title: Обща позиция от 29 март 1999 година определена от Съвета на основание на член К.3 от Договора за Европейския съюз, относно предложената Конвенция на Организацията на обединените нации срещу организираната престъпност

formats: html pdf print xhtml

text: 19/т. 1 BG Официален вестник на Европейския съюз 87 31999F0235 L 87/1 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 31. 3. 1999 ОБЩА ПОЗИЦИЯ от 29 март 1999 година определена от Съвета на основание на член К. 3 от Договора за Европейския съюз, относно предложената Конвенция на Организацията на обединените нации срещу организираната престъпност (1999/235/ПВР) СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член К. 3, параграф 2 и член К. 5 от него, като признава значението на съдебното сътрудничество по нака- зателни дела и на полицейското сътрудничество с оглед предот- вратяването и борбата с всички тежки форми на международна престъпна дейност, съгласно предвиденото в член К. 1 от Договора, като има предвид, че държавите-членки считат борбата срещу организираната престъпност за въпрос от общ интерес; като има предвид, че Европейският съвет в Амстердам през юни 1997 г. одобри План за действие на Групата на високо равнище по организирана престъпност, който съдържа детайлни предложения за засилване на борбата с организираната престъпност; като има предвид, че трябва да се отчетат вече приетите или в про- цес на подготовка, или приемане от Европейския съюз, мерки по изпълнението на Плана за действие, и по-специално Общи дей- ствия 98/733/ПВР от 21 декември 1998 г. за обявяване на учас- тието в престъпна организация за престъпление в държавите- членки на Европейския съюз (1); като има предвид, че са направени постъпки за разработването и договарянето на Конвенция на Организацията на обединените нации срещу организираната престъпност; като има предвид, че в заключенията си от 5 октомври 1998 г. Съветът възложи на Председателството да предложи една или повече общи позиции в съответствие с член К. 3 от Договора за Европейския съюз, във връзка с проекта за Конвенция на Органи- зацията на обединените нации срещу организираната престъпност и протоколите към нея; (1) ОВ L 351, 29. 12. 1998 г. , стр. 1. като има предвид, че желанието е да се подпомогнат във възможно най-голяма степен преговорите по предложената конвенция, като се избегне всяка несъвместимост между нея и актовете на Съюза, ОПРЕДЕЛИ НАСТОЯЩАТА ОБЩА ПОЗИЦИЯ: Член 1 1. Държавите-членки подкрепят съставянето на предложената Конвенция на Организацията на обединените нации срещу организираната престъпност, както и на всички възможни прото- коли към нея. Държавите-членки пледират за включването в про- екта на разпоредби, които в максимална степен да улеснят ефек- тивното предотвратяване, съдебно преследване и разследване на организираната престъпност. 2. Държавите-членки осигуряват съответствието на разпоредбите на проекта на конвенция, задължението за криминализиране на определени деяния, с членове 1 и 2 от Съв- местно действие 98/733/ПВР. свързани със 3. Що се отнася до останалите разпоредби на проекта, конвен- цията следва да се прилага към възможно най-широк кръг дейно- сти на престъпните организации и да обхваща международното сътрудничество в борбата с такива организации. По принцип, съот- ветните разпоредби на проекта на конвенция, трябва да обхващат дейността на лица, действащи в сговор за извършването на тежко престъпление, в рамките на структурирана престъпна организация, която е, или е била създадена, за определен период от време. Раз- поредбите не трябва да се ограничават до групи с високо развита организационна структура или траен характер, като организации от типа на мафия; групите не е необходимо да имат формално разпределение на ролите между участниците или продължително членство. 88 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 1 4. Разпоредбите относно международното сътрудничество, които ще бъдат включени в проекта, трябва да предвиждат подходящи гаранции за защита на правата на човека и за улесняване на сътрудничеството. Те следва да са приложими към ситуации, в които поради факта, че разследването все още е на предварителен етап, замолената държава не може да установи със сигурност дали дадено деяние е свързано с организирана престъпност. Би било удачно да се определят критерии за обозначаване на връзката с организираната престъпност. 5. Що се отнася до мерките, свързани с противодействието на изпирането на пари, конвенцията трябва да обхваща широк кръг от деяния и по-конкретно да съответства на 40-те препоръки на Групата за финансови действия. 6. Разпоредбите на проекта за конвенция трябва да вземат предвид и не могат да бъдат несъвместими с Общо действие 98/699/ПВР от 3 декември 1998 г. за прането на пари, идентифицирането, проследяването, замразяването и конфискацията на средствата и придобитото чрез престъпление (1). 7. Възможно е съответните разпоредби на проекта за конвенция да следват модела на Конвенцията на Организацията на обедине- ните нации от 1998 г. за борба срещу незаконния трафик на упойващи и психотропни вещества. Освен това тя трябва в пълна степен да отчита Конвенцията на Съвета на Европа от 1990 г. относно изпиране, издирване, изземване и конфискация на облагите от престъпление. държавите-членки ще се стремят, в рамките на възможното, да координират позициите си по инициатива на Председателството и да постигнат обща позиция по въпросите, които са от съществено значение за интересите на Съюза. Комисията ще бъде напълно асоциирана в този процес. При необходимост, в светлината на развитието на преговорите, ще бъдат обсъдени необходимите по-нататъшни стъпки. Член 3 Държавите-членки осигуряват съответствието на разпоредбите на проекта за Конвенция на ООН и на възможните протоколи към нея с приеманите между тях инструменти. Член 4 Съветът се стреми към договаряне на нови общи позиции във връзка с проекта за конвенция и протоколите към нея, ако е необходимо. Член 5 Настоящата обща позиция подлежи на публикуване в Официален вестник. Член 2 В хода на преговорите по приемането на предложената конвенция към нея, на Обединените протоколите нации на и Съставено в Брюксел на 29 март 1999 година. За Съвета Председател F. MÜNTEFERING (1) ОВ L 333, 9. 12. 1998 г. , стр. 1


title: PREGUNTA ESCRITA n. 744/99 del Anita POLLACK Meriympäristön resurssit

eurovoc_concepts:
common fisheries policy
conservation of fish stocks
fishing fleet
fishing regulations
management of resources
resources of the sea

formats: html print


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 723/99 dell'on. José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL Fondi strutturali

eurovoc_concepts:
EU aid
Luxembourg
Structural Funds
eligible region
gross domestic product
statistics
terms for aid

formats: html pdf print

text: 21. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 370/93 Attualmente, sono disponibili solo i dati relativi agli esercizi 1994, 1995 e 1996. Secondo la Commissione, quali regioni della Francia non entreranno a far parte dell’obiettivo 1 per tale periodo? (1) GU C 176 del 9. 6. 1998, pag. 1. (1999/C 370/129) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0721/99 di José García-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 marzo 1999) Oggetto: Fondi strutturali Le regioni il cui livello di reddito pro capite è inferiore al 75 % della media comunitaria sono definite «regioni dell’obiettivo 1» e beneficiano di importanti aiuti comunitari. il progetto di regolamento del Consiglio Per sapere se questo livello sia stato superato o meno, COM(98) 0131 def. (1) recante disposizioni generali relative ai Fondi strutturali prescrive che si faccia riferimento ai dati comunitari degli ultimi tre anni per i quali EUROSTAT dispone di dati. Attualmente, sono disponibili solo i dati relativi agli esercizi 1994, 1995 e 1996. Secondo la Commissione, quali regioni del Belgio non entreranno a far parte dell’obiettivo 1 per tale periodo? (1) GU C 176 del 9. 6. 1998, pag. 1. (1999/C 370/130) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0722/99 di José García-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 marzo 1999) Oggetto: Fondi strutturali Le regioni il cui livello di reddito pro capite è inferiore al 75 % della media comunitaria sono definite «regioni dell’obiettivo 1» e beneficiano di importanti aiuti comunitari. Per sapere se questo livello sia stato superato o meno, il progetto di regolamento del Consiglio COM(98) 0131 def. (1) recante disposizioni generali relative ai Fondi strutturali prescrive che si faccia riferimento ai dati comunitari degli ultimi tre anni per i quali EUROSTAT dispone di dati. Attualmente, sono disponibili solo i dati relativi agli esercizi 1994, 1995 e 1996. Secondo la Commissione, quali regioni dei Paesi Bassi non entreranno a far parte dell’obiettivo 1 per tale periodo? (1) GU C 176 del 9. 6. 1998, pag. 1. (1999/C 370/131) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0723/99 di José García-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 marzo 1999) Oggetto: Fondi strutturali Le regioni il cui livello di reddito pro capite è inferiore al 75 % della media comunitaria sono definite «regioni dell’obiettivo 1» e beneficiano di importanti aiuti comunitari. Per sapere se questo livello sia stato superato o meno, il progetto di regolamento del Consiglio COM(98) 0131 def. (1) recante disposizioni generali relative ai Fondi strutturali prescrive che si faccia riferimento ai dati comunitari degli ultimi tre anni per i quali EUROSTAT dispone di dati


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 716/99 dell'on. José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL Fondi strutturali

eurovoc_concepts:
Ceuta and Melilla
OSCE
Structural Funds
economic statistics
eligible region
gross domestic product
less-favoured region
regional aid
regional economy
underground economy

text: 3. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 348/123 (1999/C 348/165) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0714/99 di José García-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 marzo 1999) Oggetto: Fondi strutturali Le regioni il cui livello di reddito pro capite è inferiore al 75 % della media comunitaria sono definite «regioni dell’obiettivo 1» e beneficiano di importanti aiuti comunitari. Per sapere se questo livello sia stato superato o meno, il progetto di regolamento del Consiglio COM(98) 0131 def. (1) recante disposizioni generali relative ai Fondi strutturali prescrive che si faccia riferimento ai dati comunitari degli ultimi tre anni per i quali EUROSTAT dispone di dati. Il Direttore generale dell’Ufficio statistico delle Comunità europee (EUROSTAT) ha dichiarato, in occasione della riunione della sottocommissione per gli affari monetari del Parlamento europeo del 17 febbraio 1999, che i dati statistici relativi agli esercizi 1994, 1995 e 1996 includevano già i dati riferiti all’economia sommersa delle regioni analizzate, ma non ha precisato in base a quali criteri questo tipo di attività è stato stimato o valutato. Quale parte del reddito regionale delle Province Basche rientra nell’«economia sommersa» e quale nell’«eco- nomia regolare» per ciascuno di questi anni? (1) GU C 176 del 9. 6. 1998, pag. 1. (1999/C 348/166) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0715/99 di José García-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 marzo 1999) Oggetto: Fondi strutturali Le regioni il cui livello di reddito pro capite è inferiore al 75 % della media comunitaria sono definite «regioni dell’obiettivo 1» e beneficiano di importanti aiuti comunitari. Per sapere se questo livello sia stato superato o meno, il progetto di regolamento del Consiglio COM(98) 0131 def. (1) recante disposizioni generali relative ai Fondi strutturali prescrive che si faccia riferimento ai dati comunitari degli ultimi tre anni per i quali EUROSTAT dispone di dati. Il Direttore generale dell’Ufficio statistico delle Comunità europee (EUROSTAT) ha dichiarato, in occasione della riunione della sottocommissione per gli affari monetari del Parlamento europeo del 17 febbraio 1999, che i dati statistici relativi agli esercizi 1994, 1995 e 1996 includevano già i dati riferiti all’economia sommersa delle regioni analizzate, ma non ha precisato in base a quali criteri questo tipo di attività è stato stimato o valutato. Quale parte del reddito regionale di Ceuta rientra nell’«economia sommersa» e quale nell’«economia regolare» per ciascuno di questi anni? (1) GU C 176 del 9. 6. 1998, pag. 1. (1999/C 348/167) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0716/99 di José García-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 marzo 1999) Oggetto: Fondi strutturali Le regioni il cui livello di reddito pro capite è inferiore al 75 % della media comunitaria sono definite «regioni dell’obiettivo 1» e beneficiano di importanti aiuti comunitari. Per sapere se questo livello sia stato superato o meno, il progetto di regolamento del Consiglio COM(98) 0131 def. (1) recante disposizioni generali relative ai Fondi strutturali prescrive che si faccia riferimento ai dati comunitari degli ultimi tre anni per i quali EUROSTAT dispone di dati


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 738/99 von Alessandro DANESIN Verhandlungen über den Beitritt Sloweniens zur Europäischen Union

eurovoc_concepts:
Italy
Slovenia
accession to the European Union
confiscation of property
expropriation
national minority
ownership
privatisation

text: 3. 12. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 348/125 (1999/C 348/169) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0738/99 von Alessandro Danesin (PPE) an die Kommission (29. März 1999) Betrifft: Verhandlungen über den Beitritt Sloweniens zur Europäischen Union Dank der von seinen Institutionen erreichten tatsächlichen Fortschritte, seiner politischen Stabilität und seiner wirtschaftlichen Zuverlässigkeit gehört Slowenien zu den sechs Ländern der ersten (prioritären) Gruppe, mit denen die Europäische Union bereits im März 1998 Beitrittsverhandlungen aufgenommen hat (auch wenn das Europa-Abkommen erst am 1. Februar in Kraft getreten ist). Es gibt jedoch noch keine Lösung für die Modalitäten für die Rückgabe der der italienischen Minderheit gehörenden Besitztümer, die seit jeher auf slowenischem Gebiet ansässig ist (diese Praxis der Konfiszierung gibt es weiterhin, wenn auch in geringerem Maße, und sie war Teil einer arroganten Enteignungspolitik seitens des früheren jugoslawischen Regimes). Dieser Streitfall ist immer noch eine offensichtliche Diskriminierung der Rechte der italienischen Minderheit, trotz der Vereinbarungen zwischen der italienischen und slowenischen Regierung und in Anbetracht der neuen Beziehungen zwischen der Europäischen Union und Slowenien scheint dies im Rahmen der Beitritts- verhandlungen noch weniger gerechtfertigt zu sein. In der Tat gehört zu den seit dem Europäischen Rat von Kopenhagen im Jahr 1993 festgelegten Kriterien für den Beitritt, den die Kandidatenländer vor dem Beitritt erfüllen müssen, ein einziges politisches Kriterium der uneingeschränkten Achtung der Minderheitenrechte, aber auch der Rückgängigmachung der in der Vergan- genheit vorgenommenen Konfiszierungen. Die Europäische Kommission: 1. Hat sie Kenntnis von dieser noch ungelösten Frage? 2. Hat sie sie bereits bei ihren Gesprächen mit den slowenischen Behörden berücksichtigt (gerade in diesen Tagen wird die erste Ministerkonferenz stattfinden)? 3. Ist sie der Ansicht, daß die Fortschritte bei den Verhandlungen von der Lösung dieser Frage abhängig gemacht werden müssen? Antwort von Herrn van den Broek im Namen der Kommission (7. Mai 1999) Die Kommission ist sich darüber im klaren, daß der Privatisierungsprozeß in Slowenien sehr langsam vorankommt. Daß die italienische Minderheit in Slowenien bei der Privatisierung diskriminiert würde, ist ihr nicht bekannt. Das derzeitige Privatisierungsgesetz enthält keinerlei Diskriminierung. Nach dem Gesetz genießen die Angehörigen der italienischen Minderheit gleiche Rechte, wenn sie die slowenische Staats- bürgerschaft beantragen. Auf der Sitzung des Assoziierungsausschusses Gemeinschaft/Slowenien, die am 25. März 1999 in Ljubljana stattfand, wurde über die allgemeine Frage des Privatisierungsprozesses gesprochen, zu dessen Stand die slowenische Regierung aktualisierte Informationen vorlegte. Daher besteht keine Notwendigkeit, den Gang der Beitrittsverhandlungen zu ändern. (1999/C 348/170) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0739/99 von Alessandro Danesin (PPE) an die Kommission Betrifft: Anerkennung von Studienabschlüssen in der EU (29. März 1999) In Deutschland ist in mindestens zwei Fällen, d. h. im Bundesland Hessen und im Bundesland Niedersachsen in den lokalen Rechtsvorschriften (Artikel 231 bzw. Artikel 5 über die Ausübung von Rechtsberufen) als Grundvoraussetzung für die Zulassung zur Rechtsanwaltschaft vorgeschrieben, daß man seinen Studientitel in der Bundesrepublik Deutschland erworben haben muß


title: Neuvoston 29 päivänä maaliskuuta 1999 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 11/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetusten turvallisuusneuvonantajan tutkintoa koskevista vähimmäisvaatimuksista

eurovoc_concepts:
inland waterway transport
rail transport
road transport
transport of dangerous goods
transport safety

text: 8. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 36/1 I (Tiedonantoja) NEUVOSTO Neuvoston 29 päivänä maaliskuuta 1999 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 11/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/. /EY antamiseksi vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetusten turvallisuusneuvonantajan tutkintoa koskevista vähim- mäisvaatimuksista (2000/C 36/01) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 2) ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan 1 kohdan c alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), ovat kuulleet alueiden komiteaa, toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä me- nettelyä noudattaen (3), sekä katsovat seuraavaa: 1) Kuljetusten turvallisuuden kohentaminen ja ympäristön- suojelu, erityisesti vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetuksissa, sekä inhimilliset tekijät eri kulje- tusmuotojen turvallisessa käytössä ovat tärkeitä kysy- myksiä. (1) EYVL C 148, 14. 5. 1998, s. 21 ja EYVL C 52, 23. 2. 1999, s. 16. (2) EYVL C 407, 28. 12. 1998, s. 118. (3) Euroopan parlamentin lausunto 20. lokakuuta 1998 (EYVL C 341, 9. 11. 1998, s. 29), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 29 päivänä maaliskuuta 1999 ja Euroopan parlamentin päätös tehty. (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Vaarallisten aineiden maakuljetusten turvallisuusneuvon- antajan nimeämisestä ja ammatillisesta pätevyydestä 3 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/35/EY (4) mukaan vaarallisten aineiden maantie-, rau- tatie- tai sisävesikuljetuksia tai niihin liittyviä kuormaus- tai purkamistoimia suorittavan yhtiön on nimettävä yksi tai useampi turvallisuusneuvonantaja. Mainittu direktiivi ei sisällä yksityiskohtaisia säännöksiä turvallisuusneuvon- antajan tutkintojen ehtojen yhtenäistämisestä eikä tutkin- tojen järjestäjiä koskevista vaatimuksista. Jäsenvaltioiden olisi luotava turvallisuusneuvonantajan tutkinnolle ja tutkinnon järjestäjiä koskeville vaatimuksil- le yhteiset vähimmäispuitteet, jotta voidaan varmistaa tietty laatutaso ja helpottaa turvallisuusneuvonantajien EY-todistusten vastavuoroista tunnustamista yhteisön koko alueella. Turvallisuusneuvonantajan tutkinnossa on vähintään yksi kirjallinen koe, joka käsittää ainakin direktiivin 96/35/EY liitteessä II lueteltuja aiheita koskevia kysymyksiä sekä annettuun tapaukseen liittyvän tehtävän, jonka nojalla kokelaat voivat osoittaa, että he soveltuvat suorittamaan turvallisuusneuvonantajan tehtäviä. 3) 4) (4) EYVL L 145, 19. 6. 1996, s. 10. C 36/2 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 2. 2000 5) 6) Jäsenvaltiot voivat säätää, että ainoastaan tiettyihin vaaral- lisiin aineisiin liittyvää toimintaa harjoittavien yritysten palvelukseen aikoville kokelaille esitetään vain tähän toimintaan liittyviä aihekokonaisuuksia koskevia kysy- myksiä. Tällöin on EY-todistuksessa selvästi ilmoitettava sen kattavuuden rajoitukset. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen hyväksyy tut- kinnon järjestäjän järjestämän tutkinnon. Jäsenvaltioiden on määriteltävä tutkinnon järjestäjille asetettavat vaati- mukset, jotta voidaan varmistaa palvelujen korkea laatuta- so. Tutkinnon järjestäjien on oltava teknisesti päteviä, luotettavia ja riippumattomia. 7) Jäsenvaltioiden olisi avustettava toisiaan tämän direktiivin täytäntöönpanossa, OVAT ANTANEET TA¨ MA¨ N DIREKTIIVIN: I LUKU Soveltamisala ja määritelmät 1 artikla 1. Tässä direktiivissä vahvistetaan direktiivissä 96/35/EY säädetyn vaarallisten aineiden kuljetusten turvallisuusneuvon- antajan EY-todistuksen saamiseksi vaadittavaa tutkintoa koske- vat vähimmäisvaatimukset. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että vaarallisten aineiden kuljetusten turvallisuusneuvonantajien pätevyys tutkitaan niin, että nämä vähimmäisvaatimukset täyttyvät. 2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) ’vaarallisten aineiden kuljetusten turvallisuusneuvonanta- jäljempänä ’neuvonantaja’, direktiivin 96/35/EY 2 jalla’, artiklan b alakohdassa tarkoitettua henkilöä; b) ’vaarallisilla aineilla’ direktiivin 94/55/EY (1) 2 artiklassa ja direktiivin 96/49/EY (2) 2 artiklassa määriteltyjä aineita; (1) Vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lain- säädännön lähentämisestä 21 päivänä marraskuuta 1994 annettu neuvoston direktiivi 94/55/EY (EYVL L 319, 12. 12. 1994, s. 7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/47/EY (EYVL L 169, 5. 7. 1999, s. 1). (2) Vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä heinäkuuta 1996 annet- tu neuvoston direktiivi 96/49/EY (EYVL L 235, 17. 9. 1996, s. 25), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/48/EY (EYVL L 169, 5. 7. 1999, s. 58). c) d) e) f) ’yrityksellä’ direktiivin 96/35/EY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettua yritystä; ’tutkinnolla’ direktiivin 96/35/EY 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tutkintoa; ’tutkinnon järjestäjällä’ jäsenvaltion toimivaltaisen viran- omaisen nimeämää laitosta, joka järjestää tutkinnon; ’EY-todistuksella’ direktiivin 96/35/EY liitteessä III olevan mallin mukaisesti laadittua todistusta. II LUKU Tutkinnot 3 artikla Toimivaltainen viranomainen tai 1. tutkinnon järjestäjä järjestää pakollisen kirjallisen tutkinnon, jota se voi täydentää suullisella tutkinnolla sen tarkistamiseksi, onko kokelailla turvallisuusneuvonantajan tehtävien hoitamiseksi tarvittavat tiedot, jotta heille voidaan myöntää EY-todistus. Pakollinen tutkinto koostuu kirjallisesta kokeesta, joka 2. on mukautettu siihen yhteen tai useampaan kuljetustapaan, jota varten EY-todistus annetaan. 3. a) Kokelaalle annetaan kysymyslomake. Se käsittää vähintään 20 vapaamuotoista kysymystä, jotka katta- vat direktiivin 96/35/EY 5 artiklan 4 kohdan mukai- sesti ainakin kyseisen direktiivin liitteessä II luetteloidut aiheet. Monivalintakysymysten käyttö on kuitenkin mahdollista. Siinä tapauksessa kaksi monivalintakysy- mystä vastaa yhtä vapaamuotoista kysymystä. Mainituista aiheista on kyseessä oleva kuljetustapa huomioon ottaen kiinnitettävä erityistä huomiota seu- raaviin: – – – – – – yleiset ennalta ehkäisevät ja turvatoimenpiteet, vaarallisten aineiden luokitus, yleiset pakkausmääräykset, mukaan lukien erityi- sesti säiliöt, säiliökontit ja säiliövaunut, vaaraa osoittavat merkinnät ja varoituslipukkeet, rahtikirjassa olevat merkinnät, käsittely ja ahtaus, – miehistön ammatillinen koulutus, – ajoneuvossa mukana pidettävät asiakirjat ja kulje- tusasiakirjat, 8. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 36/3 – – kirjalliset turvaohjeet, kuljetusta koskevat varustemääräykset. d) tutkinnon järjestäjän riippumattomuus neuvonantajia palkkaavista luonnollisista henkilöistä tai oikeushenki- löistä. b) Kokelaille annetaan ratkaistavaksi direktiivin 96/35/EY liitteeseen I liittyvää tapausta koskeva tehtävä, jonka nojalla he voivat osoittaa soveltuvansa suorittamaan neuvonantajan tehtäviä. c) Jäsenvaltiot voivat säätää, että tiettyjen vaarallisten ainetyyppien kuljetuksiin erikoistuneen yrityksen pal- velukseen aikoville kokelaille esitetään direktiivin 96/35/EY liitteen II mukaisesti kysymyksiä vain heidän toimintaansa liittyvistä aiheista. Kyseisiä vaarallisia ainetyyppejä ovat seuraavat: – – – – luokka 1 (räjähteet), luokka 2 (kaasut), luokka 7 (radioaktiiviset aineet), luokat 3, 4. 1, 4. 2, 4. 3, 5. 1, 5. 2, 6. 1, 6. 2, 8 ja 9 (kiinteät ja nestemäiset aineet), – YK-numerot 1202, 1203, 1223 (mineraaliöljytuot- teet). EY-todistuksen otsakkeessa on ilmoitettava selvästi, että todistus on pätevä ainoastaan niiden tässä alakohdassa tarkoitettujen vaarallisen ainetyyppien osalta, joista neu- vonantajalle on esitetty kysymyksiä a ja b alakohtien mukaisesti. Toimivaltainen viranomainen tai tutkinnon järjestäjä 4. laatii luettelon kokeessa esitetyistä kysymyksistä ja pitää luette- loa ajan tasalla. Hyväksytyn tutkinnon järjestäjän nimeäminen tapahtuu 2. kirjallisesti. Hyväksyntä voidaan antaa määräajaksi. 5 artikla Jäsenvaltiot avustavat toisiaan tämän direktiivin täytäntöönpa- nossa. Kukin jäsenvaltio toimittaa säännöllisesti komissiolle 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kysymysluettelon. Komissio antaa siitä tietoja muille jäsenvaltioille. IV LUKU Loppusäännökset 6 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudatta- 1. misen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltiot päättävät siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin sovelta- misalalla antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komis- siolle. III LUKU 7 artikla Tutkinnon järjestäjälle asetettavat vaatimukset Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. jona se julkaistaan 4 artikla 8 artikla 1. Mikäli jäsenvaltiot eivät suoraan vastaa tutkinnon järjes- tämisestä, ne nimeävät tutkintojen järjestäjät seuraavia perus- teita noudattaen: Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä. a) tutkinnon järjestäjän pätevyys; tutkintoa koskevien Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta tutkinnon järjestäjän ehdottamien, yksityiskohtaisten sääntöjen erittely; b) c) tutkinnon puolueettomuuden takaamiseksi tarkoitetut toi- menpiteet;. Puhemies. Puheenjohtaja C 36/4 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 2. 2000 NEUVOSTON PERUSTELUT I. JOHDANTO Komissio esitti neuvostolle 20. maaliskuuta 1998 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi vaarallisten aineiden maantie-, rautatie- tai sisävesikuljetusten turvallisuusneuvonantajien tutkintovaatimuk- sista (1). Kyseinen ehdotus perustuu EY:n perustamissopimuksen 71 artiklan 1 kohdan c alakohtaan. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa komission ehdotuksesta 20. lokakuuta 1998 (2), ja talous- ja sosiaalikomitea 9. syyskuuta 1998 (3). Alueiden komitea ilmoitti neuvoston 25. toukokuuta 1999 esittämän kuulemispyynnön johdosta 22. heinäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä päätöksensä olla antamatta lausuntoa. Komissio esitti neuvostolle muutetun ehdotuksen 23. joulukuuta 1998 Euroopan parlamentin lausunnon pohjalta (4). Neuvoston vahvisti 29. päivänä maaliskuuta 1999 yhteisen kantansa EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisesti. II. EHDOTUKSEN TAVOITTEET 1. Neuvosto antoi 3. kesäkuuta 1996 direktiivin 96/35/EY (5), jolla pyritään helpottamaan vaarallis- ten aineiden kuljetuksiin liittyvien riskien ehkäisemistä koskevien sääntöjen noudattamista. Direktiivin 96/35/EY ala kattaa vaarallisten aineiden kuljetusyhtiöt sekä tämän alan kuljetuksiin liittyviä kuormaus- ja purkamistoimia suorittavat yhtiöt ja koskee pelkästään maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetuksia. Direktiivin mukaan kyseisten yritysten on nimettävä yksi tai useampi vaarallisten aineiden kuljetuksien turvallisuusneuvonantaja, jonka tehtävänä on avustaa tästä toiminnasta ihmisille, omaisuudelle tai ympäristölle aiheutuvien vaarojen torjunnassa. Valtuutetul- la on oltava ammatillisesta koulutuksesta yhteisön mallin mukainen todistus, jonka antaa jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tai tätä varten nimeämä laitos. Tämä todistus, jonka kaikki jäsenvaltiot tunnustavat, kelpaa kyseistä kuljetustapaa tai kyseisiä kuljetustapoja varten ja todistaa neuvonantajien ammatillisesta pätevyydestä. Todistuksen saamista varten asianomaisen on saatava koulutusta, joka antaa hänelle edellä mainitun direktiivin liitteessä I määriteltyjen tehtävien riittävän tuntemuksen, ja hänen on suoritettava koe, johon kuuluvat liitteessä II olevassa vähimmäisluettelossa mainitut aiheet. Neuvoston direktiivi 96/35/EY ei sisällä yksityiskohtaisia säännöksiä turvallisuusneuvonantajien tutkintojen yhtenäistämisestä eikä tutkintojen järjestäjille asetettavista vaatimuksista. järjestää tarvittavan koulutuksen ja kokeen, neuvosto on määrännyt päivämäärän, johon mennessä direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä, riittävän kauas eli 31. päivään joulukuuta 1999. Jotta kuitenkin kaikki jäsenvaltiot ehtisivät (1) EYVL C 148, 14. 5. 1998, s. 21. (2) EYVL C 341, 9. 11. 1998, s. 29. (3) EYVL C 407, 28. 12. 1998, s. 118. (4) EYVL C 52, 23. 2. 1999, s. 16. (5) Neuvoston direktiivin 96/35/EY, annettu 3. päivänä kesäkuuta 1996, vaarallisten aineiden maakuljetusten turvallisuusneuvonantajan nimeämisestä ja ammatillisesta pätevyydestä (EYVL L 145, 19. 6. 1996, s. 10). 8. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 36/5 2. Koska komissio on todennut, että joidenkin jäsenvaltioiden jo suunnittelemat tutkintojärjestelyt saattaisivat johtaa tasoeroihin ja kokeiden suureen kirjavuuteen, se piti aiheellisena ehdottaa turvallisuusneuvonantajien koulutuksen vähimmäisvaatimusten yhdenmukaistamista, jotta kulje- tukset tehtäisiin turvallisemmiksi ja tutkintovaatimukset vahvistettaisiin korkeatasoisiksi. Näin ollen se esitti direktiiviehdotuksen tutkinnon järjestämistä ja sisältöä koskevien vähimmäisvaati- musten sekä tutkinnonjärjestäjiksi tarjoutuvien yritysten osallistumista koskevien ehtojen vahvista- miseksi. Ottaen huomioon, että direktiivi 96/35/EY on pantava täytäntöön jäsenvaltioissa viimeistään 31. joulukuuta 1999, komissio ehdottaa, että jäsenvaltiot panevat uuden direktiivin täytäntöön kuusi kuukautta aikaisemmin. III. YHTEISEN KANNAN ERITTELY Neuvoston yhteinen kanta vastaa komission muutettua ehdotusta, paitsi seuraavien muutosten osalta: — 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa yhteisessä kannassa ollaan joustavampia koekysymysten jakautu- misessa kuin komission ehdotuksen 3 artiklan 5 kohdan a alakohdassa. Neuvosto piti parempana jättää jäsenvaltioille enemmän liikkumavaraa kokeiden vähimmäis- sisällön määrittämisessä. Kokelaalle annettaisiin vähintään 20 kysymystä direktiivin 96/35/EY liitteessä II luetteloiduista aiheista. Kokelaalle voitaisiin antaa myös monivalintakysymyksiä, niin että kaksi monivalintakysymystä vastaa yhtä vapaamuotoista kysymystä. Neuvosto katsoi, että ei ole tarpeen ryhmittää mainitun liitteen II aiheita kolmeen ryhmään ja vaatia, että ensimmäisestä ryhmästä tehdään kolme kysymystä, toisesta kaksi ja ensimmäisestä yksi. Neuvosto katsoi riittäväksi, että mainitun liitteen II aiheiden osalta kiinnitettäisiin erityistä huomiota aiheisiin, jotka ovat komission muutetun ehdotuksen ensimmäisessä ryhmässä, — komission muutetun ehdotuksen 4 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan poistaminen. 4 artiklan 2 kohdassa säädetään, että komissio hyväksyy komiteamenettelyn mukaisesti tutkintoa koskevat järjestelyt 4 artiklassa tarkoitettujen erikoistuneiden yritysten palvelukseen aikovien kokelaiden osalta (yhteisen kannan 3 artiklan 3 kohdan c alakohta). 8 artiklassa säädetään, mitä komiteamenettelyä sovelletaan. Neuvosto katsoi, että on parempi tutkinnon järjestely, jotka aikovat erikoistuneiden yritysten palvelukseen, jättää jäsenvaltioiden toimivaltaan sellaisten kokelaiden — yhteisen kannan 4 artiklassa toistetaan keskeisiltä osin komission muutetun ehdotuksen 5 ja 6 artiklassa olevat vaatimukset. — 6 artiklan 1 kohdassa olevaa komission ehdotuksen 9 artiklan 1 kohdassa säätämää määräaikaa on lykätty, niin että se on nyt sama kuin direktiivissä 96/35/EY eli 31. joulukuuta 1999. Neuvosto palauttaa mieliin, että uudella direktiivillä pyritään erityisesti yhdenmukaistamaan direktiivissä 96/35/EY säädetty tutkinnon järjestäminen ja sisältö, ja katsoi, että määräajan, johon mennessä uusi direktiivi olisi saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä, on tarkoituksenmukaista olla sama kuin direktiivin 96/35/EY, — komission muutetun ehdotuksen 9 artiklan 3 kohdan (yhteisen kannan 6 artikla), jossa säädetään seuraamusjärjestelmästä, poistaminen. C 36/6 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 8. 2. 2000 Neuvosto katsoi, että uuden direktiivin puitteissa ei seuraamusjärjestelmästä tapauksissa, joissa direktiiviä ei noudateta. tarvita säännöstä, jossa säädettäisiin IV. EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSET 1. Neuvoston ja komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset Neuvosto noudatti komission muutettua ehdotusta ja hyväksyi sisällön, vaikkakaan ei aina sanamuodon osalta seuraavat Euroopan parlamentin tarkistukset: — yhteisen kannan 1 artiklan 2 kohtaan on otettu tarkistus 1:n ensimmäinen osa, jossa muutetaan sanamuotoa niin, että mainitaan turvallisuusneuvonantajien toiminta-ala eli vaarallisten aineiden kuljetukset, — yhteisen kannan 1 artiklan 2 kohtaan on otettu tarkistus 1:n toinen osa, jonka tarkoituksena on täsmentää, että direktiivin säännöksissä esitetään minimivaatimukset, — yhteisen kannan 3 artiklan 1 kohdassa otetaan huomioon tarkistus 2, jonka tarkoituksena on täsmentää, mitä tietoja kokelaiden on osoitettava omaavansa hoitaakseen neuvonantajan tehtäviä, — yhteisen kannan 3 artiklan 1 kohdassa otetaan huomioon tarkistus 4, jonka tarkoituksena on säätää, että pakollista kirjallista tutkintoa voidaan täydentää suullisella osuudella, — yhteisen kannan 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa otetaan huomioon tarkistus 5, jonka tarkoituksena on muuttaa komission muutetun ehdotuksen 3 artiklan 5 kohdan a alakohtaa sen osoittamiseksi, että säädetyt vaatimukset, jotka koskevat direktiivin 96/35/EY liitteeseen II kuuluvilta aihealueilta olevia kysymyksiä, ovat vähimmäisvaatimuksia, — yhteisen kannan 3 artiklan 3 kohdan c alakohtaan on otettu tarkistus 7, jonka tarkoituksena on lisätä mahdollisuuksia, jotka jäsenvaltioilla on myöntää poikkeuksia tutkinnon aihealueiden määrän rajoittamiseksi ja tiettyjen erityistodistusten antamiseksi, — yhteisen kannan 5 artiklassa otetaan huomioon tarkistus 9, jonka tarkoituksena on tehostaa komission muutetun ehdotuksen 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua kysymysluetteloa koske- vaa tietojenvaihtoa (yhteisen kannan 3 artiklan 4 kohta), sillä siinä säädetään, että jäsenvaltiot toimittavat kyseisen luettelon komissiolle, joka tiedottaa siitä jäsenvaltioille. 2. Neuvoston hylkäämät Euroopan parlamentin tarkistukset a) Komission hylkäämät tarkistukset Neuvosto ei komission muutetun ehdotuksen mukaisesti hyväksynyt: — tarkistuksen 1 kolmatta osaa, jonka tarkoituksena on lisätä komission muutetun ehdotuksen 1 artiklan 2 kohtaan säännös, joka koskee sitä, että jäsenvaltiot ja ETA noudattavat vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta ammatillisesta koulutuksesta saatavan yhteisön mallin mukaisen todistuksen osalta. Neuvosto että kun kyse on direktiivin 96/35/EY liitteessä III olevan mallin mukaisesta EY-todistuksesta, lisäys olisi tarpeeton, 8. 2. 2000 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 36/7 — tarkistus 3, jonka tarkoituksena on lisätä komission muutetun ehdotuksen 3 artiklan 3 kohtaan säännös, jonka mukaan kokelaiden on osoitettava, että he pystyvät hoitamaan valtuutetun tehtäviä tekemällä lisäksi annettuun tapaukseen liittyvän tehtävän. Neuvosto palautti mieliin, että komission muutetun ehdotuksen 3 artiklan 5 kohdan b alakohdassa on jo vastaavanlainen säännös ja että se on yhteisen kannan 3 artiklan 3 kohdan b alakohdassa, — tarkistus 6, jonka tarkoituksena on lisätä komission muutetun ehdotuksen 3 artiklan 5 kohtaan uusi kohta, joka koskee todistuksen voimassaoloaikaa ja sen uusimista. Neuvosto palautti mieliin, että direktiivin 96/35/EY 6 artiklassa on jo vastaavanlainen säännös, — tarkistus 8, jonka tarkoituksena on täsmentää komission muutetun ehdotuksen 5 artiklan b kohdassa (yhteisen 4 artiklan 1 kohdan b alakohta) olevia vaatimuksia lisäämällä niihin tutkinnon järjestäjille velvoite mahdollistaa, että kokelaat käyttävät tutkinnon aikana tiettyjä asiakirjoja (sallitut asiakirjat). Neuvosto katsoi, että pyydetty lisäys sisältyy jo yleisempään käsitteeseen, josta säädetään sekä muutetussa ehdotuksessa että uudessa tekstissä, joka on kyseisen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa: ”tutkinnon järjestäjän ehdottamien, tutkintoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen erittely”. b) Komission hyväksymät tarkistukset — tarkistus 10, jonka tarkoituksena on mukauttaa komission muutetun ehdotuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja seuraamusten ilmoittamisaikoja. Yhteisen kannan 6 artiklaan ei oteta 9 artiklan 3 kohtaa. Neuvosto katsoi, että direktiivissä on parempi olla säätämättä seuraamuksia koskevista erityissäännöksistä (katso kohta III)


title: WRITTEN QUESTION No. 728/99 by José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL Structural Funds

eurovoc_concepts:
EU aid
Finland
Structural Funds
eligible region
gross domestic product
statistics
terms for aid

text: 21. 12. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 370/95 Currently, only the figures corresponding to the financial years 1994, 1995 and 1996 are available. What regions in Denmark does the Commission expect not to be classed as Objective 1 regions for this three-year period? (1) OJ C 176, 9. 6. 1998, p. 1. (1999/C 370/135) WRITTEN QUESTION E-0727/99 by José García-Margallo y Marfil (PPE) to the Commission (29 March 1999) Subject: Structural Funds The regions whose level of income per inhabitant is less than 75 % of that which corresponds to the average Community inhabitant are classed as ‘Objective 1 regions’ and are entitled to substantial Community aid. In order to work out whether this threshold has been crossed or not, the draft Council Regulation, COM(98) 0131 final (1), laying down general provisions on the Structural Funds, stipulates that the figures corresponding to the last three years on which Eurostat has information will be taken into account. Currently, only the figures corresponding to the financial years 1994, 1995 and 1996 are available. What regions in Sweden does the Commission expect not to be classed as Objective 1 regions for this three-year period? (1) OJ C 176, 9. 6. 1998, p. 1. (1999/C 370/136) WRITTEN QUESTION E-0728/99 by José García-Margallo y Marfil (PPE) to the Commission (29 March 1999) Subject: Structural Funds The regions whose level of income per inhabitant is less than 75 % of that which corresponds to the average Community inhabitant are classed as ‘Objective 1 regions’ and are entitled to substantial Community aid. In order to work out whether this threshold has been crossed or not, the draft Council Regulation, COM(98) 0131 final (1), laying down general provisions on the Structural Funds, stipulates that the figures corresponding to the last three years on which Eurostat has information will be taken into account. Currently, only the figures corresponding to the financial years 1994, 1995 and 1996 are available. What regions in Finland does the Commission expect not to be classed as Objective 1 regions for this three-year period? (1) OJ C 176, 9. 6. 1998, p. 1. (1999/C 370/137) WRITTEN QUESTION E-0729/99 by José García-Margallo y Marfil (PPE) to the Commission (29 March 1999) Subject: Structural Funds The regions whose level of income per inhabitant is less than 75 % of that which corresponds to the average Community inhabitant are classed as ‘Objective 1 regions’ and are entitled to substantial Community aid. In order to work out whether this threshold has been crossed or not, the draft Council Regulation, COM(98) 0131 final (1), laying down general provisions on the Structural Funds, stipulates that the figures corresponding to the last three years on which Eurostat has information will be taken into account


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 708/99 af José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL Strukturfondene

eurovoc_concepts:
Extremadura
OSCE
Structural Funds
economic statistics
eligible region
gross domestic product
less-favoured region
regional aid
regional economy
underground economy

text: C 348/120 De Europæiske Fællesskabers Tidende DA 3. 12. 1999 Generaldirektøren for EF’s statistiske kontor EUROSTAT oplyste på mødet i Europa-Parlamentets Underudvalg om Monetær Politik den 17. februar 1999, at der i de statistiske oplysninger for årene 1994, 1995 og 1996 også var medtaget tal for den uformelle økonomi i de analyserede regioner, uden at han dog præciserede, hvilke kriterier der var anvendt for at anslå eller vurdere denne type aktiviteter. Hvilken andel af de regionale indtægter henhører under henholdsvis den uformelle og den formelle økonomi i den autonome region Castilla la Mancha for hvert af disse år? (1) EFT C 176 af 9. 6. 1998, s. 1. (1999/C 348/158) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0707/99 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (26. marts 1999) Om: Strukturfondene Regioner, hvis købekraftstandarder er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, klassificeres som »mål 1-regioner« og modtager betydelige EF-støttemidler. Beregningen af, hvorvidt dette loft er overskredet eller ej, foretages som fastsat i forslag til Rådets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene, KOM(98)0131 (1), på grundlag af EUROSTATs statistiske oplysninger for de seneste tre år. Generaldirektøren for EF’s statistiske kontor EUROSTAT oplyste på mødet i Europa-Parlamentets Underudvalg om Monetær Politik den 17. februar 1999, at der i de statistiske oplysninger for årene 1994, 1995 og 1996 også var medtaget tal for den uformelle økonomi i de analyserede regioner, uden at han dog præciserede, hvilke kriterier der var anvendt for at anslå eller vurdere denne type aktiviteter. Hvilken andel af de regionale indtægter henhører under henholdsvis den uformelle og den formelle økonomi i den autonome region Catalonien for hvert af disse år? (1) EFT C 176 af 9. 6. 1998, s. 1. (1999/C 348/159) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0708/99 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (29. marts 1999) Om: Strukturfondene Regioner, hvis købekraftstandarder er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, klassificeres som »mål 1-regioner« og modtager betydelige EF-støttemidler. Beregningen af, hvorvidt dette loft er overskredet eller ej, foretages som fastsat i forslag til Rådets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene, KOM(98) 0131 (1) på grundlag af EUROSTATs statistiske oplysninger for de seneste tre år. Generaldirektøren for EF’s statistiske kontor EUROSTAT oplyste på mødet i Europa-Parlamentets Underudvalg om Monetær Politik den 17. februar 1999, at der i de statistiske oplysninger for årene 1994, 1995 og 1996 også var medtaget tal for den uformelle økonomi i de analyserede regioner, uden at han dog præciserede, hvilke kriterier der var anvendt for at anslå eller vurdere denne type aktiviteter. Hvilken andel af de regionale indtægter henhører under henholdsvis den uformelle og den formelle økonomi i den autonome region Extremadura for hvert af disse år? (1) EFT C 176 af 9. 6. 1998, s. 1


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 764/99 von Alexandros ALAVANOS Versäumnis Griechenlands, Urteile des Gerichtshofes zur Gewässerverschmutzung in nationales Recht umzusetzen

eurovoc_concepts:
Greece
aquatic environment
dangerous substance
infringement of EU law
judgment of the Court (EU)
water pollution


title: WRITTEN QUESTION No. 738/99 by Alessandro DANESIN Negotiations on Slovenia's accession to the European Union

text: 3. 12. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 348/125 (1999/C 348/169) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0738/99 esittäjä(t): Alessandro Danesin (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Neuvottelut Slovenian liittymisestä Euroopan unioniin Kiitos hallinnollisten elintensä, niiden poliittisen vakauden ja taloudellisen luotettavuuden, Slovenia vaikuttaa joiden kanssa Euroopan unioni aloitti olevan niiden ensimmäisen ryhmän kuuden valtion joukossa, liittymisneuvottelut jo maaliskuussa 1998 (vaikka Eurooppa-sopimus tuli voimaan vasta 1. helmikuuta). Vielä ei kuitenkaan ole ratkaistu kysymystä siitä, kuinka Slovenian alueella aina läsnä olleelle italialaiselle vähemmistölle palautetaan sille kuuluva omaisuus (tällaista takavarikointia tapahtuu edelleen, vaikkakin vähäisemmässä määrin, ja se oli Jugoslavian edellisen hallinnon häikäilemättömän pakkolunastuspolitiikan kohteena). Kiistan aihe on jatkuvasti selvää syrjintää italialaisen vähemmistön oikeuksia kohtaan huolimatta Italian ja Slovenian hallitusten yrityksistä selvittää asiaa, ja Euroopan unionin ja Slovenian välisten uusien suhteiden valossa asia vaikuttaa vielä epäoikeudenmukaisemmalta ottaen huomioon, että liittymisneuvottelut ovat käynnissä. On totta, että Eurooppa-neuvoston Kööpenhaminassa vuonna 1993 vahvistamien niiden liittymiskriteerien joukossa, jotka jäsenyyttä hakevien valtioiden tulisi täyttää jo ennen liittymistä, on vain yksi poliittinen kriteeri vähemmistöjen oikeuksien täysipainoisesta kunnioittamisesta, mutta se koskee myös menneisyydessä taka- varikoidun omaisuuden jakamista. 1. Onko Euroopan komissio tietoinen tästä vielä ratkaisemattomasta kysymyksestä? 2. Onko komissio jo ottanut asian esille Slovenian viranomaisten kanssa käymissään keskusteluissa (juuri näinä päivinä on tarkoitus pitää assosiointineuvoston ensimmäinen kokous)? 3. Katsooko komissio, että neuvottelujen tuloksen olisi riiputtava tämän asian ratkaisemisesta? Komission jäsenen Hans van den Broekin komission puolesta antama vastaus (7. toukokuuta 1999) Komissio on tietoinen siitä, että yksityistäminen toteutuu Sloveniassa erittäin hitaasti. Komissio ei sen sijaan ole tietoinen yksityistämiseen liittyvästä italialaisen vähemmistön syrjinnästä Sloveniassa. Nykyiseen yksityis- tämistä koskevaan lakiin ei sisälly tällaista syrjintää. Lain mukaan italialaiseen vähemmistöön kuuluvilla asukkailla on tasavertaiset oikeudet, kun he hakevat Slovenian kansalaisuutta. Yksityistämisestä keskusteltiin Slovenian viranomaisten kanssa yleisesti yhteisön ja Slovenian välisen assosi- aatiokomitean kokouksessa Ljubljanassa 25. maaliskuuta 1999. Viranomaiset antoivat ajantasaistetut tiedot tilanteesta. Edeltävään viitaten liittymisneuvottelujen ehtoihin ei ole tarpeen tehdä muutoksia. (1999/C 348/170) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0739/99 esittäjä(t): Alessandro Danesin (PPE) komissiolle (29. maaliskuuta 1999) Aihe: Tutkintojen tunnustaminen EU:ssa Ainakin kahdessa tapauksessa Saksassa, Hessenissä ja Ala-Saksissa, paikallisessa laissa (lakimiehen ammatin harjoittamisesta annetut lait, 231 art. ja 5 art. ) säädetään, että ammatin harjoittamisen edellytyksenä on oltava Saksan liittotasavallassa suoritettu tutkinto


title: PREGUNTA ESCRITA n. 757/99 del Nikitas KAKLAMANIS Euroopan komission myöntämä rahoitus

eurovoc_concepts:
Cyprus
EU financing
European Commission
Türkiye
accession to the European Union
military occupation
non-governmental organisation
occupied territory
settlement of disputes

text: C 348/128 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 3. 12. 1999 Durante el presente período de programación estructural 1994-1999, el tamaño total de la flota pesquera comunitaria ha disminuido, aproximadamente, en un 13 % en tonelaje y en un 11 % en potencia, tal y como consta en los informes anuales que la Comisión presenta al Consejo y el Parlamento sobre los programas de orientación plurianuales. En su propuesta de intervención con finalidad estructural en el sector de la pesca (1), objeto actual de debate en el Consejo y el Parlamento, la Comisión propone que se continúe con el plan de paralización definitiva y unas condiciones complementarias de concesión de ayudas para la renovación de la flota. Del mismo modo, la Comisión propone que los Estados Miembros deban probar que las ayudas públicas son necesarias para alcanzar los objetivos fijados y, en concreto, que sin ellas la flota pesquera en cuestión no podría ser renovada o modernizada, así como que las medidas previstas no amenazan el equilibrio duradero de los recursos pesqueros. Además, debe establecerse un régimen permanente de control de la renovación de la flota en todos los Estados miembros. La financiación comunitaria se concede dentro del contexto de los programas estructurales nacionales, presentados por los Estados Miembros y aprobados por la Comisión. Por otra parte y de acuerdo con el principio de subsidiariedad, estos programas pueden incluir una serie de disposiciones adicionales que fomenten una gestión adecuada de los recursos marinos desde un enfoque local. (1) DO C 16 de 21. 1. 1999. (1999/C 348/173) PREGUNTA ESCRITA E-0756/99 de Nikitas Kaklamanis (UPE) a la Comisión (29 de marzo de 1999) Asunto: Subvenciones de la Comisión Europea ¿Puede indicar la Comisión si ha subvencionado alguna vez, por un medio cualquiera, a «organizaciones» que se ocupan de «proteger los derechos» de la minoría musulmana de Tracia Occidental? En caso afirmativo, ¿cuáles fueron las sumas exactas concedidas? Respuesta de la Sra. Wulf-Mathies en nombre de la Comisión (27 de abril de 1999) Según la información facilitada por el Estado miembro a la Comisión durante las reuniones del Comité de seguimiento del programa operativo «Macedonia oriental y Tracia», este programa no ha financiado hasta el momento ninguna organización para la protección de los derechos de la minoría musulmana de Tracia occidental. (1999/C 348/174) PREGUNTA ESCRITA E-0757/99 de Nikitas Kaklamanis (UPE) a la Comisión (29 de marzo de 1999) Asunto: Subvenciones de la Comisión Europea ¿Puede indicar la Comisión si ha subvencionado (desde 1995 y hasta la fecha), por un medio cualquiera, a «organizaciones» o «instituciones» con sede en la zona ocupada de Chipre? En caso afirmativo, ¿de cuáles se trata, cuándo se efectuaron las subvenciones y cuál fue su importe exacto? Respuesta del Sr. van den Broek en nombre de la Comisión (15 de abril de 1999) La Comisión, por invitación del Consejo, como consta en las conclusiones del Consejo de 6 de marzo de 1995, emprendió una serie de actividades para informar a la comunidad turcochipriota de las ventajas derivadas de la adhesión a la Comunidad


title: PREGUNTA ESCRITA n. 738/99 del Alessandro DANESIN Neuvottelut Slovenian liittymisestä Euroopan unioniin

text: 3. 12. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 348/125 (1999/C 348/169) PREGUNTA ESCRITA E-0738/99 de Alessandro Danesin (PPE) a la Comisión (29 de marzo de 1999) Asunto: Negociaciones de adhesión de Eslovenia a la Unión Europea Gracias al verdadero progreso de sus instituciones, su estabilidad política y fiabilidad económica, Eslovenia es uno de los seis países del primer grupo (prioritario) con los que la Unión Europea entabló las negociaciones de adhesión en marzo de 1998 (aunque el Acuerdo Europeo haya entrado en vigor el 1 de febrero). No obstante, todavía no se ha resuelto el acuerdo para la restitución de las propiedades de la minoría italiana residente desde siempre en su territorio (la práctica de la confiscación sigue existiendo, aunque en menor medida, y ha sido objeto de una arrogante política de expropiaciones por parte del anterior régimen yugoslavo). El motivo del litigio sigue constituyendo una discriminación evidente de los derechos de la minoría italiana, a pesar de los acuerdos entre el Gobierno italiano y el esloveno y, vistas las nuevas relaciones entre la Unión Europea y Eslovenia resulta todavía más injustificado en el marco de unas negociaciones de adhesión. Es cierto que entre los criterios de adhesión establecidos durante el Consejo Europeo de Copenhague celebrado en 1993 y que los países candidatos han de respetar desde antes de la adhesión figura un solo criterio político, es decir, el pleno respeto de los derechos de las minorías, pero también la compensación por las confiscaciones sufridas en el pasado. 1. 2. ¿Está la Comisión al corriente de esta cuestión aún sin resolver? ¿La ha tenido presente en sus coloquios con las autoridades eslovenas (precisamente en estos días se celebrará la primera reunión ministerial de asociación)? 3. ¿Estima oportuno que la evolución de las negociaciones dependa de su solución? Respuesta del Comisario van den Broek en nombre de la Comisión (7 de mayo de 1999) La Comisión es consciente de que el proceso de desnacionalización en Eslovenia está avanzando muy lentamente. La Comisión no tiene conocimiento de ninguna discriminación de la minoría italiana en Eslovenia en el proceso de desnacionalización. La actual ley sobre desnacionalización no prevé ninguna discriminación de esta clase y según ella los miembros de la minoría italiana disfrutan de derechos iguales a los propios de la ciudadanía eslovena. El problema general del proceso de desnacionalización se discutió recientemente con el Gobierno esloveno en la reunión del Comité de Asociación Comunidad-Eslovenia celebrada en Liubliana el 25 de marzo de 1999 y el Gobierno proporcionó información actualizada sobre la situación de este proceso. Por ello no hay ninguna necesidad de alterar el curso de las negociaciones de adhesión. (1999/C 348/170) PREGUNTA ESCRITA E-0739/99 de Alessandro Danesin (PPE) a la Comisión (29 de marzo de 1999) Asunto: Reconocimiento de diplomas en la UE En al menos dos Estados federados de Alemania (Hesse y Baja Sajonia), la legislación local (art. 231 y art. 5 relativos a la práctica legal, respectivamente) establece como requisito fundamental para la admisión a la práctica de abogado la obtención del diploma en la República Federal de Alemania


title: PREGUNTA ESCRITA n. 779/99 del Cristiana MUSCARDINI Yksityistäminen ja meijerialan monopolit

eurovoc_concepts:
EU control
European Commission
Italy
competition law
dairy industry
dominant position
economic concentration
merger control
monopoly
privatisation


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 760/99 van Roberto SPECIALE Burger- en politieke rechten op Cuba

eurovoc_concepts:
Cuba
civil rights
democracy
dissidence
freedom of expression
freedom of opinion
imprisonment
political rights
right to demonstrate
the EU's international role

text: 3. 12. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 348/129 De Commissie heeft, uitgaande van dit verzoek, in overleg met de Cypriotische regering, voor de beide gemeenschappen zowel op als buiten het eiland activiteiten gesponsord die tot een beter begrip van de Unie en haar beleidsmaatregelen hebben geleid alsook tot een versterking van rechtstreekse contacten tussen de twee gemeenschappen op Cyprus. De Commissie heeft evenwel geen „instellingen” of „organisaties” gefinancierd die in het noordelijk deel van Cyprus zijn gevestigd. (1999/C 348/175) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0760/99 van Roberto Speciale (PSE) aan de Commissie (29 maart 1999) Betreft: Burger- en politieke rechten op Cuba Dezer dagen is op Cuba een „proces” begonnen tegen vier politieke dissidenten die al meer dan anderhalf jaar rechteloos vastzitten. Tegelijkertijd zijn er uit voorzorg tientallen dissidenten aangehouden of gearresteerd, blijkbaar om elk protest in het openbaar te verhinderen. Aan deze mensen (intellectuelen en journalisten) wordt ten laste gelegd dat zij hun mening hebben gegeven en in het bijzonder dat ze een tekst hebben gepubliceerd met de veelzeggende titel „Het Vaderland is van iedereen”. 1. Wat heeft de Commissie gedaan en wat gaat zij doen om de Cubaanse autoriteiten aan het verstand te brengen dat de EU sterk gekant is tegen een methode die elementaire burger- en politieke rechten met voeten treedt, en om aan te dringen op vrijlating der dissidenten? 2. Wat wil de Commissie doen om opnieuw krachtig aan te dringen op intrekking van de irrationele en schadelijke economische blokkade die de VS nu al 40 jaar opwerpt tegen het openstellen van de Cubaanse samenleving 6 zoals het Europees Parlement herhaaldelijk duidelijk heeft gesteld 6 voor politieke pluriformiteit en vrijheid van woord en geschrift? Antwoord van de heer Pinheiro namens de Commissie (21 april 1999) De leden van de „interne dissidentengroep”, de heren Vladimiro Roca, Felix Antonio Bonne, René Gomez en mevrouw Marta Roque, werden door de Cubaanse rechter veroordeeld tot respectievelijk vijf, vier, vier en drie en een half jaar gevangenisstraf omdat ze gebruik hebben gemaakt van de vrijheid van meningsuiting, één van de algemeen erkende rechten. Onmiddellijk na de bekendmaking van het vonnis heeft de Unie uiting gegeven aan haar diepe teleurstelling over de veroordeling en de omstandigheden waarin het proces zich heeft afgespeeld en heeft ze verzocht om een snelle vrijlating van de vier betrokken personen. Overeenkomstig het gemeenschappelijk standpunt van 2 december 1996 zal de Commissie alle beschikbare middelen in werking blijven stellen om de overgang naar pluralistische democratie en de eerbiediging van de mensenrechten en de fundamentele vrijheden sterk aan te moedigen. Verder volgt de Commissie enerzijds de naleving van de mensenrechten op Cuba op de voet en neemt ze deel aan de politieke dialoog die de Unie met Cuba voert. Anderzijds voorziet ze in de humanitaire hulp en een gerichte economische samenwerking teneinde de openstelling van de Cubaanse economie te bevorderen. (1999/C 348/176) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-0763/99 van Petrus Cornelissen (PPE) aan de Commissie (11 maart 1999) Betreft: Lawinerampen in de Alpen Is de Commissie voornemens een bijdrage te leveren aan de discussie over mogelijke maatregelen om de 1. kans op en de gevolgen van lawinerampen in de Alpen zoveel mogelijk te beperken?


title: 1999 m. kovo 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 718/1999 dėl Bendrijos laivyno pajėgumo politikos skatinti vidaus vandenų transportą

eurovoc_concepts:
carriage of goods
chartering
inland waterway fleet
inland waterway shipping
transport regulations

text: 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 31999R0718 1999 4 2 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 718/1999 1999 m. kovo 29 d. dėl Bendrijos laivyno pajėgumo politikos skatinti vidaus vandenų transportą 271 L 90/1 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (2), priemone, kaip nurodyta Direktyvos 96/75/EB (5) 1 straipsnyje; kadangi būtina imtis priemonių, kad nuo 1990 m. naudotų pašalinimo iš apyvartos schemų rezul- tatai nebūtų sunaikinti dėl to, jog iškart nustojus galioti pirmiau paminėtai taisyklei bus imti eksploatuoti nauji pajėgumai; kadangi todėl būtina išlaikyti taisyklės „sena už nauja“ galiojimą ne ilgesniam kaip ketverių metų lai- kotarpiui, palaipsniui mažinant koeficientus iki nulio pereigai apsaugoti ir Bendrijos rinkos intervencijos eta- pui užbaigti; kadangi taip pat svarbu išlaikyti priemonę „sena už nauja“ Bendrijos laivynų pajėgumui reguliuoti praėjus tiems ketveriems metams, tačiau kaip atsarginį nulinės padėties mechanizmą, kurį būtų galima vėl panaudoti tik atsiradus rimtų sutrikimų rinkoje, nuro- dytų Direktyvos 96/75/EB 7 straipsnyje; laikydamasi Sutarties 189 straipsnio c punkte išdėstytos pro- cedūros (3), (3) (1) (2) kadangi Reglamentu (EEB) Nr. 1101/89 (4) buvo priimti procedūros nuostatai dėl vidaus vandenų sektoriaus struktūrinio gerinimo, skirtos laivynams, plaukiojantiems Belgijos, Vokietijos, Prancūzijos, Liuksemburgo, Nyder- landų ir Austrijos susietais vidaus vandenų kelių tinklais; kadangi to reglamento tikslas buvo sumažinti pertekli- nius vidaus vandenų laivynų pajėgumus Bendrijos lygiu koordinuojamomis laivų pašalinimo iš apyvartos sche- momis; kadangi tas reglamentas nustoja galioti 1999 m. balandžio 28 d. ; kadangi viena iš tokių struktūrinio gerinimo procedūras palaikančių priemonių, skirta tam, kad nepablogėtų esamų perteklinių pajėgumų padėtis arba neatsirastų papildomų perteklinių pajėgumų, – taisyklė „sena už nauja“ pasirodė būtina vidaus vandenų rinkos veiklai subalansuoti; kadangi, atsiradus svarbių sutrikimų minė- toje rinkoje, ši taisyklė lieka ir pagrindine intervencijos (4) (1) OL C 320, 1998 10 17, p. 4 ir OL C 15, 1999 1 20, p. 15. (2) Nuomonė pareikšta 1998 m. gruodžio 2 d. (OL C 40, 1999 2 15, p. 47). (3) 1998 m. gruodžio 3 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 398, 1998 12 21), 1998 m. gruodžio 21 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 55, 1999 2 25) ir 1999 m. vasario 25 d. Europos Parlamento sprendimas (dar neskelbtas Oficialiajame leidinyje). (4) OL L 116, 1989 4 28, p. 25. Reglamentas paskutinį kartą pakeistas 1998 m. balandžio 2 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 742/98 (OL L 103, 1998 4 3, p. 3). kadangi būtina atidžiai kontroliuoti naujų perteklinių pajėgumų atsiradimą visose vidaus vandenų transporto rinkos šakose; kadangi todėl yra svarbu, kad priimtos priemonės būtų taikomos visur ir būtų taikomos visiems krovininiams laivams ir stūmikams; kadangi tokios prie- monės neturi būti taikomos laivams, kurie nedidina per- teklinių pajėgumų, sujungtų vidaus vandenų tinkluose, nes dirba tik uždarose nacionalinėse arba tarptautinėse rinkose, laikyti ir turi būti sudaryta galimybė išimtimi laivus, kurių dedveito tonažas yra mažesnis kaip 450 tonų ir todėl jie taip pat nedidina perteklinių pajėgumų; kadangi privatiems laivynams, vykdantiems operacijas savo sąskaita, priešingai, išimties taikyti negalima dėl jų poveikio transporto rinkoms; kadangi bendras požiūris, leidžiantis valstybėms narėms imtis bendrų priemonių siekiant to paties tikslo, yra sine qua non pajėgumams reguliuoti; kadangi Reglamentu (EEB) Nr. 1101/89 numatytų pašalinimo iš apyvartos fondų lėšos vidaus vandenų kelių turinčioms valstybėms narėms turi būti teikiamos toliau, tik naujai paskirčiai, ir jomis turi būti taikoma taisyklė „sena už nauja“; kadangi perteklinės lėšos, likusios iš tos pramonės šakos įmokų į struktūrinio gerinimo schemas, vykdytas iki 1999 m. fondą, balandžio 28 d. , sujungtą su pirmiau minėtais fondais; turi būti padėtos į rezervinį (5) 1996 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 96/75/EB dėl Bendrijos nacionalinio ir tarptautinio vidaus vandenų transporto fraktavimo ir kainodaros sistemų (OL L 304, 1996 11 27, p. 12). 272 (5) (6) (7) (8) (9) LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. į esminius skys- kadangi, atsižvelgiant takrūvių laivų ir stūmikų rinkų skirtumus, patartina kiekviename fonde išskirti atskiras sausakrūvių laivų, tanklaivių ir stūmikų sąskaitas; sausakrūvių, kadangi vykdant su Sutartimi suderinamą ekonominę strategiją atsakomybė už pajėgumų reguliavimą visų pirma tenka sektoriuje veikiančioms įmonėms; kadangi dėl to įvestų priemonių išlaidas turi padengti vidaus van- denų sektoriaus įmonės; kadangi toks pajėgumų regulia- vimas reiškia, kad taip išdėstomos sąlygos, kuriomis būtų teikiamos paraiškos leisti pradėti eksploatuoti tam tikrus naujus pajėgumus visiškai neužkertant kelio patekti į rinką; kadangi įmanoma apriboti tokių sąlygų trukmę bei poveikį ir lanksčiai jas priderinti prie rinkos tendencijų, tačiau santykiai per ketverius metus, prade- dant nuo 1999 m. balandžio 29 d. , privalo būti sumažinti iki nulio; kadangi santykiui pasiekus nulį tai- syklei „sena už nauja“ skirtą reguliavimo mechanizmą reikia išlaikyti kaip atsarginį; kadangi vadovaujantis tai- sykle „sena už nauja“ sumokėtosios įmokos turi būti sudėtos į rezervinį fondą ir gali būti naudojamos pašali- nimo iš apyvartos išmokoms mokėti, jei paaiškės, kad intervencija įsikišti į rinką būtina; kadangi pageidautina užtikrinti, kad šiame reglamente nustatytos priemonės ir jų vykdymas neiškreiptų konku- rencijos arba nekiltų tokia grėsmė, ypač teikiant tam tik- roms įmonėms didesnę pirmenybę, nei to reikalauja bendri interesai; kadangi siekiant nustatyti atitinkamoms įmonėms panašias konkurencijos sąlygas, turi būti nusta- tyti vienodi dydžiai ir terminai specialiosioms įmokoms į fondus, skirtus naujiems laivams statyti ir pašalinimo iš rinkos taptų būtinos dėl rimtų rinkos sutrikimų ir laikantis Direkty- vos 96/75/EB 8 straipsnyje nurodytos tvarkos; išmokoms mokėti, įmokos tokios jei kadangi vidaus vandenų kelių laivynai yra Bendrijos lai- vynai, sprendimus dėl šio pajėgumų reguliavimo mecha- nizmo reikia priimti Bendrijos lygiu; kadangi teisė pri- imti tokius sprendimus, kontroliuoti jų vykdymą ir sau- goti šiame reglamente išdėstytas konkurencijos sąlygas turi būti suteikta Komisijai; kadangi svarbu, kad Komi- sija priimtų tokius sprendimus pasitarusi su valstybėmis narėmis ir organizacijomis, Bendrijos lygiu atstovaujan- čiomis vidaus vandenų transportui; kadangi modernizuojant ir restruktūrizuojant Bendrijos laivynus aplinkai bei saugai palankia kryptimi būtina numatyti socialines priemones, skirtas padėti darbuoto- jams, pageidaujantiems palikti vidaus vandenų kelių pra- monės šaką ar įsigyti kvalifikaciją, kurios reikia darbui ir įmonių sambūrių kituose sektoriuose gauti, be to, skirtas darbuotojų sukūrimą skatinančias priemones, su technikos kvalifikacijai kelti pažanga skatinti, laivų suderinimui ir PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Vidaus vandenų kelių laivams, naudojamiems vežti prekes tarp dviejų ar daugiau taškų vidaus vandenų keliais valstybėse narėse, taikoma šiame reglamente išdėstyta Bendrijos laivyno pajėgumų politika. Ne ilgesniam kaip ketverių metų laikotarpiui, pradedant nuo 1999 m. balandžio 29 d. , šia pajėgumų politika nustatomos sąlygos, kuriomis pradedami eksploatuoti nauji pajėgumai lai- kantis šio reglamento nuostatų. 2 straipsnis Šis reglamentas taikomas krovininiams laivams ir stūmi- 1. teikiantiems transporto paslaugas savo sąskaita arba kams, ir registruotiems valstybėje samdos pagrindais ar už atlygį, narėje, arba jei ne registruotiems, tai valdomiems valstybėje narėje įsisteigusios įmonės. Šiame reglamente „įmonė“ — tai fizinis arba juridinis asmuo, vykdantis nepramoninę arba pramoninę ekonominę veiklą. 2. Šis reglamentas netaikomas: a) laivams, išskirtinai plaukiojantiems nacionaliniais vandenų keliais, nesusijusiais su kitais vandenų keliais Bendrijoje; b) laivams, kurie dėl savo matmenų negali išplaukti iš nacio- nalinių vandenų kelių, kuriais ir negali įplaukti į kitus Bendrijos vandenų kelius (įkalinti laivai), su sąlyga jei tokie laivai negali konkuruoti su laivais, kuriems taikomas šis reglamentas; jie plaukioja, c) laivams, dirbantiems išimtinai Dunojuje (ir jo intakuose) iki Kelheimo miesto ir neišplaukiantiems iš jo; d) stūmikams, kurių varomoji jėga ne didesnė kaip 300 kilo- vatų; e) vidaus vandenų kelių jūrų laivams ir laivu pervežamoms baržoms, išskirtinai naudojamoms tarptautinio arba nacio- nalinio transporto operacijoms reisuose, kurių metu per- plaukiama jūra; 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 273 f) laivams, naudojamiems išimtinai prekėms sandėliuoti, t. y. laivams, skirtiems pakrauti ir po to iškrauti krovinius toje pačioje vietoje; fondą galima naudoti vykdant 8 straipsnyje Rezervinį 5. nurodytas priemones, jei to vienbalsiai reikalauja vidaus van- denų transportui atstovaujančios organizacijos. Tokiu atveju priemonės turi būti vykdomos Bendrijos lygiu. g) dugno gilinimo įrangai, pvz. , gruntovežėms baržoms, pon- tonams ir plūdriajai tokia įranga statybos nenaudojama kroviniams vežti pagal 1 straipsnio api- brėžimą; įrangai, jei h) keltams; Fondai 6. teikia savitarpio finansinę paramą atskiroms sąskaitoms, minėtoms šio straipsnio 3 dalies pirmojoje pastrai- poje. Tai galioja visoms išlaidoms ir visam finansavimui, nuro- dytiems 3 dalies antrojoje pastraipoje taip, kad būtų galima užtikrinti vienodą požiūrį į visus vežėjus, kuriems taikomas šis reglamentas, nepaisant to, kuriam fondui priklauso laivas. i) laivams, teikiantiems pelno neduodančias viešasias paslau- gas. Atitinkamos valstybės narės toliau administruoja Regla- 7. mento (EEB) Nr. 1101/89 3 straipsnyje nurodytą fondą iki bus įkurtas naujas fondas, nurodytas šio straipsnio 1 dalyje. 3. Kiekviena atitinkama valstybė narė tokia prasme kaip var- tojama 3 straipsnio 1 dalyje gali netaikyti šio reglamento lai- vams, kurių dedveito tonažas mažesnis kaip 450 tonų. Jei vals- tybė narė pasinaudoja šia teise, ji per šešis mėnesius apie tai informuoja Komisiją; Komisija informuoja kitas valstybes nares. 3 straipsnis 1. Kiekviena valstybė narė, kurios vidaus vandenų keliai yra susiję su kitos valstybės narės vidaus vandenų keliais, ir kurios laivyno tonažas didesnis kaip 100 000 tonų (toliau — atitinka- mos valstybės narės), vadovaudamasi savo nacionalinės teisės aktais iš savo administravimo išteklių sukuria Vidaus vandenų fondą (toliau — fondas). Fondą administruoja kompetentingos atitinkamos vals- 2. tybės narės valdžios institucijos. Kiekviena valstybė narė įtrau- kia į šio fondo administravimą savo vidaus vandenų kelių vežėjams atstovaujančias organizacijas. Kiekvieną fondą sudaro trys atskiros sąskaitos: viena sau- 3. sakrūviams laivams, kita tanklaiviams, o trečia stūmikams. Rezervinis fondas finansuojamas: 4 straipsnis importuoti 1. Laivus, kuriems taikomas šis reglamentas, ar jie būtų nau- šalies arba turintys jai pastatyti, išplaukti iš vandenų kelių, paminėtų 2 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktuose, galima pradėti eksploatuoti su sąlyga (taisyklė „sena už nauja“), kad ketinamo pradėti eksploatuoti laivo savi- ninkas: trečiosios iš — pašalina iš apyvartos laivus, kurių tonažas atitinka Komisi- tarp senų ir naujų laivų tonažo, jos nustatytą santykį negaudamas pašalinimo iš apyvartos išmokos, arba — sumoka į fondą, kuruojantį naująjį laivą, arba į laivo savi- ninko pagal 5 straipsnio 2 dalyje nurodytas sąlygas pasi- rinktą fondą specialiąją įmoką, atitinkančią pirmiau minėtą santykį, arba, jei savininkas pašalina iš apyvartos mažesnį tonažą, nei reikia pagal minėtąjį santykį, sumoka skirtumą tarp naujojo laivo tonažo ir pašalintojo iš apyvartos tonažo. 2. Skirtingiems rinkos sektoriams, t. y. sausakrūviams lai- vams, tanklaiviams ir stūmikams, gali būti nustatytas skirtingo dydžio santykis. — perteklinėmis lėšomis, likusiomis iš iki 1999 m. balandžio 28 d. vykdytų struktūrinio gerinimo schemų, kurias sudaro vien tik šios pramonės šakos finansiniai įnašai, Santykis nuolatos mažinamas, kad kuo greičiau ir reguliariais etapais būtų sumažintas iki nulio ne vėliau kaip iki 2003 m. balandžio 29 d. — specialiomis įmokomis, nurodytomis 4 straipsnyje, Kai santykis pasieks nulį, šios procedūros tampa atsarginiu mechanizmu ir jomis galima pasinaudoti tik rinkoje įvykus rimtų sutrikimų kaip numatyta 6 straipsnyje. — finansiniais ištekliais, kurie gali būti suteikti rinkoje atsira- dus rimtų sutrikimų, kaip nurodyta Direktyvos 96/75/EB 7 straipsnyje. Laivo savininkas turi turėti galimybę pasirinkti mokėti 3. specialiąją įmoką ar pašalinti iš apyvartos senus laivus: 4. Rezervinį fondą galima naudoti su tinkamomis priemonė- mis, nurodytomis Direktyvos 96/75/EB 7 straipsnyje, ir ypač vykdant Bendrijos lygiu organizuotas gerinimo priemones lai- kantis 6 dalyje ir 6 straipsnyje nurodytos tvarkos. — tuomet, kai firma pateikia naujo laivo statybos užsakymą arba pateikia paraišką importui, su sąlyga, kad laivas prade- damas eksploatuoti ne vėliau kaip per dvylika mėnesių po to, arba 274 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 07/4 t. — tuomet, kai naujas ar importuotas laivas pradedamas eks- ploatuoti. Pasirinktas laikas turi būti nurodytas užsakant arba pateikiant paraišką importuoti laivą. Už laivus, registruotus ne atitinkamose valstybėse narėse, 2. arba neregistruotus laivus, kuriuos naudoja ne atitinkamose valstybėse narėse įsisteigusios įmonės, specialioji įmoka laivo savininko pasirinkimu mokama į vienoje iš atitinkamų valsty- bių narių įsteigtą fondą. Kompensuoti tonažą pašalinant iš apyvartos pateiktas laivas turi būti pašalintas iš apyvartos prieš pradedant eksploatuoti naująjį laivą. 6 straipsnis Pradedamų naudoti laivų savininkai, kurie pašalino iš apyvartos didesnį už būtinąjį tonažą, už tai negauna piniginės kompensa- cijos. Bet kuri atitinkama valstybė narė gali leisti priskaičiuoti prie kompensacinio tonažo, t. y. laikyti pašalintais iš apyvartos lai- vus, kurie yra galutinai pašalinami iš rinkos, atiduodant juos eksploatuoti ne kroviniams vežti, o kitiems tikslams, pvz. , humanitariniams tikslams skirtus laivus, laivus-muziejus, laivus, skirtus ne Europos besivystančioms šalims arba atiduotus nau- doti pelno nesiekiančioms organizacijoms. Ji turi pranešti apie tai Komisijai, kuri informuoja kitas atitinkamas valstybes nares. Rinkoje atsiradus rimtų sutrikimų, apibrėžtų Direktyvos 96/75/ EB 7 straipsnyje, ir valstybės narės prašymu, pateikusi savo nuomonę minėtos direktyvos 8 straipsnyje nurodytam komite- tui ir laikydamasi tame pačiame straipsnyje nustatytos tvarkos, Komisija, laikydamasi minėtos direktyvos 7 straipsnio nuostatų, gali tam tikram laikotarpiui atnaujinti taisyklės „sena už nauja“ galiojimą kartu imdamasi arba nesiimdama struktūrinio geri- nimo priemonių. Jeigu imamasi tokių struktūrinio gerinimo priemonių, 2 straipsnio 1 dalyje nurodytų laivų savininkai, kurie pašalina iš apyvartos, t. y. visiškai suardo laivo korpusą, o stūmikų atveju – sunaikina korpusą ir variklį, gali gauti Komisijos nustatyto dydžio pašalinimo iš apyvartos išmoką 7 straipsnyje išdėstyto- mis sąlygomis iš laivą kuruojančio fondo, jei jame yra lėšų. Stūmikams sąvoka „tonažas“ keičiama į sąvoką „varomoji 4. jėga“. Tačiau tokios išmokos gali būti išmokėtos tik už laivus, kurių savininkai įrodo, jog jie sudaro veikiančiojo jų laivyno dalį, t. y. : 1 dalyje išdėstytos sąlygos taip pat galioja, jei pajėgumai 5. padidėja pailginus laivą arba pakeitus stūmikų variklius. — už laivus, kurie yra geros darbinės būklės, ir 6. Pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis ir vidaus van- denų transportui Bendrijos lygiu atstovaujančiomis organizaci- leisti neįtraukti specializuotų laivų į šio jomis, Komisija gali straipsnio 1 dalies taikymo sritį. — už laivus, kuriems savininkas turi galiojančius tinkamumo plaukioti ir tonažo liudijimus arba leidimą užsiimti nacio- išduotus vienos iš atitinkamų valstybių naliniu vežimu, narių kompetentingos institucijos, laivai turi būti specialiai ir techniškai suprojek- Specializuoti tuoti vežti vienos rūšies krovinius ir būti techniškai nepritaikyti vežti kitokių krovinių, tos vienos rūšies krovinių turi būti neįmanoma vežti neturint specialios techninės įrangos, o tokių laivų savininkai privalo pateikti įsipareigojimus raštu, kad savo laivais negabens jokių kitokių krovinių tol, kol galios taisyklė „sena už nauja“. — už laivus, kurie per 24 mėnesių laikotarpį iki paraiškos pašalinimo iš apyvartos išmokai gauti pateikimo atliko bent dešimt reisų. „Reisas“ reiškia komercinio vežimo operaciją tinkamu vienarūšiams kroviniams vežti atstumu (daugiau (ne kaip 50 km) mažiau kaip 70 %) užimančio dydžio krovinį. ir vežant pagrįstą laivo krovumo dalį 5 straipsnis Išmokos nesuteikiamos už laivus, kurie dėl avarijos ar kitos patirtos žalos jau nebetaisomi arba kurių remonto išlaidos yra didesnės už pašalinimo iš apyvartos išmoką. Už vienoje atitinkamų valstybių narių registruotus laivus 1. specialioji įmoka mokama į tos valstybės narės, kurioje laivas registruotas, fondą. Už neregistruotus laivus, kuriuos naudoja vienoje atitinkamų valstybių narių įsisteigusios įmonės, specia- įmoka mokama į tos valstybės narės, kurioje įsisteigusi lioji įmonė, fondą. Jei kompetentingos institucijos pagrįstai abejoja, ar laivas, nuro- dytas paraiškoje pašalinimo iš apyvartos išmokai gauti yra tin- kamas eksploatuoti, jie gali pareikalauti eksperto patvirtinti, kad laivas yra tinkamos techninės būklės kroviniams vežti. Jei laivas tokio reikalavimo netenkina, pašalinimo iš apyvartos išmoka neišmokama. 07/4 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 275 7 straipsnis 1. Pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis ir organizacijo- mis, atstovaujančiomis vidaus vandenų transportui Bendrijos lygiu, Komisija nustato atskirai sausakrūviams laivams, tanklai- viams ir stūmikams: — taisyklės „sena už nauja“ santykius 2 straipsnyje nurody- tiems laivams, — specialiųjų įmokų dydį, — laikotarpį, per kurį turi būti išmokėtos 6 straipsnyje nuro- dytos pašalinimo iš apyvartos išmokos, jų suteikimo sąly- gos ir dydžiai, — kiekvieno vidaus vandenų kelių laivų tipo ir kategorijos pri- taikomuosius santykius (lygiavertį tonažą). Specialiosios įmokos ir pašalinimo iš apyvartos išmokos 2. nurodomos eurais. Visuose fonduose tarifai turi būti vienodi. 3. Specialiosios įmokos ir pašalinimo iš apyvartos išmokos už krovininius laivus skaičiuojamos pagal dedveito tonažą, o už stūmikus — pagal laivo varomąją jėgą. 4. Pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis ir organizacijo- mis, atstovaujančiomis vidaus vandenų transportui Bendrijos lygiu, Komisija nustato išsamias savitarpio finansinės paramos, nurodytos 3 straipsnio 6 dalyje, taisykles. 5. Komisijos priimtuose sprendimuose taip pat atsižvelgiama į Bendrijos transporto rinkų stebėjimo rezultatus ir bet kokius galimus pasikeitimus jose, taip pat į poreikį išvengti bet kokio konkurencijos iškraipymo, prieštaraujančio bendriems intere- sams. Tam, kad rinka būtų tinkamiau stebima, statomų arba importuojamų laivų savininkai privalo informuoti fondus prieš šešis mėnesius iki pradėdami laivus eksploatuoti. — padėti šią pramonės šaką paliekantiems vidaus vandenų vežėjams gauti ankstyvą ištarnauto laiko pensiją arba užsiimti kita ekonomine veikla, — organizuoti profesinio mokymo arba perkvalifikavimo pro- gramas šią pramonės šaką paliekantiems darbuotojams, — skatinti privačius verslo asociacijas, savininkus veiklos vykdytojus stoti į — skatinti derinti laivus su technikos pažanga, kad pagerėtų darbo sąlygos ir būtų skatinama laikytis techninės saugos reikalavimų, — padidinti darbuotojų kvalifikaciją užtikrinant šio verslo plėtrą ir ateitį. 9 straipsnis Valstybės narės patvirtina priemones, kurios įgyvendina šį 1. reglamentą, ir apie tai praneša Komisijai. Tos priemonės, inter alia, leidžia nuolat ir efektyviai patikrinti, kaip laikomasi šiuo reglamentu įmonėms nustatytų įsipareigo- jimų ir įgyvendinant šį reglamentą priimtų nacionalinių nuo- statų, bei nustato atitinkamas nuobaudas pažeidimų atveju. 2. Valstybės narės kasmet suteikia Komisijai visą reikiamą informaciją apie programos „sena už nauja“ pažangą, fondų ir jų rezervinių fondų finansinę padėtį. Komisija priima sprendimus, kuriuos privalo priimti 3. pagal 7 straipsnio nuostatas. Komisija užtikrina, kad fondai 4. visiems vienodai ir užtikrina tokio taikymo koordinavimą. taikytų šį reglamentą 8 straipsnis 10 straipsnis Nepažeisdama 3 straipsnio 5 dalies nuostatų, valstybė narė gali imtis priemonių, būtent: Šis reglamentas įsigalioja 1999 m. balandžio 29 d. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 1999 m. kovo 29 d. Tarybos vardu Pirmininkas F. MÜNTEFERING


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 773/99 dell'on. José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL Gelati artigianali

eurovoc_concepts:
brand name
consumer information
craft production
dairy ice cream
producer organisation
product designation
product quality
trademark law

text: C 348/132 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 3. 12. 1999 Può la Commissione far sapere quanti prodotti hanno ottenuto la protezione parziale di cui all’articolo 13, paragrafo 1? (1) GU L 208 del 24. 7. 1992, pag. 9. (1999/C 348/181) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0773/99 di José García-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 marzo 1999) Oggetto: Gelati artigianali Il regolamento (CEE) 2082/92 (1) è stato approvato per proteggere le ricette specifiche e tradizionali definite in un disciplinare. L’articolo 13 prevede due tipi di protezione: la cosiddetta protezione parziale (articolo 13, paragrafo 1) e la cosiddetta protezione totale (articolo 13, paragrafo 2). Può la Commissione far sapere quanti prodotti hanno ottenuto la protezione totale di cui all’articolo 13, paragrafo 2? (1) GU L 208 del 24. 7. 1992, pag. 9. Risposta comune data dal sig. Fischler in nome della Commissione alle interrogazioni scritte E-0770/99, E-0771/99, E-0772/99 e E-0773/99 (20 aprile 1999) La denominazione «Helado artesano» (gelato artigianale) è stata oggetto di una domanda di registrazione ai sensi del regolamento (CEE) 2082/92 del 14 luglio 1992, relativo alle attestazioni di specificità dei prodotti agricoli ed alimentari. Questo regolamento prevede la protezione dei metodi o modi di produzione specifici e tradizionali, su iniziativa di un’associazione di produttori. La protezione alla quale tende la domanda di registrazione in causa è quella prevista dall’articolo 13, paragrafo 2, del citato regolamento (la cosiddetta «protezione assoluta» del nome: difatti è soltanto il nome ad essere protetto). Appena la Commissione ha proceduto a una prima verifica degli elementi forniti ed ha giudicato che, a priori, essi erano conformi alle disposizioni del regolamento, con particolare riguardo agli articoli 2, 4, 5 e 6, gli elementi principali della domanda di registrazione sono stati oggetto di una prima pubblicazione nella Gazzetta Ufficiale. Detta pubblicazione prevede un diritto di opposizione da parte degli Stati membri ed di chiunque possa essere legittimamente ed economicamente interessato. A seguito del diritto di opposizione istituito dal regolamento, la Commissione ha ricevuto un totale di nove opposizioni entro i termini richiesti. Conformemente alla procedura, la Commissione ha invitato gli Stati membri interessati a trovare un accordo. Tuttavia, in seguito fra l’altro a vari scambi di informazioni, il governo spagnolo ha confermato che non è sopraggiunto alcun accordo ai sensi dell’articolo 9. Pertanto, spetta alla Commissione decidere, attraverso il comitato di regolamentazione, se la denominazione in causa dovrà essere registrata o meno. La Commissione si sta adoperando per trovare una soluzione a questo caso. Il disciplinare elaborato dall’associazione di produttori spiega che il metodo proposto corrisponde a quello di un gelato specifico e tradizionale. Svariati elementi precisano le caratteristiche della produzione artigianale dei gelati. La richiesta si propone di permettere ai consumatori di distinguere dagli altri i gelati artigianali, con esattezza e sotto garanzia comunitaria. Va osservato che, secondo il principio del regolamento, appena la denominazione viene registrata, ogni produttore comunitario è libero di utilizzarla conformandosi alle condizioni di produzione registrate in virtù del regolamento comunitario. Per il momento, la Commissione ha ricevuto quindici domande per la registrazione di un’attestazione di specificità. Soltanto tre di esse sono state presentate nel quadro dell’articolo 13, paragrafo 2. Le altre domande di registrazione sono state presentate nel quadro dell’articolo 13, paragrafo 1. In questo caso la protezione è limitata, e il nome può essere liberamente utilizzato, ma il produttore che volesse beneficiare dell’indicazione riservata «specialità tradizionale garantita» e del simbolo è tenuto a rispettare il disciplinare


title: PREGUNTA ESCRITA n. 721/99 del José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL Rakennerahastot

eurovoc_concepts:
Belgium
EU aid
Structural Funds
eligible region
gross domestic product
statistics
terms for aid

text: 21. 12. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 370/93 En el momento actual sólo se dispone de las cifras correspondientes a los ejercicios 1994, 1995 y 1996. ¿Qué regiones estima la Comisión que no serán calificadas como regiones objetivo 1 para dicho período en Francia? (1) DO C 176 de 9. 6. 1998, p. 1. (1999/C 370/129) PREGUNTA ESCRITA E-0721/99 de José García-Margallo y Marfil (PPE) a la Comisión (29 de marzo de 1999) Asunto: Fondos estructurales Las regiones cuyo nivel de renta por habitante sea inferior al 75 % del que corresponde al habitante medio comunitario se califican de «regiones objetivo 1» y se benefician de importantes ayudas comunitarias. Para saber si este umbral ha sido superado o no, el proyecto de Reglamento del Consejo, COM(98)131 final (1), por el que se establecen disposiciones generales sobre los Fondos estructurales, prescribe que se tendrán en cuenta las cifras correspondientes a los tres últimos años de los que se disponga de datos en EUROSTAT. En el momento actual sólo se dispone de las cifras correspondientes a los ejercicios 1994, 1995 y 1996. ¿Qué regiones estima la Comisión que no serán calificadas como regiones objetivo 1 para dicho período en Bélgica? (1) DO C 176 de 9. 6. 1998, p. 1. (1999/C 370/130) PREGUNTA ESCRITA E-0722/99 de José García-Margallo y Marfil (PPE) a la Comisión (29 de marzo de 1999) Asunto: Fondos estructurales Las regiones cuyo nivel de renta por habitante sea inferior al 75 % del que corresponde al habitante medio comunitario se califican de «regiones objetivo 1» y se benefician de importantes ayudas comunitarias. Para saber si este umbral ha sido superado o no, el proyecto de Reglamento del Consejo, COM(98)131 final (1), por el que se establecen disposiciones generales sobre los Fondos estructurales, prescribe que se tendrán en cuenta las cifras correspondientes a los tres últimos años de los que se disponga de datos en EUROSTAT. En el momento actual sólo se dispone de las cifras correspondientes a los ejercicios 1994, 1995 y 1996. ¿Qué regiones estima la Comisión que no serán calificadas como regiones objetivo 1 para dicho período en los Países Bajos? (1) DO C 176 de 9. 6. 1998, p. 1. (1999/C 370/131) PREGUNTA ESCRITA E-0723/99 de José García-Margallo y Marfil (PPE) a la Comisión (29 de marzo de 1999) Asunto: Fondos estructurales Las regiones cuyo nivel de renta por habitante sea inferior al 75 % del que corresponde al habitante medio comunitario se califican de «regiones objetivo 1» y se benefician de importantes ayudas comunitarias. Para saber si este umbral ha sido superado o no, el proyecto de Reglamento del Consejo, COM(98)131 final (1), por el que se establecen disposiciones generales sobre los Fondos estructurales, prescribe que se tendrán en cuenta las cifras correspondientes a los tres últimos años de los que se disponga de datos en EUROSTAT


title: PREGUNTA ESCRITA n. 725/99 del José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL Rakennerahastot

eurovoc_concepts:
EU aid
Ireland
Structural Funds
eligible region
gross domestic product
statistics
terms for aid

text: C 370/94 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 21. 12. 1999 En el momento actual sólo se dispone de las cifras correspondientes a los ejercicios 1994, 1995 y 1996. ¿Qué regiones estima la Comisión que no serán calificadas como regiones objetivo 1 para dicho período en Luxemburgo? (1) DO C 176 de 9. 6. 1998, p. 1. (1999/C 370/132) PREGUNTA ESCRITA E-0724/99 de José García-Margallo y Marfil (PPE) a la Comisión (29 de marzo de 1999) Asunto: Fondos estructurales Las regiones cuyo nivel de renta por habitante sea inferior al 75 % del que corresponde al habitante medio comunitario se califican de «regiones objetivo 1» y se benefician de importantes ayudas comunitarias. Para saber si este umbral ha sido superado o no, el proyecto de Reglamento del Consejo, COM(98)131 final (1), por el que se establecen disposiciones generales sobre los Fondos estructurales, prescribe que se tendrán en cuenta las cifras correspondientes a los tres últimos años de los que se disponga de datos en EUROSTAT. En el momento actual sólo se dispone de las cifras correspondientes a los ejercicios 1994, 1995 y 1996. ¿Qué regiones estima la Comisión que no serán calificadas como regiones objetivo 1 para dicho período en Gran Bretaña? (1) DO C 176 de 9. 6. 1998, p. 1. (1999/C 370/133) PREGUNTA ESCRITA E-0725/99 de José García-Margallo y Marfil (PPE) a la Comisión (29 de marzo de 1999) Asunto: Fondos estructurales Las regiones cuyo nivel de renta por habitante sea inferior al 75 % del que corresponde al habitante medio comunitario se califican de «regiones objetivo 1» y se benefician de importantes ayudas comunitarias. Para saber si este umbral ha sido superado o no, el proyecto de Reglamento del Consejo, COM(98)131 final (1), por el que se establecen disposiciones generales sobre los Fondos estructurales, prescribe que se tendrán en cuenta las cifras correspondientes a los tres últimos años de los que se disponga de datos en EUROSTAT. En el momento actual sólo se dispone de las cifras correspondientes a los ejercicios 1994, 1995 y 1996. ¿Qué regiones estima la Comisión que no serán calificadas como regiones objetivo 1 para dicho período en Irlanda? (1) DO C 176 de 9. 6. 1998, p. 1. (1999/C 370/134) PREGUNTA ESCRITA E-0726/99 de José García-Margallo y Marfil (PPE) a la Comisión (29 de marzo de 1999) Asunto: Fondos estructurales Las regiones cuyo nivel de renta por habitante sea inferior al 75 % del que corresponde al habitante medio comunitario se califican de «regiones objetivo 1» y se benefician de importantes ayudas comunitarias. Para saber si este umbral ha sido superado o no, el proyecto de Reglamento del Consejo, COM(98)131 final (1), por el que se establecen disposiciones generales sobre los Fondos estructurales, prescribe que se tendrán en cuenta las cifras correspondientes a los tres últimos años de los que se disponga de datos en EUROSTAT


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 742/99 του Roberta ANGELILLI Απολύσεις στην εταιρεία Cartiere Milani του Fabriano

eurovoc_concepts:
Italy
State aid
aid for restructuring
collective dismissal
job cuts
printing
privatisation
public sector
worker consultation
worker information


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 771/99 dell'on. José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL Gelati artigianali

text: 3. 12. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 348/131 A parte la costruzione del museo, ritiene possibile la Commissione finanziare con risorse comunitarie anche i lavori di manutenzione, valorizzazione e restauro dell’antica Nikopolis? Risposta data dal sig. Oreja a nome della Commissione (5 maggio 1999) Fino ad oggi, la Commissione non ha ricevuto una domanda riguardante l’eventuale finanziamento dei lavori nella località di Nikopolis. Ricorda tuttavia che le autorità elleniche possono presentare una domanda a tal fine secondo le procedure previste nel quadro comunitario di sostegno (QCS). La Commissione è pronta ad esaminare, in partenariato con le suddette autorità, ogni possibilità di finanziamento all’interno delle disponibilità di bilancio del QCS. (1999/C 348/178) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0770/99 di José García-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 marzo 1999) Oggetto: Gelati artigianali Nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee GU C 329 del 31. 10. 1997 è stata pubblicata una domanda di registrazione del nome «helado artesano» (gelato artigianale) ai sensi del regolamento (CEE) 2082/92 (1) del Consiglio relativo alle attestazioni di specificità, alla quale, fino a questo momento, non è stato dato seguito. Può la Commissione far sapere qual è lo stato di avanzamento della procedura comunitaria al riguardo? (1) GU L 208 del 24. 7. 1992, pag. 9. (1999/C 348/179) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0771/99 di José García-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 marzo 1999) Oggetto: Gelati artigianali Nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee GU C 329 del 31. 10. 1997 è stata pubblicata una domanda di registrazione del nome «helado artesano» (gelato artigianale) ai sensi del regolamento (CEE) 2082/92 (1) del Consiglio relativo alle attestazioni di specificità, alla quale, fino a questo momento, non è stato dato seguito. Può la Commissione far sapere per quali motivi il consumatore non può essere in grado di distinguere i gelati artigianali da quelli prodotti mediante procedimenti industriali? (1) GU L 208 del 24. 7. 1992, pag. 9. (1999/C 348/180) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0772/99 di José García-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 marzo 1999) Oggetto: Gelati artigianali Il regolamento (CEE) 2082/92 (1) è stato approvato per proteggere le ricette specifiche e tradizionali definite in un disciplinare. L’articolo 13 prevede due tipi di protezione: la cosiddetta protezione parziale (articolo 13, paragrafo 1) e la cosiddetta protezione totale (articolo 13, paragrafo 2)


title: Poziția comună din 29 martie 1999 definită de Consiliu pe baza articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană privind propunerea de convenție a Organizației Națiunilor Unite împotriva crimei organizate

eurovoc_concepts:
Mafia
UN convention
fight against crime
international convention
international cooperation
organised crime

text: 19/vol. 1 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 87 31999F0235 L 87/1 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 31. 3. 1999 POZIȚIA COMUNĂ din 29 martie 1999 definită de Consiliu pe baza articolului K. 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană privind propunerea de convenție a Organizației Națiunilor Unite împotriva crimei organizate (1999/235/JAI) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul K. 3 alineatul (2) ș(cid:13)i articolul K. 5, recunoscând importanța pe care o au cooperarea judiciară în materie penală ș(cid:13)i cooperarea polițienească pentru prevenirea ș(cid:13)i combaterea tuturor formelor grave de criminalitate internațională, aș(cid:13)a cum prevede articolul K. 1 din tratat; întrucât statele membre consideră lupta împotriva crimei organi- zate o problemă de interes comun; întrucât Consiliul European, reunit la Amsterdam, în iunie 1997, a aprobat programul de acțiune al Grupului la nivel înalt pentru crima organizată, care cuprinde o gamă largă de propuneri pen- tru intensificarea luptei împotriva crimei organizate; întrucât trebuie luate în considerare măsurile care au fost deja adoptate de către Uniunea Europeană sau care sunt în pregătire sau pe punctul de a fi adoptate, în scopul punerii în aplicare a pro- gramului de acțiune ș(cid:13)i, în special, a celui de Acțiune comună 98/733/JAI din 21 decembrie 1998 privind incriminarea partici- pării la o organizație criminală în statele membre ale Uniunii Europene (1); întrucât a fost prevăzută punerea la punct ș(cid:13)i negocierea unei convenții a Organizației Națiunilor Unite împotriva crimei orga- nizate; întrucât Consiliul, în concluziile sale din 5 octombrie 1988, a invitat preș(cid:13)edinția să prezinte una sau mai multe poziții comune, în conformitate cu articolul K. 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană, referitor la proiectul de convenție al Organizației Nați- unilor Unite ș(cid:13)i la protocoalele acestuia; (1) JO L 351, 29. 12. 1998, p. 1. întrucât trebuie să se contribuie cât mai mult posibil la negocierea unei propuneri de convenție ș(cid:13)i să se evite o incompatibilitate între această propunere ș(cid:13)i instrumentele elaborate în cadrul Uniunii, DEFINEȘ(cid:13) TE PREZENTA POZIȚIE COMUNĂ: Articolul 1 (1) Statele membre sprijină elaborarea unei propuneri de convenție a Organizației Națiunilor Unite împotriva crimei orga- nizate ș(cid:13)i a oricărui alt protocol. Statele membre preconizează introducerea în proiectul de convenție a unor dispoziții care să faciliteze cât mai mult lupta efectivă împotriva crimei organizate la nivelul prevenirii, anchetelor ș(cid:13)i al urmăririlor. (2) Statele membre veghează ca dispozițiile din proiectul de convenție referitoare la obligația de a transfera în domeniul penal anumite activități să fie compatibile cu articolele 1 ș(cid:13)i 2 din Acți- unea comună 98/733/JAI. (3) Celelalte dispoziții din proiectul de convenție trebuie să se aplice la un nivel cât mai general în cazul activităților organizați- ilor criminale ș(cid:13)i al cooperării internaționale în lupta împotriva acestor organizații. În principiu, dispozițiile relevante din proiec- tul de convenție trebuie să se refere la activitățile persoanelor care acționează de comun acord în vederea comiterii unei infracțiuni grave ș(cid:13)i care sunt implicate în orice organizație criminală care dis- pune de o structură ș(cid:13)i care există de mai mult timp sau care a exis- tat pe o perioadă determinată. Dispozițiile nu trebuie să se limi- teze numai la grupurile care au o structură foarte dezvoltată sau un caracter permanent, cum ar fi organizațiile de tip mafiot; organizațiile nu trebuie să aibă neapărat participanți cu roluri defi- nite formal ș(cid:13)i nici membri permanenți. 88 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 19/vol. 1 (4) Dispozițiile în materie de cooperare internațională care vor fi introduse în proiectul de convenție trebuie să ofere garanțiile necesare pentru a asigura protejarea drepturilor omului ș(cid:13)i a faci- lita această cooperare. Ele trebuie să se aplice atunci când, ancheta aflându-se într-un stadiu preliminar, nu este posibil ca un stat anume să stabilească cu certitudine dacă o infracțiune este legată de crima organizată. De asemenea, este poate util să se precizeze anumite criterii în scopul evidențierii legăturilor cu crima organi- zată. membre îș(cid:13)i coordonează, atât cât este posibil, pozițiile, la inițiativa Preș(cid:13)edinției, ș(cid:13)i încearcă să cadă de acord asupra tuturor problemelor care au repercusiuni importante asupra intereselor Uniunii. Comisia se asociază în totalitate la aceste activități. La nevoie, ș(cid:13)i în funcție de evoluția negocierilor, se va stabili ce alte dispoziții trebuie adoptate. (5) În ceea ce priveș(cid:13)te măsurile de luptă împotriva spălării banilor, convenția trebuie să îș(cid:13)i lărgească sfera de aplicare la un număr mare de infracțiuni ș(cid:13)i, în special, să fie compatibilă cu cele patru- zeci de recomandări ale Grupului de acțiune financiară. Statele membre veghează ca dispozițiile din propunerea de convenție a Organizației Națiunilor Unite ș(cid:13)i din orice alt protocol să nu fie incompatibile cu instrumentele adoptate între ele. Articolul 3 (6) Orice dispoziție a proiectului de convenție referitoare la acti- vele de proveniență criminală nu trebuie să fie incompatibilă cu Acțiunea comună 98/699/JAI din 3 decembrie 1998 privind identificarea, depistarea, blocarea sau sechestrul ș(cid:13)i confiscarea instrumentelor ș(cid:13)i a produselor infracțiunii (1). (7) Dacă este cazul, dispozițiile relevante din proiectul de convenție pot fi inspirate din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1988 împotriva traficului ilicit de stupefiante ș(cid:13)i de substanțe psihotrope. În afară de aceasta, ele trebuie să țină seama de convenția Consiliului Europei din 1990 referitoare la ascunderea caracterului ș(cid:13)i confiscarea produselor infracțiunii. la depistarea, sechestrul ilicit, Articolul 4 Consiliul se străduieș(cid:13)te să se ajungă la noi poziții comune, dacă este nevoie, în legătură cu proiectul de convenție ș(cid:13)i mai ales cu orice alt protocol. Articolul 5 Prezenta poziție comună se publică în Jurnalul Oficial. Articolul 2 În cadrul negocierilor privind propunerea de convenție a Organizației Națiunilor Unite ș(cid:13)i un eventual protocol, statele Adoptată la Bruxelles, 29 martie 1999. Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele F. MÜNTEFERING (1) JO L 333, 9. 12. 1998, p. 1