title: Protocollo che proroga il periodo entro il quale possono essere impegnati i fondi previsti nel quarto protocollo sulla cooperazione finanziaria e tecnica tra la Comunità europea e la Repubblica di Malta

text: L 100/32 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 4. 1999 che proroga il periodo entro il quale possono essere impegnati i fondi previsti nel quarto protocollo sulla cooperazione finanziaria e tecnica tra la Comunit(cid:133) europea e la Repubblica di Malta PROTOCOLLO IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, da una parte, e IL GOVERNO DELLA REPUBBLICA DI MALTA, dall’altra, DESIDEROSI di conseguire gli obiettivi del quarto protocollo sulla cooperazione finanziaria e tecnica tra la Comunit(cid:133) europea e la Repubblica di Malta, firmato il 30 ottobre 1995, al fine di realizzare le finalit(cid:133) dell’accordo che istituisce un’associazione tra la Comunit(cid:133) economica europea e Malta e di agevolare la transizione di Malta in vista della sua adesione all’Unione europea, CONSAPEVOLI delle difficolt(cid:133) che hanno impedito d’impegnare totalmente entro il termine previsto i fondi messi a disposizione nel quadro del protocollo, HANNO DECISO di modificare il protocollo prorogando fino al 31 dicembre 1999 il periodo entro il quale possono essere impegnati i fondi ad esso relativi e a tal fine hanno designato come plenipotenziari: IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA: Dietrich von KYAW ambasciatore, rappresentante permanente della Repubblica federale di Germania, presidente del comitato dei rappresentanti permanenti, G(cid:129)nther BURGHARDT direttore generale della direzione generale delle Relazioni politiche esterne della Commis- sione delle Comunit(cid:133) europee, IL GOVERNO DELLA REPUBBLICA DI MALTA: Victor CAMILLERI ambasciatore straordinario e plenipotenziario, Capo della Missione della Repubblica di Malta presso l’Unione europea I QUALI, dopo aver scambiato i loro pieni poteri, riconosciuti in buona e debita forma, HANNO CONVENUTO QUANTO SEGUE: Articolo 1 La data del 31 ottobre 1998, entro la quale devono essere impegnati i fondi (45 milioni di ecu) disponibili nel quadro del protocollo sulla cooperazione finanziaria e tecnica tra la Comunit(cid:133) europea e la Repubblica di Malta, come previsto dall’articolo 2 di tale protocollo, (cid:138) sostituita dalla data del 31 dicembre 1999. 15. 4. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 100/33 Il presente protocollo (cid:138) allegato all’accordo che istituisce un’associazione tra la Comunit(cid:133) econo- mica europea e Malta. Articolo 2 Articolo 3 1. Il presente protocollo (cid:138) approvato dalle parti contraenti conformemente alle rispettive procedure; le parti contraenti si notificano reciprocamente l’espletamento delle suddette proce- dure. Il presente protocollo entra in vigore alla data in cui sono state effettuate le notifiche di cui 2. al paragrafo 1. Il presente protocollo (cid:138) redatto in duplice esemplare in lingua danese, olandese, inglese, finnica, francese, tedesca, greca, italiana, portoghese, spagnola e svedese, ciascun testo facente ugualmente fede. Articolo 4 Hecho en Bruselas, el diez de marzo de mil novecientos noventa y nueve. Udfærdiget i Bruxelles den tiende marts nitten hundrede og nioghalvfems. Geschehen zu Br(cid:129)ssel am zehnten M(cid:132)rz neunzehnhundertneunundneunzig. (cid:130)cime stir Bqun(cid:146)kker, stir d(cid:146)ja Laqt(cid:148)ou w(cid:148)kia emmiaj(cid:149)sia emem(cid:147)mta emm(cid:146)a. Done at Brussels on the tenth day of March in the year one thousand nine hundred and ninety-nine. Fait (cid:133) Bruxelles, le dix mars mil neuf cent quatre-vingt-dix-neuf. Fatto a Bruxelles, add(cid:141) dieci marzo millenovecentonovantanove. Gedaan te Brussel, de tiende maart negentienhonderd negenennegentig. Feito em Bruxelas, em dez de Mar(cid:135)o de mil novecentos e noventa e nove. Tehty Brysseliss(cid:132) kymmenenten(cid:132) p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta vuonna tuhatyhdeks(cid:132)nsataayhdeks(cid:132)nkym- ment(cid:132)yhdeks(cid:132)n. Som skedde i Bryssel den tionde mars nittonhundranittionio. L 100/34 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 4. 1999 Por la Comunidad Europea For Det Europæiske Fællesskab F(cid:129)r die Europ(cid:132)ische Gemeinschaft Cia tgm Euqypa(cid:152)j(cid:147) Joim(cid:149)tgta For the European Community Pour la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne Per la Comunit(cid:133) europea Voor de Europese Gemeenschap Pela Comunidade Europeia Euroopan yhteis(cid:148)n puolesta P(cid:134) Europeiska gemenskapens v(cid:132)gnar 15. 4. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 100/35 Por el Gobierno de la Rep(cid:156)blica de Malta For Republikken Maltas regering F(cid:129)r die Regierung der Republik Malta Cia tgm Jub(cid:146)qmgsg tgr Dglojqat(cid:148)ar tgr L(cid:145)ktar For the Government of the Republic of Malta Pour le gouvernement de la R(cid:130)publique de Malte Per il governo della Repubblica di Malta Voor de regering van de Republiek Malta Pelo Governo da Rep(cid:156)blica de Malta Maltan tasavallan hallituksen puolesta P(cid:134) Republiken Maltas regerings v(cid:132)gnar


title: Résolution sur la communication de la Commission au Conseil et au Parlement européen intitulée "Rapport sur la mise en oeuvre du relevé de conclusions de la réunion ministérielle intermédiaire sur l'intégration des questions concernant la pêche et l'environnement 13 et 14 mars 1997 à Bergen" (COM(98)0326 C4-0495/98)

eurovoc_concepts:
common fisheries policy
ecosystem
environmental protection
fishery management
ministerial meeting
price fixed in advance

formats: html print


title: Wetgevingsresolutie houdende advies van het Europees Parlement inzake het voorstel voor een aanbeveling van de Raad betreffende de beperking van blootstelling van de bevolking aan elektromagnetische velden 0 Hz-300 GHz (COM(98)0268 C4-0427/98 98/0166(CNS))(Raadplegingsprocedure)


title: Regionsudvalgets Resolution om «Reformen af strukturfondene og Samhørighedsfonden i relation til den politiske debat om forslagene i Agenda 2000»

eurovoc_concepts:
Cohesion Fund
Structural Funds

formats: html pdf print

text: 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/1 II (Forberedende retsakter) REGIONSUDVALGET Regionsudvalgets Resolution om »Reformen af strukturfondene og Samhørighedsfonden i relation til den politiske debat om forslagene i Agenda 2000« (1999/C 198/01) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til præsidiets beslutning af 18. november 1998 om at udarbejde en resolution om strukturfondene og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 1, under henvisning til Underudvalg 1’s forslag til Regionsudvalgets resolution, som blev vedtaget den 3. februar 1999 (CdR 1/99 rev. 1, ordfører: Eduardo Zaplana), og ud fra følgende betragtninger: Regionsudvalget vedtog på sin plenarforsamling i september 1998 en udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene« (CdR 167/98 fin) (1); på plenarforsamlingen i november 1998 vedtoges udtalelser om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørighedsfonden« (CdR 235/98 fin) (2), »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling« (CdR 240/98 fin) (3), »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om Den Europæiske Socialfond« (CdR 155/98 fin) (4) og »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om oprettelse af et strukturpolitisk førtiltrædelsesinstrument (ISPA)« (CdR 241/98 fin) (5); på plenarforsam- lingen i januar 1999 vedtoges udtalelser om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)« (CdR 308/98 fin) (6) og »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om strukturforanstaltninger inden for fiskeri« (CdR 309/98 fin) (7); Regionsudvalget understregede i sin udtalelse om de generelle bestemmelser om strukturfondene (pkt. 1. 1), at Kommissionens forslag til forordning er en del af den samlede lovgivningspakke, der lægges op til i Agenda 2000, og at der er nær sammenhæng mellem de forskellige elementer i Agenda 2000, lovgivningsforslagene og de politiske beslutninger, der skal træffes. Regionsudvalget understregede tillige (i ovennævnte udtalelse, pkt. 1. 2 og 1. 3), at reformen af strukturpolitikken spiller en hovedrolle i beslutningerne om Agenda 2000, eftersom det er tvingende nødvendigt at mindske de regionale forskelle for at sikre en afbalanceret økonomisk og social udvikling i EU — et af Unionens grundlæggende mål, der skal nås gennem anvendelse af solidaritetsprincippet; den debat, der blev indledt på Det Europæiske Råds møde i Wien i december 1998 i forbindelse med forslagene i Agenda 2000, kræver en udtalelse fra Regionsudvalget om dette emne — (1) EFT C 373 af 2. 12. 1998, s. 1. (2) EFT C 51 af 22. 2. 1999, s. 10. (3) EFT C 51 af 22. 2. 1999, s. 1. (4) EFT C 51 af 22. 2. 1999, s. 48. (5) EFT C 51 af 22. 2. 1999, s. 7. (6) EFT C 93 af 6. 4. 1999, s. 1. (7) EFT C 93 af 6. 4. 1999, s. 16. C 198/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 på den 28. plenarforsamling den 10. -11. marts 1999 (mødet den 10. marts) vedtaget følgende resolution. Regionsudvalget 1. erklærer sin støtte til, at man med udgangspunkt i solidaritetsprincippet fremmer afbalancerede og varige økono- miske og sociale fremskridt — en grundlæggende målsætning for Den Europæiske Union, som kun kan nås, hvis man styrker den økonomiske og sociale samhørighed, håndhæver og uddyber subsidiaritetsprincippet og udvider partnerskabsmeto- den til aktørerne i den lokale økonomiske og sociale udvikling. 2. erklærer, at Europas borgere ønsker en Union, som bygger på solidarisk samvirke mellem medlemsstater, delstater og regioner og dermed sikrer en retfærdig fordeling af goderne. En effektiv strukturpolitik er det vigtigste fælles instrument til udmøntning af europæisk solidaritet, da den har til formål at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen i de mindst begun- stigede områder og dermed forbedre levevilkårene for Europas borgere. 3. understreger sin støtte til konklusionerne af Det Europæi- ske Råds møde i Wien, ifølge hvilke der inden marts 1999 skal opnås politisk enighed om Agenda 2000-pakken, så den kan opnå endelig godkendelse inden valget til Europa-Parlamentet i juni 1999, og bemærker, at strukturfondene og Samhørig- hedsfonden skal forsynes med tilstrækkelige midler (som ikke må udsættes for nedskæringer) til at kunne opfylde målsætningerne om økonomisk vækst og beskæftigelse, da netop investeringer er nødvendige for fremme af vækst og beskæftigelse. opfordrer derfor medlemsstaternes politiske repræsen- 4. tanter til i offentlige debatter om Agenda 2000 og revisionen af EU’s finansieringssystem bl. a. at understrege princippet om solidaritet mellem medlemsstaterne og regionerne. 5. noterer sig Kommissionens forslag om videreførelse af samhørighedsfondsstøtten og finder, at Samhørighedsfonden også fremover kan gøre nytte ved at medvirke til at afhjælpe de infrastrukturmæssige mangler i modtagerlandene. Bruxelles, den 10. marts 1999. påpeger, at man i den europæiske politiske debat nu, 6. hvor den fælles mønt er en realitet, skal tilgodese alle Unionstraktatens øvrige mål, som sigter på at skabe et socialt Europa, fremme en afbalanceret og bæredygtig udvikling og styrke samhørigheden. I den sammenhæng må ØMU’en betragtes som et middel til at nå disse mål. 7. erklærer sig overbevist om, at de politikker, der omtales i Agenda 2000, især strukturfonds- og samhørighedspolitik- ken, er i fuld overensstemmelse med andre EU-politikker, f. eks. de politikker, der fremmer beskæftigelsen, konkurrenceevnen, forskning og udvikling og gennemførelsen af den fælles mønt. De har alle til formål at sikre en integreret og stærk europæisk union. 8. fremhæver behovet for at styrke partnerskabsprincippet, så især lokale og regionale myndigheder inddrages aktivt i alle faser af indsatsen under strukturfondene og landdistriktspoli- tikken, ikke mindst ved at fremme princippet om integrerede, flerårige regionale helhedsprogrammer, som tilrettelægges og forvaltes på regionalt niveau. 9. henstiller til medlemsstaternes repræsentanter, som del- tager i det ekstraordinære topmøde i Berlin i marts 1999, at de tager hensyn til forslagene i denne resolution og i Regionsud- valgets øvrige udtalelser om Agenda 2000, da det netop på et område som struktur- og samhørighedspolitikken, der er så afgørende for regionernes fremtid, er vigtigt, at medlemsstater- ne og EU-institutionerne lytter til de legitime repræsentanter for de europæiske regioners borgere. 10. betoner endelig, at Agenda 2000 skal ses som en helhed. Udvidelsen med de nye ansøgerlande er af sikkerhed- spolitiske og demokratiske årsager absolut nødvendig, og den vil desuden på længere sigt bidrage positivt til den økonomiske udvikling i Europa som helhed. Regionsudvalget mener, at man i forbindelse med udvidelsen bør opretholde en aktiv strukturpolitik i de nuværende medlemsstater og samtidig garantere ressourcer til de kommende medlemsstater. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget


title: Resolution on the Commission communication to the Council and the European Parliament: Report on the implementation of the "statement of conclusions from the intermediate ministerial meeting on the integration of fisheries and environmental issues 13-14 March 1997 in Bergen"(COM(98) 0326 C4-0495/98)


title: Comités agricoles.

eurovoc_concepts:
EU agriculture committee
reform of the CAP


title: Resolução sobre a Comunicação da Comissão ao Conselho e ao Parlamento Europeu intitulada: "Relatório sobre a execução da Declaração de conclusões da reunião ministerial intercalar sobre a integração das questões relativas à pesca e ao ambiente de 13-14 de Março de 1997 em Bergen" (COM(98)0326 C4-0495/98)


title: Πρωτόκολλο για την παράταση της περιόδου εντός της οποίας μπορούν να δεσμευτούν τα κονδύλια που προβλέπονται στο τέταρτο πρωτόκολλο χρηματοδοτικής και τεχνικής συνεργασίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Κυπριακής Δημοκρατίας

eurovoc_concepts:
Cyprus
financial cooperation
protocol to an agreement
technical cooperation

text: L 100/26 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 15. 4. 1999 cia tgm paq(cid:145)tasg tgr peqi(cid:149)dou emt(cid:149)r tgr opo(cid:148)ar lpoqo(cid:151)m ma desleuto(cid:151)m ta jomd(cid:151)kia pou pqobk(cid:146)- pomtai sto t(cid:146)taqto pqyt(cid:149)jokko wqglatodotij(cid:147)r jai tewmij(cid:147)r sumeqcas(cid:148)ar letan(cid:151) tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar jai tgr Jupqiaj(cid:147)r Dglojqat(cid:148)ar PQYTOJOKKO TO SULBOUKIO TGS EUQYPA(cid:136)JGS EMYSGS, avem(cid:149)r, jai G JUBEQMGSG TGS JUPQIAJGS DGLOJQATIAS, avet(cid:146)qou, EPIHULYMTAS ma epidi(cid:150)noum tour st(cid:149)wour tou tet(cid:145)qtou pqytoj(cid:149)kkou wqglatodotij(cid:147)r jai te- wmij(cid:147)r sumeqcas(cid:148)ar to opo(cid:148)o upecq(cid:145)vg stir 30 Ojtybq(cid:148)ou 1995 letan(cid:151) tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar jai tgr Jupqiaj(cid:147)r Dglojqat(cid:148)ar cia ma epit(cid:151)woum tour st(cid:149)wour tgr sulvym(cid:148)ar s(cid:151)mdesgr letan(cid:151) tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Oijomolij(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar jai tgr Jupqiaj(cid:147)r Dglojqat(cid:148)ar jai ma dieujok(cid:151)moum tg let(cid:145)basg tgr J(cid:151)pqou le st(cid:149)wo tgm pqosw(cid:150)qgs(cid:147) tgr stgm Euqypa(cid:152)j(cid:147) (cid:130)mysg, EWOMTAS EPICMYSG tym dusjoki(cid:150)m pou dem ha epitq(cid:146)xoum tgm pk(cid:147)qg d(cid:146)sleusg tym jomduk(cid:148)ym pou pqobk(cid:146)pei to pqyt(cid:149)jokko pqim ap(cid:149) tgm gleqolgm(cid:148)a k(cid:147)ngr tou, APOVASISAM ma tqopopoi(cid:147)soum to pqyt(cid:149)jokko paqate(cid:148)momtar, l(cid:146)wqi tir 31 Dejelbq(cid:148)ou 1999, tgm peq(cid:148)odo emt(cid:149)r tgr opo(cid:148)ar lpoqo(cid:151)m ma desleuto(cid:151)m ta jomd(cid:151)kia pou pqobk(cid:146)pomtai s’ aut(cid:149) jai (cid:149)qisam cia to sjop(cid:149) aut(cid:149) yr pkgqeno(cid:151)siour: TO SULBOUKIO TGS EUQYPA(cid:136)JGS EMYSGS: Dietrich von KYAW pq(cid:146)sbu, l(cid:149)milo amtipq(cid:149)sypo tgr Olospomdiaj(cid:147)r Dglojqat(cid:148)ar tgr Ceqlam(cid:148)ar, pq(cid:149)edqo tgr epitqop(cid:147)r tym lom(cid:148)lym amtipqos(cid:150)pym, G(cid:129)nther BURGHARDT cemij(cid:149) dieuhumt(cid:147) tgr cemij(cid:147)r die(cid:151)humsgr tym Enyteqij(cid:150)m Pokitij(cid:150)m Sw(cid:146)seym tgr Epitqop(cid:147)r tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym, G JUBEQMGSG TGS JUPQIAJGS DGLOJQATIAS: M(cid:148)jo ACAHOJKEOUS (cid:146)jtajto jai pkgqeno(cid:151)sio pq(cid:146)sbu, epijevak(cid:147)r tgr apostok(cid:147)r tgr Jupqiaj(cid:147)r Dglojqat(cid:148)ar stgm Euqypa(cid:152)j(cid:147) (cid:130)mysg, OI OPOIOI, let(cid:145) tgm amtakkac(cid:147) tym pkgqeno(cid:151)siym eccq(cid:145)vym tour pou bq(cid:146)hgjam emt(cid:145)nei, SULVYMGSAM TA AJOKOUHA: (cid:129)qhqo 1 G gleqolgm(cid:148)a tgr 31gr Ojtybq(cid:148)ou 1998, l(cid:146)wqi tgm opo(cid:148)a pq(cid:146)pei ma desleuto(cid:151)m ta jomd(cid:151)kia (74 ejatoll(cid:151)qia Ecu) pou diat(cid:148)hemtai sto pka(cid:148)sio tou pqytoj(cid:149)kkou wqglatodotij(cid:147)r jai tewmij(cid:147)r sumeqcas(cid:148)ar letan(cid:151) tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar jai tgr Jupqiaj(cid:147)r Dglojqat(cid:148)ar, (cid:149)pyr oq(cid:148)fei to (cid:145)qhqo 2 tou em k(cid:149)cy pqytoj(cid:149)kkou, amtijah(cid:148)statai ap(cid:149) tgm gleqolgm(cid:148)a tgr 31gr Dejelbq(cid:148)ou 1999. 15. 4. 1999 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 100/27 To paq(cid:149)m pqyt(cid:149)jokko pqosaqt(cid:145)tai stg sulvym(cid:148)a s(cid:151)mdesgr letan(cid:151) tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Oijomolij(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar jai tgr Jupqiaj(cid:147)r Dglojqat(cid:148)ar. (cid:129)qhqo 2 (cid:129)qhqo 3 1. To paq(cid:149)m pqyt(cid:149)jokko up(cid:149)jeitai stgm (cid:146)cjqisg tym sulbakkol(cid:146)mym leq(cid:150)m, s(cid:151)lvyma le tir oije(cid:148)er diadijas(cid:148)er. Ta l(cid:146)qg akkgkoemgleq(cid:150)momtai swetij(cid:145) le tgm okojk(cid:147)qysg tym diadijasi(cid:150)m pou apaito(cid:151)mtai cia tom sjop(cid:149) aut(cid:149). To paq(cid:149)m pqyt(cid:149)jokko aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei tgm gleqolgm(cid:148)a jat(cid:145) tgm opo(cid:148)a pqaclatopoio(cid:151)mtai oi 2. joimopoi(cid:147)seir pou pqobk(cid:146)pomtai stgm paq(cid:145)cqavo 1. To paq(cid:149)m pqyt(cid:149)jokko sumt(cid:145)ssetai se d(cid:151)o amt(cid:148)tupa, stgm acckij(cid:147), cakkij(cid:147), ceqlamij(cid:147), damij(cid:147), ekkgmij(cid:147), ispamij(cid:147), itakij(cid:147), okkamdij(cid:147), poqtocakij(cid:147), sougdij(cid:147) jai vimkamdij(cid:147) ck(cid:150)ssa jai (cid:149)ka ta je(cid:148)lema e(cid:148)mai en(cid:148)sou auhemtij(cid:145). (cid:129)qhqo 4 Hecho en Bruselas, el diez de marzo de mil novecientos noventa y nueve. Udfærdiget i Bruxelles den tiende marts nitten hundrede og nioghalvfems. Geschehen zu Br(cid:129)ssel am zehnten M(cid:132)rz neunzehnhundertneunundneunzig. (cid:130)cime stir Bqun(cid:146)kker, stir d(cid:146)ja Laqt(cid:148)ou w(cid:148)kia emmiaj(cid:149)sia emem(cid:147)mta emm(cid:146)a. Done at Brussels on the tenth day of March in the year one thousand nine hundred and ninety-nine. Fait (cid:133) Bruxelles, le dix mars mil neuf cent quatre-vingt-dix-neuf. Fatto a Bruxelles, add(cid:141) dieci marzo millenovecentonovantanove. Gedaan te Brussel, de tiende maart negentienhonderd negenennegentig. Feito em Bruxelas, em dez de Mar(cid:135)o de mil novecentos e noventa e nove. Tehty Brysseliss(cid:132) kymmenenten(cid:132) p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta vuonna tuhatyhdeks(cid:132)nsataayhdeks(cid:132)nkym- ment(cid:132)yhdeks(cid:132)n. Som skedde i Bryssel den tionde mars nittonhundranittionio. L 100/28 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 15. 4. 1999 Por la Comunidad Europea For Det Europæiske Fællesskab F(cid:129)r die Europ(cid:132)ische Gemeinschaft Cia tgm Euqypa(cid:152)j(cid:147) Joim(cid:149)tgta For the European Community Pour la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne Per la Comunit(cid:133) europea Voor de Europese Gemeenschap Pela Comunidade Europeia Euroopan yhteis(cid:148)n puolesta P(cid:134) Europeiska gemenskapens v(cid:132)gnar 15. 4. 1999 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 100/29 Por la Rep(cid:156)blica de Chipre For Republikken Cypern F(cid:129)r die Republik Zypern Cia tg Dglojqat(cid:148)a tgr J(cid:151)pqou For the Republic of Cyprus Pour la R(cid:130)publique de Chypre Per la Repubblica di Cipro Voor de Republiek Cyprus Pela Rep(cid:156)blica de Chipre Kyproksen tasavallan puolesta P(cid:134) Republiken Cyperns v(cid:132)gnar


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Directive relating to the allocation of railway infrastructure capacity and the levying of charges for the use of railway infrastructure and safety certification (COM(98)0480 C4-0563/98 98/ 0267(SYN))(Cooperation procedure: first reading)

eurovoc_concepts:
common transport policy
freedom to provide services
rail transport
railway tariff
report
trade licence
transport company
transport safety

text: C 175/120 EN Official Journal of the European Communities 21. 6. 1999 Wednesday 10 March 1999 Legislative resolution embodying Parliament’s opinion on the proposal for a Council Directive amending Directive 95/18/EC on the licensing of railway undertakings COM(98)0480 − C4-0562/98 − 98/0266 (SYN)) (Cooperation procedure: first reading) The European Parliament, − having regard to the Commission proposal to the Council COM(98)0480 − 98/0266(SYN) (1), − having been consulted by the Council pursuant to Article 189c and Article 75 of the EC Treaty (C4-0562/98) − having regard to Rule 58 of its Rules of Procedure, − having regard to the report of the Committee on Transport and Tourism and the opinion of the Committee on Economic and Monetary Affairs and Industrial Policy (A4-0059/99), 1. Approves the Commission proposal, subject to Parliament’s amendments; Calls on the Council to incorporate Parliament’s amendments in the common position that it adopts 2. in accordance with Article 189c(a) of the EC Treaty; Should the Council intend to depart from the text approved by Parliament, calls on the Council to 3. notify Parliament and for the conciliation procedure to be initiated; 4. Instructs its President to forward this opinion to the Council and Commission. (*) OJ C 321, 20. 10. 1998, p. 8. Proposal for a Council Directive relating to the allocation of railway infrastructure capacity and the levying of charges for the use of railway infrastructure and safety certification (COM(98)0480 − C4-0563/98 − 98/0267(SYN)) II. The proposal was approved with the following amendments: TEXT PROPOSED BY THE COMMISSION (*) AMENDMENTS BY PARLIAMENT (Amendment 3) Recital 7 (7) Whereas there are a small but growing number of undertakings seeking to make use of the Community’s rail infrastructure; (7) Whereas an efficient freight sector, especially across borders, requires a cautious opening up of the market; (Amendment 4) Recital 7a (new) (7a) Whereas the gradual opening-up of rail transport markets must be accompanied by technical harmonisation measures, which should be introduced as quickly and efficiently as possible; (*) OJ C 321, 20. 10. 1998, p. 10


title: Decisione concernente la posizione comune definita dal Consiglio in vista dell'adozione della direttiva del Consiglio in materia di attrezzature a pressione trasportabili (12050/98 - C4-0679/98 97/0011(SYN)) (Procedura di cooperazione: seconda lettura)


title: Resolução legislativa que contém o parecer do Parlamento Europeu sobre a proposta de decisão do Parlamento Europeu e do Conselho que altera a Decisão n° 1692/96/CE relativamente aos portos marítimos, portos de navegação interior e terminais intermodais, bem como ao projecto n° 8 do Anexo III (COM(97) 0681 C4-0151/98 97/0358(COD)) (Processo de co-decisão: primeira leitura)

eurovoc_concepts:
Portugal
Spain
combined transport
harbour installation
project evaluation
rail network
trans-European network
transport infrastructure
transport network


title: Ψήφισμα επί της ανακοίνωσης της Επιτροπής προς το Συμβούλιο, το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο, την Οικονομική και Κοινωνική Επιτροπή και την Επιτροπή των Περιφερειών σχετικά με την ανάπτυξη της πολιτικής για τη δημόσια υγεία στην Ευρωπαϊκή Κοινότητα (COM(98) 0230 C4-0393/98)

eurovoc_concepts:
approximation of laws
health policy
public health


title: Resolución legislativa que contiene el dictamen del Parlamento Europeo sobre la propuesta de decisión del Parlamento Europeo y del Consejo por la que se modifica la Decisión n° 1692/96/CE en lo que se refiere a puertos marítimos, puertos interiores y terminales intermodales, así como al proyecto n° 8 del Anexo III(COM(97)0681 C4-0151/ 98 97/0358(COD))(Procedimiento de codecisión: primera lectura)


title: Règlement (CE) n° 529/1999 de la Commission du 10 mars 1999 concernant la délivrance de certificats d'importation pour les viandes bovines de haute qualité, fraîches, réfrigérées ou congelées

eurovoc_concepts:
beef
fresh meat
frozen product
import licence
product quality
refrigerated product

formats: pdf print

text: L 62/12 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 11. 3. 1999 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 529/1999 DE LA COMMISSION du 10 mars 1999 concernant la d(cid:130)livrance de certificats d’importation pour les viandes bovines de haute qualit(cid:130), fra(cid:140)ches, r(cid:130)frig(cid:130)r(cid:130)es ou congel(cid:130)es LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CE) no 936/97 de la Commission, du 27 mai 1997, portant ouverture et mode de gestion des contingents tarifaires pour les viandes bovines de haute qualit(cid:130), fra(cid:140)ches, r(cid:130)frig(cid:130)r(cid:130)es ou congel(cid:130)es et pour la viande de buffle congel(cid:130)e (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)gle- ment (CE) no 134/1999 (2), consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement (CE) no 936/97 pr(cid:130)voit en ses articles 4 et 5 les conditions des demandes et la d(cid:130)livrance des certificats d’importation des viandes vis(cid:130)es en son article 2 point f); consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement (CE) no 936/97 (cid:133) son article 2 point f), a fix(cid:130) (cid:133) 11 500 tonnes la quantit(cid:130) de viandes bovines de haute qualit(cid:130), fra(cid:140)ches, r(cid:130)frig(cid:130)r(cid:130)es ou conge- l(cid:130)es, originaires et en provenance des (cid:144)tats-Unis d’Am(cid:130)- rique et du Canada, pouvant (cid:136)tre import(cid:130)es (cid:133) des condi- tions sp(cid:130)ciales pour la p(cid:130)riode du 1er juillet 1998 au 30 juin 1999; consid(cid:130)rant qu’il y a lieu de rappeler que les certificats pr(cid:130)vus par le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement ne peuvent (cid:136)tre utilis(cid:130)s pendant toute leur dur(cid:130)e de validit(cid:130) que sous r(cid:130)serve des r(cid:130)gimes existant en mati(cid:138)re v(cid:130)t(cid:130)rinaire, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier demande 1. Chaque d’importation, de d(cid:130)pos(cid:130)e du 1er au 5 mars 1999 pour les viandes bovines de haute qualit(cid:130), fra(cid:140)ches, r(cid:130)frig(cid:130)r(cid:130)es ou congel(cid:130)es, vis(cid:130)es (cid:133) l’article 2, point f), du r(cid:138)glement (CE) no 936/97 est satis- faite int(cid:130)gralement. certificat 2. Des demandes de certificats peuvent (cid:136)tre d(cid:130)pos(cid:130)es, conform(cid:130)ment (cid:133) l’article 5 du r(cid:138)glement (CE) no 936/97, au cours des cinq premiers jours du mois d’avril 1999 pour 3 430,157 tonnes. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 11 mars 1999. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 10 mars 1999. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 137 du 28. 5. 1997, p. 10. (2) JO L 17 du 22. 1. 1999, p. 22


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 524/1999 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 10ης Μαρτίου 1999 για καθορισμό των κατ' αποκοπή τιμών κατά την εισαγωγή για τον καθορισμό της τιμής εισόδου ορισμένων οπωροκηπευτικών

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

text: 11. 3. 1999 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 62/1 I (Pq(cid:145)neir cia tgm isw(cid:151) tym opo(cid:148)ym apaite(cid:148)tai dglos(cid:148)eusg) JAMOMISLOS (EJ) aqih. 524/1999 TGS EPITQOPGS tgr 10gr Laqt(cid:148)ou 1999 cia jahoqisl(cid:149) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) cia tom jahoqisl(cid:149) tgr til(cid:147)r eis(cid:149)dou oqisl(cid:146)mym opyqojgpeutij(cid:150)m G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 3223/94 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 21gr Dejelbq(cid:148)ou 1994, swetij(cid:145) le tir keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r tou jahest(cid:150)tor jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) opyqojgpeutij(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1498/98 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 4 paq(cid:145)cqavor 1, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti o jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 3223/94, se evaqloc(cid:147) tym apotekesl(cid:145)tym tym pokuleq(cid:150)m elpoqij(cid:150)m diapqaclate(cid:151)- seym tou C(cid:151)qou tgr Ouqoucou(cid:145)gr, pqobk(cid:146)pei ta jqit(cid:147)qia cia tom jahoqisl(cid:149) ap(cid:149) tgm Epitqop(cid:147) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) ap(cid:149) tq(cid:148)ter w(cid:150)qer, cia ta pqo(cid:152)(cid:149)- mta jai tir peqi(cid:149)dour pou oq(cid:148)fomtai sto paq(cid:145)qtgl(cid:145) tou· (cid:149)ti, se evaqloc(cid:147) tym pqoamaveqh(cid:146)mtym jqitgq(cid:148)ym, oi jat’ apojop(cid:147) til(cid:146)r jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) pq(cid:146)pei ma jahoqisto(cid:151)m, (cid:149)pyr amacq(cid:145)vomtai sto paq(cid:145)qtgla tou paq(cid:149)mtor jamomi- slo(cid:151), ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Oi jat’ apojop(cid:147) til(cid:146)r jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 4 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 3223/94 jahoq(cid:148)fo- mtai (cid:149)pyr amacq(cid:145)vomtai stom p(cid:148)maja pou elva(cid:148)metai sto paq(cid:145)qtgla. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 11 Laqt(cid:148)ou 1999. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 10 Laqt(cid:148)ou 1999. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 337 tgr 24. 12. 1994, s. 66. (2) EE L 198 tgr 15. 7. 1998, s. 4. L 62/2 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 11. 3. 1999 PAQAQTGLA tou jamomislo(cid:151) tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 10gr Laqt(cid:148)ou 1999, cia tom jahoqisl(cid:149) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) cia tom jahoqisl(cid:149) til(cid:150)m eis(cid:149)dou oqisl(cid:146)mym opyqojgpeutij(cid:150)m Jydij(cid:149)r SO Jydij(cid:149)r tq(cid:148)tgr w(cid:150)qar (1) (se EUR/100 wiki(cid:149)cqalla) Jat’ apojop(cid:147) til(cid:147) jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 212 624 999 068 999 220 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 052 600 999 388 400 404 508 512 528 720 728 999 052 388 400 512 528 624 999 63,0 39,2 96,1 174,5 93,2 160,7 160,7 276,6 276,6 117,2 122,8 120,0 55,8 48,9 46,2 50,0 47,4 49,7 44,4 58,0 51,2 108,3 77,0 56,2 81,4 84,8 94,2 97,6 95,7 86,9 122,9 70,1 79,8 63,8 66,2 72,7 79,2 (1) Omolatokoc(cid:148)a tym wyq(cid:150)m pou jahoq(cid:148)fetai ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2317/97 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 321 tgr 22. 11. 1997, s. 19). O jydij(cid:149)r «999» amtipqosype(cid:151)ei «(cid:145)kker jatacyc(cid:146)r»


title: Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zum Thema «Weiterentwicklung der Umweltpolitik der Gemeinschaft und Schaffung einer ökologischen Union»

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
ecologism

text: C 198/30 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 14. 7. 1999 Stellungnahme des Ausschusses der Regionen zum Thema „Weiterentwicklung der Umweltpoli- tik der Gemeinschaft und Schaffung einer ökologischen Union“ DER AUSSCHUSS DER REGIONEN, (1999/C 198/07) aufgrund seines Präsidiumsbeschlusses vom 16. September 1998, gemäß Artikel 198 c Absatz 4 des Vertrags zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft eine Stellungnahme zum Thema „Weiterentwick- lung der Umweltpolitik der Gemeinschaft und Schaffung einer ökologischen Union“ zu erarbeiten und die Fachkommission 4 „Raumordnung, Städtefragen, Energie, Umwelt“ mit der Erarbeitung dieser Stellungnahme zu beauftragen, gestützt auf den von der Fachkommission 4 am 11. Dezember 1998 angenommenen Stellungnahmeent- wurf (CdR 310/98 rev. 2) (Berichterstatter: Herr Teufel), A. IM BEWUSSTSEIN, DASS: die Erarbeitung einer Strategie zur Einbeziehung der Umweltbelange in die Politiken der Europäi- 1. schen Union derzeit eine besonders wichtige Aufgabe der EU-Organe ist, der Vertrag von Amsterdam eine geeignete rechtliche Grundlage zur Weiterentwicklung und zu 2. Fortschritten in der EU-Umweltpolitik darstellt, es in diesem Zusammenhang auf eine sinnvolle Aufteilung der Kompetenzen im umweltrelevanten 3. Bereich auf die verschiedenen Ebenen EU-Mitgliedstaat, Regionen, Kommunen nach dem Grundsatz der Subsidiarität ankommt, 4. zukunftsgerechte und weitreichende Lösungsansätze zur Integration der Umweltschutzerfordernisse in alle Gemeinschaftspolitiken und zum Abbau ökologisch kontraproduktiver Elemente im europäischen Recht nur auf wissenschaftlicher Grundlage unter Einbeziehung von Machbarkeitserwägungen und auf der Grundlage des Vorsorgeprinzips erarbeitet werden können, 5. die Umweltvorschriften in den Mitgliedstaaten der EU gegenwärtig unterschiedliche Anforderungen enthalten und die Anwendung vor allem der gemeinschaftsrechtlichen Vorschriften im Einzelfall unterschiedlich streng erfolgt, 6. in den einzelnen Mitgliedstaaten bzw. in ihren regionalen und lokalen Körperschaften erhebliche Unterschiede bei der Häufigkeit der Kontrollen durch die Behörden und der Ahndung von Verstößen, die ernste Umweltschäden nach sich ziehen können, bestehen und hierdurch die Wettbewerbssituation im Binnenmarkt verzerrt werden kann, die regionalen und lokalen Körperschaften, Behörden sowie die Gerichte eine besondere Verantwor- 7. tung für den Vollzug und die Kontrolle des gemeinschaftlichen Umweltrechts haben, 8. die dritte Folgekonferenz der Vertragsstaaten der Klimarahmenkonvention von Rio de Janeiro im Dezember 1997 in Kioto konkrete — wenn auch wenig anspruchsvolle — Reduzierungsverpflichtungen bei den Treibhausgas-Emissionen erreicht hat. Die vereinbarten Reduktionen von mindestens 5 % für die Industriestaaten sind niedriger als von der EU gefordert, die Anstrengungen zur Erhaltung der biologischen Vielfalt insbesondere über die regionalen und 9. nationalen Grenzen hinweg weitergeführt werden müssen, 10. die Kulturlandschaften die ökonomische, ökologische und kulturelle Entwicklung der Regionen Europas widerspiegeln, die Existenzgrundlage für die Land- und Forstwirtschaft bilden, die Basis für eine möglichst nachhaltige Bewirtschaftungsart darstellen und sowohl für die biologische Vielfalt als auch für die Bevölkerung der Regionen und den Tourismus von großer Bedeutung sind, Boden neben Luft, Wasser und Sonnenlicht zu den natürlichen und unentbehrlichen Lebensgrund- 11. lagen für Mensch, Tier und Pflanzen zählt, Bodenverbrauch, Erosion und Verdichtung sowie Schadstoffeinträge die Nutzbarkeit des Bodens 12. durch den Menschen und die Erfüllung seiner Funktionen im Natur- und Landschaftshaushalt in immer stärkerem Maße gefährden, 14. 7. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 198/31 insbesondere bei der Förderung gewässerverträglicher, landwirtschaftlicher Erzeugungsverfahren 13. und bei der Reduzierung der diffusen Stoffeinträge noch ein Entwicklungspotential besteht, 14. mit den in der EU mittlerweile geschaffenen Gewässerschutzrichtlinien, die sich teilweise überschneiden und in ihren Inhalten nicht mehr kohärent sind, sich diese Defizite nicht ausgleichen und die Ziele einer nachhaltigen Wasserpolitik nicht umsetzen lassen, 15. die Bürger Europas wachsende Bedürfnisse nach Bildung, Beschäftigung und Gesundheitsdiensten haben, die auf nachhaltige Weise erfüllt werden sollten, ohne daß hierfür zwangsläufig mehr Verkehrsträ- ger zur Verfügung gestellt werden müssen, 16. durch das Zusammenwachsen der europäischen Wirtschaft der Güterverkehr im Binnenmarkt sich mittelfristig stark erhöhen wird und der transnationale Güterfernverkehr auf der Straße zu diesem Wachstum wesentlich beitragen wird, 17. die im Straßenverkehr von den Fahrzeugen und Kraftstoffen ausgehenden Emissionen bereits heute eine wesentliche Ursache der Umweltbelastungen durch Lärm und Luftschadstoffe sind, die die menschliche Gesundheit und das Klima beeinträchtigen, im Schienenverkehr Unzulänglichkeiten entstanden sind und erhebliche Innovationspotentiale 18. insbesondere im Güterfernverkehr bislang nicht genutzt werden, der Wettbewerb zwischen den einzelnen Verkehrsträgern verzerrt 19. Berücksichtigung externer Kosten ein fairer Wettbewerb hergestellt werden sollte, ist und auch durch die (AM 14) die Grundlage aller Programme und Umweltrechtsvorschriften der Gemeinschaft das 20. Verursacherprinzip sein muß; verabschiedete auf seiner 28. Plenartagung am 10. und 11. März 1999 (Sitzung vom 10. März) mit Mehrheit folgende Stellungnahme. B. EINLEITUNGSTEIL — Vorschläge zum Abbau von Wettbewerbsverzerrungen Die Europäische Union muß sich aufgrund des Vertrages von Amsterdam auch als eine ökologische Union begreifen. Diese Forderung zielt auf die Gemeinschaft selbst, ihre Mitgliedstaa- ten sowie auf die regionalen und lokalen Gebietskörperschaf- ten. Das zusammenwachsende Europa, in dem die politischen Probleme insbesondere in den Bereichen Beschäftigung, Sozi- ales und Finanzen im Vordergrund stehen, verlangt eine neue Solidarität. Zu dieser Solidarität gehört auch, daß der Umwelt- und Naturschutz nicht vernachlässigt wird. In der Praxis stand die Umweltpolitik, die besonders langfristige Perspektiven verlangt, häufig isoliert neben Maßnahmen aus anderen Politik- bereichen. Bei der Formulierung und Durchführung sämtlicher Politiken und Maßnahmen ist das neue magische Dreieck der Nachhaltigkeit im Sinne einer ausbalancierten Entwicklung im ökologischen, sozialen und wirtschaftlichen Bereich zu beachten. Dies gilt nicht nur für die Ebene der Gemeinschaft, sondern ebenso für die Mitgliedstaaten und ihre regionalen und lokalen Gebietskörperschaften. Der Ausschuß der Regionen würdigt die von der EU- Kommission ergriffenen Initiativen innerhalb ihrer institutio- nellen Strukturen, die Integration des Umwelt- und Naturschut- zes in die Gemeinschaftspolitiken zu fördern. Mit seiner Stellungnahme will der Ausschuß der Regionen — einen Beitrag zur Durchsetzung des Gebots der nunmehr im EU-Vertrag verankerten Verpflichtung zur nachhaltigen Entwicklung leisten, unterbreiten, — nachhaltige gesamteuropäische Umweltpolitik im Sinne der Bewahrung der Schöpfung sicherstellen. C. FORDERUNGEN 1. Verbesserung bestehender Verfahren und Einrichtungen 1. 1. Der Ausschuß der Regionen begrüßt, daß das Prinzip der Nachhaltigkeit mit maßgeblicher Unterstützung durch das Europäische Parlament in Artikel 6 des EG-Vertrags verankert werden konnte. Es gilt jetzt, diese Vorgabe mit Leben zu erfüllen. Nach Auffassung des Ausschusses der Regionen könnte in diesem Zusammenhang die Ausarbeitung eines Nachhaltig- keitsprotokolls, das zum geeigneten Zeitpunkt dem EG-Vertrag beigefügt wird, einen wichtigen Beitrag leisten. Ein solches Nachhaltigkeitsprotokoll könnte wie das Subsidiaritätsproto- koll einzelne Verfahren und Schritte festlegen, die die Berück- sichtigung des Nachhaltigkeitsprinzips bei Maßnahmen, Pro- grammen und Rechtsakten auf europäischer Ebene gewähr- leisten sollen. Dabei ist auf ein Höchstmaß an administrativer Effizienz zu achten. Der Ausschuß der Regionen wird im Rahmen seiner Möglich- keiten einen Vorschlag für ein Nachhaltigkeitsprotokoll unter Fortentwicklung der in den europäischen Institutionen und in einzelnen Mitgliedstaaten bestehenden U¨ berlegungen erstellen. Das Nachhaltigkeitsprotokoll könnte außerdem eine Leitlinie für das Handeln in den Mitgliedstaaten sein. C 198/32 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 14. 7. 1999 1. 2. Der Ausschuß der Regionen erachtet es als unabding- bar, die Konkretisierung aller Maßnahmen, die auf die Weiter- entwicklung der Umweltpolitik der Gemeinschaft und die Verwirklichung einer ökologischen Union abzielen, zum Ge- genstand eines Durchführungsprogramms zu machen. Letzte- res muß einen Zeitplan bzw. Fristen für die wichtigsten Aktionsbereiche und Maßnahmen enthalten sowie Grundlage für die einschlägigen Grün- und Weißbücher sein. Der Aus- schuß der Regionen schlägt der Kommission vor, statt einer Revision des fünften Aktionsprogramms für die Umwelt ein sechstes Programm aufzulegen, das von einer alle Tätigkeiten der Kommission umfassenden Zielsetzung für nachhaltige Entwicklung auf der Grundlage u. a. des Dokuments von Rio ausgeht. 1. 3. Der Ausschuß der Regionen ist der Auffassung, daß gerade für den Umweltbereich die Diskussion über eine sinnvolle Aufgabenteilung angefangen von den Kommunen über Regionen und Mitgliedstaaten bis hin zur europäischen Ebene vor dem Hintergrund der Nutzung von Synergieeffekten und unter Beachtung des Subsidiaritätsprinzips geführt werden muß. Der Ausschuß der Regionen ist weiter der Auffassung, daß in diesem Zusammenhang ebenfalls eine periodische U¨ berprüfung der EU-Rechtsetzung im Umweltbereich angebracht ist. Gleich- zeitig sollte geprüft werden, inwieweit Möglichkeiten der „sanf- ten Gesetzgebung“ („soft law“), d. h. der freiwilligen Selbstver- pflichtung von Zielgruppen im Rahmen von Vereinbarungen helfen können, bessere Umweltschutzergebnisse zu erzielen. Die mit dem O¨ ko-Audit eingeführten Grundsätze eines freiwil- ligen betrieblichen Umweltschutzmanagements sind noch stärker in der Praxis zu verankern. Dabei kommt es auf die Beteiligung der Beschäftigten, deren Kompetenzentwicklung und eine mit den betrieblichen Interessenvertretungen ab- zustimmende Managementstrategie an. Weiterhin ist er der Ansicht, daß die strategische ex-ante Bewertung der unterschiedlichen sektoralen Pläne und Pro- gramme aus umweltpolitischer Sicht ein Instrument darstellt, das einen positiven Beitrag zur Einbeziehung des Umweltschut- zes in die verschiedenen Politikbereiche leisten kann. Der Ausschuß der Regionen fordert einen Umweltsta- 1. 4. bilitätspakt zwischen der EU, den Mitgliedstaaten, Regionen und Kommunen. Dieser Umweltstabilitätspakt soll die Um- weltcharta von Valencia im Rahmen des bevorstehenden Beitritts weiterer Staaten zur EU weiterentwickeln und auf die Charta von Aalborg Bezug nehmen. Der Ausschuß der Regionen wird einen ersten Entwurf zur Konkretisierung des Paktes baldmöglichst vorlegen. Zukünftige Mitglieder der EU sollten den Beitritt zu diesem Stabilitätspakt anstreben. Der Ausschuß der Regionen fordert die Einrichtung 1. 5. eines O¨ kologischen Sachverständigenrats der EU. Der O¨ kologi- sche Sachverständigenrat sollte alle zwei Jahre der EU- Kommission ein Gutachten erstatten, in dem er konkrete Maßnahmen der Gemeinschaft zum Abbau ökologisch kontraproduktiver Elemente im europäischen Recht, bei ver- schiedenen Finanzierungsinstrumenten der Gemeinschaft und zur weitergehenden Berücksichtigung der Umweltschutzerfor- dernisse in allen Gemeinschaftspolitiken vorschlägt. Er könnte darüber hinaus zu Einzelfragen Gutachten abgeben und dabei die Erfüllung des Prinzips der Nachhaltigkeit regelmäßig prüfen. Durch eine A¨ nderung des Gemeinschaftsvertrags sollte 1. 6. erreicht werden, daß in den Wirtschafts- und Sozialausschuß auch Vertreter von Nichtregierungsorganisationen aus dem Umweltbereich entsandt werden. 1. 7. Ein Umweltdialog zwischen dem Europäischen Parla- ment, dem Ausschuß der Regionen und der EU-Kommission unter Einbeziehungen des Beratenden Forums für Umwelt und nachhaltige Entwicklung ist zu intensivieren. 1. 8. Die Regionen und Gemeinden müssen mit Program- men für eine aktive O¨ ffentlichkeitsarbeit eine Partizipation ihrer Bürger fördern. Der erste Schritt in diese Richtung sollte darin bestehen, daß alle Regionen und Gemeinden eine Kontaktstelle und parallel dazu möglichst eine Internet- Website einrichten, damit sich die Bürger über Initiativen in ihren Gebieten (z. B. Agenda 21 oder Habitat) informieren können. 1. 9. Jede Region sollte in Abstimmung mit den Kommunen einen längerfristigen Orientierungsrahmen zum Beispiel in der Form eines Umweltplans zur Erzielung von Nachhaltigkeit schaffen, der konkrete Ziele mit Zwischenetappen, Maßnah- men und Fristen für seine Umsetzung enthält. Dabei sollte die EU den Erfahrungsaustausch und die Abstimmungsprozesse insbesondere in Grenzregionen in geeigneter Weise unter- stützen. 2. Das Umweltrecht und sein Vollzug 2. 1. Der Ausschuß der Regionen möchte die EU- Kommission darin bestärken, das gemeinschaftliche Umwelt- recht unter Beachtung des Subsidiaritätsprinzips auch im Hinblick auf seinen wesentlichen Beitrag zur Erreichung eines fairen Wettbewerbs weiterzuentwickeln, und zwar insbesonde- re durch die Festlegung von Emissionsgrenzwerten und Um- weltqualitätsstandards. Der Ausschuß fordert die Kommission nachdrücklich auf, die Berichtspflicht in diesem Zusammen- hang auf ein vertretbares Maß zu beschränken, da mit der Berichterstattung in Form eines Feedback ein besseres Ergebnis als mit einem Bericht erzielt werden kann. Der Ausschuß der Regionen begrüßt den Vorschlag 2. 2. der EU-Kommission bezüglich der Mindestanforderungen an Art und Umfang der behördlichen Umweltschutzinspektionen. Er fordert den Rat auf, diesen Vorschlag aufzugreifen und möglichst rasch Vorgaben zu verabschieden, die den Praxiser- fordernissen Rechnung tragen und bei vertretbarem Vollzug- saufwand bald zu einer vergleichbaren und mittelfristig zu einer einheitlichen Vollzugspraxis in Europa führen. Der Ausschuß der Regionen begrüßt die Verabschie- 2. 3. dung der Richtlinie 96/61/EG über die integrierte Vermeidung und Verminderung von Umweltverschmutzung, die erstmals einen europaweit einheitlichen Rahmen für die Zulassung und U¨ berwachung besonders umweltrelevanter Industrieanlagen schafft. 2. 4. Er fordert die EU-Kommission auf, umgehend für die einzelnen Arten von Industrieanlagen, die von der Richtlinie 96/61/EG erfaßt werden, technische Dokumente (BREF) fertig- zustellen, die den europaweit geforderten Umweltstandard als Emissionsgrenzwert konkret beschreiben. 14. 7. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 198/33 Nur dadurch kann eine Harmonisierung der materiellen Anfor- derungen bewirkt werden. Andernfalls wird sich die Richtlinie 96/61/EG in einer Harmonisierung der Zulassungs- und U¨ berwachungsverfahren erschöpfen und Wettbewerbsverzer- rungen verfestigen. 2. 5. Der Ausschuß der Regionen bittet die Kommission, baldmöglichst Vorschläge für Maßnahmen zu unterbreiten, die sich auf das Konzept der den gesamten Lebenszyklus eines Produkts abdeckenden integrierten Produktpolitik stützen. 3. Sensibilisierung für die Bildung und Erziehung zur Nachhaltig- keit Um ein umweltbewußtes, auf Lebensqualität und 3. 1. Nachhaltigkeit ausgerichtetes Verhalten zu fördern, sollte neben dem Einsatz juristischer und finanzieller Mittel mehr Gewicht auf die Anwendung des sozialen Instrumentariums (Aufklärung, Bildung und Erziehung, Dialog, interaktive politi- sche Beschlußfassung, Zusammenarbeit u. dgl. ) gelegt werden. 3. 2. Der Ausschuß der Regionen ruft die Kommission und den Rat dazu auf, bestehende Förderprogramme so umzugestalten, daß künftig innovative Ansätze zur Stärkung des Umweltwissens und des umweltfreundlichen Verhaltens mit Hilfe des obengenannten sozialen Instrumentariums geför- dert werden können. Damit Informationen über lokale Initiativen in den 3. 3. Bereichen Lebensqualität und Nachhaltigkeit unter Einsatz des sozialen Instrumentariums (z. B. Entwicklung einer lokalen Agenda 21 oder einer Habitat-Agenda betreffend die Siedlungs- entwicklung) ausgetauscht werden können, sollte die Nutzung der internationalen Datenbank ermöglicht werden. 4. Grenzübergreifende Zusammenarbeit 4. 1. Der Ausschuß der Regionen weist auf die Bedeutung einer intensivierten Zusammenarbeit zwischen Regionen in- nerhalb und außerhalb der Europäischen Union hin. Er bittet die EU-Kommission, den Austausch von Erfahrungen und die Suche nach Lösungen für grenzübergreifende Umweltbelastun- gen insbesondere im Hinblick auf die Erweiterung der Europäi- schen Union weiterhin zu fördern. 4. 2. Die Schaffung von neuem Umweltverfahrensrecht durch die Gemeinschaft sollte sich auf grenzübergreifende Sachverhalte zwischen Mitgliedstaaten konzentrieren. 5. Klimaschutz Der Ausschuß der Regionen hält es für richtig, das 5. 1. Potential an erneuerbaren Energien und an Techniken zur effizienteren Energienutzung so gut wie möglich zu nutzen und die wettbewerbsrechtliche Beurteilung ihrer Förderung durch die öffentliche Hand insbesondere unter dem Gesichts- punkt der Nachhaltigkeit zu sehen. Weiterhin sollten hierfür Anreize geschaffen und der Zugang zu entsprechenden Pro- grammen erleichtert werden. 5. 2. Der Ausschuß der Regionen fordert den Rat auf, möglichst schnell einen gemeinschaftlichen Rahmen für die Besteuerung von nicht regenerativer Energie und die Internali- sierung aller externen Kosten zu schaffen. Hierbei müssen die Auswirkungen auf die Personengruppen mit niedrigem Einkommen und auf die ländlichen Gebiete und Bergregionen sowie stark energiekostenbelastete Wirtschaftsbereiche berück- sichtigt werden. 5. 3. Der Ausschuß der Regionen bittet die EU-Kommission zu prüfen, inwieweit das Ordnungsrecht und andere Instru- mente, insbesondere Förderprogramme, einer Emissionsredu- zierung entgegenstehen. Die EU-Kommission sollte auch bei der Reform der Gemeinsamen Agrarpolitik und der Struktur- fonds auf Emissionsreduzierungen hinwirken. Der Ausschuß der Regionen betont in diesem Zusammenhang die Bedeutung der Waldökosysteme als Luftfilter und Senken für Kohlen- dioxid. Der Ausschuß der Regionen hält es für richtig, 5. 4. schadstoffbezogene gesetzliche Reduktionsziele innerhalb eines angemessenen Zeitraums an neuere Entwicklungen anzu- passen, damit neue Erkenntnisse über Schadstoffe und den Stand der Technik in der europäischen Rechtsetzung berück- sichtigt werden können. 5. 5. Der Ausschuß der Regionen hält es für richtig, daß im Bereich der Klimaschutzpolitik verstärkt marktwirtschaftliche Anreizinstrumente (Umweltlenkungsabgaben, handelbare Um- weltnutzungsrechte und Ausgleichsstrategien) zum Einsatz kommen. Damit soll verstärkt darauf hingewirkt werden, die Kosteneffizienz der Umweltpolitik zu steigern und damit den Konflikt zur Wachstums- und Beschäftigungspolitik zu entschärfen. 5. 6. Der Ausschuß der Regionen hält es für erforderlich, daß die Europäische Union und ihre Mitgliedstaaten weiterhin Vorreiter bei der Reduktion von Treibhausgasen sind. 6. Naturschutz 6. 1. Der Ausschuß der Regionen würdigt die bisherigen Anstrengungen der EU-Kommission zum Erhalt der Biodiver- sität. Er erwartet, daß sich die Gemeinschaft auch in der internationalen Handelspolitik für die Belange des Arten- und Naturschutzes einsetzt. 6. 2. Der Ausschuß der Regionen bittet die EU-Kommission, den Rat und das Europäische Parlament um eine verstärkte Berücksichtigung der Naturschutzbelange bei der Reform der Gemeinsamen Agrarpolitik. In diesem Zusammenhang stellt der Ausschuß der Regionen fest, daß nur nachhaltige Formen der Landwirtschaft als umweltverträglich angesehen werden dürfen, was bei industriellen Formen nicht der Fall sein kann. Im Sinne einer nachhaltigen Landwirtschaft sind eine umweltschonende Landbewirtschaftung, agrarische Wirt- schaftskreisläufe sowie die Vermarktung regional erzeugter und verarbeiteter Produkte zu unterstützen. 6. 3. Der Ausschuß der Regionen begrüßt die Bemühungen der EU-Kommission zur Förderung einer nachhaltigen Land- nutzung wie die Kennzeichnung der Produkte aus ökologi- schem Landbau und die Arbeiten zum Eco-Labeling. Konkrete C 198/34 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 14. 7. 1999 Aktionspläne und Programme sollten so an die naturräumliche Situation angepaßt werden, daß die Bedürfnisse der lokalen Bevölkerung, der Landnutzer und der Natur gezielt berücksich- tigt werden können. Der Ausschuß der Regionen begrüßt ferner die Bemühungen der EU-Kommission zur Förderung einer nachhaltigen Landnutzung durch die Regeln der Gemein- samen Marktordnungen (EWG) und Nr. 2078/92, die ihre umfassende ordnungspolitische und wirtschaftliche Entwicklung unterstützt. die Verordnung 6. 4. Der Ausschuß der Regionen fordert, daß bei Groß- vorhaben im Rahmen der Strukturfonds Umweltverträglich- keitsprüfungen durchgeführt werden. Die erstellten Unterla- gen, darunter Kosten-Nutzen-Abwägungen, sollten offengelegt werden. 8. Wasser und Abfall Der Ausschuß der Regionen unterstützt die EU- 8. 1. Kommission im gemeinsamen Streben nach einer effizienten Gewässerschutzpolitik mit hohem Schutzniveau. Nur dadurch kann das Ziel der nachhaltigen Entwicklung europaweit ver- wirklicht werden. 8. 2. Der Ausschuß der Regionen begrüßt die Zielsetzungen der EU-Kommission für die künftige Wasserpolitik und fordert die EU-Kommission auf, die Vorsorge-, Verursacher- und Kooperationsprinzipien sowie das Prinzip der Beachtung der ökologischen Belange und das Prinzip der Subsidiarität bei den materiellen Inhalten ihrer Wasserpolitik zu konkretisieren, um wesentliche Beeinträchtigungen der menschlichen Lebens- grundlagen zu vermeiden bzw. zu reduzieren. 6. 5. Der Ausschuß der Regionen unterstützt die Errichtung und Sicherung des Schutzgebietsnetzes Natura 2000. Der Ausschuß der Regionen fordert die EU-Kommission auf, die diesbezüglichen Berichtspflichten auf einen vertretbaren Umfang zu beschränken. Der Ausschuß der Regionen weist in diesem Zusammenhang darauf hin, daß Maßnahmen zur Gesunderhaltung oder Schaf- fung von Wäldern auch eine besondere Bedeutung für den Schutz von Gewässern haben. 6. 6. Eine angemessene finanzielle Anerkennung des lang- fristigen Landschaftserhalts sowie des Bodenschutzes und der Bemühungen um Erhalt und Wiedergewinnung gesunder Wälder ist erforderlich. 8. 3. Der Ausschuß der Regionen sieht in der Vermeidung von Abfällen das wichtigste Element einer europäischen Abfall- politik. Er fordert deshalb, daß diesem Ziel durch die Gemein- schaft und ihren Mitgliedstaaten besondere Aufmerksamkeit gewidmet werden muß. 7. Boden 7. 1. Der Ausschuß der Regionen fordert, daß auch der Boden nach den Grundsätzen der Nachhaltigkeit genutzt wird. Deshalb ist neben dem sparsamen Umgang mit dem Boden als Fläche auch der Umgang mit dem Boden als Naturkörper und Träger ökologischer Funktionen schonend zu gestalten. Der Ausschuß der Regionen betrachtet hierbei eine nachhaltige Land- und Forstwirtschaft als ein unverzichtbares und prägen- des Element der Bodennutzung und als Garanten für die Erhaltung der Kulturlandschaft. Der Ausschuß der Regionen fordert deshalb, daß sich 7. 2. die Maßnahmen der Gemeinschaft, der Mitgliedstaaten sowie der regionalen und lokalen Gebietskörperschaften an folgen- den Zielen orientieren müssen: — Sparsame und schonende Nutzung des Bodens; — Schutz besonders wertvoller Böden vor Abbau und Versie- gelung und sachgerechter Umgang mit unvermeidbarem Bodenaushub; — Wiederverwendung genutzter Flächen hat Vorrang; — Wiederverwendung von unbelastetem und sachgerechter Umgang mit belastetem Material; — Verringerung der Erosionen, Verhütung von Erdrutschen und ähnlichen geologischen Phänomenen; — Verminderung von schädlichen Stoffeinträgen. Die Vermeidung von Abfällen jeglicher Form nach dem neuesten Stand von Technik und Wissenschaft ist als wichtiges Prüfkriterium bei Förderprogrammen der Gemeinschaft im industriellen Sektor einzuführen bzw. zu verstärken. Die europaweite Einführung von in einigen Regionen bereits erprobten marktwirtschaftlichen Instrumenten als Anreiz zur Vermeidung umwelt- und gesundheitsgefährdender Abfälle ist voranzutreiben. 8. 4. Der Ausschuß der Regionen weist darauf hin, daß der Grundsatz des freien Warenverkehrs bei der Abfallentsorgung nur eingeschränkt gilt. Bestehende regionale und kommunale Zuständigkeiten sollen im Rahmen der europäischen Harmoni- sierung erhalten bleiben. Er bittet die EU-Kommission, neben der Nutzung der im Abfall enthaltenen Stoffe und Energie auch das abfallwirtschaftliche Ziel zu berücksichtigen, die im Abfall enthaltenen Schadstoffe möglichst nahe an ihrem Ursprungsort zu beseitigen. 8. 5. EU- Der Ausschuß der Regionen fordert die Kommission daher auf, die Bemühungen der Mitgliedstaaten zur Einrichtung einer umweltgerechten Entsorgungsstruktur nicht zu unterlaufen. In diesem Zusammenhang geht es darum, hohe ökologische Standards zu sichern und nicht durch wettbewerbsbezogene Initiativen der EU-Kommission zu schwächen. Er bittet die EU-Kommission, möglichst bald Vorschläge zur Konkretisierung der gemeinschaftsrechtlich notwendigen Abgrenzung von Abfallbeseitigung und -verwer- tung vorzulegen. Der Ausschuß der Regionen erwartet von der EU-Kommission, daß sie die Befugnis der Mitgliedstaaten anerkennt, bis zur gemeinschaftsweiten Abgrenzung der Ab- fallverwertung von der Abfallbeseitigung selbst Abgren- zungskriterien für den Vollzug zu entwickeln. 14. 7. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 198/35 9. Verkehr Der Ausschuß der Regionen erkennt an, daß die 9. 1. EU-Kommission mehrere grundlegende Vorschläge und Diskussionspapiere zur besseren Integration von Umwelt- und Verkehrspolitik vorgelegt hat. Der Ausschuß der Regionen erwartet, daß die EU-Kommission der Lösung der im Verkehrs- bereich bestehenden und sich verschärfenden Probleme unter Berücksichtigung umweltverträglicher Verkehrsarten (z. B. Schiene, O¨ ffentlicher Personennahverkehr, Binnen- und Küstenschiffahrt) Priorität einräumt. Der Ausschuß der Regio- nen begrüßt in diesem Zusammenhang besonders die Bemü- hungen zur weiteren Förderung des kombinierten Verkehrs, um damit auch zur Entlastung der Straße beizutragen. Der Ausschuß der Regionen erwartet, daß das Europäische Parlament und der Rat möglichst bald die erforderlichen Rechtsakte zur weiteren Entwicklung des Schienenverkehrs unter Einräumung eines besonderen Vorrangs für den umwelt- freundlichen Verkehr auf der Schiene verabschieden. Der Ausschuß der Regionen hält es ferner für erforderlich, daß auf europäischer Ebene eine Einigung über die Grundzüge eines alle Verkehrsträger umfassenden Konzepts zur verursa- chergerechten Kostenanlastung unter Einbeziehung der exter- nen Kosten stattfindet. Der Ausschuß der Regionen fordert die EU-Kommission auf, in diesem Zusammenhang auch die Auswirkungen verschiedener Internalisierungsstrategien auf Wirtschaft, Gesellschaft und Umwelt zu untersuchen. Hierbei sollten auch die Auswirkun- gen kostenadäquater Transportpreise auf die verladende und transportorientierte Wirtschaft und den Standort Europäische Union ausreichend untersucht werden. 9. 2. Der Ausschuß der Regionen bittet die EU-Kommission, den Rat und das Europäische Parlament, alles daran zu setzen, damit im Verkehrsbereich im Rahmen der Erweiterung der Gemeinschaft weitere entscheidende Fortschritte erreicht wer- den. Hierzu gehört die Erhöhung der Höchstsätze der etwaigen Straßenbenutzungsgebühr für Lastkraftwagen und ihre Diffe- renzierung nach Umweltgesichtspunkten. Ferner sollten Fort- schritte bei der Nutzung der Eisenbahnnetze erzielt werden. Der Ausschuß der Regionen fordert Maßnahmen zur 9. 3. Begrenzung des Kraftstoffverbrauchs und damit der CO2- Emission bei PKW, einschließlich der Ermächtigung der Regio- nen und Mitgliedstaaten, die vorzeitige Markteinführung von Kraftfahrzeugen mit besonders geringem Verbrauch steuerlich zu fördern, wobei den unterschiedlichen Einkommensverhält- nissen sowie den Auswirkungen auf die Bevölkerung der ländlichen und städtischen Gebiete Rechnung getragen werden muß. 9. 4. Der Ausschuß der Regionen fordert eine rasche Verab- schiedung der Lkw-Emissions-Richtlinie, wobei anspruchsvol- lere Zielwerte als die bisher vorgesehenen für die Stufe EURO IV (ab 2005) zu fordern sind. Zugleich sollten die Mitgliedstaaten ermächtigt werden, Fahrzeuge, die vorzeitig strengere Abgaswerte einhalten, ab 2000 steuerlich zu fördern. Dies sollte auch für Busse und Lieferfahrzeuge mit Gasmotoren gelten, wie sie in Ballungsräumen eingesetzt werden können. Der Ausschuß der Regionen sieht 9. 5. in der raschen Einführung weniger umweltbelastender Ottokraftstoffe und Dieselkraftstoffe eine entscheidende Maßnahme zur Reduzie- rung der vom Straßenverkehr ausgehenden Umweltbelastun- gen. Darüber hinaus sind saubere Kraftstoffe unabdingbare Voraussetzung zur Einführung neuer Motorkonzepte mit geringerem Verbrauch und geringeren Schadstoffemissionen. Der Ausschuß der Regionen sieht in der Ende Dezember 1998 veröffentlichten Kraftstoffrichtlinie zwar einen wesentlichen Fortschritt, er hält jedoch eine weitere Absenkung insbesondere der Schwefelgehalte für erforderlich. Der Ausschuß der Regionen fordert alle Mitgliedstaaten auf, durch wirksame steuerliche Anreize die rasche Einführung und bevorzugte Verwendung weniger umweltbelastender Kraftstof- fe zu fördern. Hierbei müssen die Auswirkungen auf die Personengruppen mit niedrigem Einkommen und auf die ländlichen Gebiete berücksichtigt werden. 9. 6. Der Ausschuß der Regionen begrüßt die Ende Dezem- ber 1998 veröffentlichte Richtlinie bezüglich künftiger Emis- sionsstandards für PKW und leichte Nutzfahrzeuge sowie die Ermächtigung der Mitgliedstaaten, die vorzeitige Markteinfüh- rung von PKW gemäß EURO IV ab 2000 steuerlich zu fördern. Der Ausschuß der Regionen spricht sich dafür aus, daß alle Mitgliedstaaten durch wirksame finanzielle Anreize die rasche Einführung und bevorzugte Verwendung besonders emission- sarmer Fahrzeuge fördern. 9. 7. Wegen des hohen Stellenwerts, den die Bürger einem ruhigen Wohn- und Lebensumfeld in inner- und außerstädti- schen Gebieten beimessen, fordert der Ausschuß der Regionen die Kommission nachdrücklich auf, als Folgemaßnahme zu der neuen Emissionsrichtlinie für Kraftfahrzeuge auch eine Richtlinie vorzulegen, die auf eine weitere Reduzierung der Lärmbelästigung durch Personen- und Lastkraftwagen abzielt (Motorenlärm bei Geschwindigkeiten bis 60 km/h und Rei- fenlärm bei höheren Geschwindigkeiten). 10. Wirtschaft, Handel und Beschäftigung Der Ausschuß der Regionen weist darauf hin, daß 10. 1. Verbesserungen im Bereich der Umwelt die Qualität der Standorte erhöhen und zur Sicherung der Beschäftigung beitragen. Im Bereich der Handelspolitik, insbesondere in der 10. 2. WTO, müssen ökologische Mindeststandards eingeführt wer- den. Im selben Rahmen sollten, insbesondere in den Gemeinsa- men Marktordnungen, die grundlegenden Rechtsvorschriften für den integrierten und den ökologischen Landbau geschaffen werden. 10. 3. Der Ausschuß der Regionen weist allerdings darauf hin, daß gerade mit Blick auf den Wirtschaftsstandort in der Umweltpolitik zunehmend diejenigen Instrumente gewählt werden sollten, die gleichzeitig wirksam und kosteneffizient sind, und von denen Anreize zur Förderung des umwelttechni- schen Fortschritts ausgehen. Eine ökologisch wirksame und ökonomisch effiziente Umweltpolitik ist nach Auffassung des Ausschusses der Regionen am besten geeignet, die Umweltpoli- tik mit der Wirtschafts- und Beschäftigungspolitik zu verzah- nen. C 198/36 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 14. 7. 1999 11. Strahlenschutz 11. 1. Der Ausschuß der Regionen fordert, daß die Bereiche des Strahlenschutzes, die nicht durch die Arbeit der EURATOM berührt werden, wie Endlagerung und Hinterlassenschaften des Uranbergbaus, in der EU verstärkt thematisiert werden. Dabei ist insbesondere die Information der regionalen Strahlen- schutzbehörden sowie die Zusammenarbeit mit denselben zu verbessern sowie eine vermehrte Förderung gemeinsamer F&E-Vorhaben zu Fragestellungen im Zusammenhang mit natürlicher Radioaktivität zu gewährleisten. Vor dem Hinter- grund der anstehenden Beitritte gewinnen diese Fragestellun- gen an Bedeutung. 11. 2. Der Ausschuß der Regionen erwartet, daß eine ge- meinsame europäische Vorgabe für den Umgang mit Materia- lien, die mit natürlichen Radionukliden kontaminiert sind (z. B. Schrott, Schlämme aus O¨ lgewinnung, Schlacken usw. ), erarbeitet wird. D. BEGRU¨ NDUNG Die Positionen des Ausschusses der Regionen zu grundsätzli- chen umweltpolitischen Themen sind im Lichte des Amsterda- mer Vertrags zu konsolidieren und weiterzuentwickeln. Der Ausschuß der Regionen verkennt nicht, daß die Weiterent- wicklung des materiellen Umweltrechts durch die zahlreichen Interdependenzen immer komplizierter wird. Deshalb wird eine ergänzende wissenschaftliche Beratung für erforderlich gehalten. An die Stelle der klassischen Umweltprobleme sind neue Herausforderungen getreten. Die globalen Gefährdungen durch Klimaveränderungen als Folge gestiegener Emissionen von Treibhausgasen, der Abbau der Ozonschicht und der Ressourcenverbrauch sind nicht in dem Maße visualisierbar wie die meisten klassischen Umweltprobleme, z. B. Gewässer- verschmutzung oder die unkontrollierte Ablagerung von Ab- fällen. In allen Bereichen der Umwelterziehung ist daher ein übergreifender Ansatz erforderlich. Es sollten nicht nur naturwissenschaftliche Grundlagen vermittelt werden, sondern auch ein Zusammenhang zwischen Umweltschutz und ökono- mischen und sozialen Aspekten hergestellt werden. Die Europäische Union hat eine globale Verantwortung für Klimaschutz, Energie- und Rohstoffeinsparung. Sie muß mit gutem Beispiel vorangehen, wenn die Forderung nach einer nachhaltigen Entwicklung überall auf der Welt verwirklicht werden soll. Der Wettbewerb im Binnenmarkt wird sich durch die Wirt- schafts- und Währungsunion noch verstärken. Der konkrete Vollzug und die inhaltliche Weiterentwicklung des gemein- schaftlichen Umweltrechts werden daher in Zukunft noch wichtiger. Die Verwirklichung einer nachhaltigen Entwicklung innerhalb der Europäischen Union wird ohne die Verschiebung von Prioritäten in den verschiedenen sektoralen Politiken nicht möglich sein. Dies zeigt sich besonders anschaulich im Ver- kehrsbereich. Hier trägt der Ausschuß der Regionen eine besondere Verant- wortung, sind es doch vor allem die regionalen und lokalen Gebietskörperschaften, die für eine effektive Anwendung zuständig sind. Eine gute wirtschaftliche Entwicklung der Europäischen Union ist nur in Verbindung mit einer anspruchsvollen Umweltpolitik möglich. Der Umweltschutz ist ein Innovations- und Wachstumsmotor für die gesamte Wirtschaft. Ein moderner Umweltschutz schafft auch zukunftssichere Arbeitsplätze. Der Export von Umweltschutztechnik aus der EU gewinnt ange- sichts der intensivierten Heranführungsstrategie für die Bei- trittskandidaten aus Mittel- und Osteuropa im nächsten Jahr- zehnt besondere Bedeutung. Ein besonders großes Umweltproblem ist die Schädigung des Bodens. Die Hauptursachen hierfür sind die Erosionen sowie die Verschlechterung der chemischen und physikalischen Bodenbeschaffenheit. Bisher fehlt eine gemeinschaftliche Bo- denschutzpolitik. Dem Ausschuß der Regionen ist bewußt, daß angesichts des Querschnittscharakters, den eine moderne Bodenschutzpolitik haben muß, eine Entwicklung dieser Politik auf Gemeinschaftsebene besonders schwierig ist, zumal auch hier das Prinzip der Subsidiarität zu beachten ist. Bei der Umsetzung des Prinzips der nachhaltigen Entwicklung spielen wegen seines horizontalen Charakters institutionelle und Verfahrensaspekte eine besondere Rolle. Brüssel, den 10. März 1999. Der Präsident des Ausschusses der Regionen Manfred DAMMEYER


title: La protection consulaire des citoyens de l'Union européenne.

eurovoc_concepts:
European citizenship
diplomatic protection


title: Nařízení Komise (ES) č. 528/1999 ze dne 10. března 1999, kterým se stanoví opatření pro zlepšení jakosti produkce olivového oleje

eurovoc_concepts:
olive oil
olive-growing
product quality
production improvement

text: 03/sv. 43 CS Úřední věstník Evropské unie 3 31999R0528 L 62/8 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 11. 3. 1999 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 528/1999 ze dne 10. března 1999, kterým se stanoví opatření pro zlepšení jakosti produkce olivového oleje KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro oleje a tuky, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, nařízení Rady dne č. 136/66/EHS s ohledem na 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky (1), naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1638/98 (2), a zejména na čl. 5 odst. 11 uvedeného nařízení, ze vzhledem k tomu, že podle článku 5 nařízení č. 136/66/EHS se 1,4 % podpory produkce pěstitelům oliv použije na financo- vání regionálních opatření členských států pro zlepšení jakosti produkce olivového oleje a pro omezení jejího vlivu na životní prostředí; že je třeba uvedená opatření stanovit a specifikovat úkoly, které by mohly být svěřeny organizacím producentů; vzhledem k tomu, že kvůli zdroji svého financování by prová- děná opatření měla přímo zahrnovat pěstitele oliv nebo lisovny; je produkce jakostního panenského že cílem těchto opatření olivového oleje za podmínek, které zachovají nebo zlepší životní prostředí; že tato opatření by tudíž měla přispět k záso- bování s požadovanými vlastnostmi a ke zlepšení podmínek lisování a skladování panenských olejů; lisoven olivami jakým toto odvětví vzhledem k tomu, že způsob, funguje, vyžaduje, aby se opatření na zlepšení jakosti prováděla v prů- běhu dvanáctiměsíčního období začínajícího dnem 1. května každého roku; že opatření na každé období musí být zahrnuta v programech jednotlivých členských států; že členské státy musí vypracovat a provádět své národní programy; vzhledem k tomu, že náklady každého období by se měly zakládat na částkách zadržených z podpory produkce na hospodářský rok předcházející roku, ve kterém začíná program; že Komise stanoví odhad produkce podle čl. 17a odst. 1 naří- zení Rady (EHS) č. 2261/84 ze dne 17. července 1984, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování podpory produkce olivového oleje a podpory organizacím producentů olivového oleje (3), naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1639/98 (4); že náklady na provádění programů musí být spravovány a kontrolovány na úrovni členských států v sou- ladu s pravidly Společenství; (1) Úř. věst. 172, 30. 9. 1966, s. 3025/66. (2) Úř. věst. L 210, 28. 7. 1998, s. 32. (3) Úř. věst. L 208, 3. 8. 1984, s. 3. (4) Úř. věst. L 210, 28. 7. 1998, s. 38. PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 1. Toto nařízení stanoví, která opatření se budou provádět a která ustanovení se budou dodržovat, aby se zlepšila jakost produkce olivového oleje na regionální úrovni a omezil její dopad na životní prostředí. Opatření se vztahují k dvanáctiměsíčním produkčním každého roku dnem 1. května začínají které 2. cyklům, a zahrnují: a) akce proti mouše olivové a případně jiným škodlivým orga- nismům, včetně mechanismů kontroly, varování a hodno- cení; b) zlepšení podmínek pěstování a péče olivovníků, sklizně, jakož i skladování vyrobe- skladování a zpracování oliv, ného oleje; c) technickou pomoc pěstitelům oliv a lisovnám s ohledem na zlepšení životního prostředí, jakož i na zlepšení jakosti produkce oliv a jejich zpracování na olej; d) zlepšení kvality odstraňování zbytků po lisování oleje s ohledem na ochranu životního prostředí; e) odborný výcvik a školení, poskytování informací a demon- strací pro pěstitele oliv ohledně jakosti oleje a dopadu produkce oliv na životní prostředí; f) zřizování a provozování laboratoří pro analýzu panenského olivového oleje na úrovni regionů, provincií nebo na úrovni organizací producentů; g) spolupráci s odbornými specializovanými na vypracovávání výzkumných programů zabývajících se produkcí panenského olivového oleje mající pozitivní dopad na životní prostředí. subjekty 4 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 43 V rámci opatření podle odst. 2 písm. a) a b) se klade 3. důraz zejména na metody integrované biologické kontroly. Insekticidy proti mouše olivové se musí používat ve spojení s proteinovými návnadami. Za zvláštních okolností však může být použití insekticidů bez proteinových návnad povoleno pod vedením subjektu odpovědného za předepisování metody. Insekticidy a způsob jejich použití musí být takové, že rezidua insekticidů v olivách z dotyčných oblastí nebo olej z nich získaný nepřekročí maximální množství povolené předpisy Společenství. 2. Komise stanoví postupem podle článku 38 nařízení č. 136/66/EHS pro každý produkční cyklus uvedený v čl. 1 odst. 2 a pro každý producentský členský stát finanční strop pro opatření, která přichází v úvahu pro platbu ze záruční sekce EZOZF. Tento strop se určí na základě částky zadržené podpory produkce odhadnuté podle čl. 17a odst. 1 nařízení (EHS) č. 2261/84 pro hospodářský rok končící v roce předcháze- jícím roku, v němž začíná produkční cyklus. Článek 2 Členské státy stanoví do 31. března každého roku akční 1. program na další produkční cyklus. 3. Pokud zdroje uvedené v odstavci 1 nestačí na pokrytí nákladů na některá opatření, která jsou součástí programu pro produkční cyklus, může se dotyčný členský stát podílet až do výše 50 % na financování Společenství daného opatření. Tento příspěvek nesmí pocházet ze zadržené části podpory produkce. Tento program zahrne zejména: Článek 4 a) podrobný popis připravovaných opatření, včetně jejich nákladů a trvání; b) seznam potřebných produktů a materiálů s jednotkovou cenou; c) seznam center, subjektů nebo organizací producentů odpo- vědných za provádění opatření. Smlouvy a dohody s centry, subjekty nebo organizacemi producentů pověřenými prováděním opatření, jakož i správní opatření, která členský stát přijal s ohledem na uvedené centra, subjekty nebo organizace producentů, se uzavřou nebo přijmou tak, aby vstoupily v platnost na začátku daného produkčního cyklu. Tyto smlouvy nebo dohody mohou být víceleté, přičemž je jejich trvání podmíněno změnami vyplývajícími z násled- ných programů. Vypracují se na základě vzoru smlouvy, který jim poskytne Komise. Za schvalování a provádění programů odpovídá daný členský stát. 2. Producentské členské státy oznámí Komisi před 1. květnem každého roku opatření, plánovaná na další produkční cyklus a uvedená podle kategorií vyjmenovaných v čl. 1 odst. 2, jakož i předpokládané náklady na uvedená opatření. 1. Toto nařízení se vztahuje na náklady v rámci programu přijatého členským státem jen pokud daná opatření nejsou financována z jiných zdrojů Společenství. Toto se týká pouze nejvýše 75 % nákladů na: — provádění činností v rámci opatření podle čl. 1 odst. 2 písm. a), — odměňování zaměstnanců laboratoří podle čl. 1 odst. 2 písm. f). 2. Obecné náklady smluvních dodavatelů včetně nákladů případných subdodavatelů mohou tvořit nejvýše 2 % celkových oprávněných nákladů. Článek 5 1. Platby v rámci: — smluv a dohod uzavřených nebo přijatých členským státem s centry, subjekty nebo organizacemi producentů odpověd- nými za provádění opatření, Článek 3 — správních opatření přijatých členským státem pro daná centra, subjekty nebo organizace producentů 1. Náklady na opatření upřesněná tímto nařízením se finan- cují z částky zadržené z podpory produkce podle článku 5 nařízení č. 136/66/EHS. se provádějí po předložení dokladů o nákladech a po následném ověření těchto dokladů, jakož i po ověření plnění stanovených povinností příslušnými orgány. 03/sv. 43 CS Úřední věstník Evropské unie 5 Oprávněný subjekt provede výše uvedenou platbu do 60 kalen- dářních dnů po obdržení žádosti. Tato lhůta však může být během šedesátidenní lhůty po první registraci platební žádosti je infor- kdykoli přerušena tím, že daný smluvní dodavatel mován, že žádost nelze přijmout, protože částku není možné vyplatit nebo žádost není podložena doklady vyžadovanými u všech dodatečných žádostí, nebo protože se příslušný subjekt domnívá, že nezbytně potřebuje obdržet další informace nebo provést kontroly. Lhůta začne znovu běžet ode dne obdržení požadovaných informací, které musí být zaslány do 30 kalen- dářních dnů. Kromě případů vyšší moci vede jakékoli zpoždění ve výše uvedených platbách ke snížení náhrady členskému státu podle článku 4 nařízení Komise (ES) č. 296/96 (1). 2. Smlouvy nebo dohody nemohou být uzavřeny, dokud není složena jistota ve výši 15 % maximální částky financované Společenstvím tak, aby bylo zaručeno jejich řádné provedení. Jistota se skládá v souladu s hlavou III nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 (2). podrobnou zprávu o využití přidělených prostředků Společen- ství a o výsledcích daných opatření. Pokud je zpráva předlo- žena až po dvouměsíční lhůtě, strhávají se za každý započatý měsíc po uplynutí lhůty 3 % příspěvku Společenství na daná opatření. Článek 6 1. Do třiceti dnů od podepsání smlouvy může smluvní dodavatel předložit pověřenému subjektu žádost o zálohu doprovázenou jistotou uvedenou v odstavci 3. Po třicetidenní lhůtě nelze žádost o zálohu podat. Záloha se může rovnat nejvýše 30 % částky poskytnuté Spole- čenstvím. Pokud je však smluvní dodavatel podřízen veřejnoprávnímu nebo podobnému subjektu, může pověřený orgán přijmout písemnou záruku odpovídajícího kontrolního orgánu na výše uvedenou částku, pokud se kontrolní orgán zaváže, že ověří: Pověřený subjekt vyplatí zálohu do 30 kalendářních dnů 2. po předložení žádosti o zálohu. V případě pozdní platby platí článek 4 nařízení (ES) č. 296/96. — řádně plnění smluvních závazků a — řádné využití přijatých částek na smluvně dohodnutá opatření. 3. Výplata zálohy je podmíněna složením jistoty ve výši 110 % zálohy smluvní stranou v souladu s hlavou III nařízení (EHS) č. 2220/85. Důkaz o složení vypršením lhůty uvedené v odst. 1 druhém pododstavci. jistoty musí pověřený subjekt obdržet před Pokud je však smluvní dodavatel podřízen veřejnoprávnímu nebo podobnému subjektu, může pověřený orgán přijmout písemnou záruku odpovídajícího kontrolního orgánu na výše uvedenou částku, pokud se kontrolní orgán zaváže, že zaplatí částku, na kterou byla složena jistota, pokud na zálohu nevznikne nárok. Hlavním požadavkem ve smyslu článku 20 nařízení 3. (EHS) č. 2220/85 je provádění smluvních opatření. 4. Jistota se uvolní: V případě víceletých smluv nebo dohod se jistota vypočí- 4. tává podle hodnoty každého ročního podílu. — pokud jsou danému členskému státu předloženy doklady o vynaložených nákladech a — pokud je po ověření dokladů zjištěno, že přijaté závazky jsou plněny. 5. Uvolnění jistoty je podmíněno tím, že členský stát ověří, zda byla ve stanovených lhůtách nebo v příslušném ročním období provedena opatření uvedená ve smlouvě nebo dohodě. 6. Všechna centra, subjekty a organizace producentů pově- řené provedením opatření předloží členskému státu do dvou těchto opatření měsíců od lhůty stanovené pro provedení (1) Úř. věst. L 39, 17. 2. 1996, s. 5. (2) Úř. věst. L 205, 3. 8. 1985, s. 5. Článek 7 Pokud jistota uvedená v článcích 5 nebo 6 propadne nebo pokud se zadrží částka uvedená v čl. 5 odst. 6, příslušná částka se odečte z nákladů záruční sekce EZOZF. 6 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 43 Článek 8 1. Členské státy použijí kontrolní systém, který zajistí řádné provádění opatření zahrnutých do programu, na který jsou poskytnuty finance. Tento systém zahrnuje: — správní a účetní kontroly k přezkoušení vynaložených nákladů, — kontroly, zejména na kontroly místě, ověřující, že jsou opatření prováděna v souladu s ustanoveními smlouvy či dohody nebo se správními opatřeními. Spolu s předáním údajů podle čl. 2 odst. 2 sdělí členské 2. státy Komisi plánovaná kontrolní opatření. Komise může na členském státu požadovat, aby ve svém kontrolním režimu provedl jakoukoli změnu, kterou považuje za nutnou. Do 1. října následujícího po každém produkčním cyklu členský stát Komisi krátkou zprávu o provádění 3. předá programu a o kontrolách. Zpráva zahrne shrnutí plánovaných a provedených opatření podle kategorií uvedených v čl. 2 odst. 2, jakož i vyhodno- cení výsledků, jejich dopad na životní prostředí a potíže, na které se narazilo. Článek 9 Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 10. března 1999. Za Komisi Franz FISCHLER člen Komise


title: Komisijas Regula (EEK) Nr. 528/1999 (1999. gada 10. marts), ar kuru nosaka pasākumus olīveļļas ražošanas kvalitātes uzlabošanai

text: 03/43. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 3 31999R0528 L 62/8 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 11. 3. 1999. KOMISIJAS REGULA (EEK) Nr. 528/1999 (1999. gada 10. marts), ar kuru nosaka pasākumus olīveļļas ražošanas kvalitātes uzlabošanai EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, tā kā šajā regulā paredzētie pasākumi saskan ar Eļļas un tauku komitejas atzinumu, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1966. gada 22. septembra Regulu Nr. 136/66/EEK par eļļas un tauku tirgus kopīgo organizā- ciju (1), kurā izdarīti ar Regulu (EK) jaunākie grozījumi Nr. 1638/98 (2), un jo īpaši tās 5. panta 11. punktu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. tā kā, ievērojot Regulas Nr. 136/66/EEK 5. pantu, 1,4 % no olīvu audzētājiem paredzētās ražošanas atbalsta piešķir reģio- nālu pasākumu finansēšanai dalībvalstīs, lai uzlabotu olīveļļas ražošanas kvalitāti un ietekmi uz vidi; tā kā būtu jāprecizē šie pasākumi, kā arī uzdevumi, ko var uzticēt ražotāju organizā- cijām; tā kā, atbilstīgi finansējuma izcelsmei, veicamajos pasākumos būtu tiešā veidā jāiesaista olīvu audzētāji vai eļļas ieguves rūpnīcas; tā kā minēto pasākumu mērķis ir ražot kvalitatīvu neapstrādātu olīveļļu tādos apstākļos, kas saudzē vai uzlabo vidi; tā kā iznākumā šiem pasākumiem jāpalīdz apgādāt spies- tuves ar augstākās kvalitātes olīvām un uzlabot apstākļus, kādos iegūst un uzglabā neapstrādātu olīveļļu; tā kā nozares darbības veids nosaka, ka kvalitātes uzlabošanas pasākumi būtu jāīsteno 12 mēnešu ilgā laikposmā, kas ik gadu sākas 1. martā; tā kā katrā laikposmā veicamie pasākumi jāiekļauj valsts programmā; tā kā dalībvalstīm jāizstrādā un jāīs- teno savas valsts programmas; tā kā izdevumus katrā laikposmā jānosaka, pamatojoties uz ražošanas atbalsta samazinājumu tirdzniecības gadā pirms tā tā kā ražošanas gada, kurā sākas programmas īstenošana; apjomu paredz Komisija saskaņā ar 17. a panta 1. punktu Padomes 1984. gada 17. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2261/84, ar ko paredz vispārīgus noteikumus attiecībā uz atbalsta piešķir- šanu par olīveļļas ražošanu un atbalstu olīveļļas ražotāju orga- nizācijām (3), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1639/98 (4); tā kā programmu īstenošanas izdevumi jāpār- valda un jākontrolē valsts līmenī saskaņā ar Kopienas noteiku- miem; (1) OV 172, 30. 9. 1966. , 3025. /66. (2) OV L 210, 28. 7. 1998. , 32. lpp. (3) OV L 208, 3. 8. 1984. , 3. (4) OV L 210, 28. 7. 1998. , 38. lpp. lpp. lpp. 1. pants 1. Šajā regulā paredzēti veicamie pasākumi un kārtība, kas jāievēro, lai uzlabotu olīveļļas ražošanas kvalitāti reģionu līmenī un ražošanas ietekmi uz vidi. Pasākumi attiecas uz 12 mēnešus 2. cikliem, kas ik gadu sākas 1. maijā un ietver: ilgiem ražošanas a) olīvu mušu un, iespējams, citu kaitīgu organismu apka- ieskaitot kontroles, brīdināšanas un novērtēšanas rošanu, pasākumus; b) to apstākļu uzlabošanu, kādos audzē un kopj olīvkokus, kā arī novāc, pārstrādā un uzglabā olīvas un no tām iegūto eļļu; c) tehnisku atbalstu audzētājiem un eļļas ieguves rūpnīcām, lai palīdzētu uzlabot vidi, kā arī saražoto olīvu un to pārstrādes kvalitāti; d) olīvu atkritumu utilizācijas uzlabošanu, lai tie nekaitētu videi; e) mācības, informācijas sniegšanu un paraugdemonstrējumus zemniekiem un ieguves rūpnīcu personālam par eļļas kvali- tāti un eļļas ražošanas procesa ietekmi uz vidi; f) laboratoriju neapstrādātas eļļas analīžu veikšanai izveidi un darbību reģionu, provinču vai ražotāju organizāciju līmenī; g) sadarbību ar specializētām aģentūrām attiecībā uz pētnie- cības programmām, kuru mērķis ir uzlabot neapstrādātas olīveļļas kvalitāti un vienlaicīgi palīdzēt uzlabot vidi. 4 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/43. sēj. Veicot pasākumus saskaņā ar 2. punkta a) un b) apakš- īpaša uzmanība jāpievērš integrētām bioloģiskās 3. punktiem, augu aizsardzības metodēm. Insekticīdus pret olīvu mušām jālieto kopā ar proteīna ēsmu. Tomēr īpašos apstākļos iestāde, kas atbild par apkarošanas līdzekļu izvēli, var atļaut izmantot insekticīdus bez proteīna ēsmas. Insekticīdiem un to lietošanas veidam jābūt tādam, lai to atlikumi attiecīgajās zonās audzētajās olīvās vai no tām ražotajā eļļā nepārsniegtu maksimālās devas, ko atļauj Kopienas tiesību akti. 2. pants Dalībvalstis ik gadu līdz 31. martam izstrādā rīcības 1. programmu attiecībā uz nākamo ražošanas ciklu. 2. Komisija saskaņā ar Regulas Nr. 136/66/EEK 38. pantā paredzēto kārtību katram 1. panta 2. punktā minētajam ražošanas ciklam un katrai ražotājai dalībvalstij nosaka maksi- mālo finansējuma apmēru attiecībā uz pasākumiem, par kuriem var pretendēt uz atmaksājumu no ELVGF Garantiju nodaļas. Šo ierobežojumu nosaka, pamatojoties uz ražošanas atbalsta samazinājumu, kas paredzēts (EEK) Nr. 2261/84 17. a panta 1. punktu un attiecībā uz tirdznie- cības gadu, kurš noslēdzas gadā, kas ir tieši pirms tā, kurā sākas attiecīgais ražošanas cikls. ar Regulas saskaņā Ja 1. punktā minētie resursi nav pietiekami, lai segtu 3. izdevumus attiecībā uz dažiem pasākumiem, kas iekļauti ražošanas cikla programmā, dalībvalsts var dot papildus finan- siālu ieguldījumu, kas nav lielāks par 50 % no Kopienas finansē- juma katram no attiecīgajiem pasākumiem. Šo ieguldījumu nedrīkst finansēt, izmantojot ražošanas atbalsta samazinājumu. Šajā programmā ietilpst: 4. pants a) paredzēto pasākumu sīks apraksts, to piemērošanas ilgums un izmaksas; b) vajadzīgo produktu un materiālu saraksts, norādot cenu par vienu vienību; c) par pasākumu izpildi atbildīgo centru, aģentūru vai ražotāju organizāciju saraksts. Līgumus ar centriem, aģentūrām vai ražotāju organizācijām, kam uzdots īstenot minētos pasākumus, kā arī administratīvos aktus, ko dalībvalsts pieņēmusi šo organizāciju sakarā, slēdz tā, lai tie stātos spēkā attiecīgā ražošanas cikla sākumā. Šādi līgumi var būt spēkā vairākus gadus, piemērojot tiem no turpmākajām programmām izrietošās korekcijas. Tos sastāda, izmantojot standartizētus līgumu noteikumus, kurus dara pieejamus Komi- sija. Par programmu apstiprināšanu un īstenošanu atbild dalībvalsts. 1. Izdevumiem, kas veikti saskaņā ar dalībvalsts apstiprinātu programmu, šīs regulas noteikumus var piemērot tikai tad, ja uz attiecīgajiem pasākumiem neattiecas nekāds cits Kopienas finansējums. Kompensējami ir ne vairāk kā 75 % izdevumu: — apstrādes veikšanai, kas vajadzīga saskaņā ar rīcības plānu, kā minēts 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā, — šīs regulas 1. panta 2. punkta f) apakšpunktā minēto labo- ratoriju personāla atalgojumam. 2. Līgumslēdzēja, ieskaitot visus apakšuzņēmējus, vispārīgās izmaksas nepārsniedz 2 % no kopējiem kompensējamiem izde- vumiem. 2. Ik gadu līdz 1. maijam ražotājas dalībvalstis paziņo Komisijai par nākamajā ražošanas ciklā plānotajiem pasāku- miem, tos uzskaitot pa 1. panta 2. punktā norādītajām katego- rijām, kā arī par plānotajiem izdevumiem. 1. Maksājumus saistībā ar: 5. pants — līgumiem, ko dalībvalsts noslēgusi ar centriem, aģentūrām vai ražotāju organizācijām, kas atbild par pasākumu īste- nošanu, 3. pants — dalībvalstu administratīvajiem aktiem saistībā ar šādiem centriem, aģentūrām vai organizācijām Šajā regulā paredzēto pasākumu izmaksas 1. sedz no ražošanas atbalsta samazinājuma, kas piemērots saskaņā ar Regulas Nr. 136/66/EEK 5. pantu. veic pēc izdevumus apliecinošu dokumentu uzrādīšanas un tai sekojošas minēto dokumentu pārbaudes, ko veic kompetentās iestādes, kā arī pēc paredzēto saistību izpildes. 03/43. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 5 Kompetentā iestāde iepriekš minētos maksājumus veic 60 kalendāro dienu laikā pēc pieteikuma saņemšanas. Tomēr šo termiņu var apturēt jebkurā 60 dienu laikposma brīdī pēc maksājuma pieprasījuma pirmās iesniegšanas reizes, informējot līgumslēdzēju — kreditoru par to, ka viņa pieprasījums nav pieņemts vai nu tādēļ, ka summu nevar izmaksāt, jo pieprasī- jumam nav pievienoti vajadzīgie pierādījumi par visiem pārē- jiem pieprasījumiem, vai tādēļ, ka kompetentā iestāde uzskata par vajadzīgu ievākt papildu informāciju vai veikt pārbaudes. Termiņu turpina skaitīt no dienas, kad saņemta pieprasītā infor- mācija, kuru jāiesūta 30 kalendāro dienu laikā. Izņemot force majeure gadījumus, jebkāda kavēšanās iepriekš minēto maksā- jumu veikšanā ir iemesls samazināt kompensāciju dalībvalstij saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti Komisijas Regulas (EK) Nr. 296/96 (1) 4. pantā. Līgumu nevar noslēgt, pirms nav iemaksāta drošības 2. nauda 15 % apmērā no Kopienas maksimālā finansējuma, lai garantētu pienācīgu līguma izpildi. Drošības naudu iemaksā saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2220/85 (2) III sadaļu. Tomēr, ja līgumslēdzējs ir valsts iestāde vai organizācija, kas pilda valsts iestādes funkcijas, kompetentā iestāde var pieņemt no uzraudzības iestādes rakstisku galvojumu, kas attiecas uz iepriekšējā daļā minētajam procentuālajam daudzumam atbil- stošu summu, ja uzraudzības iestāde apņemas pārliecināties, ka: — spēkā esošās saistības ir pienācīgi izpildītas, un — saņemtās naudas summas ir pareizi izmantotas, lai pildītu spēkā esošās saistības. Drošības naudas iemaksas pierādījums kompetentajai iestādei jāsaņem, pirms beidzas 1. punkta otrajā daļā minētais termiņš. Pamatprasība Regulas 3. nozīmē ir līgumā paredzēto pasākumu īstenošana. (EEK) Nr. 2220/85 20. panta Attiecībā līgumiem drošības naudu 4. aprēķina, pamatojoties uz katras vienam gadam atbilstošās daļas vērtību. ilgtermiņa uz Drošības naudu atbrīvo pēc tam, kad dalībvalsts ir pārlie- ir izpildīti 5. cinājusies par to, ka līgumā paredzētie pasākumi norādītajā termiņā vai attiecīgā gadu ilgajā laikposmā. 6. Visi centri, aģentūras un ražotāju organizācijas, kam uzdots īstenot pasākumus, divu mēnešu laikā pēc pasākumu izpildei noteiktā galīgā termiņa iesniedz dalībvalstij detalizētu (1) OV L 39, 17. 2. 1996. , 5. (2) OV L 205, 3. 8. 1985. , 5. lpp. lpp. ziņojumu par piešķirto Kopienas līdzekļu izlietojumu un attie- cīgo pasākumu īstenošanas rezultātiem. Ja atskaiti iesniedz pēc šā divu mēnešu termiņa, tad par katru novēloto mēnesi vai tā daļu ietur 3 % no Kopienas ieguldījuma attiecīgajiem pasāku- miem. 6. pants līgumslēdzējs 30 kalendāro 1. Pēc līguma parakstīšanas dienu laikā var iesniegt kompetentajai iestādei avansa pietei- kumu, kam pievieno šā panta 3. punktā minēto drošības naudu. Pēc minētā 30 dienu termiņa avansa pieteikumus nepieņem. Avansa lielums var būt ne vairāk kā 30 % no Kopienas finansē- juma apjoma. Kompetentajai jāizmaksā avanss 30 kalendāro 2. dienu laikā pēc avansa pieprasījuma iesniegšanas. Novēlotas izmaksas gadījumā piemēro Regulas (EK) Nr. 296/96 4. pantu. iestādei Avansu izmaksā, 3. ja līgumslēdzējs kompetentajai iestādei ir iemaksājis drošības naudu 110 % apmērā no avansa saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2220/85 III sadaļu. Tomēr, ja līgumslēdzējs ir valsts iestāde vai organizācija, kas pilda valsts iestādes funkcijas, kompetentā iestāde var pieņemt no tās uzraudzības iestādes rakstisku galvojumu, kas attiecas uz iepriekšējā daļā minētajam procentuālajam daudzumam atbil- stošu summu, ar noteikumu, ka uzraudzības iestāde apņemas samaksāt drošības naudas lielumam atbilstošo summu gadī- jumā, ja tiesības uz izmaksāto avansu izrādās nepamatotas. 4. Drošības naudas atbrīvošana ir atkarīga no: — izdevumus apliecinošu dokumentu iesniegšanas dalībvalstij, — dokumentu pārbaudes un tai sekojošas konstatācijas, ka paredzētās saistības ir izpildītas. 7. pants Ja 5. vai 6. pantā minētā drošības nauda ir ieturēta vai ir veikts atskaitījums, kā minēts 5. panta 6. punktā, tad attiecīgo summu atņem no ELVGF Garantiju nodaļas izdevumiem. 6 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/43. sēj. 8. pants Dalībvalstis piemēro pārbaudes sistēmu, 1. lai nodrošinātu finansētajās programmās iekļauto pasākumu pareizu izpildi. Tajā ietver: — izmaksu administratīvās un grāmatvedības uzskaites pārbaudes, — pārbaudes, jo īpaši pārbaudes uz vietas, lai pārliecinātos par pasākumu izpildes atbilstību līguma noteikumiem vai admi- nistratīvajiem aktiem. Dalībvalstis informē Komisiju par plānoto pārbaudes 2. sistēmu tad, kad tās nosūta 2. panta 2. punktā minēto infor- māciju. Komisija var pieprasīt dalībvalstīm veikt pārbaudes sistēmā jebkādas izmaiņas, ko tā uzskata par vajadzīgām. Dalībvalstis pēc katra 3. 1. oktobrim nosūta Komisijai izpildi un veiktajām pārbaudēm. cikla beigām līdz ražošanas īsu ziņojumu par programmas Tajā plānotos un veiktos pasākumus apkopo pa kategorijām, kā minēts 2. panta 2. punktā un katram pasākumam norāda atvēlētos līdzekļus un veiktās pārbaudes, kā arī novērtē sasniegto rezultātu, ietekmi uz vidi un radušās grūtības. 9. pants Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1999. gada 10. martā Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Franz FISCHLER