title: Kommissionens förordning (EG) nr 533/1999 av den 11 mars 1999 om öppnande av en stående anbudsinfordran för export av vete av brödkvalitet som innehas av det tyska interventionsorganet till vissa AVS-länder under regleringsåret 1998/99

eurovoc_concepts:
ACP countries
Germany
award of contract
common wheat
export
intervention agency

text: 12. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 63/21 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 533/1999 av den 11 mars 1999 om (cid:148)ppnande av en st(cid:134)ende anbudsinfordran f(cid:148)r export av vete av br(cid:148)dkvalitet som innehas av det tyska interventionsorganet till vissa AVS-l(cid:132)nder under regle- rings(cid:134)ret 1998/99 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av (cid:132)ndrad genom marknaden f(cid:148)r kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 923/96 (2), s(cid:132)rskilt artikel 5 i denna, och spannm(cid:134)l (1), senast med beaktande av f(cid:148)ljande: I kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 2131/93 (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 39/1999 (4) fastst(cid:132)lls f(cid:148)rfarandena och villkoren f(cid:148)r utbjudande till f(cid:148)rs(cid:132)ljning av spannm(cid:134)l som innehas av interventionsorganen. F(cid:148)r att f(cid:148)rs(cid:148)rja marknaden i staterna i Afrika, V(cid:132)stindien och Stilla havsomr(cid:134)det (AVS-staterna), som (cid:132)r f(cid:148)rm(cid:134)nsbe- r(cid:132)ttigade partner till gemenskapen, beh(cid:148)vs betydande kvantiteter vete. F(cid:148)rs(cid:148)rjningen av dessa marknader sker vanligtvis p(cid:134) grundval av regulj(cid:132)ra kontrakt som skall garantera AVS-staterna stabila priser under en viss period. Med h(cid:132)nsyn till den nuvarande situationen p(cid:134) markna- derna b(cid:148)r en s(cid:132)rskild anbudsinfordran inledas f(cid:148)r att garantera tillg(cid:134)ngen till vete av br(cid:148)dkvalitet f(cid:148)r anv(cid:132)n- darna i dessa l(cid:132)nder p(cid:134) villkor som (cid:132)r l(cid:132)mpliga med tanke p(cid:134) konkurrenssituationen p(cid:134) v(cid:132)rldsmarknaden. b(cid:148)r antas f(cid:148)r att s(cid:132)kerst(cid:132)lla regelbundenheten hos och kontrollen av insatserna. Det (cid:132)r d(cid:132)rf(cid:148)r l(cid:132)mpligt att f(cid:148)re- skriva ett system med s(cid:132)kerheter som s(cid:132)kerst(cid:132)ller att m(cid:134)len uppfylls som man undviker alltf(cid:148)r betungande avgifter f(cid:148)r akt(cid:148)rerna. D(cid:132)rf(cid:148)r b(cid:148)r undantag g(cid:148)ras fr(cid:134)n vissa best(cid:132)mmelser, s(cid:132)rskilt i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2131/93. samtidigt Dessutom b(cid:148)r det fastst(cid:132)llas att s(cid:132)kerheten f(cid:148)r exportli- censen, ut(cid:148)ver de villkor som f(cid:148)reskrivs i artikel 30 i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 3719/88 (5), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 168/1999 (6), skall frisl(cid:132)ppas mot uppvisande av ett bevis p(cid:134) frisl(cid:132)ppande f(cid:148)r konsumtion i den AVS-stat eller de AVS-stater som fast- st(cid:132)lls i f(cid:148)rordningen. Om uttaget av vetet f(cid:148)rsenas med mer (cid:132)n fem dagar eller om frisl(cid:132)ppandet av n(cid:134)gon av de st(cid:132)llda s(cid:132)kerheterna skjuts upp av sk(cid:132)l som kan tillskrivas interventionsorganet skall den ber(cid:148)rda medlemsstaten betala skadest(cid:134)nd. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r spannm(cid:134)l. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Det tyska interventionsorganet f(cid:148)rfogar (cid:148)ver lager av vete av br(cid:148)dkvalitet. Det (cid:132)r allts(cid:134) m(cid:148)jligt att till(cid:134)ta en (cid:134)terf(cid:148)r- s(cid:132)ljning till AVS-staterna av en del vete fr(cid:134)n de interven- tionslager som detta interventionsorgan har. F(cid:148)r att fylla dessa staters kvantitativa och kvalitativa behov (cid:132)r det n(cid:148)dv(cid:132)ndigt att det tilldelade vetet exporteras till destina- tionslandet senast den 31 augusti 1999. 1. En st(cid:134)ende anbudsinfordran inleds h(cid:132)rmed f(cid:148)r export av 200 000 ton vete av br(cid:148)dkvalitet som innehas av det tyska interventionsorganet. 2. Vetet skall exporteras till en destination i en AVS- stat eller flera stater inom n(cid:134)gon av de grupper av AVS- stater som anges i bilaga I. Insatsens s(cid:132)rskilda natur och r(cid:132)kenskaperna f(cid:148)r vetet i fr(cid:134)ga inneb(cid:132)r att det beh(cid:148)vs en uppmjukning av mekanis- merna och f(cid:148)rpliktelserna f(cid:148)r (cid:134)terf(cid:148)rs(cid:132)ljning fr(cid:134)n inter- ventionslagren och att det inte skall ges n(cid:134)gra bidrag, avgifter eller m(cid:134)natliga h(cid:148)jningar. S(cid:132)rskilda best(cid:132)mmelser (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EGT L 191, 31. 7. 1993, s. 76. (4) EGT L 5, 9. 1. 1999, s. 64. Regionerna d(cid:132)r de 200 000 ton tyskt vete av br(cid:148)d- 3. kvalitet lagras anges i bilaga II. 4. Det ber(cid:148)rda interventionsorganet skall utf(cid:132)rda ett meddelande om anbudsinfordran i vilket f(cid:148)ljande s(cid:132)rskilt skall anges f(cid:148)r varje parti eller del av parti: (5) EGT L 331, 2. 12. 1988, s. 1. (6) EGT L 19, 26. 1. 1999, s. 4. L 63/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 12. 3. 1999 — Lagringsorten. — Minst f(cid:148)ljande kvalitetsuppgifter: — Rymdvikt. — Vattenhalt. — Falltalet enligt Hagbergmetoden. — Andel orenheter och grodda k(cid:132)rnor. — Proteinhalt. Interventionsorganet 5. offentligg(cid:148)ra medde- landet om anbudsinfordran minst tv(cid:134) dagar f(cid:148)re den dag som fastst(cid:132)llts f(cid:148)r den f(cid:148)rsta enskilda anbudsinfordran. skall Artikel 2 Om inte annat f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning skall de f(cid:148)rs(cid:132)ljningar av mj(cid:148)l av br(cid:148)dkvalitet som avses i artikel 1 ske i enlighet med de f(cid:148)rfaranden och villkor som fast- st(cid:132)lls i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2131/93. Artikel 3 1. Tidsfristen f(cid:148)r inl(cid:132)mning av anbud under den f(cid:148)rsta delanbudsinfordran skall l(cid:148)pa ut torsdagen den 18 mars 1999, kl. 9. 00 (belgisk tid). 2. Tidsfristen f(cid:148)r inl(cid:132)mning av anbud f(cid:148)r den andra delanbudsinfordran skall l(cid:148)pa ut p(cid:134)f(cid:148)ljande torsdag kl. 9. 00 (belgisk tid). Den sista tidsfristen skall l(cid:148)pa ut den 30 april 1999. Anbuden skall inges till det tyska interventionsor- 3. ganet. Artikel 4 1. Anbuden skall endast vara giltiga om — anbudsgivaren medf(cid:148)r skriftligt bevis, utf(cid:132)rdat av ett officiellt organ i AVS-destinationslandet eller av ett f(cid:148)retag som har sitt s(cid:132)te i det landet, p(cid:134) att han har ing(cid:134)tt ett kontrakt f(cid:148)r kvantiteten i fr(cid:134)ga f(cid:148)r leverans av vete f(cid:148)r export till en AVS-stat eller flera AVS-stater i n(cid:134)gon av de grupper av AVS-stater som anges i bilaga I; detta kontrakt f(cid:134)r endast avse de leveranser som skall g(cid:148)ras under perioden april 1999 till augusti 1999 f(cid:148)r de kvantiteter som levereras traditionellt; beviset skall inges till de beh(cid:148)riga myndigheterna minst tv(cid:134) arbetsdagar f(cid:148)re dagen f(cid:148)r den delanbuds- infordran, f(cid:148)r vilken anbuden skall l(cid:132)mnas in, — de (cid:134)tf(cid:148)ljs av en ans(cid:148)kan om exportlicens till destina- tionen i fr(cid:134)ga. I det bevis som avses i f(cid:148)rsta strecksatsen skall ocks(cid:134) anges vilken kvalitet som fastst(cid:132)llts i kontraktet, tidsfristen f(cid:148)r leveransen och prisvillkoren. I informationssyfte skall medlemsstaten omedelbart ge kommissionen en kopia av detta bevis. Ingivna anbud f(cid:134)r inte (cid:148)verstiga den kvantitet som 2. omfattas av det framlagda kontraktet. Artikel 5 1. Inga exportbidrag, exportavgifter eller m(cid:134)natliga h(cid:148)jningar skall till(cid:132)mpas f(cid:148)r export som sker i enlighet med denna f(cid:148)rordning. 2. Giltighetstiden f(cid:148)r de exportlicenser som utf(cid:132)rdas enligt denna f(cid:148)rordning skall l(cid:148)pa ut den 31 juli 1999. 3. Licenserna medf(cid:148)r en f(cid:148)rpliktelse att exportera till den eller de AVS-stater f(cid:148)r vilka licensans(cid:148)kan l(cid:132)mnades in. Akt(cid:148)ren f(cid:134)r emellertid genomf(cid:148)ra sitt kontrakt till en annan destination inom en gr(cid:132)ns p(cid:134) 30 % av den kvan- titet f(cid:148)r vilken licensen utf(cid:132)rdats p(cid:134) villkor att destina- tionen h(cid:148)r till samma grupp av l(cid:132)nder, i enlighet med bilaga I. Exportlicenserna skall utf(cid:132)rdas s(cid:134) snart de anbudsgi- 4. vare som skall tilldelas kontrakt valts ut. 5. Trots vad som s(cid:132)gs i artikel 9 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 3719/88, skall r(cid:132)ttigheterna i den licens som avses i denna artikel inte g(cid:134) att (cid:148)verf(cid:148)ra. Artikel 6 Interventionsorganet, lagerh(cid:134)llaren och den anbuds- 1. givare som tilldelats kontrakt, om denne s(cid:134) (cid:148)nskar, skall enligt en gemensam (cid:148)verenskommelse antingen f(cid:148)re uttaget eller vid uttaget ur lagret, allt efter vad den anbudsgivare som tilldelats kontrakt (cid:148)nskar, g(cid:148)ra en stick- provsunders(cid:148)kning, grundad p(cid:134) minst ett stickprov per 500 ton och analysera dem. Interventionsorganet f(cid:134)r representeras av ett ombud, f(cid:148)rutsatt att denne inte (cid:132)r lagerh(cid:134)llaren. Analysresultaten skall meddelas kommissionen om det uppst(cid:134)r tvistem(cid:134)l. Stickproven och analysen skall g(cid:148)ras inom sju arbetsdagar fr(cid:134)n och med dagen f(cid:148)r anbudsgivarens beg(cid:132)ran eller inom tre arbetsdagar om stickproven tas vid uttaget fr(cid:134)n lagret. Om de slutliga analysresultaten av stickproven visar p(cid:134) en kvalitet som (cid:132)r a) h(cid:148)gre (cid:132)n den som angivits i meddelandet om anbuds- infordran, m(cid:134)ste anbudsgivaren ta emot partiet i befintligt skick, b) h(cid:148)gre (cid:132)n de l(cid:132)gsta egenskaper som fastst(cid:132)llts f(cid:148)r att ber(cid:132)ttiga till intervention, men l(cid:132)gre (cid:132)n vad som angi- vits i meddelandet om anbudsinfordran, dock inom en gr(cid:132)ns f(cid:148)r avvikelsen p(cid:134) 12. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 63/23 — 2 kg/hl i fr(cid:134)ga om rymdvikt, dock utan att den blir l(cid:132)gre (cid:132)n 72 kg/hl, att det p(cid:134)verkar anbudsgivarens m(cid:148)jligheter att v(cid:132)cka talan mot lagerh(cid:134)llaren. — en procentenhet i fr(cid:134)ga om vattenhalt, — 20 procentenheter Hagbergmetoden, i fr(cid:134)ga om falltalet enligt — en procentenhet i fr(cid:134)ga om proteinhalt, — en halv procentenhet i fr(cid:134)ga om de orenheter som avses i punkterna B. 2 respektive B. 4 i bilagan till kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 689/92 (1), och — en halv procentenhet i fr(cid:134)ga om de orenheter som avses i punkt B. 5 i bilagan till f(cid:148)rordning (EEG) nr 689/92, dock utan att de till(cid:134)tna procentsatserna (cid:132)ndras f(cid:148)r sk(cid:132)mda k(cid:132)rnor och mj(cid:148)ldryga, m(cid:134)ste anbudsgivaren ta emot partiet i befintligt skick, c) h(cid:148)gre (cid:132)n de l(cid:132)gsta egenskaper som fastst(cid:132)llts f(cid:148)r att ber(cid:132)ttiga till intervention, men l(cid:132)gre (cid:132)n den kvalitet som angivits i meddelandet om anbudsinfordran och med en avvikelse som (cid:132)r st(cid:148)rre (cid:132)n vad som anges i b ovan, f(cid:134)r anbudsgivaren — ta emot partiet i befintligt skick, eller — v(cid:132)gra att ta (cid:148)ver partiet i fr(cid:134)ga. Han skall endast befrias fr(cid:134)n sina f(cid:148)rpliktelser f(cid:148)r partiet i fr(cid:134)ga, d(cid:132)ri inbegripet s(cid:132)kerheterna, efter det att han utan dr(cid:148)jsm(cid:134)l har meddelat kommissionen och det ber(cid:148)rda interventionsorganet i enlighet med bilaga V. Om han beg(cid:132)r att interventionsorganet utan ytterligare kostnader skall f(cid:148)rse honom med ett annat parti interventionsvete av br(cid:148)dkvalitet med den kvalitet s(cid:132)kerheten emellertid inte frisl(cid:132)ppas. Utbytet av partiet skall ske inom h(cid:148)gst tre dagar efter anbudsgivarens beg(cid:132)ran om detta. Anbudsgivaren skall utan dr(cid:148)jsm(cid:134)l meddela kommissionen detta i enlighet med bilaga V. som f(cid:148)reskrivits, skall i d) l(cid:132)gre (cid:132)n de l(cid:132)gsta egenskaper som fastst(cid:132)llts f(cid:148)r att ber(cid:132)ttiga till intervention, f(cid:134)r anbudsgivaren inte ta ut partiet fr(cid:134)ga. Han skall endast befrias fr(cid:134)n sina f(cid:148)rpliktelser f(cid:148)r partiet i fr(cid:134)ga, d(cid:132)ri inbegripet s(cid:132)kerhe- terna, efter det att han utan dr(cid:148)jsm(cid:134)l meddelat kommissionen och det ber(cid:148)rda interventionsorganet i enlighet med bilaga V. Han f(cid:134)r emellertid beg(cid:132)ra att interventionsorganet utan ytterligare kostnader skall f(cid:148)rse honom med ett annat parti interventionsvete av br(cid:148)dkvalitet med den kvalitet som f(cid:148)reskrivits. I det fallet skall s(cid:132)kerheten inte frisl(cid:132)ppas. Utbytet av partiet skall ske inom h(cid:148)gst tre dagar efter anbudsgivarens beg(cid:132)ran om detta. Anbudsgivaren skall utan dr(cid:148)jsm(cid:134)l meddela kommissionen detta i enlighet med bilaga V. 2. Om uttaget av vetet av br(cid:148)dkvalitet sker innan analysresultaten (cid:132)r f(cid:132)rdiga skall emellertid anbudsgivaren st(cid:134) f(cid:148)r alla risker fr(cid:134)n och med att partiet avh(cid:132)mtats, utan 3. Om anbudsgivaren efter flera utbyten inte har f(cid:134)tt n(cid:134)got parti av den f(cid:148)reskrivna kvaliteten inom h(cid:148)gst en m(cid:134)nad efter det att han l(cid:132)mnat in sin beg(cid:132)ran om utbyte, skall han befrias fr(cid:134)n alla sina f(cid:148)rpliktelser, d(cid:132)ri inbegripet s(cid:132)kerheterna, efter det att han utan dr(cid:148)jsm(cid:134)l informerat kommissionen och interventionsorganet i enlighet med bilaga V. 4. Kostnaderna f(cid:148)r de stickprover och analyser som avses i punkt 1 skall, med undantag av det eller de slutliga resultat som visar p(cid:134) en kvalitet som (cid:132)r l(cid:132)gre (cid:132)n de l(cid:132)gsta egenskaper som ber(cid:132)ttigar till intervention, betalas av EUGFJ inom en gr(cid:132)ns p(cid:134) en analys per 500 ton, med undantag av kostnader f(cid:148)r transport mellan lager. Kostnaderna f(cid:148)r f(cid:148)rflyttning fr(cid:134)n en silo till en annan och eventuella kompletterande analyser som k(cid:148)paren beg(cid:132)r skall bekostas av denne. Artikel 7 Anbudsgivaren skall betala vetet innan avh(cid:132)mtningen till det pris som anges i anbudet. Avh(cid:132)mtningen skall ske senast den 31 juli 1999. Betalningen f(cid:148)r varje parti som skall avh(cid:132)mtas skall inte g(cid:134) att dela upp. Artikel 8 1. Den s(cid:132)kerhet som st(cid:132)lls i enlighet med artikel 13. 4 i frisl(cid:132)ppas s(cid:134) snart f(cid:148)rordning (EEG) nr 2131/93 skall exportlicenserna har utf(cid:132)rdats till anbudsgivarna. 2. F(cid:148)rpliktelserna att exportera och importera till de destinationsl(cid:132)nder som anges i bilaga I skall t(cid:132)ckas av en s(cid:132)kerhet p(cid:134) 50 euro per ton, varav en summa p(cid:134) 15 euro per ton skall st(cid:132)llas vid utf(cid:132)rdandet av exportlicensen och resterande 35 euro per ton skall st(cid:132)llas f(cid:148)re avh(cid:132)mtningen av spannm(cid:134)len. Genom undantag fr(cid:134)n artikel 15. 2 i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 3002/92 (2) skall — beloppet p(cid:134) 15 euro per ton frisl(cid:132)ppas inom 20 arbets- in dagar efter den dag d(cid:134) anbudsgivaren l(cid:132)mnar beviset p(cid:134) att vetet har l(cid:132)mnat gemenskapens tullom- r(cid:134)de, — beloppet p(cid:134) 35 euro per ton frisl(cid:132)ppas inom 15 arbets- in dagar efter den dag d(cid:134) anbudsgivaren l(cid:132)mnar beviset p(cid:134) (cid:148)verg(cid:134)ng till fri konsumtion i den AVS-stat eller de AVS-stater som avses i artikel 5. 3. Detta bevis skall l(cid:132)mnas in i enlighet med best(cid:132)mmelserna i artik- larna 18 och 47 i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 3665/87 (3). (1) EGT L 74, 20. 3. 1992, s. 18. (2) EGT L 301, 17. 10. 1992, s. 17. (3) EGT L 351, 14. 12. 1987, s. 1. L 63/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 12. 3. 1999 3. N(cid:132)r de s(cid:132)kerheter som avses i denna artikel frisl(cid:132)pps efter utg(cid:134)ngen av de tidsfrister som anges i denna artikel skall medlemsstaterna, utom i motiverade undantagsfall, s(cid:132)rskilt om en f(cid:148)rvaltningsunders(cid:148)kning inletts, betala ett skadest(cid:134)nd motsvarande 0,015 euro per 10 ton och dag som f(cid:148)rseningen g(cid:132)ller. Europeiska utvecklings- och garantifonden f(cid:148)r jordbruket (EUGFJ) skall inte ta (cid:148)ver detta skadest(cid:134)nd. Artikel 9 Genom undantag fr(cid:134)n artikel 12 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 3002/92 skall de handlingar som avser f(cid:148)rs(cid:132)ljningen av vete i enlighet med den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen, i synnerhet exportlicensen, den uttagsorder som avses i artikel 3. 1 b i f(cid:148)rordning (EEG) nr 3002/92, exportdeklarationen och, i f(cid:148)rekommande fall, kontrollexemplaret T 5, inneh(cid:134)lla f(cid:148)ljande angivelse: — Trigo blando panificable de intervenci(cid:155)n sin aplica- ci(cid:155)n de restituci(cid:155)n ni gravamen, destinado a (nombre del Estado o de los Estados ACP), Reglamento (CE) no 533/1999 — Bageegnet blød hvede fra intervention uden restitu- tionsydelse eller -afgift bestemt for (navnet p(cid:134) det eller de p(cid:134)gældende AVS-lande), forordning (EF) nr. 533/ 1999 — Interventions-Brotweichweizen ohne Anwendung von Ausfuhrerstattungen oder Ausfuhrabgaben, Bestim- mung (Name des AKP-Staates oder der AKP-Staaten), Verordnung (EG) Nr. 533/1999 — Lakaj(cid:149)r aqtopoi(cid:147)silor s(cid:148)tor paq(cid:146)lbasgr, wyq(cid:148)r evaqloc(cid:147) epistqov(cid:147)r (cid:147) v(cid:149)qou pqooqif(cid:149)lemor cia ((cid:149)mola tgr w(cid:150)qar AJE (cid:147) tym wyq(cid:150)m AJE), jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 533/1999 — Intervention common wheat of breadmaking quality without application of refund or tax, bound for (name of the ACP State or States), Regulation (EC) No 533/ 1999 — Bl(cid:130) tendre d’intervention panifiable ne donnant pas lieu (cid:133) restitution ni (cid:133) taxe, destin(cid:130) (cid:133) (nom de l’(cid:144)tat ACP ou des (cid:144)tats ACP), r(cid:138)glement (CE) no 533/1999 — Frumento tenero d’intervento panificabile senza appli- cazione di restituzione o di tassa, destinato al (nome del paese o dei paesi ACP), regolamento (CE) n. 533/ 1999 — Zachte tarwe van bakkwaliteit uit interventie, zonder toepassing van restitutie of belasting, bestemd voor (naam van de ACS-Staat of de ACS-Staten), Verorde- ning (EG) nr. 533/1999 — Trigo mole panific(cid:145)vel de interven(cid:135)(cid:209)o sem aplica(cid:135)(cid:209)o de uma restitui(cid:135)(cid:209)o, ou imposi(cid:135)(cid:209)o destinado a (nome do Estado ou dos Estados ACP), Regulamento (CE) nº 533/1999 — Interventioleip(cid:132)vehn(cid:132)(cid:132), jolle ei makseta vientitukea eik(cid:132) vientimaksua ja jonka m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikka on (AKT- maan nimi tai AKT-maiden nimet), asetus (EY) N:o 533/1999 — Interventionsvete av br(cid:148)dkvalitet, ej utan bidrag eller (AVS-statens eller AVS-staternas avgift avsett namn), f(cid:148)rordning (EG) nr 533/1999. f(cid:148)r Artikel 10 tyska 1. Det tre interventionsorganet timmar efter utg(cid:134)ngen av fristen f(cid:148)r inl(cid:132)mning av anbud meddela kommissionen de mottagna anbuden. De skall vidarebefordras enligt tabellen i bilaga III och till de nummer som anges i bilaga IV. senast skall 2. Det skall m(cid:134)natligen meddela kommissionen vilka kvantiteter vete som tagits ut inom ramen f(cid:148)r denna f(cid:148)rordning. Artikel 11 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft samma dag som den offentligg(cid:148)rs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 11 mars 1999. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen 12. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 63/25 BILAGA I Grupper av AVS-stater som undertecknat Lom(cid:130)konventionen Grupp I Grupp II Grupp III Mauretanien Mali Niger Senegal Gambia Guinea-Bissau Guinea Kap Verde Sierra Leone Liberia Elfenbenskusten Ghana Togo Tchad Centralafrikanska rebubliken Benin Kamerun Ekvatorialguinea S(cid:209)o Tom(cid:130) och Principe Gabon Kongo Demokratiska republiken Kongo Rwanda Burundi Burkina Faso BILAGA II Seychellerna Comorerna Madagaskar Mauritius Angola Zambia Malawi Mo(cid:135)ambique Namibia Botswana Zimbabwe Lesotho Swaziland Djibouti Etiopien Eritrea (ton) Lagringsregioner Kvantitet Schleswig-Holstein/Hamburg/ Niedersachsen/Bremen/ Nordrhein-Westfalen Hessen/Rheinland-Pfalz/ Baden-W(cid:129)rttemberg/Saarland/Bayern Berlin/Brandenburg/ Mecklenburg-Vorpommern Sachsen/Sachsen-Anhalt/Th(cid:129)ringen 120 000 25 000 17 000 38 000 L 63/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 12. 3. 1999 BILAGA III St(cid:134)ende anbudsinfordran f(cid:148)r export av 200 000 ton vete av br(cid:148)dkvalitet som innehas av det tyska interventionsorganet (F(cid:148)rordning (EG) nr 533/1999) 2 Parti nr 3 M(cid:132)ngd ton 4 5 6 7 Anbudspris (euro/ton) (1) H(cid:148)jningar (+) S(cid:132)nkningar (–) (euro/ton) (p. m. ) Kommersiella omkostnader (euro/ton) Destinationsland 1 Anbud nr 1 2 3 osv. (1) Detta pris inbegriper h(cid:148)jningar och s(cid:132)nkningar f(cid:148)r de partier som budet g(cid:132)ller. BILAGA IV De enda nummer som skall anv(cid:132)ndas f(cid:148)r kontakt med Bryssel (GD VI/C/1) (cid:132)r — telex: — fax: 22037 AGREC B 22070 AGREC B (grekiska alfabetet) 296 49 56 295 25 15. 12. 3. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 63/27 BILAGA V Meddelande om v(cid:132)gran att ta emot partier inom ramen f(cid:148)r den st(cid:134)ende anbudsinfordran f(cid:148)r export av 200 000 ton vete av br(cid:148)dkvalitet som innehas av det tyska interventionsorganet (Artikel 6 i f(cid:148)rordning (EG) nr 533/1999) (cid:190) Namn p(cid:134) den anbudsgivare som tilldelats kontrakt: (cid:190) Datum f(cid:148)r tilldelningen: (cid:190) Datum f(cid:148)r anbudsgivarens v(cid:132)gran att ta emot partiet: Parti nr Kvantitet i ton Lagrets adress Motivering av v(cid:132)gran att (cid:148)verta partiet (cid:190) Rymdvikt (kg/hl) (cid:190) % grodda k(cid:132)rnor (cid:190) % diverse orenheter (Schwarzbesatz) (cid:190) % inneh(cid:134)ll som inte (cid:132)r vete av felfri kvalitet (cid:190) Annat


title: Resolución sobre la necesidad de modificar y reformar el sistema de recursos propios de la Unión Europea

eurovoc_concepts:
approximation of laws
economic resources

formats: html pdf print

text: C 175/238 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 21. 6. 1999 Jueves, 11 de marzo de 1999 TEXTO ACTUAL NUEVO TEXTO TEXTE (Enmienda 116) Ajustar las referencias del Reglamento a los artı´culos concre- tos de los Tratados, para adaptarlos a la nueva numeracio´n de los Tratados consolidados. (Enmienda 117) Nueva numeracio´n de los artı´culos del Reglamento para la nueva legislatura (es decir, con efectos a partir de julio de 1999). (Enmienda 118) Asegurarse de que, en las lenguas en que proceda, se utilice en todo el texto del Reglamento una terminologı´a neutral en relacio´n con los sexos. Decisio´n por la que se modifica el Reglamento del Parlamento Europeo El Parlamento Europeo, − Vistos los artı´culos 162 y 163 de su Reglamento, − Vistos el informe de la Comisio´n de Reglamento, Verificacio´n de Credenciales e Inmunidades y las opiniones de la Comisio´n de Asuntos Exteriores, Seguridad y Polı´tica de Defensa, de la Comisio´n de Presupuestos, de la Comisio´n de Medio Ambiente, Salud Pu´blica y Proteccio´n del Consumidor, de la Comisio´n de Libertades Pu´blicas y Asuntos Interiores, de la Comisio´n de Asuntos Institucionales, de la Comisio´n de Control Presupuestario y de la Comisio´n de Peticiones (A4-0070/99) (1), Decide introducir en su Reglamento las modificaciones precedentes; decide que el conjunto de 1. modificaciones entre en vigor el mismo dı´a de la entrada en vigor del Tratado de Amsterdam; Encarga a su Presidente que transmita la presente decisio´n, a efectos informativos, al Consejo y a la 2. Comisio´n. (1) Se incluyen en este informe los documentos A4-0053/98, A4-0208/98, A4-0288/98, A4-0470/98, A4-0473/98, A4-474/98, A4-0016/99, A4-0017/99 y A4-0022/99. 2. Recursos propios de la UE A4-0105/99 Resolucio´n sobre la necesidad de modificar y reformar el sistema de recursos propios de la Unio´n Europea El Parlamento Europeo, − Visto el artı´culo 148 de su Reglamento, − Visto el informe de la Comisio´n de 7 de octubre de 1998: Financiacio´n de la Unio´n Europea. Informe de la Comisio´n sobre el funcionamiento del sistema de recursos propios (COM(98)0560 − C4-0579/98),


title: Resolution on the communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions, 'The EU economy at the arrival of the euro: promoting growth, employment and stability' (1999 annual economic report) (COM(99)0007 C4-0043/99)

formats: html print


title: Résolution sur les avalanches dans les Alpes

eurovoc_concepts:
Alpine Region
EU aid
originating product
town and country planning


title: Regolamento (CE) n. 536/1999 della Commissione dell'11 marzo 1999 relativo alle offerte comunicate nell'ambito della gara per l'esportazione di segala di cui al regolamento (CE) n. 1746/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
export tax
rye

formats: pdf print

text: L 63/32 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 12. 3. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 536/1999 DELLA COMMISSIONE dell’11 marzo 1999 relativo alle offerte comunicate nell’ambito della gara per l’esportazione di segala di cui al regolamento (CE) n. 1746/98 LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 923/96 della Commissione (2), visto il regolamento (CE) n. 1501/95 della Commissione, del 29 giugno 1995, che stabilisce modalit(cid:133) di applica- zione del regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, riguardo alla concessione delle restituzioni all’esporta- zione e alle misure da adottare in caso di turbative nel settore dei cereali (3), modificato da ultimo dal regola- mento (CE) n. 2513/98 (4), e in particolare l’articolo 7, all’articolo 23 del regolamento (CEE) n. 1766/92, decidere di non dar seguito alla gara; considerando che, tenuto conto in particolare dei criteri precisati all’articolo 1 del regolamento (CE) n. 1501/95, non (cid:138) opportuno fissare una restituzione massima o una tassa minima; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 considerando che una gara per la restituzione e/o la tassa all’esportazione di frumento tenero verso qualsiasi paese terzo (cid:138) stata indetta con il regolamento (CE) n. 1746/98 della Commissione (5); Non (cid:138) dato seguito alle offerte comunicate dal 5 all’11 marzo 1999, nell’ambito della gara per la restituzione o per la tassa all’esportazione di segala di cui al regolamento (CE) n. 1746/98. considerando che, conformemente all’articolo 7 del rego- lamento (CE) n. 1501/95, la Commissione pu(cid:149), in base alle offerte comunicate e secondo la procedura prevista Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 12 marzo 1999. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, l’11 marzo 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell’1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 126 del 24. 5. 1996, pag. 37. (3) GU L 147 del 30. 6. 1995, pag. 7. (4) GU L 313 del 21. 11. 1998, pag. 16. (5) GU L 219 del 7. 8. 1998, pag. 3


title: Verordnung (EG) Nr. 531/1999 der Kommission vom 11. März 1999 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte für die Bestimmung der im Sektor Obst und Gemüse geltenden Einfuhrpreise

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

text: 12. 3. 1999 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 63/11 VERORDNUNG (EG) Nr. 531/1999 DER KOMMISSION vom 11. M(cid:132)rz 1999 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte f(cid:129)r die Bestimmung der im Sektor Obst und Gem(cid:129)se geltenden Einfuhrpreise DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 3223/94 der Kommission vom 21. Dezember 1994 mit Durch- f(cid:129)hrungsbestimmungen zu der Regelung der Einfuhr von Obst und Gem(cid:129)se (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 1498/98 (2), insbesondere auf Artikel 4 Absatz 1, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Die in Anwendung der Ergebnisse der multilateralen von der Handelsverhandlungen der Uruguay-Runde der Kommission festzulegenden, pauschalen Einfuhrwerte zu ber(cid:129)cksichtigenden Kriterien sind in der Verordnung (EG) Nr. 3223/94 f(cid:129)r die in ihrem zur Bestimmung Anhang angef(cid:129)hrten Erzeugnisse und Zeitr(cid:132)ume festge- legt. In Anwendung der genannten Kriterien sind die im Anhang zur vorliegenden Verordnung ausgewiesenen pauschalen Einfuhrwerte zu ber(cid:129)cksichtigen — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die in Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 3223/94 genannten pauschalen Einfuhrwerte sind in der Tabelle im Anhang zur vorliegenden Verordnung festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 12. M(cid:132)rz 1999 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 11. M(cid:132)rz 1999 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 337 vom 24. 12. 1994, S. 66. (2) ABl. L 198 vom 15. 7. 1998, S. 4. L 63/12 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 12. 3. 1999 ANHANG zu der Verordnung der Kommission vom 11. M(cid:132)rz 1999 zur Festlegung pauschaler Einfuhr- werte f(cid:129)r die Bestimmung der im Sektor Obst und Gem(cid:129)se geltenden Einfuhrpreise KN-Code Drittland-Code (1) (EUR/100 kg) Pauschaler Einfuhrpreis 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 068 999 220 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 052 600 999 388 400 404 508 512 528 720 728 999 052 388 400 512 528 624 999 72,5 38,0 174,5 95,0 160,7 160,7 276,6 276,6 113,9 154,8 134,4 60,4 47,9 46,5 50,0 48,7 50,7 46,6 86,1 66,3 102,8 82,1 72,4 89,0 92,7 91,8 95,2 95,7 90,2 122,9 70,4 79,8 64,4 70,8 71,0 79,9 (1) Nomenklatur der L(cid:132)nder gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 2317/97 der Kommission (ABl. L 321 vom 22. 11. 1997, S. 19). Der Code „999“ steht f(cid:129)r „Verschiedenes“


title: Förslag till rådets beslut om gemenskapens medverkan i Europeiska audiovisuella observationsorganet

eurovoc_concepts:
EU office or agency
EU statistics
European audiovisual area
audiovisual industry
dissemination of information

text: C 110/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 4. 1999 F(cid:246)rslag till r(cid:229)dets beslut om gemenskapens medverkan i Europeiska audiovisuella observations- organet (1999/C 110/10) KOM(1999) 111 slutlig (cid:151) 1999/0066(CNS) (Framlagt av kommissionen den 12 mars 1999) EUROPEISKA UNIONENS R¯D HAR BESLUTAT F(cid:214)LJANDE med beaktande av F(cid:246)rdraget om uppr(cid:228)ttandet av Europeiska gemenskapen, s(cid:228)rskilt artikel 130. 3 i detta, konkurrenskraft fr(cid:228)mst genom att f(cid:246)rb(cid:228)ttra informations- (cid:246)verf(cid:246)ringen inom branschen och att fr(cid:228)mja marknads(cid:246)ver- blicken. med beaktande av kommissionens f(cid:246)rslag, H˜RIGENOM F(cid:214)RESKRIVS F(cid:214)LJANDE. med beaktande av Europaparlamentets yttrande, Artikel 1 med beaktande av Ekonomiska och sociala kommittØns, och Gemenskapens skall bli medlem i Europeiska audiovisuella ob- servationsorganet. av f(cid:246)ljande sk(cid:228)l: (1) I resolution (97) 4 antagen av Europar(cid:229)dets ministerkom- mittØ den 20 mars 1997 bekr(cid:228)ftades att verksamheten vid Europeiska audiovisuella observationsorganet skall per- manentas. Observationsorganet inr(cid:228)ttades ursprungligen ge- nom resolution (92) 70 antagen av ministerkommittØn den 15 december 1992. (2) Samtliga medlemsstater (cid:228)r medlemmar i Europeiska audio- visuella observationsorganet. (3) R(cid:229)det antog den. beslut. /. /EG om inr(cid:228)ttande av en statistisk informationsinfrastruktur f(cid:246)r gemenskapen som omfattar de audiovisuella branscherna och marknaderna med hith(cid:246)rande sektorer (1). (4) Det (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att se till att det arbete som kommer att g(cid:246)ras p(cid:229) grundval av ovann(cid:228)mnda r(cid:229)dsbeslut kompletterar verksamheten vid Europeiska audiovisuella observations- organet. (5) Europeiska audiovisuella observationsorganet bidrar till att st(cid:228)rka den inom EU verksamma audiovisuella branschens Artikel 2 Kommissionen skall f(cid:246)retr(cid:228)da gemenskapen i dess f(cid:246)rbindelser med observationsorganet. Artikel 3 De anslag som kr(cid:228)vs f(cid:246)r gemenskapens finansiella bidrag till observationsorganets driftsbudget skall godk(cid:228)nnas av den bud- getansvariga myndigheten i (cid:246)verensst(cid:228)mmelse med g(cid:228)llande budgetplan. Artikel 4 Detta beslut l(cid:246)per ut fem (cid:229)r efter den dag d(cid:229) det antagits. Artikel 5 F(cid:246)re utg(cid:229)ngen av det tredje (cid:229)ret efter beslutet antagits, liksom d(cid:229) beslutet l(cid:246)per ut, skall kommissionen inf(cid:246)r Europaparlamen- tet och Ekonomiska och sociala kommittØn l(cid:228)gga fram en ge- nomf(cid:246)randerapport. (1) EGT L


title: Resolução do Comité das Regiões sobre «A detenção de Abdullah Öcalan e a necessidade de solução política para a questão curda»

eurovoc_concepts:
Kurdistan question
the EU's international role

text: C 198/82 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 14. 7. 1999 Resoluça˜o do Comité das Regio˜ es sobre «A detença˜o de Abdullah O¨ calan e a necessidade de soluça˜o polı´tica para a questa˜ o curda» (1999/C 198/15) O COMITE´ DAS REGIO˜ ES, Encoraja o governo turco a acertar uma soluça˜o polı´tica para a questa˜o curda e exige do PKK e das outras organizaço˜ es curdas o respeito da ordem jurı´dica; Espera que o governo turco faça a distinça˜o entre autonomia cultural, pela qual os representantes das autarquias locais e regionais da Unia˜o Europeia têm particular apego, e separa- tismo, que faz perigar a integridade territorial da Turquia; Convida a Turquia a dar andamento às reformas socioecono´ mi- cas necessa´ria para que a minoria curda possa exprimir a sua diferença cultural no contexto turco; do direito, os direitos humanos, o respeito e a protecça˜o das minorias»; Espera que as autoridades turcas dêem todas as garantias necessa´rias para que A. O¨ calan receba um tratamento humano e para que lhe seja assegurado um processo pu´ blico justo, em conformidade com as obrigaço˜ es internacionais contraı´das pela Turquia, designadamente na sua qualidade de membro do Conselho da Europa; Convida, neste contexto, as autoridades turcas a tomarem as medidas necessa´rias para que observadores internacionais possam ser admitidos ao processo e reclama que A. O¨ calan seja julgado publicamente, assistido pelos advogados que livremente lhe aprouver escolher; Condena firmemente todos os actos de violência, capturas de reféns e invaso˜ es de embaixadas dos Estados-Membros da Unia˜o Europeia; Recorda que todos os Estados candidatos à adesa˜o à Unia˜o Europeia devem aderir aos critérios de Copenhaga, que exigem «instituiço˜ es esta´veis que garantam a democracia, a primazia Subscreve a Declaraça˜o do Conselho de 22 de Fevereiro de 1999 e a Resoluça˜o do Parlamento Europeu de 25 de Fevereiro de 1999. Bruxelas, 11 de Março de 1999. O Presidente do Comité das Regio˜es Manfred DAMMEYER


title: Afgørelse om Rådets fælles holdning (EF) nr. 47/98 fastlagt med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om en fællesskabsaktion vedrørende "Den Europæiske Kulturhovedstad" 2005-2019 (9268/1/98 - C4-0493/ 98 97/0290(COD))(Fælles beslutningsprocedure - andenbehandling)


title: Ψήφισμα σχετικά με τις καταστροφές από τις χιονοστιβάδες στις Άλπεις


eurovoc_concepts:
Colombia
homicide
paramilitary force
revaluation

text: C 175/252 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 6. 1999 Torsdag, den 11. marts 1999 7. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Europarådet, OSCE’s Parlamentariske Forsamling, formændene for Minsk-gruppen, parlamenterne i Armenien og Aserbajdjan og repræsentanterne for Nagorno Karabakh. 7. Menneskerettigheder a) B4-0240, 0249, 0258, 0274, 0298 og 0308/99 Beslutning om menneskerettighedssituationen i Cuba Europa-Parlamentet, A. der henviser til de seneste love, der er blevet vedtaget i Cuba i forbindelse med ændringen af straffeloven og bestemmelserne om beskyttelse af den nationale uafhængighed, som har medført, at både straffelovens anvendelsesområde og strafferammerne er blevet udvidet, og at der sågar er planer om at indføre dødsstraf, B. der henviser til, at Vladimiro Roca, Fe´lix Bonne, Marta Beatriz Roque og Rene´ Go´mez Manzano den 16. juli 1997 blev tilbageholdt uden anklage efter, at de havde uddelt et dokument med titlen »Fædrelandet er for alle« og havde opfordret til at undlade at deltage i valget som et fredeligt protestmiddel over for det cubanske styre, C. der henviser til den lange periode, næsten et år, der var nødvendigt for at fastsætte en begrundelse for fængslingen, nemlig »landsforræderi«, og til at retssagen, hvortil diplomatiske repræsentanter for EU og pressen blev forment adgang − først blev indledt efter 19 måneders forløb, samt til, at dommen af 1. marts 1999 blev afsagt efter meget kort tid − nemlig 13 timer senere, D. der henviser til, at 50 medlemmer af oppositionen blev fængslet og 60 systemkritikere blev sat i husarrest før retssagen; der desuden henviser til, at henholdsvis fængslingen og husarresten blev forlænget, indtil retssagen var afsluttet, fordømmer vedtagelsen af nye love, gennem hvilke for eksempel anvendelsesområdet for dødsstraf 1. udvides, og udøvelsen af de grundlæggende rettigheder begrænses; opfordrer de cubanske regeringsorganer til at løslade alle politiske fanger − begyndende med de fire, 2. der blev dømt; fordømmer fængslingen af og husarrest over for medlemmer af oppositionen og systemkritikere som 3. en alvorlig krænkelse af menneskerettighederne; 4. opfordrer Rådet og Kommissionen til at fortsætte deres bestræbelser på gennem konstruktiv dialog at medvirke til, at der sker et positivt omsving i Cuba, men imidlertid samtidig at fastholde, at EU’s grundlæggende principper om respekt for menneskerettighederne og de demokratiske værdier skal overholdes, samt til at sørge for, at EU-programmerne medvirker til opnåelse af dette mål; pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, de cubanske regerings- 5. organer og Cubas folkekongres. b) B4-0237, 0273, 0287, 0292 og 0296/99 Beslutning om menneskerettighedskrænkelserne i Colombia Europa-Parlamentet, − der henviser til sine tidligere beslutninger om Colombia, − der henviser til de kommende møder i FN’s Menneskerettighedskommission,


title: Résolution sur le respect des droits de l"homme en Russie

eurovoc_concepts:
Russia
antisemitism
banking secrecy
freedom of religious beliefs
national service
petroleum
price of energy


title: Verordnung (EG) Nr. 540/1999 der Kommission vom 11. März 1999 zur Festsetzung der Höchsterstattung bei der Ausfuhr von Weichweizen im Rahmen der Ausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2004/98

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

text: L 63/36 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 12. 3. 1999 VERORDNUNG (EG) Nr. 540/1999 DER KOMMISSION vom 11. M(cid:132)rz 1999 zur Festsetzung der H(cid:148)chsterstattung bei der Ausfuhr von Weichweizen im Rahmen der Ausschreibung gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 2004/98 DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates vom 30. Juni 1992 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorgani- sation f(cid:129)r Getreide (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 923/96 der Kommission (2), gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 1501/95 der Kommission vom 29. Juni 1995 mit Durchf(cid:129)hrungs- bestimmungen zur Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 des Rates hinsichtlich der Gew(cid:132)hrung von Ausfuhrerstat- tungen und zur Festlegung der bei St(cid:148)rungen im Getrei- desektor zu treffenden Maßnahmen (3), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2513/98 (4), insbesondere auf Artikel 7, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Eine Ausschreibung der Erstattung und oder der Abgabe bei der Ausfuhr von Weichweizen nach bestimmten AKP-Staaten wurde durch die Verordnung (EG) Nr. 2004/ 98 der Kommission (5), ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 456/1999 (6), er(cid:148)ffnet. Nach Artikel 7 der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 kann die Kommission auf der Grundlage der eingereichten Angebote nach dem Verfahren des Artikels 23 der Verordnung (EWG) Nr. 1766/92 beschließen, unter Ber(cid:129)cksichtigung der Kriterien nach Artikel 1 der Verordnung (EG) Nr. 1501/95 eine H(cid:148)chstausfuhrerstat- tung festzusetzen. In einem solchen Fall wird der Zuschlag jedem Bieter erteilt, dessen Angebot der H(cid:148)chstausfuhrerstattung entspricht oder darunter liegt bzw. sich auf eine Ausfuhrabgabe bezieht. Die Anwendung der vorgenannten Kriterien auf die derzeitige Marktlage bei der betreffenden Getreideart f(cid:129)hrt zur Festsetzung einer H(cid:148)chsterstattung in H(cid:148)he des in Artikel 1 genannten Betrags. Der Verwaltungsausschuß f(cid:129)r Getreide hat nicht inner- halb der ihm von seinem Vorsitzenden gesetzten Frist Stellung genommen (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die H(cid:148)chsterstattung bei der Ausfuhr von Weichweizen wird f(cid:129)r die vom 5. bis zum 11. M(cid:132)rz 1999 im Rahmen der Ausschreibung gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 2004/ 98 eingereichten Angebote auf 39,97 EUR/t festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 12. M(cid:132)rz 1999 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 11. M(cid:132)rz 1999 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 181 vom 1. 7. 1992, S. 21. (2) ABl. L 126 vom 24. 5. 1996, S. 37. (3) ABl. L 147 vom 30. 6. 1995, S. 7. (4) ABl. L 313 vom 21. 11. 1998, S. 16. (5) ABl. L 258 vom 22. 9. 1998, S. 4. (6) ABl. L 55 vom 3. 3. 1999, S. 5


title: Yttrande från Regionkommittén om subsidiaritetsprincipen "För en verklig subsidiaritetskultur! En appell från Regionkommittén"

eurovoc_concepts:
EU competence
principle of subsidiarity

text: 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/73 Yttrande från Regionkommittén om subsidiaritetsprincipen ”För en verklig subsidiaritetskultur! En appell från Regionkommittén” BAKGRUND (1999/C 198/14) Slutsatserna från Europeiska rådets möte i Wien den 11–12 december 1998, efter vilka kommissionen bör kunna publicera sina rapporter ”Bättre lagstiftning” inom utsatt tid och föra ut frågan på remiss till bland annat Regionkommittén. Europaparlamentets resolution av den 22 oktober 1998 om förberedelserna för mötet mellan stats- och regeringscheferna i oktober 1998 om Europeiska unionens politiska framtid, varigenom Europaparlamen- tet åtar sig att upprätthålla en politisk dialog och ett nära samarbete med de nationella parlamenten och med berörda regionala instanser, beträffande genomförandet av subsidiaritetsprincipen enligt varje enskild medlemsstats konstitutionella förhållanden. Regionkommitténs presidiebeslut av den 15 juli 1998 i enlighet med artikel 198c. 4 i EG-fördraget att utarbeta ett yttrande på eget initiativ om subsidiaritetsprincipen och att ge utskottet för institutionella frågor i uppdrag att bereda ärendet. Regionkommitténs tidigare yttranden i denna fråga, i synnerhet resolutionen av den 20 november 1997 (CdR 305/97 fin) (1) Utkastet till yttrande (CdR 302/98 rév. 2) som antogs av utskottet för institutionella frågor den 1 februari 1999 (föredragande: Michel Delebarre och Edmund Stoiber). Den omfattande tillämpningen av subsidiaritetsprincipen kommer att få ännu större betydelse i en utvidgad europeisk union efter Amsterdamfördraget. Med beaktande av ovanstående antog Regionkommittén följande yttrande vid sin 28:e plenarsession den 10–11 mars 1999 (sammanträdet den 11 mars). 1. Inledning 1. 1. Subsidiaritetsprincipen och närheten till medborgarna: nyckeln till framtidens Europa 1. 1. 1. Europa har uppnått stora intellektuella, kulturella och ekonomiska framgångar på grundval av erfarenheterna från tidigare århundraden. Mångfald är det mest typiska europeiska särdraget. Detta kommer till uttryck i städer och kommuner, regioner, delstater och stater. Samtidigt som det inom EU krävs ett nära samarbete måste EU erkänna och bygga vidare på mångfalden av kulturer och traditioner för att hitta nyskapande lösningar på problemen i en värld som karakteriseras av snabba förändringar. Detta kan uppnås genom en tydlig definition av subsidiaritetsprincipen som inbegriper regional och lokal förvaltning. Detta kommer att skapa en dynamik i Europa som kan bidra till att göra kontinenten rustad för nästa sekels utmaningar och för den hårda internationella konkurrensen. Ur denna mångfald uppstår den dynamik som har gjort Europa rikt, kulturellt och även ekonomiskt. För Europas skull måste den förbli fruktbar och endast hålla sig till de frågor som (1) EGT C 64, 27. 2. 1998, s. 98. bedöms vara absolut nödvändiga. Europa kommer endast att kunna fortleva i kulturernas globala konkurrens om de regiona- la särdragen och den kulturella identiteten består. Olika kulturer måste bevaras och förståelsen dem emellan måste främjas för att säkerställa att alla kulturer får ges fritt uttryck. Det finns en ökande förståelse för att effektiv förvalt- 1. 1. 2. ning inte skapas genom att olika förvaltningsnivåer konkurre- rar med varandra. De olika förvaltningsnivåerna måste ha ett nära samarbete så att verkningsfulla beslut kan fattas på varje nivå i syfte att skapa en samordnad angreppsmetod som kan bidra till att lösa dagens problem. Subsidiariteten måste ha en nära koppling till begrepp som demokrati på flera nivåer. Den fruktbara konkurrensen uppstår ur mångfalden. 1. 1. 3. Det råder ingen tvekan om att det samförstånd Europa uppnått är de europeiska nationernas främsta presta- tion under 1900-talet, som nu går mot sitt slut. A¨ ven på tröskeln till 2000-talet står EU inför oerhört stora uppgifter av historisk betydelse: unionens utvidgning, förverkligandet av en politisk, social, ekonomisk och monetär union, arbetet med att stärka unionens ställning såsom aktör på den internationella arenan och den ekonomiska tillväxten i Europa, som ligger till grund för skapandet av sysselsättning. C 198/74 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 De strukturer som infördes för 40 år sedan i syfte att styra unionen lämpar sig inte längre för den nuvarande unionens storlek och uppgifter. Unionens sätt att fungera måste ses över och institutionella reformer är nödvändiga. Demokratiska myndigheter på olika nivåer (lokal, regional, nationell och europeisk nivå) måste vara beredda att reagera på de snabba förändringar som sker i tillvaron. Den tekniska utvecklingen, informations- och kommunikationsrevolutionen, globalise- ringen och marknadsintegrationen samt införandet av en gemensam valuta inom Europeiska unionen bidrar tillsammans till en värld som präglas av allt större ömsesidigt beroende. Detta innebär att det blir alltfler frågor och problem som inte längre kan behandlas inom en enskild nations gränser. Inte heller kan man låta marknaden ta hand om dessa frågor. Det finns ett stort antal frågor som har en europeisk dimension, t. ex. vad gäller sysselsättning, innovation, miljö, folkhälsa etc. , medan andra frågor kräver ett kraftfullare internationellt agerande från EU:s sida. Subsidiaritetsprincipen, uttolkad som en närhetsprincip, där beslut fattas på lägsta nivå, så att de olika funktionerna garanteras största möjliga kapacitet, är en vägledande politisk princip i denna reformprocess. 1. 1. 4. Regionkommittén har som yngsta gemenskapsinsti- tution ända sedan den grundades 1994 alltid tagit ställning för ett Europa som bygger på att medborgarna, kommunerna, regionerna och medlemsstaterna spelar en pådrivande roll. Därför välkomnar kommittén mycket starkt initiativet från Europeiska rådet i Cardiff den 15–16 juni 1998 att ”föra Europeiska unionen närmare folket. ” I egenskap av subsidiari- tetsprincipens väktare uttalar Regionkommittén sitt starka stöd för att det skapas starka men smidiga och effektiva europeiska institutioner, som koncentrerar sin verksamhet till de frågor som inte kan behandlas på någon annan nivå och som är direkt ansvariga inför medborgarna. Subsidiaritetsprincipen såsom den definieras i artikel 5 i EG-fördraget är endast tillämplig på förhållandet mellan gemenskapen och medlems- staterna, inte på förhållandet mellan å ena sidan myndigheter på nivån under den statliga och å andra sidan medlemsstaterna. Dessa förhållanden regleras av medlemsstaternas författningar. I artikel B i Maastrichtfördraget finns denna inskränkning angiven på så sätt att det stadgas att unionens mål skall uppnås i enlighet med subsidiaritetsprincipen såsom denna definieras i EG-fördragets artikel 5. I artikel A i Maastrichtfördraget betonas samtidigt att besluten skall fattas så nära medborgarna som möjligt. En närhetsprin- cip läggs därigenom fast. Denna princip är avsedd att tillämpas på relationerna mellan EU-nivån, den nationella nivån och nivåerna under den nationella. Det är fråga om en grundprincip som slagits fast till och med före subsidiaritetsprincipen, vilken kan ses som ett led i närhetsprincipen. Subsidiaritetsprincipen såsom denna är beskriven i fördragen kan följaktligen inte undanskymma medlemsstaternas skyldig- het att säkerställa att de lokala och regionala myndigheterna på grundval av närhetsprincipen kan ingripa för att se till att beslut fattas så nära medborgarna som möjligt. Subsidiaritetsprincipen är en allmän princip inom nationell lagstiftning, på grundval av vilken beslut fattas på den nationel- la och operativa nivå som ligger så nära medborgarna som möjligt. Den ålägger unionen, medlemsstaterna och samtliga myndigheter att uppfylla de mål som tilldelats dem i respektive lagstiftning, genom att erkänna, lyfta fram och involvera medborgarna och deras sociala organisationer. Subsidiaritets- principen skall utgöra en politisk nyckelprincip i byggandet av Europeiska unionen. Subsidiaritetsprincipen är en dynamisk princip som 1. 1. 5. på vissa områden kan leda till ”mer EU” och på andra områden till ”mindre EU”. Denna princip förverkligades 1992 genom Maastrichtfördraget. I praktiken innebär principen att beslut skall fattas så nära medborgarna som möjligt, i princip på den politiska nivå som är närmast ansvarig inför medborgarna och bara om det är nödvändigt på en högre nivå. I det enskilda fallet skall beslutet om nivå fattas uteslutande med hänsyn till allmänintresset och medborgarnas behov och utan att den ekonomiska och sociala sammanhållningen påverkas. I prakti- ken betyder detta att gemenskapen endast skall agera om den föreslagna åtgärden inte kan genomföras på lämpligt sätt av medlemsländerna eller om den kan genomföras bättre av gemenskapen. Tillämpningen av denna princip måste ses över regelbundet och förbättras på de områden där detta krävs. Det innebär samtidigt att medlemsstaterna måste låta myndigheter på lägre nivåer fatta beslut i frågor som dessa myndigheter är bättre lämpade att avgöra. 1. 1. 6. Regionkommittén är övertygad om att ett strikt iakttagande av subsidiaritetsprincipen är nödvändigt, samtidigt som man bör bygga upp och stödja ett mer omfattande europeiskt medborgarskap: — Den kulturella mångfald som utgör Europas rika kulturarv omfattar många olika regionala och nationella identiteter. Ett antal faktorer i den värld vi lever i nu hotar att utplåna dessa identiteter. Samtidigt skapas och återskapas dessa kulturer och identiteter genom migrations- och bosätt- ningsmönster. Det är samtliga demokratiska myndighets- organs ansvar att se till att sådana värden som medmäns- klighet och tolerans förblir utmärkande för de förbindelser som råder i Europa mellan de egna medborgarna och olika mångkulturella grupper och nationaliteter. — Dessutom innebär de oerhört stora dimensionerna på de framtida utmaningar unionen står inför att man måste prioritera hårt och inskränka sig till sådana uppgifter som huvudsakligen är överstatliga. I hela denna process är den europeiska solidariteten 1. 1. 7. ett grundläggande värde inom den europeiska samhällsmodel- len som kompletterar subsidiaritetsprincipen. Solidariskt stöd till de svagaste och de missgynnade är en nödvändig förutsätt- ning för ett Europa som är strukturerat i enlighet med subsidiaritetsprincipen. Denna får inte leda till att de svagaste missgynnas utan till att alla ges samma rätt att ta del i integrationsprocessen. 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/75 1. 1. 8. I detta sammanhang måste unionen koncentrera sig på de problem som endast kan lösas gemensamt och som medborgarna därför väntar sig att EU skall Ju fler medlemsstater EU har, desto större betydelse får subsidiaritets- principen. En tydlig prioritering måste lyfta fram integrations- steg på ett flertal områden. Därför förespråkar ReK ett ”strategiskt Europa”. lösa. 1. 1. 9. EU med stor handlingskraft på det internationella planet. Denna strategi kräver som ett oavvisligt villkor ett 1. 2. Subsidiaritetsprincipens bidrag Hänvisningen till subsidiaritetsprincipen har medfört påtagliga förbättringar av de europeiska institutionernas sätt att fungera. Sedan Maastrichtfördraget trädde i kraft den 1 no- 1. 2. 1. vember 1993 har subsidiaritetsprincipen blivit en politisk realitet i EU och principen för hur EU:s verksamhet skall bedrivas på ett effektivt sätt. 1. 2. 2. Det är uppenbart att EU-institutionerna sedan dess gjort stora ansträngningar för att respektera denna princip, särskilt i utövningen av de lagstiftande och regelskapande befogenheterna. Europeiska kommissionen har inte enbart dragit tillbaka ett stort antal förslag till lagstiftning. Den har också avsevärt minskat antalet nya förslag. Härtill kommer att kommissionen i ökad utsträckning föreslår en ramlagstiftning. Det förtjänar också att påpekas att kommissionen, 1. 2. 3. innan den lägger fram förslag till lagstiftning eller regler, förbereder terrängen och inleder debatten med hjälp av grönböcker, handlingsplaner och meddelanden. Detta gör det fattas på ett mer fördjupat sätt möjligt att diskutera hur subsidiaritetsprincipen har respekterats. innan beslut skilja mellan subsidiaritetsprincipens Artikel 5 i EG-fördraget (ny) kommer att kopplas till 1. 2. 4. särskilda rättsliga åtgärder. I detta sammanhang är det viktigt att innehållsmässiga aspekter och de aspekter som avser förfarandet. Artikeln är en allmän rättsprincip med procedurmässig karaktär som föreskriver att vissa intressen bör övervägas innan EG beslutar att vidta åtgärder. Som en konkret kontrollnorm vad gäller förfarandet omfattar subsidiaritetsprincipen kravet på en nog- grann avvägning och skyldighet att på ett tydligt sätt motivera varför ett ingripande från EG är en nödvändig åtgärd. Som en innehållsmässig norm innehåller subsidiaritetsprincipen ett önskemål om att beslut skall fattas så nära unionens medborga- re som möjligt. 1. 2. 5. Det protokoll som fogats till Amsterdamfördraget ger en mer preciserad definition av subsidiaritetsprincipen, särskild vad beträffar de två villkor som måste uppfyllas för att EU skall få vidta åtgärder: åtgärder på de nivåer som är närmast medborgarna är inte tillräckliga för att uppnå ett tillfredsställande resultat och EU är bättre ägnad att uppnå en lösning. 1. 2. 6. Enligt protokollet om subsidiariteten måste en av följande förutsättningar vara uppfylld för att lagstiftning på gemenskapsnivå skall kunna motiveras: — Frågan uppvisar gränsöverskridande aspekter, som inte på ett tillfredsställande sätt kan regleras genom åtgärder av medlemsstaterna. — Åtgärder vidtagna av enskilda medlemsstater eller avsaknad av gemenskapsåtgärder skulle strida mot fördragets krav eller på annat sätt avsevärt skada medlemsstaternas in- tressen. — En åtgärd på gemenskapsnivå skulle på grund av sin omfattning eller sina verkningar innebära klara fördelar jämfört med en åtgärd på medlemsstatsnivå. I protokollet om subsidiariteten enades man också om att det skall lämnas så mycket utrymme som möjligt för nationella och regionala beslut när bestämmelser utfärdas. 1. 3. Regionkommitténs bidrag till tillämpningen av subsidiaritets- principen 1. 3. 1. Regionkommittén har sedan den inrättades gjort försvaret av subsidiaritetsprincipen till en av sina huvudfrågor. Detta yttrande är i själva verket inte kommitténs första bidrag till debatten om tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i Europeiska unionen, eftersom den redan har yttrat sig i frågan under arbetet med Amsterdamfördraget. Regionkommittén vill därför också hänvisa till sina tidigare synpunkter, särskilt i tilläggsyttrandet från april 1995 (1) och resolutionen av den 20 december 1997 (2). I dessa yttranden föreslår Regionkom- mittén att man upprättar ett system som ger Regionkommittén möjlighet att väcka talan vid EG-domstolen vid brott mot subsidiaritetsprincipen i fråga om lokala och regionala myndig- heters befogenheter. Vidare betonas i yttrandena att man i artikel 5 i EG-fördraget bör införa en direkt hänvisning till regionala och lokala myndigheter. 1. 3. 2. Kommittén välkomnar protokollet om tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna som utgör en del av Amsterdamfördraget. Den vill understryka betydelsen av Belgiens, Tysklands och O¨ sterrikes gemensamma förklaring enligt vilken ”insatser som Europeiska gemenskapen gör i enlighet med subsidiaritetsprincipen inte bara gäller medlems- staterna utan också enheter inom dessa i den utsträckning som dessa enheter enligt nationell konstitutionell rätt har befogenhet att själva stifta lagar”. Kommittén anser dessutom att denna förklaring i princip och i enlighet med den interna förvaltningsorganisationen i medlemsstaterna bör kunna till- ämpas analogt på lokala och regionala myndigheter i medlems- stater som inte är förbundsstater och anmodar samtliga medlemsstater, först och främst de medlemsstater där kommu- nerna eller regionerna har konstitutionella lagstiftningsbefo- genheter, att ansluta sig till denna förklaring. (1) CdR 136/95 annexe. (2) CdR 305/97 fin EGT C 64, 272. 1998, s. 98. C 198/76 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 2. För en ny subsidiaritetskultur och en klarare definition av ansvarsområdena 2. 1. Subsidiaritet, mångfald och solidaritet 2. 1. 1. Strävan efter subsidiaritet och närhet till medborgar- na tjänar till att stärka integrationen i Europa. Europa har mycket att vinna på mångfald och konkurrens, samtidigt som den ekonomiska och sociala sammanhållningen bevaras. Nu gäller det att bedriva en förnuftig kritik av de uppgifter unionen tagit på sig, för att sedan stärkt kunna ta itu med framtidens utmaningar. Det skall inte vara en uppgift för gemenskapsinstitu- 2. 1. 2. tionerna eller någon annan politisk nivå att reglera de europeis- ka medborgarnas liv på alla områden. Den gränsöverskridande aspekten är i dag påtaglig inom många ansvarsområden. Detta betyder dock inte att en långtgående harmonisering av den sektorsinriktade politiken är absolut nödvändig. Därför är det nödvändigt att den sektorsinriktade politiken harmoniseras på lämpligt sätt med hänsyn till den ekonomiska och sociala sammanhållningen i Europa. Av det måste man dock inte nödvändigtvis dra den slutsatsen att det krävs en harmonise- ring. Dessutom kan många problem lösas utan inblandning av regeringen, till exempel genom avtal mellan de parter som är engagerade i frågan, samt med hjälp av icke-statliga organisationer (till exempel arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer) på europeisk nivå. Detta tillväga- gångssätt har vid flera tillfällen visat sig vara effektivt. till stor nytta för Europas medborgare. Regionkommittén medger att de lagar som antagits av med- i gemenskapens direktiv lemsländerna med utgångspunkt har varit Innan gemenskapen vidtog åtgärder fanns det stora skillnader mellan medlemsländerna vilket ledde till snedvridning av konkurren- sen. A¨ ven om lagstiftning som syftar till ett gott skydd för medborgarna ibland medför ekonomiska kostnader så uppvägs detta med råge av den förbättrade livskvalitet man får. När det gäller subsidiaritet ligger gemenskapen långt framme och kan arbeta på ett effektivare sätt än medlemsländernas regeringar med de frågor som medborgarna finner mest angelägna. Att ta hänsyn till medborgarnas åsikter var en förhärskande målsättning i förhandlingarna kring Amsterdam- fördraget. Resultatet blev ett ’människobaserat’ fördrag som behandlar sysselsättning, diskrimineringsfrågor, medborgerliga rättigheter, konsumentskydd samt åtgärder för att bekämpa internationell brottslighet och narkotikahandel. 2. 1. 3. Det som är avgörande är att rådet, kommissionen, parlamentet och medlemsstaterna är villiga att genomföra en verklig omorientering av den europeiska politiken mot ett mer solidariskt Europa som är närmare medborgarna. För att vara effektiv bör EU endast behandla de frågor som är uteslutande europeiska. Befintlig lagstiftning måste ändras om frågan kan behandlas bättre på en nivå som ligger närmare medborgarna. 2. 1. 4. Detta innebär inte en renationalisering, dvs. att uppge den europeiska tanken. En verklig reform kräver ovillkorligen en ny definition av EU:s, medlemsstaternas och regionernas respektive ansvarsområden. EU kommer därför närmare med- borgarna när ansvaret att agera förläggs till den administrativa nivå där en åtgärd kan genomföras mest effektivt. Förändring är den naturliga process genom vilken institutioner utvecklas och rustar sig för framtida utmaningar. Demokrati, öppenhet och insyn måste prägla EU. 2. 1. 5. Två skrivningar i förbundskansler Kohls och presi- dent Chiracs brev av den 5 juni 1998 har nyligen angivit de målsättningar som en sådan inriktning kunde ha: — ”Vi måste ägna alla våra krafter åt att skapa en Europeisk union som är stark och handlingskraftig, samtidigt som vi bevarar de politiska, kulturella och regionala traditionernas mångfald. ” — ”Det är således mycket viktigt att ta hänsyn till de lokala, regionala och nationella särdragen när man fattar beslut. ” 2. 2. Subsidiaritetsprincipens verkningar 2. 2. 1. S u b s i d i a r i t e t e n s o m r e g l e r i n g s - p r i n c i p 2. 2. 1. 1. Subsidiaritetsprincipen måste spela en reglerande roll i förhållandet mellan EU, medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna, samtidigt som den interna kompetensfördelningen måste respekteras. Tillämpningen av subsidiaritetsprincipen uppnås genom en medbeslutandeprocess, där behörighetsnivån, fördelad mellan EU, medlemsstaterna, regionerna och kommunerna, avgörs från gång till gång. Principen får inte bli en ursäkt på alla politiska nivåer att inte göra någonting eller lamslå EU:s förmåga att handla. 2. 2. 1. 2. I nuläget är det viktigt att göra en förnuftig utvärdering av de uppgifter som EU tagit på sig, för att sedan koncentrera sig på framtidens utmaningar: A. Det står klart att EU med hänsyn till subsidiariteten har minskat sin lagstiftande verksamhet, framför allt vad beträffar socialpolitik och miljöskydd. På dessa områden blir det alltmer sällsynt med nya initiativ från kommissio- nen, trots att vissa problem tränger på och trots att dessa är av gränsöverskridande och transnationell beskaffenhet. B. Vad beträffar iakttagandet av subsidiaritetsprincipen under- kastas kommissionens förslag en omfattande intern granskning och en politisk kontroll hos de andra institutio- nerna. Alla organ (inklusive olika rådskonstellationer och rådet (allmänna frågor)) bör övervaka att subsidiaritetsprin- cipen iakttas i rådets avgöranden. Detta är naturligtvis i första hand Regionkommitténs uppgift. 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/77 2. 2. 1. 3. Det gäller emellertid att åter erinra sig subsidiaritet- sprincipens huvudsakliga politiska målsättning: beslut skall fattas på den effektivaste nivån och så nära unionens medbor- gare som möjligt så att dessa kan medverka i den europeiska uppbyggnaden med tillgång till alla upplysningar som gör det möjligt att lyckas med denna uppgift. Det europeiska projektet kommer bara att vinna medborgarnas stöd om dess resultat är fördelaktiga och synliga. På regional och lokal nivå skall skapas grogrund för initiativ som är samordnade och initierade av ReK i partnerskap med Europaparlamentet för att via medborgarnas initiativ ge näring åt diskussion om syftet med Europeiska unionen. 2. 2. 1. 4. Till följd av egna erfarenheter på fältet är regionerna och kommunerna klart medvetna om den centrala betydelse som genomförandet av gemenskapsrätten i den nationella rätten och tillämpningen av denna nationella rätt har för medborgarnas bild av Europa. I ett flertal medlemsstater har regionerna och städerna en roll att spela i tillämpningen av gemenskapsrätten i förhållande till medborgaren. 2. 2. 2. S u b s i d i a r i t e t e n s o m f ö r n y e l s e p r i n c i p 2. 2. 2. 1. Subsidiaritetsprincipen måste också spela en roll som förnyare av förhållandet mellan å ena sidan medlemssta- terna och å andra sidan regioner och kommuner när det gäller att genomföra gemenskapspolitik. Om de huvudsakliga målen för EU:s framtida utveckling är förmågan att handla på EU-nivå, allmänhetens aktning för gemenskapen samt dennas gehör för medborgarens åsikter, borde det ligga i EU:s intresse att i större utsträckning ägna sig åt områden där enbart medverkan från de nivåer som är närmast medborgarna och direkt ansvariga inför dem inte är tillräckligt. 2. 2. 2. 2. Genomförandet av gemenskapspolitiken förutsät- ter att EU lämnar ett så stort manöver- och anpassningsutrym- me som möjligt åt de nivåer som befinner sig närmast medborgaren. Samtidigt måste EU ges möjlighet att agera mer effektivt inom områden där unionens verksamhet är av betydelse för alla. Medlemsstaterna måste uppträda lojalt gentemot gemenskapen samt dessutom genomföra och tilläm- pa gemenskapsrätten på ett korrekt och överskådligt sätt i enlighet med subsidiaritetsprincipen. Institutionella reformer utgör inget självändamål. 2. 2. 2. 3. De måste tvärtom tjäna syftet att på ett så effektivt sätt som möjligt förverkliga politiska mål vars betydelse har erkänts och som har godkänts i demokratisk ordning. När det gäller opinionsstöd och närheten till medborgaren finns det en stark koppling mellan de politiska målen och det institutionella regelverket, även om de politiska målen av naturliga skäl har företräde. 2. 3. Subsidiaritet och närhet till medborgarna i praktiken meddelande ”Lagstifta mindre men bättre: resultat” av den 27 maj 1998 (1). I meddelandet framhålls att kommissionen har dragit tillbaka ett antal initiativ och att antalet lagstiftnings- förslag minskat. Subsidiaritetsprincipen är en allmän princip som gäller den generella EU-politiken och som skall iakttas av alla. Den vänder sig såväl till kommissionen och övriga gemenskapsinstitutioner som till medlemsstaterna, som kom- mission regelbundet uppmanar att lämna nya förslag. 3. Slutsatser 3. 1. Hur ser den nya subsidiaritetskulturen ut? 3. 1. 1. Regionkommittén uppmanar alla gemenskapsinsti- tutioner till en rigorös tillämpning av subsidiaritetsprincipen i enlighet med artikel 5 i EG-fördraget (ny) samt protokollet till Amsterdamfördraget om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Varje initiativ från EU måste föregås av en prövning av behovet av handlande på europeisk nivå som samordnas på de olika institutionella nivåerna. Subsidiariteten får inte bara vara en formell punkt som prickas av rutinmässigt. 3. 1. 2. Den europeiska integrationen behöver både harmo- nisering och fortsatt ökad mångfald. Mångfalden är ett känne- tecken för den europeiska identiteten. Vid en korrekt tillämp- ning skyddar subsidiariteten denna mångfald. Den europeiska politikens mervärde bör i lika hög grad bygga på principen om harmonisering och om ekonomisk och social sammanhållning som på principen om konkurrens och mångfald. I samband med detta får perspektiven inte inskränkas till rent ekonomiska aspekter. Samhälleliga, sociala och kulturella aspekter skall beaktas med samma vikt. 3. 1. 3. Beslut på europeisk nivå bör fattas på ett sådant sätt att de ger största möjliga utrymme för nationella, regionala och lokala beslut. Detta utesluter inte en minutiös uppföljning av genomförandet av besluten för att säkerställa en fullständig tillämpning och en korrekt översättning för att på så sätt undvika störningar. De aspekter som omfattas av en reglering skall inskränkas till det absolut nödvändiga, och de resurser som krävs för förvaltningen skall begränsas så mycket som möjligt. I sitt lagstiftningsarbete bör gemenskapen eftersträva att direktiv används när så är möjligt, i syfte att underlätta överföringen till den nationella lagstiftningen. Regionkom- mittén inser dock att det i vissa fall är nödvändigt att utarbeta förordningar, när det är viktigt att lagstiftningen antas till fullo i syfte att förhindra felaktiga tolkningar. På vissa områden skulle det vara av intresse att bestämma att lagstiftningen skall utformas som en förordning, till exempel i fråga om människors hälsa och säkerhet. Regionkommittén erkänner de framsteg som har gjorts sedan subsidiaritetsprincipen infördes i EU-fördraget genom Maast- richtfördraget. Kommittén hänvisar här till kommissionens (1) KOM (1998) 345. C 198/78 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 3. 1. 4. Ansvaret för genomförande av EU-rätten skall princi- piellt ligga hos medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna. Ty en tillämpning av EU:s föreskrifter nära medborgarna kan endast ske i ett kommunalt eller regionalt sammanhang. 3. 1. 5. De hundratals olika stöd som ges nu måste omprö- vas. Som helhet medför de en kraftig inskränkning av det politiska handlingsutrymmet hos de regioner och kommuner som ansöker om sådana medel. EU-stödet måste bidra till att förstärka det politiska handlingsutrymmet hos dessa regioner och kommuner. Det är nödvändigt att koncentrera EU:s stöd till verkligt viktiga mål, förenkla förvaltningsförfarandena och avstå från alltför detaljerade riktlinjer. A¨ ven i framtiden bör EU:s strukturpolitik vara en kärna i den europeiska solidariteten och den bör utformas i form av schablonmässiga bidrag till mål som fastställts av EU fastställt. I en lång rad yttranden har Regionkommittén förespråkat att den europeiska strukturpolitiken bibehålls i den omfattning som fördraget stipulerar. Kommittén har också — i linje med den tillämpliga programuppläggningen och i enlighet med subsidiaritetsprincipen — lagt fram åtskilliga förslag som syftat till att öka effektiviteten och förenkla förfarandena, och dessa är fortfarande giltiga. Det går inte att på ett meningsfullt sätt utöva effektiv solidaritet genom ständigt nya enskilda program som måste förvaltas centralt. Det borde i stor utsträckning åligga de demokratiskt legitimerade organen i medlemsstater och regioner att genomföra dem på eget ansvaroch inrätta kontrollsystem som säkerställer att de eftersträvade målsätt- ningarna uppnås. Genomförandet av programmen bör i stor utsträckning vara ett självständigt ansvar för medlemsstaternas, regionernas och kommunernas demokratiskt tillsatta organ. Det krävs en välfungerande kontroll för att de uppställda målen säkert skall kunna uppnås. 3. 2. Subsidiaritetsprincipen som ”regleringsprincip” När en gemenskapsåtgärd berör ett område där 3. 2. 1. behörigheten är delad mellan Europeiska unionen och med- lemsstaterna skall subsidiaritetsprincipen tillämpas för att å ena sidan skydda nationella och lokala myndigheter och å andra sidan motivera varför en gemenskapsåtgärd är befogad. 3. 2. 2. Vad beträffar genomförandet av subsidiaritetsprinci- pen bör man hålla isär två dimensioner som fastslås i artikel 5 i EG-fördraget: — åtgärdens nödvändighet (andra stycket) — åtgärdens omfattning (tredje stycket) I denna artikel undantas de områden där gemenskapen är ensam behörig från kontrollen av om subsidiaritetsprincipen är tillämplig. De få områden där gemenskapen är ensam behörig måste definieras restriktivt och tydligt, med beaktande av subsidiaritetsprincipen som bör betraktas ur ett mer flexibelt perspektiv vid gemensam behörighet. 3. 2. 3. I enlighet med fördraget, protokollet om subsidiari- tetsprincipen och den princip som anges i detta yttrande bör åtgärder vidtas på EU-nivå endast om de skapar ett tydligt mervärde och om medlemsstaterna inte på egen hand skulle kunna uppnå samma resultat. Det åligger medlemsstaterna att vid rådsmöten bedöma om åtgärden är nödvändig för att uppnå ett av gemenskapens mål. 3. 2. 4. Bedömningen huruvida det är nödvändigt att vidta en åtgärd för vilken behörigheten tillkommer gemenskapen ensam, behörigheten delegeras eller behörigheten delas har varit det huvudsakliga debattämnet åren 1992–1997 och har visat hur svårt det är att åstadkomma en fast avgränsning av behörigheten. 3. 2. 5. Subsidiaritetsprincipen förstärks av proportionalitet- sprincipen — numera införd genom ovannämnda protokoll till Amsterdamfördraget — när det gäller att reglera en åtgärds omfattning. 3. 2. 6. En regelbunden uppföljning av subsidiaritetsprinci- pens tillämpning blir oundgänglig för att dels kunna göra en grundlig analys av EG-domstolens successiva tolkningar, som har gått i samma riktning som den ståndpunkt som Europeiska rådet lade fast i Edinburgh 1992, dels införa en demokratisk kontroll och en större tydlighet i lagstiftningen. 3. 3. En tydlig ansvarsfördelning 3. 3. 1. Trots alla framsteg och alla pågående strävanden att förverkliga subsidiariteten blir det allt tydligare att endast själva principen som skydd för utövandet av behörighet varken kan garantera att den europeiska lagstiftningen koncentreras på det väsentliga eller förhindra att befogenheter överträds. Därför krävs en levande debatt och en aktiv bevakning, inte minst av ReK, med regelbundna uppföljningar av subsidiaritetsprinci- pens tillämpning. 3. 3. 2. Vad gäller den egentliga fördelningen av befogenhe- ter bör man i fördragsartiklarna ange kriterier för att kunna bedöma behovet av EG-åtgärder och alltså ge innehåll åt termer såsom ”bättre” och ”inte i tillräcklig utsträckning” i den allmänna subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EG-fördraget (ny). Den nuvarande uppdelningen av befogenheter är oprecis även därigenom att EG-fördraget endast uppställer mycket allmänna mål utan att exakt fastställa åtgärdernas räckvidd. 3. 3. 3. En ansvarsfördelning måste främst ske i fråga om befogenheter som rör inre marknaden (artikel 100a i EG- fördraget) och övriga politikområden som kultur, rundradio, fysisk planering, hälsovård m. m. Enskilda ekonomiska frågor existerar inte separat från övriga politikområden, varför man bör anlägga ett holistiskt synsätt. Rättspraxis på konkurrenspo- litikområdet visar att till exempel en sådan faktor som kultur kan utgöra skälig grund för att begränsa den fria rörligheten för varor. På samma sätt kräver skyddet av lokala minoriteter särskilda och specifika åtgärder, som inte kan bedömas enligt inre marknadens kriterier och absolut inte enligt strikt ekonomiska principer. Man kan tänka sig en anpassning till om det är ekonomiska aspekter eller övriga politikområden som är främst berörda. 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/79 3. 3. 4. Med hänsyn till de resultat som nåtts i fråga om integrationen och i samband med en omfattande ny avgräns- ning av behörighetsområdena kan man tänka sig ett förenklat förfarande för ändringar i fördraget. Inom Regionkommittén måste en verklig diskussion inledas om hur behörighetsfördel- ningen mellan EU, medlemsstaterna och nivåerna under den nationella skall se ut. 3. 3. 5. Förteckningen över mål och uppgifter i artikel 3 i EG-fördraget måste konkretiseras och anpassas till de existe- rande behörighetsnormerna. 3. 4. Skydd för regionalt egenansvar och kommunal självförvaltning 3. 4. 1. Det börjar bli tydligt att medlemsstaternas interna struktur också snabbt håller på att förändras. Trenden mot decentralisering är tydlig och i vissa medlemsstater har regio- nerna erhållit en hög grad av autonomi. Unionen är inte längre endast en union av femton huvudstäder, utan även ett nätverk av regioner och städer. Inför unionens utvidgning går det inte längre att skjuta upp de institutionella reformerna. Som talesman för de lokala och regionala myndigheterna i Europa vill Regionkommittén bli delaktig i utformningen av Europeiska unionens struktur inför 2000-talet. Regionkommittén betonar att kandidatländerna måste göras starkt delaktiga i denna process, eftersom de också en dag kommer att vara våra partner inom unionen. 3. 4. 2. Europeiska regleringar inskränker ibland spelrummet för politiskt handlande från regioner, städer och kommuner. Medan den nya artikel 6 i EG-fördraget slår fast att unionen skall respektera den nationella identiteten hos medlemsstaterna finns inga motsvarande föreskrifter som skyddar de regionala och kommunala myndigheterna. Regionkommittén har redan vid upprepade tillfällen begärt att dessa garantier skrivs in i fördraget (se bilaga). 3. 4. 3. Skydd för regionalt egenansvar och kommunal själv- förvaltning innebär å ena sidan att ge lokala och regionala organ garantier, å den andra att göra det möjligt att kontrollera att dessa garantier tillämpas på rätt sätt och dessutom kan medföra sanktioner om dessa garantier inte respekteras. Regionkommittén har redan vid upprepade tillfällen begärt att dessa garantier skall skrivas in i fördraget, särskilt i artikel 3b i EG-fördraget (se bilaga 1, kapitel 2). Garantin för den kommunala självförvaltningen borde likaså skrivas in i artikel F i Maastrichtfördraget, enligt vilken ”unionen skall respektera den nationella identiteten hos sina medlemsstater, vars styrelseformer bygger på demokratiska principer”. Andra stycket i denna artikel, som rör de grundläggande rättigheterna, borde hänvisa till Europarådets konvention om kommunal självstyrelse. I väntan på att arbetet med de institutionella reformer 3. 4. 4. som förblev oavslutat i Amsterdam återupptas, anmodar Regionkommittén stats- och regeringschefer att genom en politisk deklaration bekräfta att de är beredda att inom ramen för ett fullständigt genomförande av subsidiaritetsprincipen ge garantier åt regionala och lokala organ. Regionkommittén upprepar slutligen sina krav, som inte fick gehör i Amsterdamfördraget, och anser att institutionerna behöver överväga bland annat hur respekten för subsidiaritet- sprincipens tillämpning skall säkerställas. På så sätt skulle de kunna förbinda sig att se till att alla politiska beslut eller bestämmelser som skulle ha en väsentlig betydelse för lokala och regionala organ, vare sig de är av finansiell, ekonomisk eller miljömässig art eller rör den sociala samman- hållningen eller mänskliga rättigheter, skulle bli föremål för en obligatorisk rådfrågning av lokala och regionala organ, både när politiken fastställs och när den skall genomföras. 3. 5. Gränsöverskridande, mellanregionalt och mellankommunalt samarbete 3. 5. 1. För att subsidiaritetsprincipen skall kunna få fullt genomslag är det helt nödvändigt att regioner och kommuner, inom ramen för sina befogenheter och vid behov i samarbete med intilliggande regioner och kommuner, själva kan lösa de problem som uppstår på fältet. 3. 5. 2. Det gränsöverskridande samarbetet mellan regioner möter alltjämt rättsliga och administrativa hinder med anknyt- ning till medlemsstaternas befogenheter när det gäller yttre I flertalet medlemsstater gäller att ett sådant förbindelser. samarbete endast kan organiseras av de nationella myndighe- terna. O¨ verenskommelser på diplomatisk väg är oftast nödvän- diga när det handlar om rättsligt bindande åtaganden, även när dessa inte går utöver den regionala eller kommunala ramen. 3. 5. 3. Man måste således konstatera att många av de dagliga problem som medborgarna i gränsregionerna upplever, till exempel när det gäller arbete, transporter och bostäder, inte kan få en tillfredsställande lösning inom rimlig tid. Regionkommittén anser därför det vara nödvändigt 3. 5. 4. att avlägsna hindren för ett effektivt mellanregionalt samarbete och menar att detta krav är i linje med en noggrann tillämpning av subsidiaritetsprincipen såsom denna återges i EG-fördraget. Kommittén uppmanar medlemsstaterna att vidta nödvändiga åtgärder så att det mellanregionala samarbetet erkänns som ett område av gemensamt intresse med en gemenskapsrättslig ram. C 198/80 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 7. 1999 3. 6. Resultat För att kunna utföra en kontroll av subsidiaritetsprin- 3. 6. 1. cipen före ett ingripande av Europeiska unionen är det viktigt att Regionkommittén uttalar sig om kommissionens efterlevnad av denna princip när den granskar förberedande rättsakter och förslag till gemenskapsakter. Regionkommittén uppmanar kommissionen att lägga fram en årsrapport om subsidiariteten för Regionkommittén, som är redo att yttra sig en gång per år i denna fråga. Regionkommittén vidhåller för övrigt sin begäran att det i förebyggande syfte bör införas en verklig kontroll av om de juridiska texterna är motiverade och respekterar subsidiaritetsprincipen — en kontroll som bör utföras innan gemenskapsinstitutionerna fattar beslut som har lagstiftande karaktär. Regionkommittén rekommenderar Europeiska rådet 3. 6. 2. att främja ett Europa som bygger på subsidiaritetsprincipen och där de europeiska folkens särdrag och identitet — Europas främsta styrka — stärks. Europeiska rådet bör på detta sätt främja en fruktbärande konkurrens, utan att äventyra solidariteten eller sammanhållningen. Regionkommittén an- modar medlemsstaterna att i sin interna lagstiftning sträva efter att ta hänsyn till subsidiaritetsprincipen som vägledning för ansvarsfördelningen, inte bara för att precisera själva ansvarsområdena utan också för att uppmuntra deltagandet av lokala och regionala myndigheter när det gäller att fastställa villkoren för hur dessas befogenheter skall utövas. 3. 6. 3. Subsidiaritetsprincipens tillämpning avser inte enbart den lagstiftande och regelskapande verksamheten i EU och således förhållandet mellan EU och medlemsstaterna. Principen slår också igenom i den nationella beslutsprocessen samt vid genomförandet av gemenskapsregler i de nationella rättsord- ningarna och i tillämpningen av dessa regler. Hittills har man på EU-nivå inte ägnat denna sida av subsidiaritetsprincipen tillräcklig uppmärksamhet. Bryssel den 11 mars 1999. Regionkommitténs ordförande Manfred DAMMEYER BILAGA till Regionkommitténs yttrande 1. Subsidiariteten i gemenskapstexterna 1. 1. Subsidiariteten som idé infördes på ett underförstått sätt redan i artikel 95 i Parisfördraget (EKSG) den 18 april 1951 och i artikel 235 i Romfördraget den 25 mars 1957 och man hänvisade uttryckligen till den i Europeiska kommissionens rapport om Europeiska unionen 1975, inspirerad av kommissionsledamoten Altiero Spinelli, som slog fast att lika lite som de nuvarande gemenskaperna skulle EU leda till att man skapade en centraliserad superstat. I enlighet med subsidiaritetsprincipen skulle unionen endast anförtros sådana uppgifter som medlemsstaterna själva inte kunde lösa på ett effektivt sätt. 1. 2. Den första juridiska texten på europeisk nivå som uttolkar subsidiaritetsprincipen är Europarådets stadga om kommunalt självstyre, undertecknad i Strasbourg den 15 oktober 1985. Stadgan har ratificerats av 30 av Europarådets medlemsstater, bland andra 12 av EU:s 15 medlemsstater, och har sedermera blivit en Europarådskonvention, som skall införlivas med den nationella lagstiftningen i de stater som ratificerat konventionen. 1. 3. I artiklarna 3 och 4 i konventionen, särskilt 4. 3, ges en god beskrivning av subsidiaritetsprincipen: ”De offentliga uppgifterna skall normalt i första hand utföras av de myndigheter som ligger närmast medborgaren. Tilldelning av en uppgift till en annan myndighet bör grundas på uppgiftens omfattning och natur samt kraven på effektivitet och ekonomi”. 1. 4. Subsidiaritetsprincipen har på ett mycket tydligt sätt införts i gemenskapsfördragen genom enhetsakten år 1987, där det i miljökapitlet (art. 130r. 4) anges att gemenskapen får vidta åtgärder på miljöområdet, när de målsättningar som anges i första stycket kan förverkligas på ett bättre sätt på gemenskapsnivå än i medlemsstaterna var en och för sig. 14. 7. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 198/81 1. 5. Subsidiaritetsprincipen som infördes i artikel 3b i EG-fördraget genom Maastrichtfördraget har föranlett ett antal tolkningar sedan dess, framför allt i samband med förberedelserna inför regeringskonferensen 1997, innan principen utvecklades i ett protokoll fogat till Amsterdamfördraget den 2 oktober 1997. Enligt den gemensamma förklaringen från Belgien, Tyskland och O¨ sterrike om subsidiariteten bör 1. 6. subsidiaritetsprincipen erkännas och tillämpas inom medlemsstaterna. 2. Utvecklingen från Maastrichtfördraget till Amsterdamfördraget 2. 1. Under det förberedande arbetet i regeringskonferensen inför Amsterdamfördraget intog Regionkommittén följande ståndpunkt(1): Ett flertal artiklar i Maastrichtfördraget om regionernas och kommunernas deltagande i styrningen av Europa samt om sättet att genomföra subsidiaritetsprincipen borde förbättras. Kommitténs ställning¸ organisation och behörighet borde också utvecklas. 2. 2. Det bör framför allt noteras att Regionkommittén föreslog att skriva om artikel 5 i EG-fördraget för att få med en uttrycklig hänvisning till regionala och lokala myndigheter som givits befogenheter enligt vederbörande medlemsstats interna rättsordning. Kommittén begärde samtidigt att EU:s och medlemsstaternas behörighet skulle fastställas på ett tydligt sätt samt att en rätt skulle införas för regionerna att domstolsvägen kunna få beslut upphävda på grund av brott mot subsidiaritetsprincipen. 2. 3. Regionkommitténs förslag överensstämde med många andra instansers förslag, framför allt dem från Europeiska regionförsamlingen och Europeiska kommuners och regioners råd, som ville få till stånd ändringar i fördragstexterna beträffande sådana ämnen som lokalt självstyre, öppenhet och insyn, partnerskap, Regionkommitténs representativitet, icke-diskriminering mellan könen samt jämställdhet. 3. Framstegen i Amsterdamfördraget Ett flertal av de ändringar som regionernas och kommunernas företrädare önskat sig infördes i Amsterdam- 3. 1. fördraget och det protokoll om subsidiariteten som fogats till fördraget. Framsteg kan noteras vad gäller, Regionkommitténs ställning och organisation, partnerskap, jämställdhet samt öppenhet och insyn. Ett flertal ändringsförslag beträffande det lokala självstyret infördes emellertid inte i fördraget. Det är uppenbart att regioner och kommuner fortfarande vill att deras ställning skall preciseras och att deras 3. 2. roll skall få större genomslag i EG-fördragets många artiklar. Man vill även att den begränsande dialog som förs mellan gemenskapen och medlemsstaterna skall utvidgas till att omfatta alla lokala nivåer. Europeiska rådet i Cardiff beslutade den 15–16 juni 1998 att granska problemen med subsidiaritetsprincipens 4. praktiska tillämpning. (1) CdR 136/95 med bilagor — EGT C 100, 2. 4. 1996, s. 1


eurovoc_concepts:
Autonomous Province of Trento
Italy
United States
aircraft
military court
vocational guidance

text: C 175/250 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita` europee 21. 6. 1999 Giovedı` 11 marzo 1999 chiede di essere nuovamente consultato qualora il Consiglio intenda apportare modifiche sostanziali 3. alla proposta della Commissione; 4. incarica il suo Presidente di trasmettere il presente parere al Consiglio e alla Commissione. 5. Incidente aereo del Cermis B4-0272, 0295 e 0317/99 Risoluzione sul disastro del Cermis e la sentenza del tribunale militare degli Stati Uniti Il Parlamento europeo, − vista la sua precedente risoluzione del 19 febbraio 1998 sulla tragedia del Monte Cermis (1), provocata il 3 febbraio 1998 da un aereo militare USA che aveva tranciato un cavo della funivia del Cermis, in cui persero la vita 20 cittadini di nazionalita` italiana, belga, tedesca, austriaca, olandese e polacca, A. considerando che, con una sentenza pronunciata dal tribunale militare di Camp Lejeune negli Stati Uniti, il pilota dell'aereo e` stato assolto dalle accuse a suo carico, B. ricordando che l'inchiesta delle autorita` giudiziarie italiane aveva accertato chiaramente violazioni delle regole di volo, che sono all’origine del disastro, C. ricordando che il pilota e l'equipaggio dell'aereo militare USA sono stati giudicati da un tribunale militare americano sulla base della Convenzione di Londra del 1951 tra gli Stati membri della NATO sullo statuto delle loro forze armate, che consente al paese di appartenenza dei militari di esercitare tutta la giurisdizione criminale e disciplinare, D. considerando che il Presidente degli Stati Uniti si era personalmente impegnato a garantire l’individuazione delle responsabilita` e il risarcimento delle famiglie delle vittime, esprime sconcerto per una sentenza che, cosı` come e` stata formulata, esclude qualsiasi responsabilita` 1. per un disastro che ha provocato 20 vittime civili e risulta inaccettabile per le famiglie delle vittime; 2. chiede che le autorita` degli Stati Uniti facciano ricorso a tutte le procedure disponibili, giudiziarie e amministrative, per completare ed estendere le indagini sul disastro al fine di accertare le responsabilita` dirette ed indirette dello stesso e per assicurare un equo indennizzo alle famiglie delle vittime; 3. prende atto delle dichiarazioni del Presidente degli Stati Uniti a commento della sentenza di assoluzione del pilota e chiede che l’Amministrazione USA proceda senza ulteriori ritardi al risarcimento delle famiglie delle vittime; 4. chiede agli Stati membri dell'Unione europea che fanno parte della NATO di promuovere un'azione coordinata per rivedere la Convenzione di Londra al fine di garantire un effettivo accertamento delle responsabilita` in caso di incidenti o violazioni delle leggi provocate dalle forze armate dell'Alleanza di stanza nei vari paesi; 5. invita il Consiglio e la Commissione, d'intesa con i Governi degli Stati membri interessati, a promuovere un'azione comune al fine di rafforzare le condizioni specifiche di sicurezza che devono regolare le attivita` di addestramento militare, sia aereo che terrestre, che coinvolgono territori abitati da popolazioni civili; 6. incarica il suo Presidente di trasmettere la presente risoluzione al Consiglio, alla Commissione, ai governi e ai parlamenti di Austria, Belgio, Germania, Italia, Olanda e Polonia, nonche´ al Presidente degli Stati Uniti, e al Segretario generale della NATO. (1) GU C 80 del 16. 3. 1998, pag. 247


title: Απόφαση σχετικά με την κοινή θέση (ΕΚ) αριθ. 47/98 που καθόρισε το Συμβούλιο για την έκδοση της απόφασης του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου που αφορά τη θέσπιση κοινοτικής δράσης για την εκδήλωση "Πολιτιστική Πρωτεύουσα της Ευρώπης" για το διάστημα 2005 έως 2019 (9268/ 1/98 - C4-0493/98 97/0290(COD))(Διαδικασία συναπόφασης: δεύτερη ανάγνωση)


title: Resolução legislativa que contém o parecer do Parlamento Europeu sobre uma proposta de regulamento do Conselho que altera o Regulamento (CEE) n° 2075/92 e fixa os prémios e limiares de garantia para o tabaco em folha, por grupo de variedades e por Estado-Membro, para as colheitas de 1999, 2000 e 2001 (COM(98)0633 C4-0682/98 98/0306(CNS))(Processo de consulta)

eurovoc_concepts:
fresh meat
guarantee threshold
harvest
tobacco
wine


title: Parliament's Rules of Procedure

eurovoc_concepts:
European Parliament
parliamentary rules of procedure


title: Beslutning om de mislykkede bestræbelser for at forlænge UNPREDEP's mandat

eurovoc_concepts:
China
North Macedonia
maritime transport
paramilitary force
power of attorney


title: Reglamento (CE) n° 536/1999 de la Comisión de 11 de marzo de 1999 relativo a las ofertas comunicadas para la exportación de centeno en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) n° 1746/98

text: L 63/32 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 12. 3. 1999 REGLAMENTO (CE) No 536/1999 DE LA COMISI(cid:222)N de 11 de marzo de 1999 relativo a las ofertas comunicadas para la exportaci(cid:155)n de centeno en el marco de la licitaci(cid:155)n contemplada en el Reglamento (CE) no 1746/98 LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector de los cereales (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 923/96 de la Comisi(cid:155)n (2), Visto el Reglamento (CE) no 1501/95 de la Comisi(cid:155)n, de 29 de junio de 1995, por el que se establecen determi- nadas disposiciones de aplicaci(cid:155)n del Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo en lo que respecta a la concesi(cid:155)n de las restituciones a la exportaci(cid:155)n y a las medidas que deben adoptarse en caso de perturbaci(cid:155)n en el sector de los cereales (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2513/98 (4), y, en particular, su art(cid:146)- culo 7, Considerando que el Reglamento (CE) no 1746/98 de la Comisi(cid:155)n (5) ha abierto una licitaci(cid:155)n de la restituci(cid:155)n y/o del gravamen a la exportaci(cid:155)n de centeno a todos los terceros pa(cid:146)ses; Considerando que, en virtud del art(cid:146)culo 7 del Regla- mento (CE) no 1501/95, la Comisi(cid:155)n, bas(cid:145)ndose en las ofertas comunicadas y con arreglo al procedimiento esta- blecido en el art(cid:146)culo 23 del Reglamento (CEE) no 1766/ 92, puede decidir que no dar(cid:145) curso a la licitaci(cid:155)n; Considerando que, teniendo en cuenta, en particular, los criterios a que se refiere el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CE) no 1501/95, no resulta oportuno proceder a la fijaci(cid:155)n de una restituci(cid:155)n m(cid:145)xima o de un gravamen m(cid:146)nimo; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de los cereales, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 No se dar(cid:145) curso a las ofertas comunicadas del 5 al 11 de marzo de 1999 en el marco de la licitaci(cid:155)n para la restitu- ci(cid:155)n o el gravamen a la exportaci(cid:155)n de centeno contem- plada en el Reglamento (CE) 1746/98. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 12 de marzo de 1999. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 11 de marzo de 1999. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) DO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) DO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) DO L 219 de 7. 8. 1998, p. 3