri(cid:138)re d’intervention (INT 11) — Avant d’intervention (INT 24) — Flanchet d’intervention (INT 18) — Jarret avant d’intervention (INT 21) — (cid:144)paule d’intervention (INT 22) 810 900 500 861 1 107 L 56/32 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 4. 3. 1999 UNITED KINGDOM — Intervention shank (INT 11) — Intervention thick flank (INT 12) — Intervention topside (INT 13) — Intervention silverside (INT 14) — Intervention rump (INT 16) — Intervention flank (INT 18) — Intervention forerib (INT 19) — Intervention shin (INT 21) — Intervention shoulder (INT 22) — Intervention brisket (INT 23) — Intervention forequarter (INT 24) IRELAND — Intervention shank (INT 11) — Intervention flank (INT 18) — Intervention shin (INT 21) — Intervention shoulder (INT 22) — Intervention brisket (INT 23) — Intervention forequarter (INT 24) — Intervention thick flank (INT 12) — Intervention topside (INT 13) — Intervention silverside (INT 14) — Intervention rump (INT 16) — Intervention forerib (INT 19) ESPA(cid:158)A — Palda (INT 18) DANMARK — Interventionsbryst (INT 23) — 1 195 1 450 1 400 — 520 — 650 900 — 1 025 651 600 — 957 — 1 000 1 300 1 553 — — 1 150,03 — —


title: Regolamento (CE) n. 460/1999 della Commissione del 3 marzo 1999 recante fissazione dei valori forfettari all'importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di alcuni ortofrutticoli

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

text: 4. 3. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 56/1 I (Atti per i quali la pubblicazione (cid:138) una condizione di applicabilit(cid:133)) REGOLAMENTO (CE) N. 460/1999 DELLA COMMISSIONE del 3 marzo 1999 recante fissazione dei valori forfettari all’importazione ai fini della determina- zione del prezzo di entrata di alcuni ortofrutticoli LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, considerando che in applicazione di tali criteri, i valori forfettari all’importazione devono essere fissati ai livelli figuranti nell’allegato del presente regolamento, visto il regolamento (CE) n. 3223/94 della Commissione, del 21 dicembre 1994, recante modalit(cid:133) di applicazione del regime di importazione degli ortofrutticoli (1), modifi- cato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1498/98 (2), in particolare l’articolo 4, paragrafo 1, considerando che il regolamento (CE) n. 3223/94 prevede, in applicazione dei risultati dei negoziati commerciali multilaterali nel quadro dell’Uruguay Round, i criteri in base ai quali la Commissione fissa i valori forfettari all’im- portazione dai paesi terzi, per i prodotti e per i periodi precisati nell’allegato; HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 I valori forfettari all’importazione di cui all’articolo 4 del regolamento (CE) n. 3223/94 sono fissati nella tabella riportata nell’allegato. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 4 marzo 1999. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 3 marzo 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 337 del 24. 12. 1994, pag. 66. (2) GU L 198 del 15. 7. 1998, pag. 4. L 56/2 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 4. 3. 1999 ALLEGATO al regolamento della Commissione, del 3 marzo 1999, recante fissazione dei valori forfettari all’importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di alcuni ortofrutticoli Codice NC Codice paesi terzi (1) (EUR/100 kg) Valore forfettario all’importazione 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 212 624 999 052 068 999 220 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 052 600 999 039 060 388 400 404 508 512 528 706 720 728 999 052 388 400 512 528 624 999 118,1 46,2 96,1 184,0 111,1 118,3 107,2 112,8 297,7 297,7 114,4 132,0 123,2 31,8 39,4 44,1 53,5 53,9 44,5 45,8 49,2 47,5 80,9 36,7 135,4 79,5 90,4 73,9 98,1 99,2 107,2 94,1 74,5 88,2 146,9 78,2 85,1 74,9 73,7 70,8 88,3 (1) Nomenclatura dei paesi stabilita dal regolamento (CE) n. 2317/97 della Commissione (GU L 321 del 22. 11. 1997, pag. 19). Il codice «999» rappresenta le «altre origini»


title: WRITTEN QUESTION No. 599/99 by Frédéric STRIBY Registration and taxation of Alsatian recreational craft

eurovoc_concepts:
Alsace
application of EU law
double taxation
inland waterway
inland waterway shipping
pleasure craft
transit charge
vehicle tax

text: C 370/68 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 21. 12. 1999 (1999/C 370/093) SKRIFTLIG FRÅGA E-0596/99 från Ian White (PSE) till kommissionen (12 mars 1999) Angående: Tillväxthormonet rBST 1. Kommer kommissionen att kräva att behöriga kommittéer utreder alla tillgängliga data om till- växthormonet rBST:s effekt på djurs och människors hälsa, när företaget som äger denna produkt söker tillstånd att sälja den för användning inom EU? Kommer kommissionen att följa försiktighetsprincipen när frågan om tillstånd för att sälja till- 2. växthormonet rBST tas upp? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (4 maj 1999) Kommissionen har begärt ett yttrande från den särskilda veterinärkommittén för djurs hälsa och välbefin- nande samt den vetenskapliga kommittén för folkhälsan, beträffande användningen av BST. Båda dessa vetenskapliga kommittéer har nyligen avgivit vetenskapliga yttranden med hänsyn till sina speciella uppgifter. Dessa yttranden finns på kommissionens Euoropaserver. På grundval av slutsatserna i yttrandena kommer kommissionen, med förhoppning om att ett beslut skall fattas i frågan, att lämna en rapport och ett förslag om framtiden för moratoriet på bovint somatotropin (rådets beslut 94/936/EG) (1) till rådet och parlamentet. (1) EGT L 366, 31. 12. 1994. (1999/C 370/094) SKRIFTLIG FRÅGA P-0599/99 från Frédéric Striby (I-EDN) till kommissionen (3 mars 1999) Angående: Registrering och avgiftsuttag för fritidsbåtar från Alsace För registrering av franska båtar gäller att om båten skall framföras på internationellt vatten måste en avgift erläggas för franskt nationalitetscertifikat. Vid färd på inre vattenvägar, vilket berör bland annat fritidsbåtar från Alsace, måste man betala ett särskilt skattemärke. Sedan Rhone-Rhenkanalen, som även förbinder norra Alsace med den södra delen, klassades ned måste fritidsbåtarna gå genom Alsacekanalen. Den senare lyder under internationella bestämmelser, och trots att båtarna endast befinner sig i kanalen tillfälligt under färd till Strasbourg, Colmar eller Mulhouse, måste båtägarna hos tullmyndigheterna erlägga avgiften för franskt nationalitetscertifikat. De betalar således dubbla avgifter, medan båtar under utländsk flagg är undantagna från detta. Är kommissionen informerad om detta dubbla avgiftsuttag? Hur kommer kommissionen att agera i denna fråga gentemot den franska staten? Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (27 april 1999) Kommissionen känner inte till den situation som parlamentsledamoten beskriver. Det kan dock sägas att eftersom registreringsavgifter och skatter på vissa transportmedel (bland annat fritidsbåtar) ännu inte har harmoniserats i gemenskapen kan medlemsstaterna införa eller behålla sådana skatter och avgifter under förutsättning att de inte strider mot gemenskapslagstiftningen, särskilt artikel 95 i EG-fördraget. Enligt får medlemsstaterna inte införa eller behålla skattesystem som innebär att skatten på denna artikel importerade produkter och skatten på liknande inhemska produkter beräknas på olika sätt, på grundval av olika kriterier, vilket leder till att det läggs en högre skatt på de importerade produkterna. På grundval av den information som lämnats verkar detta system för dubbel beskattning av vissa fartyg endast påverka inhemska transportmedel och strider då inte mot gemenskapslagstiftningen


title: Regolamento (CE) n. 461/1999 della Commissione del 3 marzo 1999 che fissa i prezzi rappresentativi e gli importi dei dazi addizionali all'importazione per i melassi nel settore dello zucchero

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

text: 4. 3. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 56/3 REGOLAMENTO (CE) N. 461/1999 DELLA COMMISSIONE del 3 marzo 1999 che fissa i prezzi rappresentativi e gli importi dei dazi addizionali all’importa- zione per i melassi nel settore dello zucchero LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 1785/81 del Consiglio, del 30 giugno 1981, relativo all’organizzazione comune dei settore dello zucchero (1), modificato da mercati nel ultimo dal regolamento (CE) n. 1148/98 (2), visto il regolamento (CE) n. 1422/95 della Commissione, del 23 giugno 1995, che stabilisce le modalità d’applica- zione per l’importazione di melassi nel settore dello zucchero e che modifica il regolamento (CEE) n. 785/ 68 (3), in particolare l’articolo 1, paragrafo 2 e l’articolo 3, paragrafo 1, considerando che, ai sensi del regolamento (CE) n. 1422/ 95, il prezzo cif all’importazione di melassi, di seguito stabilito denominato «prezzo rappresentativo», conformemente al regolamento (CEE) n. 785/68 della Commissione (4); che tale prezzo si intende fissato per la qualità tipo definita all’articolo 1 del regolamento citato; viene considerando che il prezzo rappresentativo del melasso è calcolato per un determinato luogo di transito di frontiera della Comunità, che è Amsterdam; che questo prezzo deve essere calcolato in base alle possibilità d’acquisto più favorevoli sul mercato mondiale stabilite mediante i corsi o i prezzi di tale mercato adeguati in funzione delle eventuali differenze di qualità rispetto alla qualità tipo; che la qualità tipo del melasso è stata definita dal regola- mento (CEE) n. 785/68; i prezzi constatati considerando che, per rilevare le possibilità d’acquisto più favorevoli sul mercato mondiale, occorre tener conto di tutte le informazioni le offerte fatte sul riguardanti su importanti mercato mondiale, mercati dei paesi terzi e le operazioni di vendita concluse negli scambi internazionali di cui la Commissione abbia avuto conoscenza direttamente o per il tramite degli Stati membri; che all’atto di tale rilevazione, ai sensi dell’arti- colo 7 del regolamento (CEE) n. 785/68, può essere presa come base una media di più prezzi, purché possa essere considerata rappresentativa della tendenza effettiva del mercato; considerando che non si tiene conto delle informazioni quando esse non riguardano merce sana, leale e mercan- tile o quando il prezzo indicato nell’offerta riguarda soltanto una quantità limitata non rappresentativa del mercato; che devono essere esclusi anche i prezzi d’offerta che possono essere ritenuti non rappresentativi della tendenza effettiva del mercato; considerando che, per ottenere dati comparabili relativi al melasso della qualità tipo, è necessario, secondo la qualità di melasso offerta, aumentare ovvero diminuire i prezzi in funzione dei risultati ottenuti dall’applicazione dell’arti- colo 6 del regolamento (CEE) n. 785/68; considerando che un prezzo rappresentativo può, a titolo eccezionale, essere mantenuto ad un livello invariato per un periodo limitato quando il prezzo d’offerta in base al quale è stato stabilito il precedente prezzo rappresentativo non è pervenuto a conoscenza della Commissione e quando i prezzi d’offerta disponibili, ritenuti non suffi- cientemente rappresentativi della tendenza effettiva del mercato, determinerebbero modifiche brusche e rilevanti del prezzo rappresentativo; considerando che, qualora esista una differenza tra il prezzo limite per il prodotto in causa e il prezzo rappre- sentativo, occorre fissare dazi addizionali all’importazione alle condizioni previste all’articolo 3 del regolamento (CE) n. 1422/95; che, in caso di sospensione dei dazi all’impor- tazione a norma dell’articolo 5 del regolamento (CE) n. 1422/95, occorre fissare importi specifici per tali dazi; considerando che dall’applicazione delle suddette disposi- zioni risulta che i prezzi rappresentativi e i dazi addizio- nali all’importazione dei prodotti in causa devono essere fissati conformemente all’allegato del presente regola- mento; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per lo zucchero, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 I prezzi rappresentativi e i dazi addizionali applicabili all’importazione dei prodotti di cui all’articolo 1 del rego- lamento (CE) n. 1422/95 sono indicati in allegato. (1) GU L 177 dell’1. 7. 1981, pag. 4. (2) GU L 159 del 3. 6. 1998, pag. 38. (3) GU L 141 del 24. 6. 1995, pag. 12. (4) GU L 145 del 27. 6. 1968, pag. 12. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 4 marzo 1999. L 56/4 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 4. 3. 1999 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 3 marzo 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione ALLEGATO al regolamento che fissa i prezzi rappresentativi e gli importi dei dazi addizionali all’importazione per i melassi nel settore dello zucchero Codice NC Importo del prezzo rappresentativo per EUR/100 kg netti del prodotto considerato Importo del dazio addizionale per EUR/100 kg netti del prodotto considerato Importo del dazio all’importazione in ragione di sospensione di cui all’articolo 5 del regolamento (CE) n. 1422/95 per EUR/100 kg netti del prodotto considerato (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,27 7,62 0,25 0,00 — — (1) Fissazione per la qualità tipo definita all’articolo 1 del regolamento (CEE) n. 785/68, modificato. (2) Detto importo si sostituisce, a norma dell’articolo 5 del regolamento (CE) n. 1422/95, al tasso del dazio della tariffa doganale comune fissato per questi prodotti


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 463/1999 af 3. marts 1999 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 29. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1574/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

text: 4. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 56/7 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 463/1999 af 3. marts 1999 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 29. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1574/98 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1148/98 (2), særlig artikel 17, stk. 5, andet afsnit, litra b), og og den forventede udvikling p(cid:134) markedet for sukker i Fællesskabet og p(cid:134) verdensmarkedet; efter gennemgang af tilbuddene bør de bestemmelser, der er nævnt i artikel 1, fastsættes for den 29. dellicitation; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Sukker (cid:190) ud fra følgende betragtninger: UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1574/98 af 22. juli 1998 om en løbende licitation med henblik p(cid:134) fastsættelse af en eksportafgift og/eller eksportrestitution foranstaltes dellicitationer med for hvidt henblik p(cid:134) eksport af dette sukker; sukker (3), i henhold til bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, i forord- ning (EF) nr. 1574/98, fastsættes der i p(cid:134)kommende tilfælde for den p(cid:134)gældende dellicitation et maksimalt restitutionsbeløb især under hensyntagen til situationen Artikel 1 For den 29. dellicitation for hvidt sukker, ifølge forord- ning (EF) nr. 1574/98, fastsættes maksimumseksportresti- tutionen til 50,625 EUR/100 kg. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 4. marts 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 3. marts 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. (2) EFT L 159 af 3. 6. 1998, s. 38. (3) EFT L 206 af 23. 7. 1998, s. 7


title: Komission asetus (EY) N:o 469/1999, annettu 3 päivänä maaliskuuta 1999, asetuksessa (EY) N:o 359/1999 tarkoitetulla tarjouskilpailulla myyntiin saatetun naudanlihan vähimmäismyyntihintojen vahvistamisesta

text: L 56/26 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 4. 3. 1999 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 469/1999, annettu 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999, asetuksessa (EY) N:o 359/1999 tarkoitetulla tarjouskilpailulla myyntiin saatetun naudanlihan v(cid:132)himm(cid:132)ismyyntihintojen vahvistamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)r- jestelyst(cid:132) 27 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1633/98 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) tietyt komission asetuksessa (EY) N:o 359/1999 (3) vahvis- tetut m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t naudanlihaa on tarjouskilpailutettu, komission asetuksen (ETY) N:o 2173/79 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2417/95 (5), 9 artiklan mukaan v(cid:132)himm(cid:132)ismyyntihinnat tarjouskilpailutetulle naudanlihalle ottaen huomioon saadut tarjoukset, olisi vahvistettava ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Naudanlihan v(cid:132)himm(cid:132)ismyyntihinnat asetuksessa (EY) N:o 359/1999 s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) tarjouskilpailua varten, jonka tarjousten j(cid:132)tt(cid:148)aika p(cid:132)(cid:132)ttyi 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta 1999 vahvistetaan t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteess(cid:132). 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 4 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 148, 28. 6. 1968, s. 24 (2) EYVL L 210, 28. 7. 1998, s. 17 (3) EYVL L 44, 18. 2. 1999, s. 27 (4) EYVL L 251, 5. 10. 1979, s. 12 (5) EYVL L 248, 14. 10. 1995, s. 39 4. 3. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 56/27 ANEXO — BILAG — ANHANG — PAQAQTGLA — ANNEX — ANNEXE — ALLEGATO — B(cid:246)LAGE — ANEXO — LIITE — BILAGA Estado miembro Medlemsstat Mitgliedstaat Jq(cid:145)tor l(cid:146)kor Member State (cid:144)tat membre Stato membro Lidstaat Estado-membro J(cid:132)senvaltio Medlemsstat Productos Produkter Erzeugnisse Pqo(cid:152)(cid:149)mta Products Produits Prodotti Producten Produtos Tuotteet Produkter Precio m(cid:146)nimo expresado en euros por tonelada Mindstepriser i EUR/ton Mindestpreise, ausgedr(cid:129)ckt in EUR/Tonne Ek(cid:145)wister pyk(cid:147)seir ejvqaf(cid:149)lemer se Euq(cid:150) am(cid:145) t(cid:149)mo Minimum prices expressed in EUR per tonne Prix minimaux exprim(cid:130)s en euros par tonne Prezzi minimi espressi in euro per tonnellata Minimumprijzen uitgedrukt in euro per ton Pre(cid:135)o m(cid:146)nimo expresso em euros por tonelada V(cid:132)himm(cid:132)ishinnat euroina tonnia kohden ilmaistuna Minimipriser i euro per ton a) Carne con hueso — Kød, ikke udbenet — Fleisch mit Knochen — Jq(cid:146)ata le j(cid:149)jaka — Bone-in beef — Viande avec os — Carni non disossate — Vlees met been — Carne com osso — Luullinen naudanliha — K(cid:148)tt med ben DEUTSCHLAND — Vorderviertel ESPA(cid:158)A FRANCE — Hinterviertel — Cuartos delanteros — Cuartos traseros — Quartiers avant — Quartiers arri(cid:138)re — — — — — — b) Carne deshuesada — Udbenet kød — Fleisch ohne Knochen — Jq(cid:146)ata wyq(cid:148)r j(cid:149)jaka — Boneless beef — Viande d(cid:130)soss(cid:130)e — Carni senza osso — Vlees zonder been — Carne desossada — Luuton naudanliha — Benfritt k(cid:148)tt IRELAND — shank (code INT 11) — thick flank (code INT 12) — topside (code INT 13) — silverside (code INT 14) — rump (code INT 16) — flank (code INT 18) — fore rib (code INT 19) — shin (code INT 21) — shoulder (code INT 22) — brisket (code INT 23) — forequarter (code INT 24) — — 1 621 1 102 1 292 415 900 670 — — 702


title: PREGUNTA ESCRITA n. 598/99 del Ilona GRAENITZ Bohunicen, Kozloduyn ja Ingalinan ydinvoimaloiden sulkeminen

eurovoc_concepts:
Bulgaria
International Atomic Energy Agency
Lithuania
Slovakia
accession to the European Union
agreement (EU)
cessation of trading
nuclear power station
nuclear safety
safety standard

formats: html print


title: Verordening (EG) nr. 463/1999 van de Commissie van 3 maart 1999 tot vaststelling van het maximumbedrag van de restitutie bij uitvoer van witte suiker voor de 29e deelinschrijving in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1574/98

text: 4. 3. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 56/7 VERORDENING (EG) Nr. 463/1999 VAN DE COMMISSIE van 3 maart 1999 tot vaststelling van het maximumbedrag van de restitutie b¶ uitvoer van witte suiker voor de 29e deelinschr¶ving in het kader van de inschr¶ving bedoeld in Verordening (EG) nr. 1574/98 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1785/81 van de Raad van 30 juni 1981 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector suiker (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 1148/98 van de Commissie (2), met name op artikel 17, lid 5, tweede alinea, onder b), ling van de suikermarkt in de Gemeenschap en daar- buiten; Overwegende dat na onderzoek van de offertes de in artikel 1 bedoelde bepalingen moeten worden vastgesteld voor de 29e deelinschr¶ving; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor suiker, Overwegende dat krachtens Verordening (EG) nr. 1574/98 van de Commissie van 22 juli 1998 betreffende een permanente van heffingen en/of restituties b¶ uitvoer van witte suiker (3) deelinschr¶vingen worden gehouden voor de uitvoer van deze suiker; inschr¶ving vaststelling voor de Overwegende dat, overeenkomstig de bepalingen van artikel 9, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1574/98 naar gelang van het geval, een maximumbedrag van de resti- tutie b¶ uitvoer wordt vastgesteld voor de betrokken deelinschr¶ving, waarb¶ met name rekening wordt gehouden met de situatie en de te verwachten ontwikke- HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor de 29e deelinschr¶ving voor witte suiker, gehouden krachtens Verordening (EG) nr. 1574/98, wordt het maxi- mumbedrag van de restitutie b¶ uitvoer vastgesteld op 50,625 EUR per 100 kg. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 4 maart 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 3 maart 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 177 van 1. 7. 1981, blz. 4. (2) PB L 159 van 3. 6. 1998, blz. 38. (3) PB L 206 van 23. 7. 1998, blz. 7


title: Verordnung (EG) Nr. 463/1999 der Kommission vom 3. März 1999 zur Festsetzung des Höchstbetrags der Ausfuhrerstattung für Weißzucker für die im Rahmen der Dauerausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1574/98 durchgeführte 29. Teilausschreibung

text: 4. 3. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 56/7 VERORDNUNG (EG) Nr. 463/1999 DER KOMMISSION vom 3. M(cid:132)rz 1999 zur Festsetzung des H(cid:148)chstbetrags der Ausfuhrerstattung f(cid:129)r Weißzucker f(cid:129)r die im Rahmen der Dauerausschreibung gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 1574/98 durchgef(cid:129)hrte 29. Teilausschreibung DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 des Rates vom 30. Juni 1981 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorganisa- tion f(cid:129)r Zucker (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 1148/98 der Kommission (2), insbesondere auf Artikel 17 Absatz 5 zweiter Unterabsatz Buchstabe b), in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 1574/98 der Kommis- sion vom 22. Juli 1998 betreffend eine Dauerausschrei- bung f(cid:129)r die Festsetzung von Absch(cid:148)pfungen und/oder Erstattungen bei der Ausfuhr von Weißzucker (3) werden Teilausschreibungen f(cid:129)r die Ausfuhr dieses Zuckers durchgef(cid:129)hrt. Gem(cid:132)ß Artikel 9 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1574/ 98 ist gegebenenfalls ein H(cid:148)chstbetrag der Ausfuhrerstat- tung f(cid:129)r die betreffende Teilausschreibung insbesondere unter Ber(cid:129)cksichtigung der Lage und der voraussichtli- chen Entwicklung des Zuckermarktes in der Gemein- schaft sowie des Weltmarktes festzusetzen. Nach Pr(cid:129)fung der Angebote sind f(cid:129)r die 29. Teilaus- schreibung die in Artikel 1 genannten Bestimmungen festzulegen. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Zucker (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 F(cid:129)r die gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 1574/98 durch- gef(cid:129)hrte 29. Teilausschreibung f(cid:129)r Weißzucker wird eine Ausfuhrerstattung von h(cid:148)chstens 50,625 EUR je 100 kg festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 4. M(cid:132)rz 1999 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 3. M(cid:132)rz 1999 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 177 vom 1. 7. 1981, S. 4. (2) ABl. L 159 vom 3. 6. 1998, S. 38. (3) ABl. L 206 vom 23. 7. 1998, S. 7


title: QUESTION ECRITE no 583/99 de Patricia McKENNA Participation du commissaire Monti au comité de direction de la commission trilatérale

eurovoc_concepts:
European Commissioner
administrative responsibility
decision-making body (EU)
duties of civil servants
holding of two jobs
operation of the Institutions

text: C 370/64 Journal officiel des Communautés européennes FR 21. 12. 1999 la Selon les informations dont dispose la Commission au sujet de l’élevage des taureaux de combat, nourriture est à base d’éléments naturels, mais un complément de nourriture peut être donné aux veaux âgés de huit mois et des aliments composés sont parfois distribués aux taureaux de combat, six mois avant la corrida. La Commission ne dispose d’aucune preuve que les taureaux de combat espagnols soient atteints de l’encéphalopathie spongiforme bovine. Si l’Honorable Parlementaire détient de telles informations, il est invité à les transmettre à la Commission. Par ailleurs, la Commission souhaiterait rappeler que toute demande visant à exempter des taureaux de combat de l’interdiction générale d’expédition de bovins vivants à partir du Portugal, doit être examinée à la lumière des possibilités de prévention des fraudes et en tenant compte, notamment, des mesures de contrôle mises en place dans l’État membre de destination. (1999/C 370/087) QUESTION ÉCRITE P-0583/99 posée par Patricia McKenna (V) à la Commission (3 mars 1999) Objet: Participation du commissaire Monti au comité de direction de la commission trilatérale À la lumière des réponses apportées par la Commission à mes questions P-3880/98 (1), E-3903/98 (2) et H-0933/98 (3) qui laissent entendre que la raison pour laquelle le commissaire n’a pas déclaré sa participation au comité de direction des réunions Bilderberg était soit que cette participation s’est déroulée avant qu’il ne devienne commissaire (même si la déclaration qu’il a faite portait sur ses rôles antérieurs), ou bien qu’il s’agissait simplement d’une réunion à caractère privé (dépourvue de structure juridique formelle), le commissaire pourrait-il expliquer pourquoi il n’a pas non plus déclaré qu’à l’heure actuelle et depuis un certain temps déjà il est membre du comité de direction de la commission trilatérale, organe dûment constitué, impliquant une participation officielle, qui réclame également de ses membres qu’ils se retirent lorsqu’ils occupent des charges officielles? JO C 182 du 28. 6. 1999, p. 131. JO C 207 du 21. 7. 1999, p. 145. (1) (2) (3) Débats du Parlement européen (novembre1998). Réponse donnée par M. Santer au nom de la Commission (8 avril 1999) M. Monti a été membre du comité de direction de la commission trilatérale (Europe) de 1988 à 1997. La commission trilatérale n’exige pas de ses membres qu’ils se retirent lorsqu’ils occupent des charges officielles. M. Monti n’a pas fait mention de sa participation parce que la déclaration faite par les membres de la Commission européenne porte sur les fonctions occupées dans des entreprises ou des fondations, ce que n’est pas la commission trilatérale. (1999/C 370/088) QUESTION ÉCRITE E-0587/99 posée par Nuala Ahern (V) à la Commission (12 mars 1999) Objet: Demande d’informations dans le prolongement de la question écrite E-0370/98 Dans le prolongement de la réponse donnée le 27 mars 1998 à ma question écrite E-0370/98 (1), la Commission pourrait-elle fournir la liste des organisations non gouvernementales dont les préoccupations au sujet des transports de matières nucléaires ont été communiquées, au cours des cinq dernières années,


title: Verordening (EG) nr. 465/1999 van de Commissie van 3 maart 1999 betreffende de verkoop van 20 200 ton gerst uit de voorraden van het Spaanse interventiebureau voor verwerking in Portugal

eurovoc_concepts:
Portugal
Spain
agro-industry
award of contract
barley
intervention agency

text: 4. 3. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 56/15 VERORDENING (EG) Nr. 465/1999 VAN DE COMMISSIE van 3 maart 1999 betreffende de verkoop van 20 200 ton gerst uit de voorraden van het Spaanse interventiebureau voor verwerking in Portugal DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, interventie (5), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 770/96 (6), van toepassing z¶n; Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming z¶n met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector granen (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 923/96 van de Commissie (2), en met name op artikel 5, Overwegende dat de voorziening van Portugal met voedergranen een specifiek probleem stelt omdat de gerstoogst in 1998 wegens ongunstige weersomstandig- heden zeer slecht was; Overwegende dat in Spanje interventievoorraden van gerst beschikbaar z¶n; dat deze hoeveelheden gerst niet in Portugal geraken vanwege de grote afstand en de hoge vervoerkosten; Overwegende dat, gelet op de grote afstand tussen de plaats waar de interventievoorraden in Spanje beschikbaar z¶n, enerz¶ds, en consumptiegebieden of uitvoerhavens, anderz¶ds, het moeil¶k is de betrokken hoeveelheden af te zetten tegen de normale voor verkoop uit interventie geldende voorwaarden, vastgesteld b¶ Verordening (EEG) nr. 2131/93 van de Commissie van 28 juli 1993 tot vast- stelling van de procedures en de voorwaarden voor de laat- verkoop van graan door de interventiebureaus (3), stel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 39/1999 (4); dat in artikel 5, lid 4, van deze verordening uitdrukkel¶k is bepaald dat in bepaalde omstandigheden van de normale voorwaarden mag worden afgeweken; dat deze omstandig- heden zich momenteel voordoen; dat het dan ook oppor- tuun is een permanente openbare inschr¶ving te openen voor 20 200 ton in Salamanca en Zamora opgeslagen gerst met de verplichting die gerst in Portugal voor verbruik in te voeren; dat voor deze inschr¶ving b¶zon- dere pr¶scondities moeten gelden; Overwegende dat, wat het verwerkingsbew¶s in Portugal betreft, de bepalingen van Verordening (EEG) nr. 3002/92 van de Commissie van 16 oktober 1992 tot vaststelling van gemeenschappel¶ke bepalingen inzake de controle op het gebruik en/of de bestemming van producten uit (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 126 van 24. 5. 1996, blz. 37. (3) PB L 191 van 31. 7. 1993, blz. 76. (4) PB L 5 van 9. 1. 1999, blz. 64. HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 1. Het Portugese interventiebureau, hierna „INGA” te noemen, houdt onder de in Verordening (EEG) nr. 2131/ 93 vastgestelde voorwaarden een permanente openbare inschr¶ving voor de verkoop van 20 200 ton gerst uit de voorraden van het Spaanse interventiebureau, hierna „FEGA” te noemen, in Salamanca en Zamora, met als doel die gerst te zetten. De bedoelde voedergranen liggen opgeslagen in Pe(cid:157)aranda de Braca- monte (15 850 ton), Alba de Tormes (2 350 ton) en Barcial del Barco (2 000 ton). in Portugal af 2. Onverminderd het bepaalde in Verordening (EEG) nr. 2131/93, gelden voor deze openbare inschr¶ving de volgende b¶zondere bepalingen: — voor de eerste inschr¶ving mogen per inschr¶ver geen biedingen worden ingediend voor meer dan 1 500 ton; — de biedingen worden gedaan voor de werkel¶ke kwali- teit van de daarin vermelde part¶en; — de inschr¶vers verbinden zich ertoe de toegewezen hoeveelheden gerst in Portugal te verwerken; — behoudens overmacht moeten de hoeveelheden uiterl¶k 30 september 1999 verwerkt z¶n; — elke inschr¶ver stelt een zekerheid van 20 EUR per ton b¶ het Portugese interventiebureau om de inacht- neming van de in het derde en het vierde streepje vermelde voorwaarde te garanderen. Deze zekerheid wordt uiterl¶k twee werkdagen nadat het bericht van toew¶zing is ontvangen, gesteld; — de INGA stelt de FEGA in kennis van de aanvaarde en betaalde biedingen. 3. In afw¶king van artikel 5, lid 1, van Verordening (EEG) nr. 2131/93, wordt het hoogste bod boven de mini- mumpr¶s van 110 EUR per ton aanvaard. (5) PB L 301 van 17. 10. 1992, blz. 17. (6) PB L 104 van 27. 4. 1996, blz. 13. L 56/16 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 4. 3. 1999 Artikel 2 1. De in artikel 1, lid 2, v¶fde streepje, bedoelde zeker- heid wordt vr¶gegeven voor de hoeveelheden waarvoor de inschr¶vers het bew¶s leveren dat: — ze uiterl¶k 30 september 1999 in Portugal z¶n verwerkt, behoudens overmacht; of — het product ongeschikt is geworden voor mensel¶ke of dierl¶ke consumptie. 2. Het in deze verordening bedoelde bew¶s van de verwerking van de granen wordt v(cid:155)(cid:155)r 1 januari 2000 geleverd overeenkomstig de voorschriften van Verorde- ning (EEG) nr. 3002/92. De verwerking wordt als voltooid beschouwd wanneer de gerst in een opslagplaats in Portugal is afgeleverd. 3. Naast de in Verordening (EEG) nr. 3002/92 voorge- in vak 104 van het schreven vermeldingen, moet controle-exemplaar T 5 (cid:130)(cid:130)n van de volgende vermel- dingen worden aangebracht: — Destinados a la transformaci(cid:155)n [Reglamento (CE) no 465/1999] — Til forarbejdning (forordning (EF) nr. 465/1999) — Zur Verarbeitung bestimmt (Verordnung (EG) Nr. 465/1999) — Pqooq(cid:148)fomtai cia letapo(cid:148)gsg [Jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 465/1999] — For processing (Regulation (EC) No 465/1999) — Destin(cid:130)es (cid:133) la transformation [r(cid:138)glement (CE) no 465/ 1999] — Destinate alla trasformazione [regolamento (CE) n. 465/1999] — Bestemd om te worden verwerkt (Verordening (EG) nr. 465/1999) — Para transforma(cid:135)(cid:209)o [Regulamento (CE) nº 465/1999] — Tarkoitettu jalostukseen [Asetus (EY) N:o 465/1999] — F(cid:148)r bearbetning (f(cid:148)rordning (EG) nr 465/1999). 2. De indieningsterm¶n voor de laatste deelinschr¶- ving loopt af op 29 april 1999. 3. De biedingen moeten worden ingediend b¶ het Portugese interventiebureau: Instituto Nacional de Interven(cid:135)(cid:209)o e Garantia Agr(cid:146)cola Rua Fernando Curado Ribeiro 4G P-1600 Lisboa Tel: fax: (00-351) 1 751 85 00, (00-351) 1 751 86 00. Artikel 4 De FEGA stelt de toegewezen hoeveelheden gerst onmid- dell¶k ter beschikking van de betrokken inschr¶vers zodra de in artikel 1, lid 2, zesde streepje, bedoelde kennisgeving is gedaan. Artikel 5 Uiterl¶k tien dagen nadat het Portugese interventiebureau de betaling heeft ontvangen voor in het kader van deze verordening toegewezen hoeveelheden, moet het de betrokken bedragen aan het Spaanse interventiebureau overmaken. Artikel 6 Uiterl¶k op de dinsdag van de eerste week na het verstr¶ken van de indieningsterm¶n voor de biedingen, stelt het Portugese interventiebureau de Commissie in kennis van de verkochte hoeveelheden en de gemiddelde pr¶s die daarvoor is betaald. Artikel 7 Artikel 3 1. De term¶n voor de indiening van de biedingen voor de eerste deelinschr¶ving loopt af op 18 maart 1999. Deze verordening treedt in werking op de derde dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publica- tieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 3 maart 1999. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie


title: PERGUNTA ESCRITA n. 559/99 do Deputado Karl HABSBURG- LOTHRINGEN Eventuell förskingring av EU-medel (World Vision)

text: C 348/40 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 3. 12. 1999 (1999/C 348/049) PERGUNTA ESCRITA P-0559/99 apresentada por Karl Habsburg-Lothringen (PPE) à Comissão Objecto: Possível desvio de fundos da UE (World Vision) (3 de Março de 1999) Nos meios de comunicação, sobretudo austríacos, falou-se com insistência de um desvio de fundos da União Europeia no âmbito de um donativo à associação austríaca World Vision, bem como de intervenções de deputados ao Parlamento Europeu. Poderá a Comissão indicar se esta associação desviou fundos da UE ou se o dinheiro foi correctamente utilizado? Houve realmente intervenções de deputados europeus e, em caso afirmativo, de quais? Resposta comum às perguntas escritas P-0223/99, E-0313/99 e P-0559/99 dada pela Comissária Emma Bonino em nome da Comissão (20 de Abril de 1999) Ao ter conhecimento das acções judiciais interpostas contra a organização humanitária «World Vision Austria» (WVA) em finais de Novembro de 1998, a Comissão contactou as autoridades judiciárias austríacas propondo a sua cooperação na investigação dos aspectos relativos aos fundos comunitários. A Comissão solicitou igualmente ser mantida informada sobre as conclusões sobre estes aspectos, de acordo com o disposto no direito nacional. Com a autorização das autoridades judiciárias austríacas realizou-se, em Janeiro de 1998, uma visita de controlo financeiro à sede do parceiro da WVA em Sarajevo (a World Vision International BiH) onde se encontra toda a documentação financeira relativa aos projectos de ajuda financiados pela Comunidade. A auditoria limitou-se ao controlo e ensaio das operações financiadas pela Comissão (Serviço de Ajuda Humanitária da Comunidade Europeia ; ECHO). Não foi detectada qualquer irregularidade no que respeita à utilização dos fundos ECHO por esta organização não governamental. No que respeita aos projectos humanitários, os contactos realizados entre a Comissão e a WVA, antes, durante e após a execução dos projectos, foram organizados entre os serviços da World Vision na Bósnia-Herzegovina e o gabinete da representação da Comissão (ECHO) em Sarajevo e assumiram carácter estritamente operacional. Nenhum dos contactos referidos teve em vista assegurar o financiamento humanitário de projectos apoiados pela WVA na Bósnia. As suas propostas foram analisadas à luz do seu próprio mérito e avaliadas de acordo com os critérios aplicáveis. As operações de controlo da execução deste projectos foram levadas a cabo pelo gabinete da representação da Comissão (ECHO) em Sarajevo, e beneficiaram da assistência técnica prestada pelo Grupo Internacional de Gestão (GIG) no local. Em relação a dois dos três contratos celebrados com a WVA, a Comissão efectuou os pagamentos finais à WVA em Setembro e em Outubro de 1998, no montante de 38 900 euros e de 30 383 euros, respectivamente, ou seja pouco tempo antes de se ter tomado conhecimento da existência das acções judiciais. As autoridades austríacas bloquearam seguidamente as contas bancárias da WVA. Como medida de controlo suplementar, a Comissão escreveu ao conselheiro jurídico da WVA no sentido de ser informada sobre o estatuto destes pagamentos e de saber se o mesmo tinha conhecimento de quaisquer irregularidades que pudessem afectar os fundos comunitários. O pagamento final de 100 000 euros referente ao terceiro contrato com a WVA foi suspenso como medida de precaução. Este pagamento permanecerá suspenso até que o conselheiro jurídico dê uma respsota cabal às questões colocadas. Para além dos projectos de ajuda humanitária, no âmbito dos programas Obnova, Phare e Tacis na Bósnia, Roménia e Mongólia, a WVA celebrou os seguintes contrat (Euros) Programa Acção Montante do Contrato Obnova Phare: Parceria Phare: Parceria Phare: Parceria Tacis: Parceria & Coope- ração Programa integrado de repatriamento para o regresso de refugiados e de pessoas deslocadas ao municípios de Maglaj e Zavidovici, Bósnia Renovação rural na Roménia Microempresa na comunidade (Roménia) Formação e consultoria para micro-empresas (Roménia) Desenvolvimento florestal comunitário, Mongólia 3 539 370 57 480 118 480 153 000 118 160


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 559/99 von Karl HABSBURG- LOTHRINGEN Mögliche Veruntreuung von EU-Geldern (World Vision)

text: C 348/40 Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften DE 3. 12. 1999 (1999/C 348/049) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0559/99 von Karl Habsburg-Lothringen (PPE) an die Kommission Betrifft: Mögliche Veruntreuung von EU-Geldern (World Vision) (3. März 1999) Vor allem in österreichischen Medien wurde im Zusammenhang mit einer Spendenaffäre bei World Vision immer wieder von Veruntreuung von EU-Geldern sowie von Interventionen von Europaparlamentariern geschrieben. Hat die österreichische World Vision-Organisation EU-Gelder veruntreut oder war die Mittel- verwendung korrekt, und gab es tatsächlich Interventionen von EU-Parlamentariern, wenn ja, von welchen? Gemeinsame Antwort von Frau Bonino im Namen der Kommission auf die Schriftlichen Anfragen P-0223/99, E-0313/99 und P-0559/99 (20. April 1999) Nachdem die Kommission Ende 1998 von den gerichtlichen Ermittlungen gegen World Vision Austria (WVA) erfahren hatte, nahm sie Kontakt mit den österreichischen Justizbehörden auf und bot ihre Zusammenarbeit in den die Gemeinschaftsmittel betreffenden Bereichen an. Auch bat sie darum, im Einklang mit den Bestimmungen des nationalen Rechts über die Ermittlungsergebnisse informiert zu werden. Mit Zustimmung der zuständigen österreichischen Justizbehörden erfolgte im Januar 1999 ein Besuch der Finanzkontrolle in der Zentrale des für die Durchführung zuständigen Partners der WVA in Sarajevo (World Vision International BiH), in der sich die Finanzunterlagen der von der Gemeinschaft finanzierten Hilfsprojekte befinden. Das Audit beschränkte sich auf die Kontrolle und auf die Untersuchung der von der Kommission (ECHO) finanzierten Maßnahmen. Bei der Verwendung der ECHO-Mittel durch diese Nichtregierungsorganisa- tion wurden keine Unregelmäßigkeiten festgestellt. Was die humanitären Projekte anbelangt, so wurden die Kontakte zwischen der Kommission und WVA vor, während und nach der Projektdurchführung hauptsächlich zwischen den World Vision-Büros in Bosnien und Herzegowina und dem Büro der Kommission (ECHO) in Sarajevo abgewickelt und waren rein operationeller Art. Kontakte der in der Anfrage erwähnten Art, um für humanitäre Zwecke vorgesehene Gelder für die von WVA unterstützten Projekte in Bosnien zu sichern, fanden nicht statt. Die Vorschläge von WVA wurden auf ihren Inhalt hin beurteilt und nach den maßgebenden Kriterien bewertet. Die Kontrolle der Durchführung dieser Projekte erfolgte durch das Büro der Kommission (ECHO) in Sarajevo, unterstützt durch technische Hilfe der dortigen internationalen Managementgruppe (IMG). Was zwei der drei Verträge mit WVA anbelangt, so tätigte die Kommission die abschließenden Zahlungen an WVA in Höhe von 38. 900 bzw. 30. 383 Euro im September und Oktober 1998. Dies war kurz bevor die Kommission von den gerichtlichen Ermittlungen erfuhr. Anschließend sperrten die österreichischen Behörden die Bankkonten der WVA. Als zusätzliche Kontrollmaßnahme bat die Kommission den Rechtsberater der WVA schriftlich um Auskunft über den Stand dieser Zahlungen und über die Frage, ob ihm Unregel- mäßigkeiten die Gemeinschaftsmittel betreffend bekannt sind. Als Vorsichtsmaßnahme wurde die ab- schließende Zahlung für den dritten Vertrag mit WVA in Höhe von ungefähr 100. 000 Euro ausgesetzt. Diese Zahlung bleibt ausgesetzt bis der Rechtsberater die zur Klärung erforderlichen Angaben gemacht hat. Zusätzlich zu den Projekten im Bereich der humanitären Hilfe erhielt WVA folgende Verträge im Rahmen der Obnova-, PHARE- und TACIS-Programme in Bosnien, Rumänien und der Mongolei: (in Euro) Programm Maßnahme Vertragssumme Obnova Integriertes Rückkehrprogramm für die Rückkehr von Flüchtlingen und Vertriebenen in die Gemeinden Maglaj und Zavidovici in Bosnien PHARE: Partnerschaft Dorferneuerung in Rumänien PHARE: Partnerschaft Kleinstunternehmen in der Gemeinde (Rumänien) PHARE: Partnerschaft Ausbildung und Beratung für Kleinstunternehmen (Rumänien) TACIS: Partnerschaft & Kooperation Entwicklung der Forstwirtschaft in der Gemeinde, Mongolei 3 539 370 57 480 118 480 153 000 118 160