title: Selitysmuistio, joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehtyä yleissopimukseen liittyvää toista pöytäkirjaa (Neuvoston 12 päivänä maaliskuuta 1999 hyväksymä teksti)

eurovoc_concepts:
agreement (EU)
fraud
fraud against the EU
report

text: C 91/8 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 3. 1999 joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehtyä yleissopimukseen liittyvää toista pöytäkirjaa SELITYSMUISTIO, (Neuvoston 12 päivänä maaliskuuta 1999 hyväksymä teksti) (1999/C 91/02) I JOHDANTO Yleissopimus Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehtiin neuvostossa ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat allekirjoittivat sen 26 päivänä heinäkuuta 1995 (1). Kysei- nen yleissopimus (jäljempänä ’yleissopimus’ tai ’petoksia koskeva yleissopimus’) on ensimmäi- nen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) VI osaston nojalla tehty sopimus, jossa käsitellään Euroopan yhteisöjen talousarvioon vaikuttavia petoksia. Yleissopimukseen liittyvä ensimmäinen pöytäkirja tehtiin ja allekirjoitettiin 27 päivänä syyskuuta 1996 (2). Siinä käsitel- lään ensisijaisesti lahjontaa, jossa on osallisina kansallisia tai yhteisön virkamiehiä ja joka vahingoittaa tai todennäköisesti vahingoittaisi Euroopan yhteisöjen taloudellisia etuja, ja sitä kutsutaan jäljempänä ’ensimmäiseksi’ tai ’lahjontaa koskevaksi pöytäkirjaksi’. Pöytäkirja, joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tulkin- taa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakkoratkaisuilla, tehtiin ja allekirjoitettiin 29 päivänä marraskuuta 1996 (3). Pöytäkirjan nojalla jäsenvaltiot voivat joko pöytäkirjan allekirjoittamishetkellä tai milloin tahansa sen jälkeen annettavalla julistuksella hyväksyä tuomioistuimen toimivallan antaa ennakkoratkaisuja yleissopimuksen ja ensimmäisen pöytäkir- jan tulkinnasta. Edellä mainittujen, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston nojalla laadittujen asiakirjojen ohella Euroopan yhteisö on hyväksynyt kaksi tässä yhteydessä erityisen merkityksel- listä säädöstä. Ne ovat Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (4) ja komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annettu neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96 (5). Neuvosto korosti yleissopimuksesta annetussa neuvoston säädöksessä, että yleissopimusta olisi täydennettävä pikaisesti toisella rangaistusperusteisen suojan tehokkuuden parantamista koske- valla oikeudellisella säädöksellä. Komissio antoi ehdotuksen petoksia koskevaan yleissopimuk- seen liittyväksi toiseksi pöytäkirjaksi alkuvuodesta 1996 (6). Siinä viitattiin neuvoston yleissopi- musta laatiessaan esittämään aikomukseen sekä yhteisöjen taloudellisten etujen oikeudellisesta suojasta 6 päivänä joulukuuta 1994 annettuun neuvoston päätöslauselmaan (7). Neuvosto vaati tässä päätöslauselmassa kehittämään mahdollisuuksia määrätä oikeushenkilöitä koskevia seu- raamuksia sekä rahanpesua koskevan lainsäädännön laajentamista koskemaan Euroopan yhtei- söjen taloudellisten etujen suojaamista. Neuvoston puheenjohtajavaltio Italia otti tehtäväkseen komission aloitteen ja ehdotuksen edistämisen, ja sen puheenjohtajakauden loppuun mennessä oli ehdotuksen käsittely edistynyt hyvin. Kesäkuussa 1996 puheenjohtajavaltio Italia kuuli (1) EYVL C 316, 27. 11. 1995, s. 49. (2) EYVL C 313, 23. 10. 1996, s. 2. (3) EYVL C 151, 20. 5. 1997, s. 2. (4) EYVL L 312, 23. 12. 1995, s. 1. (5) EYVL L 292, 15. 11. 1996, s. 2. (6) EYVL C 83, 20. 3. 1996, s. 10. (7) EYVL C 355, 14. 12. 1994, s. 2. 31. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 91/9 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. 6 artiklan mukaisesti Euroopan parlamenttia, ja parlamentti antoi lausuntonsa 24 päivänä lokakuuta 1996 annetussa päätöslauselmassa (1). Käsittelyä jatkettiin Irlannin puheenjohtajakaudella, ja Alankomaiden puheenjohtajakaudella ehdotuksesta päästiin neuvostossa lopulta poliittiseen yhteisymmärrykseen 26 päivänä touko- kuuta 1997. Neuvosto antoi 19 päivänä kesäkuuta 1997 säädöksen toisesta pöytäkirjasta ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat allekirjoittivat Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvän toisen pöytäkirjan (2). Toisen pöytäkirjan oikeusperustan osalta viitataan yleissopimusta koskevan selitysmuistion II kohdan mukaisiin huomautuksiin (3). Toisen pöytäkirjan voimaansaattamisen ja täytäntöönpanon merkitystä korostetaan neuvoston 28 päivänä huhtikuuta 1997 hyväksymässä järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevassa toimintasuunnitelmassa (4), jossa suositellaan, että jäsenvaltiot laajentaisivat rahanpesun krimi- nalisointia, parantaisivat ja järjestäisivät edelleen komission ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin vaikuttavien petosten ja niihin liittyvän rahanpesun torjunnassa, ottaisivat käyttöön järjestäytyneeseen rikollisuuteen osallisia oikeushenkilöitä kos- kevan oikeudellisen vastuun ja keräisivät oikeushenkilöitä koskevia asiaankuuluvia tietoja, jotta voitaisiin estää järjestäytyneen rikollisuuden tunkeutuminen lailliseen talouteen. II ARTIKLOJA KOSKEVAT SELITYKSET 1 artikla Määritelmät 1. 1 Yleisiä huomautuksia Tämä alkumääräys sisältää viisi toisessa pöytäkir- jassa käytetyn käsitteen määritelmää. Toisessa pöytäkirjassa käytettyjen käsitteiden täsmällisen merkityksen määrittelyn lisäksi kolmella ensim- mäisellä käsitteellä määritellään myös toisen pöy- täkirjan yhteys petoksia koskevaan yleissopimuk- seen ja sen ensimmäiseen pöytäkirjaan. 1. 2 a ja b alakohta Näissä kohdissa määritellään muodollisesti toisen pöytäkirjan ja petoksia koskevan yleissopimuksen välinen yhteys ja määrätään, että ’yleissopimuk- sella’ tarkoitetaan petoksia koskevaa yleissopi- musta ja ’petoksella’ kyseisessä yleissopimuksessa sellaiseksi määriteltyä tekoa. 1. 3 c alakohta Sen lisäksi, että toinen pöytäkirja liittyy petoksia koskevaan yleissopimukseen, se liittyy myös kysei- (1) EYVL C 347, 18. 11. 1996, s. 150. (2) EYVL C 221, 19. 6. 1997, s. 12. (3) EYVL C 191, 23. 6. 1997, s. 1. (4) EYVL C 251, 15. 8. 1997, s. 1. sen yleissopimuksen ensimmäiseen eli lahjontaa koskevaan pöytäkirjaan. Tätä yhteyttä koroste- taan c alakohdassa, jonka mukaan toisessa pöytä- kirjassa ’lahjuksen antamisella’ ja ’lahjuksen otta- misella’ tarkoitetaan samaa kuin ensimmäisessä pöytäkirjassa. 1. 4 d alakohta Toisessa pöytäkirjassa todetaan, että ’oikeushenki- löllä’ tarkoitetaan mitä tahansa muodostumaa, jolla on oikeushenkilön asema sovellettavan kan- sallisen lainsäädännön mukaan, lukuun ottamatta valtioita tai muita julkisia elimiä niiden käyttäessä julkiseen valtaan liittyviä oikeuksiaan sekä julkis- oikeudellisia kansainvälisiä järjestöjä. Tässä yhtey- dessä ’kansallisella lainsäädännöllä’ tarkoitetaan kansallista lainsäädäntöä siinä jäsenvaltiossa, joka toteuttaa oikeushenkilön vastaisia toimenpiteitä toisen pöytäkirjan mukaisesti. 1. 5 e alakohta Toisessa pöytäkirjassa tarkoitetaan ’rahanpesulla’ rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyt- tämisen estämisestä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/308/ET/ (5) sellaiseksi määriteltyä toimintaa, sikäli kuin on kyse petoksia koskevan yleissopimuksen ja siihen sovel- liittyvän ensimmäisen pöytäkirjan (5) EYVL L 166, 28. 6. 1991, s. 77. C 91/10 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 3. 1999 tamisalaan kuuluvista rikoksista. Toisessa pöytä- kirjassa tarkoitetaan rahanpesulla näin ollen petoksella ainakin törkeissä tapauksissa ja lahjuk- sen antamisella tai ottamisella saatua hyötyä (1). 3 artikla Oikeushenkilöiden vastuu 3. 1 Yleisiä huomautuksia Sikäli kuin rahanpesun määritelmässä viitataan kyseiseen direktiiviin, direktiivin 1 artiklan kol- mannessa luetelmakohdassa käytetty ilmaus ”va- rat” on määritelty kyseisen 1 artiklan neljännessä luetelmakohdassa. Näin ollen ’varoilla’ tarkoite- taan toisessa pöytäkirjassa ”kaikenlaista varalli- suutta kuten esineitä tai aineettomia oikeuksia, irtainta tai kiinteää omaisuutta sekä sellaisia oikeudellisia todistuksia ja asiakirjoja, jotka ovat osoituksena tällaisten varojen omistuksesta tai osuudesta niihin. ” 2 artikla Rahanpesu torjuntaa koskevassa Jäsenvaltioiden on tämän määräyksen nojalla yhdessä 1 artiklan e alakohdan kanssa varmistettava, että rahanpe- sun esitekoihin niiden kansallisessa lainsäädännössä kuu- luvat myös petokset ainakin törkeissä tapauksissa sekä lahjuksen antaminen ja ottaminen. Tähän rahanpesun määritelmän laajentamiseen rohkaistiin järjestäytyneen rikollisuuden toimintasuunnitel- massa, jossa suositellaan, että ”olisi mahdollisuuksien mukaan yleistettävä rikoksen tuottaman hyödyn rahanpe- sun kriminalisointi” (suositus 26). Tämän suosituksen täytäntöönpanemiseksi neuvosto on 3 päivänä joulukuuta 1998 hyväksynyt yhteisen toiminnan rahanpesusta, rikok- sentekovälineiden ja rikoksen tuottaman hyödyn tunnis- tamisesta, jäljittämisestä, jäädyttämisestä, takavarikosta ja menetetyksi tuomitsemisesta (2), jossa jäsenvaltiot vel- voitetaan laatimaan kattava luettelo päärikoksista. Toi- sessa kertomuksessaan Euroopan parlamentille ja neuvos- tolle rahanpesua koskevan direktiivin täytäntöönpa- nosta (3) komissio on ilmoittanut aikovansa ehdottaa rahanpesua koskevan direktiivin soveltamisalan laajenta- mista. Olisi huomattava, että voidakseen ratifioida toisen pöytäkirjan siinä tapauksessa, että ne eivät ole vielä voineet panna täytäntöön kyseistä laajentamista, jäsenval- tiot voivat toisen pöytäkirjan 18 artiklan 1 kohdan mukaan tehdä viideksi vuodeksi väliaikaisen varauman, joka koskee muita kuin vakavaan lahjuksen antamiseen ja lahjuksen ottamiseen liittyviä tapauksia, ja joka voidaan uusia kerran. (1) Katso myös yhteinen toiminta, annettu 3 päivänä joulukuuta 1998, rahanpesusta, rikoksentekovälineiden ja rikoksen tuot- taman hyödyn jäljittämisestä, jäädyttämisestä, takavarikosta ja menetetyksi tuomitsemisesta (EYVL L 333, 9. 12. 1998, s. 1). (2) EYVL L 333, 9. 12. 1998, s. 1. (3) KOM(1998) 401 lopull. , 1. 7. 1998. Tämän määräyksen nojalla jäsenvaltioiden lain- säädännössä on säädettävä, että oikeushenkilöt voidaan saattaa vastuuseen hyväkseen tehdystä petoksesta, lahjuksen antamisesta ja rahanpesusta. Artiklan 1 kohta sisältää perusteet, joiden mukaan oikeushenkilön vastuu on määriteltävä tietyissä johtavissa asemissa olevien henkilöiden tekemien rikosten osalta, kun taas 2 kohdassa käsitellään sitä mahdollisuutta, että oikeushenkilö saatetaan vastuuseen rikoksista, jotka on tehnyt joku muu sen alaisena toimiva henkilö. Kolmannessa koh- dassa korostetaan, että oikeushenkilön vastuu ei sulje pois sellaisten luonnollisten henkilöiden vas- tuuta, jotka ovat osallisina niiden rikosten tekemi- sessä, joista oikeushenkilö on vastuussa. 3. 2 1 kohta 1 kohdan mukaan oikeushenkilö on vastuussa jostakin mainitusta rikoksesta ainakin, jos kaksi toisiaan täydentävää perustetta täyttyy: i) kyseinen rikos on tehty oikeushenkilön hy- väksi; ja ii) rikoksen on tehnyt luonnollinen henkilö, jolla on tietty johtava asema oikeushenkilössä. Ensimmäisessä perusteessa luodaan yhteys rikok- sen ja oikeushenkilön välille. Rikos on tehtävä oikeushenkilön hyväksi. Oikeushenkilö voi mah- dollisesti hyötyä suoraan rahallisesti (esimerkiksi saamalla Euroopan yhteisöön kohdistuvasta pe- toksesta koituvat varat) tai muutoin (esimerkiksi saamalla tilauksia virkamiehen lahjonnan seurauk- sena). Sillä, toimiiko rikoksen suorittava luonnolli- nen henkilö yksin vai osana oikeushenkilöä, ei ole merkitystä. Toisessa perusteessa luodaan yhteys varsinaisen rikoksentekijän ja rikoksesta vastuuseen saatetta- van oikeushenkilön välille. Siinä todetaan myös, että luonnollisen henkilön ’johtava asema’ voi perustua yhteen tai useampaan 1 kohdassa mainit- tuun osatekijään, jotka vaihtelevat melko muodol- lisesta varsin merkittävään: valtaan edustaa oikeushenkilöä, valtaan tehdä päätöksiä oikeus- henkilön puolesta tai valtuuksiin harjoittaa val- vontaa oikeushenkilössä. Tästä on seurauksena, että jäsenvaltioiden on toisen pöytäkirjan täytän- 31. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 91/11 töönpanemiseksi sisällytettävä kansalliseen lain- säädäntöönsä kaikki kolme osatekijää johtavan aseman vaihtoehtoisena perusteena. Kun oikeushenkilön vastuu perustuu varsinaisen rikoksentekijän valtuuksiin harjoittaa valvontaa oikeushenkilössä, on huomattava, että sanalla ’valvonta’ tarkoitetaan sitä, että varsinaisen rikok- sentekijän vallan valvoa oikeushenkilön hallintoa on oltava sellainen, että se takaa hänelle johtavan aseman oikeushenkilössä. Valtuus harjoittaa val- vontaa oikeushenkilössä voi johtua erityisesti teh- tävästä valvoa sisäistä varainhoitoa ja tehdä sisäi- siä tilintarkastuksia sekä oikeushenkilön sisäisen tarkastus- tai valvontaelimen jäsenyydestä niin, että nämä asemat vastaavat johtavaa asemaa, jossa on mahdollisuus vaikuttaa oikeushenkilön hallintoon. Merkitystä ei siten ole henkilölle anne- tulla sellaisella valvontavallalla, johon ei sisälly mahdollisuutta vaikuttaa oikeushenkilön hallin- toon. 1 kohta ei koske kyseessä olevan oikeushen- kilön tilejä tarkastavia ulkopuolisia henkilöitä, kuten tilintarkastustoimistojen henkilökuntaa. Oikeushenkilö voidaan saattaa vastuuseen myös 1 kohdassa tarkoitetun luonnollisen henkilön osal- listumisesta avunantajana tai yllyttäjänä näihin rikoksiin tai petoksen yritykseen. 3. 3 2 kohta 1 kohtaan kuuluvien tapausten lisäksi 3 artiklan 2 kohdassa käsitellään tilannetta, jossa 1 kohdassa tarkoitetun rikoksen tekee johtavassa asemassa olevan henkilön alaisena toimiva henkilö. Jäsen- valtioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että oikeushenkilö voidaan saattaa vastuuseen, jos jonkin johtavassa asemassa olevan henkilön harjoittaman ohjauksen tai val- vonnan puutteellisuus on mahdollistanut rikoksen tekemisen. Näin ollen 2 kohdassa ei välttämättä tarkoiteta oikeushenkilön objektiivista vastuuta, vaan sen voidaan tulkita rajoittuvan tapauksiin, joissa oikeushenkilöä itsessään voidaan syyttää sen puolesta toimivien henkilöiden moitittavasta käy- töksestä. Katso myös kohta 4. 3. 3. 4 3 kohta 3 artiklan 3 kohdassa määrätään, että oikeushen- kilön vastuu ei estä rikosoikeudenkäyntiä rikoksen tosiasiallisesti tehneitä luonnollisia henkilöitä vas- taan. Tästä on seurauksena, että esimerkiksi sel- laista yritystä vastaan toteutettavat toimenpiteet, jonka hyväksi sen toimitusjohtaja on tehnyt petoksen, eivät estä kyseisen toimitusjohtajan saat- tamista rikosoikeudelliseen vastuuseen. 4 artikla Oikeushenkilöihin kohdistuvat seuraamukset 4. 1 Yleisiä huomautuksia 4 artiklassa käsitellään 3 artiklassa tarkoitetuista rikoksista vastuussa oleviin oikeushenkilöihin kohdistuvia seuraamuksia. Siinä tunnustetaan 3 artiklan kahdessa ensimmäisessä kohdassa tarkoi- tetut vastuun eri muodot ja erotetaan toisistaan vastuu johtavassa asemassa olevan henkilön teke- mästä rikoksesta ja vastuu alaisena toimivan hen- kilön tekemästä rikoksesta. 4. 2 1 kohta 4 artiklan ensimmäisessä kohdassa jäsenvaltiot velvoitetaan huolehtimaan siitä, että oikeushenki- löille, jotka on todettu vastuullisiksi johonkin 3 artiklan 1 kohtaan kuuluvaan, johtavassa ase- massa olevan henkilön tekemään rikokseen, voi- daan langettaa ”tehokkaita, suhteellisia ja vakuut- tavia seuraamuksia”, ja muistutetaan petoksia koskevan yleissopimuksen 2 artiklassa käytetyistä perusteista ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeus- käytännöstä. Toisen pöytäkirjan mukaan näihin seuraamuksiin on kuuluttava rikosoikeudellisia tai muita sakkoja ja niihin voi kuulua muita seuraa- muksia, joista joitakin esitetään kyseisessä koh- dassa. Muut seuraamukset voivat olla esimerkiksi lisätoimenpiteitä, kuten oikeushenkilön sulkemi- nen julkisen tarjouskilpailun ulkopuolelle, kuten 24 päivänä lokakuuta 1996 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa ehdotetaan. 4. 3 2 kohta 2 kohdassa todetaan, että jäsenvaltioiden on var- mistettava myös se, että 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti petoksesta, lahjonnasta tai rahanpe- susta vastuulliseksi todettua oikeushenkilöä voi- daan rangaista tehokkailla, suhteellisilla ja vakuut- tavilla seuraamuksilla tai toimenpiteillä. Tämä koskee tapauksia, joissa johtavassa asemassa ole- van henkilön harjoittaman ohjauksen tai valvon- nan puutteellisuus on mahdollistanut hänen alaise- naan toimivan henkilön tekemän rikoksen. 3 artiklan 2 kohdassa ja 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa jäsenvaltiot voivat valita seuraamusten tai toimenpiteiden tyypin ja anka- C 91/12 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 3. 1999 ruuden edellyttäen, että ne ovat tehokkaita, suh- teellisia ja vakuuttavia. On siis huomattava, että vaikka 3 artiklan 2 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan nojalla toteutetta- vat toimenpiteet voivat olla rikosoikeudellisia seuraamuksia, myös hallinnolliset ja siviilioikeu- delliset toimenpiteet ovat mahdollisia. Vaikka toi- sen pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoite- tuista rangaistusseuraamuksista tai toimenpiteistä ei säädettäisi jäsenvaltioiden rikoslaissa tai hallin- nollisia rangaistuksia koskevassa lainsäädännössä, niillä olisi tarvittaessa oltava tietty rangaistuksen luonne siten, että ne ovat pelkkää vahingonkor- vausta tai rikoksella ansaittujen varojen palautta- mista ankarampia. 5 artikla Menetetyksi tuomitseminen Yhteisöihin kohdistuvien petosten ja niihin liittyvän lah- jonnan torjumisessa toteutettavan tehokkaan yhteistyön varmistamiseksi on tarpeen, että jäsenvaltioiden lainsää- dännössä mahdollistetaan samanlaisissa tapauksissa to- teutettavat samanlaiset vähimmäistoimenpiteet, jotka kos- kevat petoksen, lahjuksen antamisen ja lahjuksen ottami- sen sekä rahanpesun tekovälineiden ja niiden tuottaman hyödyn takavarikkoa, menetetyksi tuomitsemista tai hal- tuunottoa. Viittauksella tekovälineiden ja hyödyn hal- tuunnottoon pyritään ottamaan huomioon tapaukset, joi- hin ei välttämättä liity menetetyksi tuomitsemista (esimer- kiksi siviilioikeudelliset tapaukset, joissa pyritään korvaa- maan vahingot tai palauttamaan kyseessä oleva omaisuus sen oikealle omistajalle). Toteutettavat takavarikointia, menetetyksi tuomitsemista tai haltuunottoa koskevat toimenpiteet voivat kohdistua petoksen, lahjuksen antamisen tai ottamisen ja rahanpe- sun tekovälineisiin sekä näiden rikosten tuottamaan hyö- tyyn. Kyseiset toimenpiteet voivat kohdistua myös maini- tun hyödyn arvoa vastaaviin varoihin. Tässä yhteydessä ilmaus ’takavarikko’ käsittää ilmaukset ’jäädyttäminen’ ja ’takavarikko’ sellaisina kuin ne on määritelty huumausai- neiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopi- muksen 1 artiklan 1 kohdassa (tehty Wienissä 19 päivänä joulukuuta 1988). Vilpittömässä mielessä toimineita sivullisia on suojattava tekovälineiden ja hyödyn menetetyksi tuomitsemisessa ja haltuunotossa. 5 artiklan toisesta virkkeestä, jonka mukaan kyseinen jäsenvaltio toimii kansallisen lainsää- däntönsä mukaisesti, seuraa, että kysymystä siitä, onko sivullinen toiminut vilpittömässä mielessä, käsitellään kyseisen lainsäädännön mukaisesti. 6 artikla Vero- ja tullirikokset poikkeukseen keskinäisen avunannon osalta, täydenne- tään petoksia koskevan yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohtaa. Kun viimeksi mainitussa suljetaan pois veroja koskevan poikkeuksen soveltaminen rikoksentekijän luo- vuttamisten yhteydessä, toisen pöytäkirjan 6 artiklassa todetaan, että keskinäisen oikeusavun antamisesta rikos- asioissa ei voi kieltäytyä vain siitä syystä, että teko koskee vero- tai tullirikosta. Määräys on poikkeus keskinäistä oikeusapua rikosasi- oissa koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen (tehty Strasbourgissa 20 päivänä huhtikuuta 1959) 2 artiklan a kohtaan, ja vaikka useita 6 artiklan kaltaisia määräyksiä on jo olemassa (esimerkiksi vuoden 1959 yleissopimuksen lisäpöytäkirjan (tehty Strasbourgissa 17 päivänä maalis- kuuta 1978) 1 artiklassa sekä Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (tehty Schenge- nissä 14 päivänä kesäkuuta 1990) 50 artiklassa), se päätettiin ottaa myös toiseen pöytäkirjaan, sillä kaikki jäsenvaltiot eivät olleet ratifioineet mitään näistä asiakir- joista sinä ajankohtana, jona säädös toisen pöytäkirjan tekemisestä annettiin. Verorikosten soveltamisalaan kuu- luvat tässä yhteydessä yleissopimuksessa tarkoitetut tulot (verot ja tullit). 7 artikla Yhteistyö Euroopan yhteisöjen komission kanssa 7. 1 Yleisiä huomautuksia 7 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa annetaan määräykset jäsenvaltioiden ja komission välisestä yhteistyöstä petoksia koskevan yleissopimuksen ja sen lisäpöytäkirjojen aloilla sekä määrätään tästä yhteistyöstä komissiolle aiheutuvista velvoitteista. Jäsenvaltiot antavat toisen pöytäkirjan sopimus- puolina komissiolle tehtävän, johon liittyy komis- sion kannalta tiettyjä sitoumuksia, jotka koskevat sen suhteita paitsi jäsenvaltioihin myös yksityis- henkilöihin sikäli kuin on kyse tietosuoja-asioista. Komissio on valmis hoitamaan tämän tehtävän ja se ottaa sille toisen pöytäkirjan asiaankuuluvien säännösten mukaan kuuluvan vastuun (1). Petoksia koskevan yleissopimuksen 6 artiklassa määrätään yleisistä säännöistä, jotka koskevat jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä petostapauk- Tällä määräyksellä, jossa käsitellään sitä, että toisen pöy- täkirjan soveltamisalalla ei voida vedota veroja koskevaan (1) Katso julistus, jonka komissio on antanut toisen pöytäkirjan hyväksymisen yhteydessä 7 artiklasta ja joka on julkaistu virallisessa lehdessä yhdessä toisen pöytäkirjan kanssa. 31. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 91/13 sissa, jotka vahingoittavat Euroopan yhteisön taloudellisia etuja. Kyseistä määräystä sovelletaan myös toiseen pöytäkirjaan sen 12 artiklan 1 koh- dan mukaisesti. Toisen pöytäkirjan 10 artiklassa määrätään jäsenvaltioiden ja komission välistä tie- donvaihtoa koskevasta periaatteesta yleissopi- musta sovellettaessa. Toisen pöytäkirjan 7 artikla on edellä mainittujen määräysten seuraus. Siinä velvoitetaan jäsenvaltiot ja komissio tekemään keskinäistä yhteistyötä petosten, lahjuksen antamisen ja ottamisen sekä rahanpesun torjunnassa. Artiklasta käy ilmi, ettei ainoastaan jäsenvaltioilla vaan myös komissiolla on tehtävänsä yhteistyössä petosten sekä lahjusten antamisen ja ottamisen ja rahanpesun torjumi- seksi. Komission tehtävä liittyy niihin erityisiin tehtäviin ja velvollisuuksiin, joita sillä on talousar- vion toteuttamisessa ja taloudellisiin etuihin koh- distuvien petosten torjunnassa Euroopan yhteisön ja 209 a artiklan perustamissopimuksen 205 mukaisesti (1). Lisäksi pöytäkirjan 7 artiklassa määritellään säännöt tietojenvaihdolle, joka on välttämätöntä jäsenvaltioiden ja komission tehok- kaan yhteistyön kannalta. 7. 2 1 kohta a) Tässä kohdassa määrätään jäsenvaltioiden ja komission välisestä yhteistyöstä. Sen lisäksi, että jäsenvaltioilla on esitutkinnassa ja syyttä- misessä ensisijainen vastuu (yleissopimuksen 6 artikla), komissiolle annetaan 7 artiklan 1 kohdassa tekninen ja toiminnallinen tehtävä. Sanamuodossa tuodaan esille kumppanuuden käsite petostentorjunnassa. Tässä tarkoitetaan petoksia rikosoikeudelli- sessa merkityksessä. Silloin kun asia koskee vähintään kahta jäsenvaltiota, määräyksen pii- riin kuuluvat seuraavat tapaukset: — tapaukset, joissa petos on tehty kansainvä- lisen rajan molemmilla puolilla, — tapaukset, joissa petos on tehty yhden jäsenvaltion alueella, mutta tekijöihin kuu- luu useamman kuin yhden jäsenvaltion tai kolmannen maan kansalaisia, (1) Amsterdamin sopimuksen 12 artiklan ja liitteen mukaisesti uudelleen numeroidut 274 ja 280 artikla (EYVL C 340, 10. 11. 1997). — tapaukset, joissa petos on tehty yhdessä jäsenvaltiossa, mutta todistusaineisto on hajallaan useamman kuin yhden jäsenval- tion tai kolmannen maan alueella, — tapaukset, joissa petoksella saatu hyöty ja takavarikoitava omaisuus ovat sen maan alueen ulkopuolella, jossa petos on tehty tai jopa Euroopan unionin alueen ulkopuo- lella, — tapaukset, joissa useat erilliset petokset ovat tosin tapahtuneet yhden maan sisällä, mutta ne muodostavat osia kansainvälisesti organisoidussa petosrikosten kokonaisuu- dessa. Edellä mainitut esimerkit soveltuvat myös lah- jonta- ja rahanpesutapauksiin. Jäsenvaltioiden ja komission välistä yhteistyötä on määrä tehdä kaikissa edellä mainituissa tapauksissa. b) Komission tehtävä määritellään tarkemmin toisessa alakohdassa. Siinä määrätään, että komissio antaa apua yhteistyön toteuttami- seksi. Silloinkin, kun petokset on tehty yhdessä jäsenvaltiossa, järjestäytyneisiin ver- kostoihin viittaavia yhteyksiä voi olla useiden jäsenvaltioiden alueella. Toimivaltaisten viran- omaisten välinen nopea ja tuloksekas yhteis- työ sekä jäsenvaltioiden että yhteisön tasolla edistää tuloksekasta esitutkintaa ja syyttee- seenpanoa. Komissiolle annettu tehtävä on määritelty avuksi. Avun luonne riippuu kulloisenkin tapauksen olosuhteista ja tarpeista. Tarkoituk- sena on tarjoamalla käyttöön tarpeellista asi- antuntemusta tuoda lisäarvoa esitutkintaan sekä syytteeseenpanoon ja tuomitsemiseen sil- loin, kun asia saatetaan kansallisten viran- omaisten käsittelyyn. Avun käsite on tulkit- tava mahdollisimman laajasti ja ilman rajoi- tuksia. On selvää, että komission tehtävä ei rajoita poliisi- ja oikeusasioita hoitavien jäsenvaltioi- den viranomaisten toimivaltuuksien käyttöä rikosasioissa. Jäsenvaltioiden viranomaisilla on käytössään kaikki kansalliset ja kansainvä- lukien liset oikeudelliset välineet, mukaan taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus ja siihen liittyvät pöytäkirjat, joita jäsenvaltiot voivat käyttää petosten tor- junnassa erityisesti silloin, kun kyse on järjes- C 91/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 3. 1999 täytyneestä talousirkollisuudesta. Mitään muutoksia ei aiheudu voimassa oleviin kansal- lisiin ja kansainvälisiin oikeudellisiin välinei- siin; säännös liittyy vain komission niiden täy- täntöönpanossa antamaan apuun. Apua voi- daan antaa kahdessa muodossa, teknisenä ja toiminnallisena, jotka on pidettävä erillään toisistaan. c) Tekninen apu tarkoittaa sitä lisäarvoa, jota komissio saa toimillaan aikaan kaikilla yh- teisön lainsäädännön piiriin kuuluvilla aloilla. Kyse on erityisesti dokumentointiin ja logis- tiikkaan liittyvästä komission asiantuntemuk- sesta, jota se voi antaa käyttöön petosten torjunnassa. Tähän kuuluvat myös kaikki komissiolla olevat strategiset tiedot, joita voi- daan käyttää osoittamaan petosrikollisuudessa esiintyviä suuntauksia, yksittäisten tai järjes- täytyneiden petoksentekijöiden luokittelu sekä tiettyjen toimialojen vahingoittuvuuteen liitty- vien riskitekijöiden analysointi. Logistiikan alalla saattaa esiintyä tilanteita, joissa oikeus- ja syyttäjäviranomaisten olisi päästävä asiaan mahdollisesti kuuluvia talou- dellisia toimia koskeviin komission eri tieto- kantoihin; viranomaiset eivät voi käyttää niitä ilman komission apua. Tekniseen apuun kuuluvat myös petostentor- junnan koordinointiysikön (UCLAF) työryh- män yhteyteen perustetun rikosasiantuntija- ja yhteysyksikön kokemus juridisilta erityisaloita, myös kansallisista järjestelmistä. Kaikilla syyt- täjäviranomaisilla on näin mahdollisuus käyt- tää kyseistä asiantuntemusta hyväkseen yhden tai useamman jäsenvaltion oikeusviranomai- sille osoitettavien pyyntöjen valmistelussa. d) Toiminnallinen apu liittyy käytännön toimin- taan petosten, lahjonnan ja rahanpesun torju- miseksi. Siinä on kyse kaikista keinoista, jotka komissio pystyy asettamaan käyttöön lakien täytäntöönpanon tehostamiseksi helpottamalla kansallisten viranomaisten käynnistämien tut- kimuksien koordinointia. — yksilöidä toimivaltaiset viranomaiset ja ottaa niihin yhteys sekä luoda tiedotus- ja toimintasuhteet, jolloin luodaan yhteydet hallinnollisten tutkimusten ja rikostutkin- nan välille, — luoda ja helpottaa asianomaisten viran- omaisten välisiä suoria yhteyksiä, — järjestää tarvittaessa tai pyydettäessä nope- asti asianomaisten viranomaisten välisiä kokouksia, — edistää ja helpottaa asiaan liittyvien mai- den eri viranomaisten välisiä suhteita, kun on kyse järjestäytyneestä ja ylikansallisesta petosrikollisuudesta, — antaa asianomaisille kansallisille viranomaisille tarpeellista apua, jotta ne voivat hyödyntää mahdollisimman nope- asti ja tehokkaasti komission tekemien tut- kimusten tuloksia ja kansainvälisen hallin- nollisen yhteistyön tarjoamia mahdolli- suuksia, — antaa apua asianomaisille kansallisille vi- ranomaisille oikeudellista yhteistyötä kos- kevien kansainvälisten sopimusten tarjo- amien mahdollisuuksien täysimääräiseksi hyödyntämiseksi. Apu voi tarvittaessa sisäl- tää tietojen toimintamisen oikeudellista yhteistyötä koskevien pyyntöjen valmiste- lua varten, — helpottaa tarpeellisia yhteyksiä asianomais- ten viranomaisten kanssa järjestäytyneen ja ylikansallisen petosrikollisuuden osalta pe- toksia koskevan yleissopimuksen 6 artiklan 2 kohdan (syytteeseenpanon keskittämi- nen) soveltamisen edistämiseksi. 7. 3 2 kohta 2 kohdassa määrätään tietojenvaihdosta, jossa on otettava huomioon tutkintasalaisuuden ja henkilö- tietosuojan vaatimukset. Esitutkinta ja syytteeseenpano 7 artiklassa tar- koitetuilla aloilla kuuluvat luonnollisesti jäsen- valtioiden toimivaltaisille (oikeus- tai muille) viranomaisille. Komission antama toiminnalli- nen apu voi kuitenkin osoittautua hyödylli- seksi tutkinnan sujumisen kannalta, koska sen avulla voidaan erityisesti: a) 2 kohdan tarkoituksena on tuoda esille, että periaatteessa ei saa olla estettä jäsenvaltioiden ja komission väliselle tietojenvaihdolle, mu- kaan luettuna jäsenvaltioiden välinen tietojen- vaihto komission välityksellä. Tietojenvaihto edellyttää kahdensuuntaista tietovirtaa. 31. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 91/15 Tietojenvaihdolla pyritään helpottamaan tiet- tyä tapausta koskevien tosiasioiden selvittä- mistä sekä petoksia, lahjuksen antamista ja ottamista sekä rahanpesua ehkäisevää tai ran- kaisevaa toimintaa. Tähän toimintaan voi kuu- lua tehostettua hallinnollista tutkintaa silloin, kun on aihetta epäillä todellisia lainvastaisuuk- sia; voidaan myös kehittää tutkintaa koskeva yhtenäinen strategia. Kohdassa ei täsmennetä mahdollisesti vaihdet- tavia tietoja. Ei olekaan syytä rajata tietojen- vaihtoa. Kun otetaan huomioon kaikki mah- dolliset yhteistyötilanteet, tietojen tarve voi koskea suurta joukkoa käytännössä esiintyviä mahdollisuuksia yksittäisestä tapauksesta riip- puen. Tietojen konkreettinen luonne vaihtelee tutkinnan tilanteen mukaan sillä hetkellä, jona yhteistyö käynnistyy, ja tietysti sen asian eri- tyispiirteiden mukaan, jossa tietoja tarvitaan uusia toimia varten. 2 kohdan mukaisesti vaihdettavat tiedot voivat koskea esimerkiksi: c) 7 artiklan 2 kohdassa annetaan tietoja toimit- tavalle jäsenvaltiolle mahdollisuus asettaa eri- tyisehtoja sille, miten komissio tai toinen jäsenvaltio, jolle tiedot on luovutettu, voivat käyttää niitä. ja Jäsenvaltio voi esimerkiksi antaa toimivaltai- sille viranomaisilleen yleisiä tai erityisiä mää- räyksiä, jotka voivat olla perustana tietojen käyttöä koskeville erityisehdoille, jotka antavat yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikku- lokakuuta annetussa vuudesta 24 päivänä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktii- vissä 95/46/EY (2) säädetyn suojelun tason ja noudattavat kansallista lainsäädäntöä. Näin tehdessään jäsenvaltioiden olisi tapauskohtai- sesti otettava huomioon Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yli- kansallisen tutkinnan erityispiirteet ja -vaati- mukset. luonnetta ja sen oikeudellista 8 artikla — petoksen yhteyttä, — tekotapaa, — asiaan liittyviä luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä sekä yleisemmin henkilö- tietoja. b) 2 kohdassa asetetaan tietojen vaihdolle kaksi rajoitetta, tietosuoja ja tutkintasalaisuus. Kuta- kin tilannetta on arvioitava erikseen olosuhtei- den pohjalta. Henkilötietojen suoja tietojenvaihtoa koske- vassa menettelyssä taataan toisen pöytäkirjan erityismääräyksillä (8—11 artikla). Kunkin jäsenvaltion sisäistä lainsäädäntöä so- velletaan tutkintasalaisuuteen. Mitä tulee ko- missioon, yhteisöoikeudessa on määräys salas- sapitovelvollisuuden periaate (Euroopan yh- teisön perustamissopimuksen 214 artikla (1)). Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suo- jaamiseksi suoritettavan ylikansallisen tutkin- nan erityispiirteet ja -vaatimukset olisi tapaus- kohtaisesti otettava huomioon. (1) Amsterdamin sopimuksen 12 artiklan ja liitteen mukaisesti uudelleen numeroitu 287 artikla. Komission vastuu tietosuojasta Komissio varmistaa, että se 7 artiklan 2 kohdan nojalla tapahtuvassa tietojenvaihdossa noudattaa henkilötietojen käsittelyssä suojelun tasoa, joka vastaa direktiivissä 95/ 46/EY määriteltyä suojelun tasoa. Lausumassaan, joka on merkitty neuvoston sen istunnon pöytäkirjaan, jossa direktiivi annettiin, komissio ilmoitti hyväksyvänsä direk- tiivistä johtuvat velvoitteet. Sekä direktiivin johdanto- osan kappaleissa esitetyt periaatteet että sen säännökset ovat siten kaikkien 7 artiklassa tarkoitettujen tietojen oikeudelliset puitteet (3). Edellä 7 artiklaa koskevissa huomautuksissa kuvattu apu, jota komissio voi antaa jäsenvaltioille, merkitsee, että jäsenvaltiot luovuttavat komissiolle kaikenlaisia, myös henkilötietoja, ja että komissio voi käsitellä niitä. Koska on selvää, että komissio käsittelee näitä tietoja perusta- malla omat tiedostojärjestelmänsä, pidettiin tarpeellisena sisällyttää pöytäkirjaan määräyksiä, joilla varmistetaan, että komissio noudattaa henkilötietojen suojaa ja luotta- muksellisuuden säilyttämistä koskevia sääntöjä. Näillä säännöillä määritetään edellytykset, joilla komissio voi (2) EYVL L 281, 23. 11. 1995, s. 3. (3) Tämä artikla on täysin EY:n perustamissopimuksen yhteisön tietosuojalainsäädännön soveltamista toimielinten toimesta koskevan 286 artiklan, sellaisena kuin artikla on Amsterda- min sopimuksessa uudelleen numeroituna, mukainen. C 91/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 3. 1999 laillisesti käsitellä henkilötietoja, mukaan lukien edelly- tykset, jotka koskevat tietojen laatua ja tietojen käsittelyn laillisuutta sekä asianomaisen oikeutta saada tutustua henkilötietoihinsa, esittää niitä koskevia vastaväitteitä tai saada tietoihin korjauksia. ehdot (7 artiklan 2 kohta) aiotun luovutuksen osalta sekä luovutettujen tietojen ajantasaisuus ja oikeellisuus. Jäsenvaltion olisi otettava huomioon, että tarkis- tus on syytä tehdä viipymättä tietojen luovuttami- seen liittyvien menettelyjen tarpeettoman mutkis- tamisen välttämiseksi. 9 artikla Tietosuojasääntöjen julkaiseminen 10. 3 2 kohta 8 artiklan mukaisia velvoitteita koskevat säännöt julkais- taan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tietosuo- jaa koskevilla säännöillä on siten pakottava oikeusvaiku- tus. Ne ovat osa tietosuojaa koskevaa yhteisön lainsää- däntöä. Tässä yhteydessä olisi huomautettava, että toisen pöytä- kirjan 16 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltioiden ja komission välinen 7 artiklan 2 kohdan nojalla tapahtuva tietojenvaihto keskeytetään, jos ja siksi ajaksi kun 8 artiklan mukaisesti annettuja sääntöjä ei vielä ole jul- kaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tilanne on toinen, kun on kyse henkilötietojen luovuttamisesta komission toimesta kolmansille maille: komissio voi luovuttaa kolmansille maille sellaisia tietoja vain, jos tiedot luovuttava jäsenval- tio on antanut siihen luvan. Samoin kuin esimer- kiksi direktiivin 95/46/EY IV luvun mukaisissa tilanteissa, tämä mahdollistaa sen, että tietoja luo- vuttava jäsenvaltio voi arvioida, tarjoaako kysei- nen kolmas maa näille tiedoille riittävän suojata- son. 11 artikla Valvontaviranomainen 10 artikla Tietojen luovutus muihin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin 10. 1 Yleisiä huomautuksia Tässä artiklassa käsitellään sitä, millä ehdoilla komissio voi luovattaa jäsenvaltiolta 7 artiklan mukaisen yhteistyön nojalla jäsenvaltiolta saami- aan henkilötietoja muille jäsenvaltioille tai kol- mansille maille. Tätä artiklaa on tarkasteltava yhdessä direktiivin 95/ 46/EY 28 artiklan kanssa, jossa säädetään, että jokaisessa jäsenvaltiossa ”jäsenvaltioiden tämän direktiivin mukai- sesti toteuttamien toimenpiteiden soveltamista sen alu- eella valvoo yksi tai useampi viranomainen”. Euroopan parlamentin ja neuvoston velvollisuudesta perustaa vuoteen 1999 mennessä yhteisöön riippumaton tietosuojaa valvova viranomainen määrätään Amsterda- min sopimuksessa uudelleen numeroidussa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 286 artiklan 2 kohdassa. Toisen pöytäkirjan 11 artiklassa täsmennetään, että kyseinen valvontaviranomainen on toimivaltainen harjoit- tamaan samaa valvontaa komission toisen pöytäkirjan nojalla hallussaan pitämien henkilötietojen suhteen. 10. 2 1 kohta Tietojen luovutus toisille jäsenvaltioille on periaat- teessa vapaata tutkintasalaisuus huomioon ottaen ja edellyttäen, että noudatetaan niitä ehtoja, jotka tiedot luovuttava jäsenvaltio on saattanut asettaa sen osalta, miten komissio tai jäsenvaltiot, joille tiedot voidaan luovuttaa, voivat niitä käyttää. Ennen tietojen luovuttamista on tiedot luovutta- neelle jäsenvaltiolle ilmoitettava aiotusta luovutta- misesta. Jäsenvaltiolla on siten tilaisuus tarkistaa 12 artikla Suhde yleissopimukseen 12. 1 1 kohta 1 kohdassa viitataan petoksia koskevan yleissopi- muksen erityismääräyksiin ja todetaan, että niitä sovelletaan myös toisen pöytäkirjan 2 artiklassa määriteltyyn rahanpesuun. Yleissopimuksen asi- aankuuluvat määräykset voidaan tiivistää seuraa- vasti: 31. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 91/17 — 3 artiklassa määrätään, että yritysjohtajat voi- daan saattaa rikosoikeudelliseen vastuuseen, — 5 artiklassa käsitellään rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista sekä auto dedere auto judicare -sääntöä, — 6 artiklassa vahvistetaan jäsenvaltioiden väli- sen tiiviin yhteistyön periaate silloin, kun on kyse yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistu- vasta petoksesta. Näitä kolmea periaatetta sovelletaan rajoituksessa kaikkiin 2 artiklassa tarkoitettuihin menettelyi- hin. 12. 2 2 kohta sen pöytäkirjan tulkintaa tai soveltamista koskevat jäsenvaltioiden väliset tai jäsenvaltioiden ja komis- sion väliset riidat, sekä tuomioistuimelle kuuluva toimivalta antaa ennakkoratkaisuja. 13. 2 1 ja 2 kohta 1 kohdassa käsitellään sitä, millä edellytyksillä yhteisön tuomioistuimella on toimivalta jäsenvalti- oiden välisissä riidoissa. 2 kohdassa käsitellään jäsenvaltioiden ja komission välisiä riitoja. Näissä toisen pöytäkirjan määräyksissä on käytetty mah- dollisimman pitkälle samaa sanamuotoa kuin petoksia koskevan yleissopimuksen 8 artiklassa ja ensimmäisen pöytäkirjan 8 artiklassa näiden kol- men asiakirjan yhdenmukaisuuden varmistami- seksi. Yksityiskohtaiset huomautukset ovat yleis- sopimuksen selitysmuistiossa. 2 kohdan mukaan tiettyjä yleissopimuksen mää- räyksiä sovelletaan toiseen pöytäkirjaan. Nämä määräykset voidaan tiivistää seuraavasti: 13. 3 3 kohta — 4 artiklassa määrätään säännöistä, jotka kos- kevat kyseisiä rikoksia koskevaa tuomioistui- men toimivaltaa. Julistuksia, jotka on annettu 4 artiklan 2 kohdan nojalla, sovelletaan toi- seen pöytäkirjaan, jollei toisen pöytäkirjan ratifioinnin yhteydessä ole toisin ilmoitettu, in — 7 artiklassa vahvistetaan ne bis idem -sääntö, mitä sovelletaan myös toisen pöytä- kirjan piiriin kuuluvissa asioissa. Julistuksia, jotka on annettu 7 artiklan 2 kohdan nojalla, sovelletaan toiseen pöytäkirjaan, jollei toisen pöytäkirjan ratifioinnin yhteydessä ole toisin ilmoitettu. On huomattava, että rangaistuksen täytäntöönpano käsittää myös ne tapaukset, joissa täytäntöönpano lykätään koetusajaksi, — 9 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot voivat antaa yleissopimuksen määräyksiä ankarampia kan- sallisia säännöksiä. Myös toisessa pöytäkir- jassa asetetaan joukko vähimmäisvelvoitteita, — 10 artiklassa määrätään muun muassa järjeste- lyistä, jotka koskevat tietojen toimittamista jäsenvaltioilta komissiolle, ja sitä sovelletaan myös toisen pöytäkirjan piiriin kuuluvissa asi- oissa. 13 artikla Yhteisöjen tuomioistuin 13. 1 Yleisiä huomautuksia 3 kohdassa määrätään, että 29 päivänä marras- kuuta 1996 tehtyä pöytäkirjaa, joka koskee Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaa- mista koskevan yleissopimuksen tulkintaa Euroo- pan yhteisöjen tuomioistuimen antamilla ennakko- ratkaisuilla, sovelletaan toiseen pöytäkirjaan. Ky- seistä pöytäkirjaa sovelletaan myös yleissopimuk- seen ja ensimmäiseen pöytäkirjaan. Mainitun pöy- täkirjan nojalla annetut julistukset koskevat myös toista pöytäkirjaa, jollei toisen pöytäkirjan ratifi- oinnin yhteydessä ole toisin ilmoitettu. 14 artikla Sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu Artiklassa vahvistetaan, että Euroopan yhteisön perusta- missopimuksen 215 ja 178 artiklassa (1) olevat sopimus- suhteen ulkopuolista yhteisön vastuuta koskevat yhteisön säännöt soveltuvat komission tämän pöytäkirjan nojalla suorittamiin toimiin. Koska ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että komission toisen pöytäkirjan nojalla suorittamat toimet voivat johtaa sellaisten henkilöiden esittämiin vahingon- korvausvaatimuksiin, joiden henkilötietoja komissio on käsitellyt, katsottiin tarpeelliseksi vahvistaa, että myös tapauksessa, jossa komissio toimii sille muulla tavoin kuin EY:n perustamissopimuksessa annetun toimivallan puitteissa, yhteisölle aiheutuu toimista sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan 2 kohdan määräysten mukaisesti. Tässä artiklassa määritetään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle kuuluva toimivalta ratkaista toi- (1) Amsterdamin sopimuksella uudelleen numeroituna 288 ja 235 artikla. C 91/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31. 3. 1999 Lisäksi on selvää, että Euroopan yhteisöjen tuomioistui- mella on toimivalta ratkaista komission tai sen henkilös- tön toisen pöytäkirjan mukaisia tehtäviään hoitaessaan aiheuttamien vahinkojen korvausta koskevat riidat. 15 artikla Tuomioistuinvalvonta Tietosuojaa käsittelevän direktiivin 95/46/EY 22 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, että kenellä tahansa henkilöllä on mahdollisuus käyttää oikeussuoja- keinoa, jos kyseessä olevien tietojen käsittelyyn sovelletta- vien kansallisten säännösten mukaisesti hänelle kuuluvia oikeuksia loukataan. Näihin oikeuksiin sisältyy tiedon- saantioikeus, oikeus saada oikaistua, poistettua tai suojat- tua tiedot, jotka ovat puutteellisia, virheellisiä tai liian vanhoja edelleen tallennettuina oleviksi sekä oikeus kään- tyä valvontaviranomaisen puoleen. Toisen pöytäkirjan 8 artiklan nojalla annettavien sääntö- jen on sisällettävä määräyksiä, jossa henkilöille myönne- tään tällaiset oikeudet komission käsittelemiin henkilötie- toihin. Euroopan yhteisön tuomioistuimelle annetaan 15 artiklan 1 kohdassa toimivalta käsitellä kanteita, jotka luonnolli- nen tai oikeushenkilö on nostanut komission 8 artiklan nojalla antamiensa sääntöjen perusteella tekemiä päätök- siä vastaan (mukaan lukien kieltäytyminen tekemästä päätöstä). Euroopan yhteisön tuomioistuin voi tässä yhteydessä myös arvioida, onko komissio täysin noudat- tanut 8 artiklan mukaisia velvoitteitaan. 15 artiklan 1 kohdan sanamuoto pohjautuu suurelta osin EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen koh- dan (1) sanamuotoon, jota on tarkasteltava yhdessä mai- nitun 230 artiklan toisen kohdan kanssa. 15 artiklan 2 kohdassa olevilla viittauksilla EY:n perusta- missopimuksen useisiin muihin määräyksiin on tarkoitus selventää: a) että neuvosto voi EY:n perustamissopimuksen 168 a artiklan 1 ja 2 kohdassa (2) määriteltyä menettelyä noudattaen päättää antaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimivaltaa tapauksissa, joihin sovel- letaan 15 artiklan 1 kohtaa; b) asian saattamisessa yhteisön tuomioistuimen käsiteltä- väksi noudatettavia määräaikoja (173 artiklan viides kohta (3)); c) minkälaisen päätöksen yhteisöjen tuomioistuin voi tehdä sen käsiteltäväksi saatetun kanteen johdosta (174 artiklan ensimmäinen kohta (4)); d) yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen komissioon kohdistuva oikeusvaikutus (176 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta (5)); e) yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun kanteen oikeusvaikutus (185 artikla (6)); ja f) että yhteisöjen tuomioistuin voi päättää tarpeellisiksi katsomistaan välitoimista (186 artikla (7)). 16 artikla Voimaantulo Artikla koskee toisen pöytäkirjan voimaantuloa, joka ei voi tapahtua ennen petoksia koskevan yleissopimuksen voimaantuloa. 17 artikla Uusien jäsenvaltioiden liittyminen Artikla koskee Euroopan unionin uusien jäsenvaltioiden liittymistä toiseen pöytäkirjaan. 18 artikla Varaumat 18. 1 1 kohta Joissain jäsenvaltioissa lahjuksen antamisesta tai ottamisesta saatavaan hyötyyn liittyvä rahanpesu on rangaistava teko ainoastaan törkeissä lahjonta- tapauksissa. Jotta nämä jäsenvaltiot voisivat viipy- mättä ratifioida pöytäkirjan, niille annettiin mah- dollisuus tehdä tätä asiaa koskeva varauma. Varauman voimassaolo rajoitetaan viiteen vuoteen tämän pöytäkirjan hyväksymistä 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti koskevan ilmoituksen tekemi- sestä, jotta varmistetaan, että varauman tarpeelli- suutta harkitaan uudelleen säännöllisin väliajoin. Viiden vuoden kuluttua varauma voidaan uusia kerran sen voimassaolon jatkamiseksi. Näin ollen rahanpesua koskevien varaumien voimassaolo päättyy viimeistään kymmenen vuoden kuluttua päivästä, jona viimeinen jäsenvaltio on antanut ratifiointia koskevan ilmoituksen. (1) Amsterdamin sopimuksella uudelleen numeroituna 230 artik- la. (2) Uudelleen numeroituna 225 artikla. (3) Uudelleen numeroituna 230 artikla. (4) Uudelleen numeroituna 231 artikla. (5) Uudelleen numeroituna 233 artikla. (6) Uudelleen numeroituna 242 artikla. (7) Uudelleen numeroituna 243 artikla. 31. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 91/19 18. 2 2 kohta Toista pöytäkirjaa koskevien neuvottelujen alusta alkaen oikeushenkilöiden vastuuta ja niihin koh- distuvia seuraamuksia koskevat kysymykset olivat aiheuttaneet ongelmia Itävallalle, sillä sen lainsää- däntö ei tunne oikeushenkilöiden rikosoikeudel- lista vastuuta. Koska ongelmaa pidettiin enem- mänkin käytännön ongelmana kuin perustavaa laatua olevana kysymyksenä, oli selvää, että Itä- valta tarvitsisi muita jäsenvaltioita enemmän aikaa 3 ja 4 artiklan täytäntöönpanoon. Jotta tämä erityisongelma ei viivästyttäisi koko pöytäkirjan lopullista voimaantuloa kaikkien jäsenvaltioiden osalta ja jotta Itävaltaa rohkaistaisiin mukautta- maan lainsäädäntöään, sille annettiin mahdolli- suus tehdä näitä kahta artiklaa koskeva varauma viiden vuoden ajaksi. Tätä varaumaa, toisin kuin 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua varaumaa, ei voida uusia ja sen voimassaolo päättyy viiden vuoden kuluttua pöytäkirjan tekemistä koskevan neuvoston säädöksen hyväksymisestä eli 19 päi- vänä kesäkuuta 2002. 18. 3 3 kohta Koska 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti petoksia koskevan yleissopimuksen 4 ja 7 artiklaa sovelle- taan myös toiseen pöytäkirjaan, yleissopimuksen kyseisten määräysten perusteella hyväksyttyjä va- raumia on sovellettava myös toisen pöytäkirjan yhteydessä. Edellä mainituista varaumista voidaan luopua koska tahansa ilmoittamalla asiasta neu- voston pääsihteeristölle


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 614/99 van Patricia McKENNA Europese steun aan Ierse spoorwegen

eurovoc_concepts:
Cohesion Fund
EU aid
European Regional Development Fund
Ireland
operational programme
rail transport
transport safety

formats: html pdf print

text: C 348/106 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 3. 12. 1999 (1999/C 348/134) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0614/99 van Patricia McKenna (V) aan de Commissie (12 maart 1999) Betreft: Europese steun aan Ierse spoorwegen De Europese Commissie heeft de afgelopen jaren voor miljoenen steun verleend aan de Ierse spoorwegmaat- schappij, Iarnrod Eireann, via het Cohesiefonds en het Europees Fonds voor regionale ontwikkeling. Een recent rapport aan de Ierse regering van International Risk Management Services heeft echter uitdrukkelijk het ontbreken van een veiligheidscultuur bij Iarnrod Eireann gehekeld als een ernstige bedreiging voor passagiers en personeel. Wat is de reden dat de Commissie, gezien deze situatie en het feit dat veiligheid als beginsel is opgenomen in het vervoerbeleid van de Gemeenschap, geen onderzoek heeft gedaan naar de wijze waarop de Ierse regering Europees geld voor het Ierse spoorwegnet heeft uitgegeven, om te zorgen dat de gelden niet ten onrechte in projecten worden gestoken die geen rekening houden met de veiligheid? Antwoord van mevrouw Wulf-Mathies namens de Commissie (26 april 1999) In het programma voor de ontwikkeling van het hoofdspoorwegennet dat is opgenomen in het Ierse operationale programma (OP) voor vervoer (1994-1999) wordt erkend dat een groot deel van de spoor- en seininfrastructuur van het net verouderd is en dat het grootste deel van het lokomotievenpark is afgeschreven. De steun van de Gemeenschap voor spoorwegprojecten in Ierland is daarom speciaal gericht op de veiligheidsaspecten. Speciaal ten behoeve van de belangrijkste lijnen die vanuit Dublin vertrekken, zijn in het kader van het Cohesiefonds middelen uitgetrokken voor de vernieuwing van het spoor- en seinstelsel en in het kader van het Europees Fonds voor Regionale Ontwikkeling (EFRO) is steun toegekend voor de vernieuwing van het rollend materieel. Bovendien is na de vrijmaking van 150 miljoen € van het LUAS-project voor sneltramvervoer, 85 miljoen € speciaal toegekend voor de verbetering van het spoorwegnet. Dit behelst onder meer maatregelen zoals de vernieuwing van het hoofdspoorwegennet, verbeteringen aan het spoorwegnet in de voorsteden van Dublin en aan de DART-diensten en verlenging van de perrons om plaats te bieden aan langere treinstellen. Al deze maatregelen zullen bijdragen tot het verlichten van de overbezetting en het verbeteren van de veiligheidsnormen van de Ierse spoorwegen. De geachte Afgevaardigde mag er zeker van zijn dat de Commissie actief is betrokken bij het toezicht op de aanwending van Europese middelen in Ierland. Het Toezichtcomité voor de communautaire bestekken (CB) controleert de uitgaven van de Structuurfondsen op het niveau van de operationele programma’s en subprogramma’s en via het Toezichtcomité voor het operationele programma voor vervoer wordt de vooruitgang gevolgd op het niveau van de individuele maatregelen. Op de uitvoering van de projecten van het Cohesiefonds wordt tevens toezicht gehouden via het Toezichtcomité voor het Cohesiefonds. Door het toezicht van bovengenoemde comités, die om het half jaar bijeenkomen, wordt ervoor gezorgd dat de middelen van de Gemeenschap worden aangewend voor de vastgestelde projecten die hebben bijgedragen tot een grotere veiligheid op het Ierse spoorwegnet. Hoewel er ongetwijfeld nog heel wat te doen blijft, zij erop gewezen dat de Ierse autoriteiten volgens het verslag van International risk management services onlangs hebben medegedeeld dat zij van plan zijn om de komende vijf jaar belangrijke middelen te besteden aan de verbetering van de veiligheidsnormen voor het spoorwegnet. Bovendien verwacht de Commissie dat tijdens de volgende programmeringsperiode nieuwe middelen ter beschikking zullen worden gesteld om dit probleem aan te pakken. (1999/C 348/135) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0618/99 van Peter Crampton (PSE) aan de Commissie (12 maart 1999) Betreft: Visserijovereenkomst met IJsland Zijn Britse schepen, gezien de 1000 ton Britse quota voor roodbaars en het feit dat er geen fabrieksschepen zijn toegestaan, in staat om de vis die zij vangen van kop en ingewanden te ontdoen?


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 537/99 του Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA Βιομηχανία κονσερβοποίησης αλιευτικών προiόντων και υδατοτοκαλλιέργεια στην Ευρωπαiκή Ένωση

eurovoc_concepts:
aid to industry
aquaculture
cannery
export refund
fishery product
food aid
health control
import policy
monetary compensatory amount
tariff reduction

text: C 370/54 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 21. 12. 1999 (1999/C 370/074) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0535/99 υποβολη΄: Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προïο΄ντων και υδατοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαïκη΄ Ένωση Στη συνεδρι΄αση της ολοµε΄λειας του Ιουνι΄ου 1998 το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο συζη΄τησε και ενε΄κρινε την ε΄κθεση πρωτοβουλι΄ας σχετικα΄ µε τη βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προι¨ο΄ντων και την υδατοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαι¨κη΄ Ένωση (A4-0137/98) (1), µε την οποι΄α, µεταξυ΄ α΄λλων, ζητου΄σε απο΄ την Επιτροπη΄ να προωθη΄σει και να στηρι΄ξει χρηµατοδοτικα΄ τα καινοτο΄µα µε΄τρα και την ε΄ρευνα νε΄ων συστηµα΄των παραγωγη΄ς, νε΄α προι¨ο΄ντα, τη µεταποι΄ηση ειδω΄ν που δεν διαθε΄τουν ση΄µερα εµπορικη΄ αξι΄α, καθω΄ς και νε΄α παρασκευα΄σµατα και τυποποιη΄σεις. Μπορει΄ η Επιτροπη΄ να µας πληροφορη΄σει τι΄ µε΄τρα ε΄χουν ληφθει΄ για την εφαρµογη΄ των ο΄σων ζη΄τησε το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο; (1) ΕΕ C 210 της 6. 7. 1998, σελ. 295. (1999/C 370/075) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0537/99 υποβολη΄: Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προïο΄ντων και υδατοτοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαïκη΄ Ένωση Στη συνεδρι΄αση της ολοµε΄λειας του Ιουνι΄ου 1998 το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο συζη΄τησε και ενε΄κρινε την ε΄κθεση πρωτοβουλι΄ας σχετικα΄ µε τη βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προι¨ο΄ντων και την υδατοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαι¨κη΄ Ένωση (A4-0137/98) (1), στην οποι΄α, µεταξυ΄ α΄λλων, δη΄λωνε ο΄τι η σαρδελλοβιοµηχανι΄α αποτελει΄ οικονοµικη΄ δραστηριο΄τητα µεγα΄λης σηµασι΄ας για ορισµε΄νες περιφε΄ρειες της Ένωσης και παρατηρου΄σε ο΄τι ο κλα΄δος αυτο΄ς βρι΄σκεται σε κρι΄ση που απαιτει΄ την επει΄γουσα λη΄ψη προστατευτικω΄ν µε΄τρων, ο΄πως: η προ΄βλεψη των αναγκαι΄ων πο΄ρων για την περι΄οδο 2000-2006, ω΄στε να γι΄νει δυνατη΄ η αναδια΄ρθρωση του τοµε΄α, επιπροσθε΄τως των κονδυλι΄ων που προβλε΄πονται απο΄ τους υπα΄ρχοντες διαρθρωτικου΄ς πο΄ρους, Μπορει΄ η Επιτροπη΄ να µας πληροφορη΄σει σε ποιε΄ς ενε΄ργειες ε΄χει προβε ι΄σε σχε΄ση µε τα ανωτε΄ρω µε΄τρα που ζη΄τησε το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο για την αντιµετω΄πιση της σοβαρη΄ς κρι΄σης του κλα΄δου της σαρδελλοβιοµη- χανι΄ας; (1) ΕΕ C 210 της 6. 7. 1998, σελ. 295. (1999/C 370/076) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0538/99 υποβολη΄: Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προïο΄ντων και υδατοτοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαïκη΄ Ένωση Στη συνεδρι΄αση της ολοµε΄λειας του Ιουνι΄ου 1998 το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο συζη΄τησε και ενε΄κρινε την ε΄κθεση πρωτοβουλι΄ας σχετικα΄ µε τη βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης αλιευτικω΄ν προι¨ο΄ντων και την υδατοκαλλιε΄ργεια στην Ευρωπαι¨κη΄ Ένωση (A4-0137/98) (1), στην οποι΄α, µεταξυ΄ α΄λλων, δη΄λωνε ο΄τι η σαρδελλοβιοµηχανι΄α αποτελει΄ οικονοµικη΄ δραστηριο΄τητα µεγα΄λης σηµασι΄ας για ορισµε΄νες περιφε΄ρειες της Ένωσης και παρατηρου΄σε ο΄τι ο κλα΄δος αυτο΄ς βρι΄σκεται σε κρι΄ση που απαιτει΄ την επει΄γουσα λη΄ψη προστατευτικω΄ν µε΄τρων, ο΄πως µεταξυ΄ α΄λλων: η καθιε΄ρωση αντισταθµιστικη΄ς αποζηµι΄ωσης για τη σαρδε΄λλα, µε προορισµο΄ την κοινοτικη΄ βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης, καθω΄ς και η διατη΄ρηση µιας ισορροπηµε΄νης ενι΄σχυσης στην αποθη΄κευση, ω΄στε να αποφευχθου΄ν οι διακυµα΄νσεις των τιµω΄ν στην αγορα΄ εξαιτι΄ας των εποχειακω΄ν ροω΄ν στην προσφορα΄ του προι¨ο΄ντος προς τη βιοµηχανι΄α κονσερβοποι΄ησης. Η ενι΄σχυση αυτη΄ θα πρε΄πει να µπορει΄ να καταβα΄λλεται α΄µεσα στις βιοµηχανι΄ες του κλα΄δου, εφο΄σον αυτε΄ς αποδεικνυ΄ουν την πληρωµη΄ της ελα΄χιστης τιµη΄ς στην παραγωγη΄


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 553/99 του Anita POLLACK Όρια ηλικίας για την πρόσληψη προσωπικού

eurovoc_concepts:
European Commission
anti-discriminatory measure
competition (EU)
recruitment

text: C 341/128 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 29. 11. 1999 καθεστω΄τα θα συµπεριληφθου΄ν στην εξε΄ταση αυτη΄. πως και τα υπο΄ εξε΄ταση 35 φορολογικα΄ καθεστω΄τα, τα φορολογικα΄ καθεστω΄τα του Γιβραλτα΄ρ δεν ε΄χουν κοινοποιηθει΄. Απο΄ την εξε΄ταση θα καθοριστει΄ εα΄ν τα σχετικα΄ µε΄τρα συνιστου΄ν κρατικε΄ς ενισχυ΄σεις βα΄σει του α΄ρθρου 92 παρα΄γραφος 1 και εφο΄σον συµβαι΄νει αυτο΄, εα΄ν οι εν λο΄γω ρυθµι΄σεις µπορου΄ν να θεωρηθου΄ν ως συµβιβα΄σιµες βα΄σει µιας εκ των παρεκκλι΄σεων του α΄ρθρου 92 παρα΄γραφος 3. (1) SEC(98)1800 τελικο΄. (1999/C 341/180) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0553/99 υποβολη΄: Anita Pollack (PSE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Όρια ηλικι΄ας για την προ΄σληψη προσωπικου΄ Μπορου΄µε να ε΄χουµε τη διαβεβαι΄ωση της Επιτροπη΄ς ο΄τι, ο΄ταν αυτη΄ προβει΄ στην αναθεω΄ρηση των διαδικασιω΄ν προ΄σληψης προσωπικου΄, στους αµε΄σως προσεχει΄ς µη΄νες, θα καταργηθου΄ν οι διακρι΄σεις που σχετι΄ζονται µε τα ο΄ρια ηλικι΄ας για την προ΄σληψη προσωπικου΄; Απα΄ντηση του κ. Liikanen εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (8 Απριλι΄ου 1999) Στις 21 Ιανουαρι΄ου 1998 (1), η Επιτροπη΄ εξε΄δωσε απο΄φαση σχετικα΄ µε την αρχη΄ να καταργηθου΄ν, κα΄ποτε, τα ο΄ρια ηλικι΄ας στις προκηρυ΄ξεις διαγωνισµω΄ν. Κατ’ αρχα΄ς, η Επιτροπη΄ ε΄θεσε το ο΄ριο ηλικι΄ας των 45 χρο΄νων για τους διαγωνισµου΄ς στις βασικε΄ς σταδιοδροµι΄ες, συ΄µφωνα µε τη στα΄ση που υιοθε΄τησε το Προεδρει΄ο του Κοινοβουλι΄ου στις 20 Οκτωβρι΄ου 1997. Στα πλαι΄σια διοργανικω΄ν διαβουλευ΄σεων σχετικα΄ µε την ε΄κθεση της οµα΄δας προβληµατισµου΄ για την πολιτικη΄ προσωπικου΄, τα α΄λλα ο΄ργανα δη΄λωσαν ο΄τι ει΄ναι προ΄θυµα να ανεβα΄σουν το ο΄ριο ηλικι΄ας στα 45 χρο΄νια. Ωστο΄σο, πρε΄πει να σηµειωθει΄ ο΄τι τα α΄λλα ο΄ργανα δεν συµφωνου΄ν οπωσδη΄ποτε µε τη θε΄ση αρχη΄ς της Επιτροπη΄ς σχετικα΄ µε τη µελλοντικη΄ κατα΄ργηση των ορι΄ων ηλικι΄ας στις προκηρυ΄ξεις διαγωνισµω΄ν. Το θε΄µα των ορι΄ων ηλικι΄ας θα αποτελε΄σει το αντικει΄µενο διοργανικω΄ν συνεννοη΄σεων το φθινο΄πωρο 1999. (1) SEC(97)2416 και SEC(97)2417. (1999/C 341/181) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0554/99 υποβολη΄: Anita Pollack (PSE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: ∆ηµο΄σια υγει΄α και αστικο΄ περιβα΄λλον Έχει εξετα΄σει η Επιτροπη΄ τη σκοπιµο΄τητα δηµιουργι΄ας ενο΄ς δικτυ΄ου υπηρεσιω΄ν υγει΄ας, σε επι΄πεδο ΕΕ, για την ανταλλαγη΄ εµπειριω΄ν ο΄σον αφορα΄ τις βε΄λτιστες πρακτικε΄ς σε σχε΄ση µε τις κοινωνικε΄ς και αστικε΄ς πτυχε΄ς της πολιτικη΄ς για την υγει΄α; Απα΄ντηση του κ. Flynn εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (12 Απριλι΄ου 1999) Η Ευρωπαι¨κη΄ Επιτροπη΄ ακολουθει΄ πρα΄γµατι µια ευρει΄α προσε΄γγιση στο θε΄µα της πολιτικη΄ς για την υγει΄α η οποι΄α περιλαµβα΄νει κοινωνικε΄ς και αστικε΄ς πτυχε΄ς. Με΄σα στο σηµερινο΄ συ΄νολο προγραµµα΄των δηµο΄σιας υγει΄ας που αναπτυ΄χθηκαν στο πλαι΄σιο δρα΄σης της Επιτροπη΄ς για το 1993 στον τοµε΄α της δηµο΄σιας υγει΄ας (1), η Επιτροπη΄ παρε΄χει η΄δη υποστη΄ριξη σε ορισµε΄να αστικα΄ δι΄κτυα, µεταξυ΄ α΄λλων και σε ε΄να ευρωπαι¨κο΄ δι΄κτυο για τη δηµο΄σια υγει΄α σε πρωτευ΄ουσες και σε σηµαντικε΄ς πληθυσµιακα΄ περιφε΄ρειες. Στο πλαι΄σιο της εκστρατει΄ας για βιω΄σιµες ευρωπαι¨κε΄ς πο΄λεις και κωµοπο΄λεις η Ευρωπαι¨κη΄ Επιτροπη΄ υποστηρι΄ζει επι΄σης δραστηριο΄τητες του σχεδι΄ου για υγιεινε΄ς πο΄λεις της Παγκο΄σµιας Οργα΄νωσης Υγει΄ας (ΠΟΥ), ε΄να διεθνε΄ς σχε΄διο µακροπρο΄θεσµης ανα΄πτυξης µε στο΄χο την τοποθε΄τηση της υγει΄ας στην ηµερη΄σια δια΄ταξη των φορε΄ων λη΄ψης αποφα΄σεων στις πο΄λεις της Ευρω΄πης. Περι΄που 1 100 πο΄λεις και κωµοπο΄λεις συνδε΄ονται µε 26 εθνικα΄ και δια΄φορα περιφερειακα΄ και θεµατικα΄ δι΄κτυα για υγιεινε΄ς πο΄λεις στην Ευρω΄πη. Οι δραστηριο΄τητες περιλαµβα΄νουν την προετοιµασι΄α και τη δια΄δοση της µελε΄της περιπτω΄σεων και την ανα΄πτυξη σχεδι΄ων δρα΄σης σε πολλε΄ς πο΄λεις


title: PERGUNTA ESCRITA n. 618/99 do Deputado Peter CRAMPTON Fiskeavtal med Island

eurovoc_concepts:
Iceland
United Kingdom
fishing agreement
fishing permit
processing industry

text: C 348/106 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 3. 12. 1999 (1999/C 348/134) PERGUNTA ESCRITA E-0614/99 apresentada por Patricia McKenna (V) à Comissão (12 de Março de 1999) Objecto: Financiamento comunitário da rede ferroviária irlandesa A Comissão Europeia canalizou milhões de libras, ao longo dos últimos anos, para a empresa ferroviária irlandesa, Iarnrod Eireann, através do Fundo de Coesão e do FEDER. Apesar deste facto, um recente relatório dirigido ao Governo irlandês pelo International Risk Management Services critica explicitamente a falta de uma cultura de segurança na Iarnrod Eireann, o que constitui uma ameaça para os passageiros e o pessoal. Dada esta situação e o facto de o princípio da segurança estar consagrado na política de transportes da Comunidade, que razões pode a Comissão apresentar para não ter investigado as formas como o Governo irlandês tem gasto os recursos comunitários na sua rede ferroviária, a fim de assegurar que esses fundos não foram abusivamente orientados para projectos que não respeitam os requisitos de segurança? Resposta de Monika Wulf-Mathies em nome da Comissão (26 de Abril de 1999) O programa de desenvolvimento das grandes linhas ferroviárias apresentado no programa operacional (PO) irlandês a favor dos transportes (1994-1999) reconhece que uma grande parte das infra-estruturas das vias e da sinalização da rede é obsoleta e que a maior parte do parque de locomotivas já terminou o seu período de vida útil. A ajuda comunitária aos projectos ferroviários na Irlanda tem, por consequência, sido orientada principalmente para problemas de segurança. Foi dada prioridade aos eixos principais que partem de Dublin, tendo sido concedida uma ajuda no âmbito do Fundo de Coesão para a renovação das vias e para a sinalização, e foram concedidas subvenções, a título do Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional (FEDER), para a aquisição de novo material rolante. Além disso, dos 150 milhões de euros do projecto de metropolitano ligeiro LUAS, 85 milhões foram especialmente afectados à melhoria da rede ferroviária. As acções incluem a renovação das vias das grandes linhas ferroviárias, a melhoria da rede suburbana de Dublin e das linhas de caminhos-de-ferro electrificadas (DART), bem como o prolongamento dos cais de modo para possibilitar a admissão de comboios mais longos, com o objectivo de descongestionar o trânsito e melhorar as condições de segurança dos caminhos-de- -ferro irlandeses. O senhor Deputado pode ter a certeza de que a Comissão vela activamente pela utilização adequada dos fundos europeus na Irlanda. O comité de acompanhamento do quadro comunitário de apoio (QCA) controla as despesas dos fundos estruturais a nível dos programas operacionais e dos subprogramas, e a execução das medidas é controlada pelo comité de acompanhamento do programa operacional de transporte. Por outro lado, a execução dos projectos do Fundo de Coesão é controlada pelo comité de acompanhamento do Fundo de Coesão. O controlo exercido em permanência pelos referidos comités, que se reúnem duas vezes por ano, permitiu garantir que os recursos comunitários foram realmente utilizados nos projectos previstos, que contribuíram para melhorar a segurança na rede ferroviária irlandesa. Embora seja verdade que muito ainda está por fazer, deverá notar-se que, de acordo com o relatório dos serviços internacionais de gestão dos riscos, as autoridades irlandesas anunciaram recentemente a sua intenção de autorizar recursos substanciais, no decurso dos próximos cinco anos, destinados a melhorar as condições de segurança dos transportes ferroviários. Além disso, a Comissão aguarda que estes recursos suplementares sejam afectados a fim de resolver este problema no decurso do próximo período de programação. (1999/C 348/135) PERGUNTA ESCRITA E-0618/99 apresentada por Peter Crampton (PSE) à Comissão (12 de Março de 1999) Objecto: Acordo com a Islândia Tendo em conta a quota de 1000 toneladas de cantarilho do Reino Unido e o facto de não serem permitidos navios-fábrica, pergunta-se se os navios do Reino Unido têm capacidade para limpar o peixe que capturam?


title: A Tanács jogi aktusa (1999. március 12.) az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján, az informatika vámügyi alkalmazásáról szóló egyezményben a jövedelmek tisztára mosásának fogalmáról és a szállítóeszközök rendszámának az egyezménybe foglalásáról szóló jegyzőkönyv megállapításáról (1999/C 91/01)

eurovoc_concepts:
agreement (EU)
computer systems
customs cooperation
customs regulations
money laundering
transport regulations

text: 120 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/1. kötet 31999F0331(01) 1999. 3. 31. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA C 91/1 A TANÁCS JOGI AKTUSA (1999. március 12. ) az Európai Unióról szóló szerződés K. 3. cikke alapján, az informatika vámügyi alkalmazásáról szóló egyezményben a jövedelmek tisztára mosásának fogalmáról és a szállítóeszközök rendszámának az egyezménybe foglalásáról szóló jegyzőkönyv megállapításáról (1999/C 91/01) AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre, és különösen annak K. 3 cikke (2) bekezdésének c) pontjára, MIVEL a meglévő, vámügyi együttműködésre vonatkozó jogi aktusok egységesítésének, valamint a szervezett bűnözés elleni küzdelem fokozásának érdekében szükséges a jövedelmek tisztára mosásának fogalmát bővíteni, és a „szállítóeszközök rendszáma” kategóriát felvenni az adat-kategóriák közé; ÚGY HATÁROZOTT, hogy az egyezmény, amelynek szövegét a melléklet tartalmazza, és amelyet a tagállamok kormányainak képviselői a mai napon aláírtak, létrejön; AJÁNLJA a tagállamoknak, hogy az egyezményt alkotmányos követelményeiknek megfelelően fogadják el. Kelt Brüsszelben, 1999. március 12-én. a Tanács részéről az elnök O. SCHILY


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 596/99 van Ian WHITE Groeihormonen rBST

eurovoc_concepts:
animal health
dairy cow
hormone
market approval
marketing
public health
scientific committee (EU)
veterinary legislation

text: C 370/68 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 21. 12. 1999 (1999/C 370/093) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0596/99 van Ian White (PSE) aan de Commissie (12 maart 1999) Betreft: Groeihormonen rBST 1. Kan de Commissie erop toezien dat de desbetreffende comités een onderzoek instellen naar alle informatie over de invloed op de gezondheid van zowel het dier als de mens van het groeihormoon rBST, voor het geval de firma die dit middel bezit een vergunning aanvraagt voor de verkoop ervan in de EU? Is de Commissie voornemens het voorzorgsprincipe toe te passen zodra de vraag inzake de verlening 2. van een vergunning voor de verkoop van het groeihormoon voor runderen rBST aan de orde komt? Antwoord van de heer Fischler namens de Commissie (4 mei 1999) De Commissie heeft het wetenschappelijk comité voor de gezondheid en het welzijn van dieren alsmede het wetenschappelijk comité voor veterinaire maatregelen in verband met de volksgezondheid om advies gevraagd met betrekking tot het gebruik van BST. Beide comités hebben onlangs op basis van hun specifieke deskundigheid een wetenschappelijk advies uitgebracht. Deze adviezen zijn ter inzage op de Europa server van de Commissie. Zich baserend op de conclusies van deze wetenschappelijke adviezen zal de Commissie bij de Raad en het Parlement een verslag indienen vergezeld van een voorstel inzake de toekomst van het tijdelijk verbod op bovine somatotropine (Beschikking 94/936/EG van de Raad) (1) opdat in deze materie een besluit zal kunnen worden genomen. (1) PB L 366 van 31. 12. 1994. (1999/C 370/094) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-0599/99 van Frédéric Striby (I-EDN) aan de Commissie (3 maart 1999) Betreft: Registratie en belasting van Elzasser pleziervaartuigen Voor in Frankrijk geregistreerde vaartuigen die de internationale wateren bevaren, moet een „zeebelasting” worden betaald. Voor vaartuigen die de binnenwateren bevaren, en dit geldt dus ook voor Elzasser pleziervaartuigen, moet de belastingsticker VNF worden betaald. Aangezien het Rhône-Rijnkanaal, dat ook Noord- en Zuid-Elzas met elkaar verbindt, gedeclasseerd is, moeten Elzasser pleziervaartuigen nu gebruik maken van het Elzaskanaal. Dit kanaal valt onder een internationaal statuut en hoewel Elzasser pleziervaartuigen die naar Straatsburg, Colmar of Mulhouse willen varen slechts tijdelijk gebruik van dit kanaal zullen maken, moeten zij bij de douane een zeebelasting betalen, hetgeen neerkomt op een dubbele belasting, terwijl buitenlandse vaartuigen hiervan verschoond blijven. Is de Commissie op de hoogte van deze dubbele belastingheffing? Welke stappen denkt zij tegen de Franse Republiek te ondernemen? Antwoord van de heer Kinnock namens de Commissie (27 april 1999) Over de door het geachte parlementslid beschreven situatie is de Commissie niets bekend. Er zij evenwel op gewezen dat, aangezien registratie- en verkeersbelastingen op bepaalde vervoermiddelen (waaronder pleziervaartuigen) in de Gemeenschap nog niet geharmoniseerd zijn, het de lidstaten vrij staat dergelijke belastingen in te voeren of in stand te houden op voorwaarde dat deze geen aanleiding geven tot inbreuken op de communautaire wetgeving en met name op artikel 95 van het EG-Verdrag. Dit laatste artikel verbiedt de lidstaten belastingsystemen in te voeren of in stand te houden waarbij de belasting op ingevoerde producten en die op nationale producten verschillend worden berekend op basis van verschillende criteria die ertoe leiden dat op ingevoerde producten een hogere belasting wordt geheven. Op basis van de verstrekte informatie ziet het ernaar uit dat de dubbele belasting die op bepaalde vaartuigen wordt geheven alleen van invloed is op binnenlandse vervoermiddelen en dus geen inbreuk op de communautaire wetgeving vormt


title: PREGUNTA ESCRITA n. 635/99 del Luigi MORETTI Rakennussementin uraanijäämät

eurovoc_concepts:
building materials
cement
health risk
ionising radiation
occupational health
public health
radiation protection
radioactivity
safety standard
uranium

text: 3. 12. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 348/111 Visto lo anteriormente expuesto, y basándose en las informaciones disponibles sobre los hechos mencionados por Su Señoría, la Comisión no ha detectado ninguna violación del Derecho comunitario en materia de medio ambiente en el caso analizado. (1) DO C 402 de 22. 12. 1998, p. 103. (1999/C 348/141) PREGUNTA ESCRITA E-0635/99 de Luigi Moretti (NI) a la Comisión (12 de marzo de 1999) Asunto: Presencia de uranio en el cemento para la construcción Con referencia a la respuesta a la pregunta E-3490/98 (1) sobre la presencia de uranio en el cemento para la construcción, ¿puede especificar la Comisión: 1. 2. 3. 4. si Italia ha adoptado la Directiva 96/29/EURATOM (2) de 13 de mayo de 1996; en caso afirmativo, cuáles son los órganos nacionales y europeos competentes para los controles; si la Directiva en cuestión prevé la indicación del nivel radiactividad sobre el contenedor del cemento con el fin de proteger tanto al usuario como a los trabajadores del sector; en caso de que no esté prevista, si considera justo y oportuno imponer esta obligación a las empresas europeas productoras de cemento? (1) DO C 341 de 29. 11. 1999, p. 6. (2) DO L 159 de 29. 6. 1996, p. 1. Respuesta de la Sra. Bjerregaard en nombre de la Comisión (26 de abril de 1999) 1. Los Estados miembros deben poner en vigor las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas necesarias para dar cumplimiento a la Directiva 96/29/Euratom del Consejo, de 13 de mayo de 1996, por la que se establecen las normas básicas relativas a la protección sanitaria de los trabajadores y de la población contra los riesgos que resultan de las radiaciones ionizantes (1), antes del 13 de mayo de 2000. No se ha informado todavía a la Comisión de que Italia las haya puesto ya en vigor. 2. De conformidad con el artículo 33 del Tratado Euratom, los Estados miembros deben comunicar a la Comisión los proyectos de disposiciones para la aplicación de las normas básicas. La Comisión podrá formular recomendaciones en relación con tales proyectos de disposiciones en el plazo de tres meses a partir de su comunicación. 3. La Directiva no exige someter el cemento con altos niveles de radiactividad natural a los requisitos para la protección de los trabajadores o de la población. No obstante, en el caso de las actividades laborales en las que la presencia de fuentes de radiación natural ocasione un aumento significativo de la exposición de los trabajadores o de la población, los Estados miembros podrán decidir que tales actividades son motivo de preocupación y exigir la aplicación de medidas de protección contra la radiación de conformidad con la Directiva o una parte de la misma. 4. La Comisión no tiene ninguna información en cuanto a si Italia u otro Estado miembro impone en fábricas de cemento europeas la obligación de hacer constar el nivel de radiactividad en los contenedores de cemento. El que tal cosa estuviera justificada debe examinarse no sólo teniendo en cuenta la Directiva 96/29/ Euratom, sino también la Directiva 89/106/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1988, relativa a la aproximación de las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas de los Estados Miembros sobre los productos de construcción, (2) y la Recomendación 90/143/Euratom de la Comisión, de 21 de febrero de 1990, relativa a la protección de la población contra los peligros de una exposición al radón en el interior de edificios (3), citadas en la respuesta de la Comisión a la pregunta escrita E-3490/98 (4) de Su Señoría. (1) DO L 159 de 29. 6. 1996. (2) DO L 40 de 11. 2. 1989. (3) DO L 80 de 27. 3. 1990. (4) DO C 341 de 29. 11. 1999, p. 6


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 536/99 dell'on. Daniel VARELA SUANZES-CARPEGNA L'industria delle conserve dei prodotti della pesca e dell'acquacoltura nell'Unione europea

eurovoc_concepts:
EU control
administrative cooperation
aquaculture
cannery
customs cooperation
customs fraud
customs regulations
fishery product
fraud
preserved product

formats: html print


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 555/99 von Anita POLLACK Indien und die Umwelt

eurovoc_concepts:
EU relations
India
cooperation policy
environmental protection

text: C 348/98 Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften DE 3. 12. 1999 (1999/C 348/122) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0551/99 von Alexandros Alavanos (GUE/NGL) an die Kommission Betrifft: Ausbau der Bibliotheken in der Europäischen Union (12. März 1999) Im Entschließungsantrag des Initiativberichtes (A4-248/98) wird die Kommission im Rahmen des fünften Rahmenprogramms für die Forschung zu Anstrengungen bei der Einrichtung von Bibliotheken in der Europäischen Union aufgefordert. Hat die Kommission Schritte zur Errichtung von Bibliotheken unternommen? Wenn dies der Fall ist, wann können die interessierten Träger und Körperschaften Anträge auf die Errichtung bzw. die Bezuschussung von Bibliotheken 5 und wo 5 einreichen? Antwort von Herrn Bangemann im Namen der Kommission (16. April 1999) Die Kommission setzt ihre Arbeiten im Anschluß an ihren Initiativbericht A4-248/98 über die Bedeutung von Bibliotheken in der modernen Gesellschaft fort. Daher arbeitet sie gegenwärtig eine Mitteilung über eine Reihe im Bericht erwähnter Probleme aus, mit denen Bibliotheken konfrontiert werden, z. B. lebensbegleitendes Lernen, Urheberrecht, Maßnahmen zur Beseitigung des Analphabetentums, weitreichende Zusammenarbeit zwischen Bibliotheken im Hinblick auf den Zugang zu Informationsquellen und Dienstleistungen. Darüber hinaus bieten das Informationsgesellschaftstechnologie-Programm (IST) im allgemeinen 5 und die Leitaktion 3 „Multimedia-Inhalte und -Werkzeuge“ im besonderen 5 Bibliotheken vielerlei Möglichkeiten, sich im Rahmen des Fünften FTE-Rahmenprogramms an Verbundforschung zu beteiligen. Für 1999 sind zwei Aufforderungen zur Einreichung von Vorschlägen im Rahmen des IST-Programms geplant. Diese werden im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften veröffentlicht. (1999/C 348/123) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0555/99 von Anita Pollack (PSE) an die Kommission (12. März 1999) Betrifft: Indien und die Umwelt Wer wird an dem bevorstehenden hochrangigen Treffen zwischen der EU und Indien zu Umweltfragen teilnehmen? Antwort Herr Marín im Namen der Kommission (14. April 1999) Es gibt im Augenblick keine Pläne für ein hochrangiges Treffen zwischen der EU und Indien zum Thema Umwelt. Umweltfragen werden jedoch regelmäßig im Rahmen der Zusammenarbeit zwischen der EU und Indien diskutiert, wie es kürzlich bei den Sitzungen des Unterausschusses für Entwicklung und des gemischten Ausschusses der Fall war, die am 13. bzw. am 14. Januar 1999 stattfanden. Als Fortsetzung der Sitzung des gemischten Ausschusses werden derzeit bilaterale Gespräche über die Einsetzung einer Anzahl Fach-Arbeitsgruppen geführt, einschließlich einer Arbeitsgruppe für Umweltfragen. Der Umweltschutz wurde zu einem der drei Hauptbereiche des Kooperationsrogramms mit Indien bestimmt, zusätzlich zur Grundschulbildung und zur medizinischen Grundversorgung. Dies steht auch im Einklang mit der Mitteilung der Kommission zur „Erweiterten Partnerschaft zwischen der EU und Indien (1)“. Ferner hat die Kommission der indischen Seite in den letzten Monaten Vorschläge unterbreitet, den bilateralen Dialog und die Zusammenarbeit auf dem Gebiet des Umweltschutzes zu vertiefen, auch als Teil des Bestrebens der Kommission, den Gedankenaustausch über „sanfte“ Sicherheitsmaßnahmen zu fördern


title: WRITTEN QUESTION No. 570/99 by José BARROS MOURA Export from Portugal to Spain of bulls to be used in bullfights

eurovoc_concepts:
Portugal
Spain
animal disease
animal show
beef
bull
death
health control
human nutrition
trade restriction

text: 21. 12. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 370/63 (1999/C 370/085) WRITTEN QUESTION E-0568/99 by Roberta Angelilli (NI) to the Commission (12 March 1999) Subject: Update on the URBAN programme in Rome Having regard to my previous questions E-2221/97 (1) and E-3436/98 (2) and to the answer given to the latter by Commissioner Wulf-Mathies on 25 January 1999, can the Commission provide further informa- tion on the reported delays by the municipality of Rome in implementing the URBAN programme and on the arrangements for the use of the funds? In particular, can it provide specific figures relating to the URBAN programme in Rome and other Italian cities? (1) OJ C 82, 17. 3. 1998, p. 46. (2) OJ C 320, 6. 11. 1999. Answer given by Mrs Wulf-Mathies on behalf of the Commission (3 May 1999) At the end of 1998, the municipality of Rome had committed 28 % of the URBAN budget available to it and spent some 8,4 %. A table, sent directly to the Honourable Member and to Parliament’s Secretariat, shows the relative position for all the Italian URBAN municipalities (the figures are provisional). The Honourable Member may wish to note that the budget available to Rome was reduced in November 1998 by 346 000 euro in view of the delays in implementation, but that current forecasts show a recovery of the delays by the end of April when a commitment level of 70 % is expected. (1999/C 370/086) WRITTEN QUESTION E-0570/99 by José Barros Moura (PSE) to the Commission (12 March 1999) Subject: Export from Portugal to Spain of bulls to be used in bullfights As a follow-up to my two earlier questions (E-3620/98 and E-0151/99), and with reference to the Commission’s reply of 22 January 1999 to my question E-3620/98 (1), would the human health concerns which allegedly justify imposing the embargo on bullfighting bulls as well (even though they are fed on pasture rather than on contaminated animal feed) not be entirely assuaged if Spain were to adopt the same procedure as the one followed in Colombia in respect of the incineration of the carcass after the bullfight? livestock imported from Spain, i. e. The 26 January 1999 of the ‘6 Toros 6’ magazine contains an authoritative report to the effect that Spanish livestock may now be infected too, for which reason it should perhaps not be used for fights in Spanish bullrings. Was it not an identical fear of contamination which led to the extension of the embargo to include livestock raised in Portugal? (1) OJ C 320, 6. 11. 1999. Answer given by Mr Fischler on behalf of the Commission (20 April 1999) The Commission has not been able to confirm the information provided by the Honourable Member that Spain has decided to incinerate all fighting bulls after the bull fights. According to the information obtained by the Commission, most fighting bulls in Spain are normally destined for human consumption after the bullfights


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 625/99 του Raimo ILASKIVI Απαντήσεις της Επιτροπής σε γραπτές ερωτήσεις

eurovoc_concepts:
EU publication
European Commission
European Parliament
Official Journal
interinstitutional relations (EU)
liability
official language
operation of the Institutions
translation
written question

text: 3. 12. 1999 EL Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των C 348/109 Οι πληροφορι΄ες αυτε΄ς διαβιβα΄στηκαν στον καταγγε΄λλοντα, ο οποι΄ος δεν γνωστοποι΄ησε στην Επιτροπη΄ νε΄α στοιχει΄α, που θα βοηθου΄σαν να διαπιστωθει΄ αν υπα΄ρχει παρα΄βαση των κοινοτικω΄ν νοµοθετικω΄ν διατα΄ξεων στην εξεταζο΄µενη περι΄πτωση. Κατο΄πιν των ανωτε΄ρω, τα γεγονο΄τα που αναφε΄ρουν τα Αξιο΄τιµα Με΄λη του Κοινοβουλι΄ου, δεν στοιχειοθετου΄ν παρα΄βαση της οδηγι΄ας 92/43/ΕΟΚ. Εφο΄σον δεν διαπιστω΄νει παρα΄βαση της οδηγι΄ας 92/43/ΕΟΚ, η Επιτροπη΄ δεν θεωρει΄ αναγκαι΄ο να διενεργη΄σει ειδικη΄ ε΄ρευνα για τον τρο΄πο µε τον οποι΄ο χρησιµοποιη΄θηκαν οι κοινοτικε΄ς πιστω΄σεις. Πα΄ντως, το συγκεκριµε΄νο ε΄ργο, ο΄πως και οποιοδη΄ποτε α΄λλο ε΄ργο χρηµατοδοτει΄ται απο΄ το Life-Φυ΄ση, υπο΄κειται σε τακτικου΄ς τεχνικου΄ς και οικονοµικου΄ς ελε΄γχους. (1999/C 348/138) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0625/99 υποβολη΄: Raimo Ilaskivi (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Απαντη΄σεις της Επιτροπη΄ς σε γραπτε΄ς ερωτη΄σεις Συ΄µφωνα µε το α΄ρθρο 43 του Κανονισµου΄ του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου, η Επιτροπη΄ πρε΄πει να απαντα΄ εντο΄ς ε΄ξι εβδοµα΄δων στις γραπτε΄ς ερωτη΄σεις που της απευθυ΄νουν οι βουλευτε΄ς του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου. Ωστο΄σο, στην πρα΄ξη ε΄χει αποδειχθει΄ ο΄τι σε αρκετε΄ς περιπτω΄σεις η Επιτροπη΄ χρεια΄ζεται χρονικο΄ δια΄στηµα σχεδο΄ν τριω΄ν µηνω΄ν για να ετοιµα΄σει την απα΄ντηση΄ της. Γιατι΄ δεν ει΄ναι συνη΄θως σε θε΄ση η Επιτροπη΄ να τηρη΄σει την καθορισθει΄σα στον Κανονισµο΄ του Κοινοβουλι΄ου προθεσµι΄α των ε΄ξι εβδοµα΄δων για την παροχη΄ απα΄ντησης σε γραπτη΄ ερω΄τηση; Απα΄ντηση του κ. Oreja εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (15 Απριλι΄ου 1999) Η Επιτροπη΄ καταβα΄λλει κα΄θε προσπα΄θεια για την εκπλη΄ρωση του καθη΄κοντος που ε΄χει βα΄σει του α΄ρθρου 140 της συνθη΄κης ΕΚ να απαντα΄ στις ερωτη΄σεις του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου η΄ των µελω΄ν του. Χρησιµοποιει΄ σηµαντικου΄ς πο΄ρους προκειµε΄νου να δι΄νει ο΄σο το δυνατο΄ν πληρε΄στερες και ταχυ΄τερες απαντη΄σεις. Μερικε΄ς φορε΄ς, για τις απαντη΄σεις αυτε΄ς απαιτου΄νται εκτενει΄ς ε΄ρευνες η΄ ακο΄µη και πληροφορι΄ες απο΄ κρα΄τη µε΄λη. Η Επιτροπη΄ απαντα΄ σε µεγα΄λο αριθµο΄ ερωτη΄σεων εντο΄ς της προθεσµι΄ας των ε΄ξι εβδοµα΄δων που ορι΄ζεται στον κανονισµο΄ του Κοινοβουλι΄ου, αλλα΄ αυτο΄ δεν ει΄ναι δυνατο΄ν σε ο΄λες τις περιπτω΄σεις. Ο µε΄σος χρο΄νος απα΄ντησης ε΄ξι εβδοµα΄δων και τεσσα΄ρων ηµερω΄ν το 1998 µπορει΄ να βελτιωθει΄. Η Επιτροπη΄ προσπαθει΄ να δι΄νει τις απαντη΄σεις της εντο΄ς της προθεσµι΄ας που ε΄χει καθορι΄σει το Κοινοβου΄λιο. Το αξιο΄τιµο µε΄λος κατανοει΄ ο΄τι η προσφυγη΄ στην επι΄σηµη µε΄θοδο υποβολη΄ς ερωτη΄σεων στην Επιτροπη΄ συ΄µφωνα µε το α΄ρθρο 140 της συνθη΄κης ΕΚ ε΄χει ορισµε΄νες συνε΄πειες (χρη΄ση 11 γλωσσω΄ν, συντονισµο΄ς υπηρεσιω΄ν, απα΄ντηση που να διασφαλι΄ζει συλλογικη΄ ευθυ΄νη, δηµοσι΄ευση στην Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα) για τις οποι΄ες αναπο΄φευκτα απαιτει΄ται κα΄ποιος χρο΄νος. (1999/C 348/139) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-0629/99 υποβολη΄: Anne McIntosh (PPE) προς την Επιτροπη΄ (12 Μαρτι΄ου 1999) Θε΄µα: Οδηγι΄α για τον χρο΄νο εργασι΄ας Έχει αξιολογη΄σει η Επιτροπη΄ τον αντι΄κτυπο που θα ε΄χει για τον κλα΄δο των µεταφορω΄ν η προτεινο΄µενη επε΄κταση της Οδηγι΄ας για τον χρο΄νο εργασι΄ας; ∆εν φρονει΄ η Επιτροπη΄ ο΄τι το συνεπαγο΄µενο κο΄στος θα ει΄ναι απαγορευτικο΄ και ο΄τι υπα΄ρχει κι΄νδυνος να οδηγη΄σει στην υποχρεωτικη΄ παυ΄ση δραστηριο΄τητας για ορισµε΄νες επιχειρη΄σεις οδικω΄ν µεταφορω΄ν;


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 561/99 af Graham MATHER til Kommissionen. Konkurrencepolitikken i detailsektoren

eurovoc_concepts:
competition law
competition policy
exclusive distribution agreement
restriction on competition
retail selling
vertical agreement

text: 15. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 297/159 (1999/C 297/218) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0501/99 af James Nicholson (PPE) til Kommissionen (5. marts 1999) Om: Det Internationale År for Ældre Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at vise, at Den Europæiske Union anerkender 1999 som internationalt år for ældre? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (24. marts 1999) Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0149/99 fra Joaquín Sisó Cruellas (1). (1) Se side 147. (1999/C 297/219) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0561/99 af Graham Mather (PPE) til Kommissionen (12. marts 1999) Om: Konkurrencepolitikken i detailsektoren Kan Kommissionen give nærmere oplysninger om eventuelle initiativer, der for nylig er eller inden længe vil blive taget på dette område? Er Kommissionens politik på dette område ved at blive revideret, og i bekræftende fald på hvilket grundlag? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Karel Van Miert (29. marts 1999) Efter offentliggørelsen af grønbogen om vertikale begrænsninger (1) indledte Kommissionen i 1997 en revision af Fællesskabets konkurrenceregler for distributionsaftaler, blandt andet inden for detailhandelen. På baggrund af tilkendegivelserne ved den omfattende offentlige høring, vedtog Kommissionen den 30. september 1998 en meddelelse om anvendelsen af Fællesskabets konkurrenceregler på vertikale begrænsninger (2), hvori den beskriver sin fremtidige politik på dette område. Hovedformålet med den planlagte nye politik er at anlægge en mere økonomisk orienteret indfaldsvinkel, som indebærer en langt bredere dækning af vertikale aftaler gennem en enkelt gruppefritagelsesforordning. En sådan politik vil medføre en lettelse af den administrative byrde, en forenkling af de gældende regler, en lempelse af anmeldelseskravene og en mere effektiv kontrol med vertikale begrænsninger, når det gælder virksomheder med en betydelig markedsstyrke. Kommissionen følger også udviklingen i detailhandelen, købekrften kan påvirke anvendelsen af Fællesskabets konkurrenceregler. idet den er særlig opmærksom på, hvorledes (1) (2) KOM(96) 721 endelig udg. KOM(98) 544 endelig udg