title: 1999/219/EY: Komission päätös, tehty 11 päivänä maaliskuuta 1999, tietyssä Brasiliasta peräisin olevan piimetallin tuonnissa kannettujen polkumyyntitullien palauttamista koskevasta Ecumet (UK) Ltd:n hakemuksesta (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 559) (Ainoastaan englannin- ja hollanninkieliset tekstit ovat todistusvoimaisia)

eurovoc_concepts:
Brazil
anti-dumping duty
import
originating product
redemption
semi-metal

text: 25. 3. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 80/25 KOMISSION P(cid:142)(cid:142)T(cid:153)S, tehty 11 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999, tietyss(cid:132) Brasiliasta per(cid:132)isin olevan piimetallin tuonnissa kannettujen polkumyyn- titullien palauttamista koskevasta Ecumet (UK) Ltd:n hakemuksesta (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 559) (Ainoastaan englannin- ja hollanninkieliset tekstit ovat todistusvoimaisia) (1999/219/EY) EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon polkumyynnill(cid:132) muista kuin Euroopan yhteis(cid:148)n j(cid:132)senvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumi- sesta 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), j(cid:132)ljemp(cid:132)n(cid:132) ”perusasetus”, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston sen 11 asetuksella (EY) N:o 905/98 (2), artiklan 8 kohdan, ja erityisesti uudelleentarkastelut saatettiin p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kseen komis- sion p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksell(cid:132) 98/164/EY (7), jolla p(cid:132)(cid:132)tettiin k(cid:132)yn- niss(cid:132) ollut menettely ja n(cid:132)in ollen kumottiin CBCC:n tuotteisiin sovellettu tulli. P(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksess(cid:132) todettiin, ett(cid:132) CBCC ei ollut myynyt tuotetta polkuhintaan v(cid:132)livaiheen tarkastelussa k(cid:132)ytettyn(cid:132) tutkimusajanjaksona eli 1 p(cid:132)iv(cid:132)n tammikuuta 1996 ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1996 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana. on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta, B PALAUTUSHAKEMUS sek(cid:132) katsoo seuraavaa: (5) (1) (2) (3) A ALKUPER(cid:142)ISET TOIMENPITEET Neuvoston asetuksella (EY) N:o 2305/92 (3) otettiin k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:148)n lopullinen polkumyyntitulli Brasiliasta per(cid:132)isin olevan piimetallin tuonnissa. Companhia Brasileira Carboreto de Calcio -yrityksen, j(cid:132)ljem- p(cid:132)n(cid:132) ”CBCC”, tuottaman tuotteen tuontiin sovellet- tavaksi tulliksi vahvistettiin 18,3 prosenttia. CBCC toimitti 14 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) elokuuta 1996 v(cid:132)livai- ja kyseinen heen tarkastelua koskevan pyynn(cid:148)n, tarkastelu pantiin vireille 7 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1997 Euroopan yhteis(cid:148)jen virallisessa lehdess(cid:132) julkaistulla ilmoituksella (4). Helmikuussa 1997 julkaistiin ilmoitus toimenpi- teiden l(cid:132)hestyv(cid:132)st(cid:132) voimassaolon p(cid:132)(cid:132)ttymisest(cid:132) (5) ja toukokuussa 1997 vastaanotettiin rautayhdisteteolli- suuden yhdyskomitean, j(cid:132)ljemp(cid:132)n(cid:132) ”EuroAlliages”, tekem(cid:132) valitus, mink(cid:132) j(cid:132)lkeen komissio ilmoitti Euroopan yhteis(cid:148)jen virallisessa lehdess(cid:132) julkais- tulla toimenpiteiden p(cid:132)(cid:132)ttymist(cid:132) koskevan tarkastelun vireillepanosta (6). ilmoituksella (4) EuroAlliages perui my(cid:148)hemmin toimenpiteiden p(cid:132)(cid:132)ttymist(cid:132) koskevan tarkastelun vireillepanoon j(cid:132)lkeen molemmat liittyv(cid:132)n pyynt(cid:148)ns(cid:132), mink(cid:132) (1) EYVL L 56, 6. 3. 1996, s. 1 (2) EYVL L 128, 30. 4. 1998, s. 18 (3) EYVL L 222, 7. 8. 1992, s. 1 (4) EYVL C 3, 7. 1. 1997, s. 13 (5) EYVL C 36, 5. 2. 1997, s. 12 (6) EYVL C 242, 8. 8. 1997, s. 3 (UK) Ltd, j(cid:132)ljemp(cid:132)n(cid:132) ”hakija”, Ecumet joka on CBCC:n riippumaton asiakas, esitti 18 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) syyskuuta 1996, 1 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1996, 13 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta 1997, 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) toukokuuta 1997, 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1997, 20 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) elokuuta 1997, 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) syyskuuta 1997, 18 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1997, 4, 15 ja 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1997, 20 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1998, 9 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta 1998 ja 24 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1998 Brasiliasta per(cid:132)isin olevaa, Yhdistyneess(cid:132) kuningaskunnassa ja Alankomaissa vapaaseen liik- keeseen luovutettua piimetallia koskevat palautus- jotka hakemukset koskivat [. ] Alankomaiden ja [. ] Englannin puntaa. CBCC oli guldenia (8) myynyt tavarat yhteis(cid:148)(cid:148)n viet(cid:132)viksi 30 p(cid:132)iv(cid:132)n hein(cid:132)kuuta 1995 ja 23 p(cid:132)iv(cid:132)n tammikuuta 1998 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana. (yhteens(cid:132) seuraavia m(cid:132)(cid:132)ri(cid:132): liiketointa), 289 (6) Hakija peruutti 21 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) marraskuuta 1997 yhden hakemuksen osittain 8 liiketoimen osalta, joista oli maksettu polkumyyntitulleja yhteens(cid:132) [. ] Englannin puntaa. T(cid:132)m(cid:132)n peruutuksen j(cid:132)lkeen palautusta haetaan seuraavien kokonaism(cid:132)(cid:132)rien osalta: [. ] Alanko- maiden guldenia [. ] Englannin puntaa; (yhteens(cid:132) 281 liiketointa). ja (7) EYVL L 58, 27. 2. 1998, s. 58 (8) Er(cid:132)(cid:132)t luvut on t(cid:132)m(cid:132)n p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen julkaistussa toisinnossa j(cid:132)tetty luottamuksellisuussyist(cid:132) pois asetuksen (EY) N:o 384/96 19 artiklan mukaisesti. L 80/26 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 25. 3. 1999 C HAKIJAN PERUSTELUT k(cid:148)ill(cid:132) oli k(cid:132)yt(cid:148)ss(cid:132)(cid:132)n kaikki tutkimusta varten tarvit- tavat tiedot eli 6 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) elokuuta 1998. (7) (8) (9) Hakija v(cid:132)itt(cid:132)(cid:132), ett(cid:132) CBCC:n viem(cid:132)n ja yhteis(cid:148)ss(cid:132) tammikuun 1996 ja helmikuun 1998 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana vapaaseen liikkeeseen luovutetun piime- tallin polkumyyntimarginaali oli huomattavasti alempi kuin sen tuonnistaan maksama 18,3 prosentin tulli. D HYV(cid:142)KSYTT(cid:142)VYYS Hakemuksia ei voida hyv(cid:132)ksy(cid:132) 5 liiketoimen osalta, joista kannetut polkumyyntitullit olivat [. ] Alan- komaiden guldenia, ja 11 liiketoimen osalta, joista kannetut polkumyyntitullit olivat [. ] Englannin puntaa, koska kyseisi(cid:132) liiketoimia koskevia palau- tushakemuksia ei j(cid:132)tetty perusasetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyn, kannettavien alkavan vahvistamisesta kuuden kuukauden m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ajan kuluessa. tullien jotka koskivat [. ] Kaikki muut hakemukset, Alankomaiden guldenia ja [. ] Englannin puntaa (yhteens(cid:132) 265 liiketointa), vastasivat maksettuja lopullisia polkumyyntitulleja ja ne tehtiin perusase- tuksen 11 artiklan 8 kohdassa s(cid:132)(cid:132)detyn m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ajan kuluessa. E HAKEMUSTEN PERUSTEET 1. Todisteet (10) Hakija toimitti t(cid:132)m(cid:132)n p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen johdanto-osan 9 kappaleessa tarkoitettujen hakemusten osalta pe- rusasetuksen 11 artiklan 8 kohdassa edellytetyt normaaliarvoa ja vientihintoja koskevat alustavat todisteet, jotka osoittavat, ett(cid:132) kannettu tulli ylitt(cid:132)(cid:132) vastaavien viiteajanjaksojen osalta lasketun polku- myyntimarginaalin. (11) Komissio hankki ja tarkisti erityisesti kaikki t(cid:132)m(cid:132)n tutkimuksen ja uudelleentarkastelun (katso j(cid:132)ljem- tiedot. p(cid:132)n(cid:132)) kannalta tarpeellisina pit(cid:132)m(cid:132)ns(cid:132) Lis(cid:132)ksi uudelleentarkastelun yhteydess(cid:132) tehtiin tarkastusk(cid:132)yntej(cid:132) CBCC:n toimitiloihin. (12) Uudelleentarkastelun p(cid:132)(cid:132)telmist(cid:132) riippuvat hake- mukset olisi katsottava asianmukaisin todistein varustetuiksi palautusmenettelyn p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)kseen saatta- mista koskevat m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ajat vahvistavan s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksen eli perusasetuksen 11 artiklan 8 kohdan 4 alakohdan mukaisesti siit(cid:132) p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132), jona tarkastelun p(cid:132)(cid:132)telm(cid:132)t julkaistiin Euroopan yhteis(cid:148)jen viralli- sessa lehdess(cid:132) eli 27 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) helmikuuta 1998. (13) Muut palautusmenettelyn yhteydess(cid:132) k(cid:132)sitellyt hakemukset olisi katsottava asianmukaisin todistein jona komission yksi- varustetuiksi siit(cid:132) p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132), (14) Komissio on soveltanut t(cid:132)ss(cid:132) tutkimuksessa samaa tutkimuksessa, menetelm(cid:132)(cid:132) kuin alkuper(cid:132)isess(cid:132) kuten perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdassa edel- lytet(cid:132)(cid:132)n. 2. Viiteajanjaksot (15) Viej(cid:132)n eli CBCC:n polkumyyntimarginaali lasket- tiin seuraavan kolmen viiteajanjakson ajalta: 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) hein(cid:132)kuuta 31 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n joulukuuta 1995, 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) tammikuuta 31 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n joulukuuta 1996 ja 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) tammikuuta 31 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n joulukuuta 1997. 3. Perusteet 1 p(cid:132)iv(cid:132)n tammikuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1996 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana toteutettuja vientitoimia koskevien hakemusten osalta 105 koskevat liiketointa, Hakemukset joista maksettiin polkumyyntitulleja [. ] Alankomaiden guldenia ja [. ] Englannin puntaa, ja ne liittyv(cid:132)t uudelleentarkastelussa k(cid:132)ytettyn(cid:132) tutkimusajanjak- sona eli 1 p(cid:132)iv(cid:132)n tammikuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulu- kuuta 1996 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana p(cid:132)iv(cid:132)ttyihin kauppalas- kuihin. Komissio katsoo, ett(cid:132) siin(cid:132) uudelleentarkastelussa, jossa vahvistettiin, ett(cid:132) CBCC ei ole myynyt kyseist(cid:132) tuotetta polkuhintaan 1 p(cid:132)iv(cid:132)n tammi- kuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1996 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana, ilmenneit(cid:132) tietoja ja p(cid:132)(cid:132)telmi(cid:132) olisi k(cid:132)ytett(cid:132)v(cid:132) ja m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)m(cid:132)(cid:132)n, onko palautukseen perusteita miss(cid:132) m(cid:132)(cid:132)rin niiden tuontitoimien osalta, joista CBCC laskutti kyseisen(cid:132) ajanjaksona. 4. Perusteet 1 p(cid:132)iv(cid:132)n hein(cid:132)kuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1995 sek(cid:132) 1 p(cid:132)iv(cid:132)n tammikuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1997 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana toteutettuja vientitoimia koskevien hakemusten osalta Liiketoimista 156 liittyy CBCC:n 30 p(cid:132)iv(cid:132)n hein(cid:132)- kuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1995 sek(cid:132) 17 p(cid:132)iv(cid:132)n tammikuuta ja 27 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1997 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana l(cid:132)hett(cid:132)miin kauppalaskuihin ja niist(cid:132) on maksettuja polkumyyntitulleja yhteens(cid:132) [. ] Alan- komaiden guldenia ja [. ] Englannin puntaa. Koska kyseiset liiketoimet j(cid:132)(cid:132)v(cid:132)t selv(cid:132)sti toimenpi- teiden uudelleentarkastelussa k(cid:132)ytetyn tutkimus- ajanjakson ulkopuolelle, eik(cid:132) niihin siten voitu soveltaa kyseisen tarkastelun p(cid:132)(cid:132)telmi(cid:132), komission yksik(cid:148)t tutkimuksen sen m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)mi- seksi, onko palautukseen perusteita ja miss(cid:132) m(cid:132)(cid:132)rin. suorittivat 25. 3. 1999 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 80/27 T(cid:132)t(cid:132) varten m(cid:132)(cid:132)ritettiin CBCC:n polkumyyntimar- ginaali 1 p(cid:132)iv(cid:132)n hein(cid:132)kuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1995 sek(cid:132) 1 p(cid:132)iv(cid:132)n tammikuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulu- kuuta 1997 v(cid:132)lisen ajan osalta. a) Normaaliarvo todettiin kotimaanmyynnin m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)n CBCC:n olevan enemm(cid:132)n kuin 5 prosenttia sen vientimyyn- nist(cid:132) artiklan 2 kohdassa edellytetyll(cid:132) tavalla. yhteis(cid:148)(cid:148)n perusasetuksen 2 Lis(cid:132)ksi todettiin, ett(cid:132) Brasilian markkinoilla myyty piimetalli oli vertailukelpoista Brasiliasta yhteis(cid:148)(cid:148)n viedyn piimetallin kanssa. yksikk(cid:148)arvoa tapah- Sen arvioimiseksi, oliko kotimaanmyynti tavanomaisessa kaupank(cid:132)ynniss(cid:132) ja miss(cid:132) tunut tapahtunut, kunkin kotimaisen m(cid:132)(cid:132)rin n(cid:132)in oli liiketoimen yrityksen verrattiin ilmoittamiin, tonnia kohti laskettuihin viiteajanjak- sojen tuotantokustannuksiin. T(cid:132)ss(cid:132) yhteydess(cid:132) todettiin, v(cid:132)hint(cid:132)(cid:132)n tuotantokustannuksia vastaavilla hinnoilla tapahtuneen myynnin m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) oli 10–80 prosenttia kotimaanmyynnin kokonais- m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)st(cid:132). Normaaliarvo m(cid:132)(cid:132)ritettiin t(cid:132)m(cid:132)n vuoksi pelk(cid:132)st(cid:132)(cid:132)n t(cid:132)ss(cid:132) myynniss(cid:132) k(cid:132)ytettyjen hintojen keskiarvon perusteella. ett(cid:132) b) Vientihinnat Vientihinta m(cid:132)(cid:132)ritettiin riippumattomille ostajille yhteis(cid:148)(cid:148)n viet(cid:132)v(cid:132)ksi myydyst(cid:132) piimetallista tosi- asiallisesti maksetun hinnan perusteella perusase- tuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. c) Vertailu Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin vapaasti tehtaalla -tasolla ja samassa kaupan portaassa paino- tettuja keskiarvoja k(cid:132)ytt(cid:132)en. Hintojen vertailtavuu- teen vaikuttavat eroavuudet otettiin tasapuolisen vertailun asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. varmistamiseksi 5. Perusteet tammikuussa 1998 toteutettuja vientitoimia koskevien hakemusten osalta Sen j(cid:132)lkeen, kun 1 p(cid:132)iv(cid:132)n tammikuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1997 v(cid:132)linen jakso oli valittu viiteajan- jaksoksi, tehtiin viel(cid:132) kaksi hakemusta, jotka liit- tyiv(cid:132)t 23 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1998 p(cid:132)iv(cid:132)ttyihin CBCC:n kauppalaskuihin ja koskivat seuraavia m(cid:132)(cid:132)ri(cid:132): [. ] Alankomaiden guldenia ja [. ] Englannin puntaa. Komissio katsoo, ett(cid:132) p(cid:132)(cid:132)telm(cid:132)(cid:132), jonka mukaan polkumyynti(cid:132) ei esiintynyt 1 p(cid:132)iv(cid:132)n tammikuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1997 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana, on kohtuullista soveltaa my(cid:148)s n(cid:132)ihin liiketoimiin. Komission n(cid:132)kemys perustuu erityisesti siihen, ett(cid:132) n(cid:132)m(cid:132) liiketoimet suoritettiin heti tarkastelujakson j(cid:132)lkeen, ett(cid:132) kyseess(cid:132) oleva m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) on eritt(cid:132)in pieni suhteessa CBCC:n yhteis(cid:148)(cid:148)n suuntautuvan viennin kokonaism(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132)n viiteajanjaksojen aikana ja hakijan palautushakemusten kokonaisarvoon ja ett(cid:132) n(cid:132)it(cid:132) liiketoimia edelt(cid:132)vien kahden ja puolen vuoden aikana suoritettujen liiketoimien voitiin todeta polku- tapahtuneen myynti(cid:132). Lis(cid:132)ksi todettiin, ett(cid:132) fob-tason keskim(cid:132)(cid:132)- r(cid:132)inen vientihinta laski v(cid:132)hemm(cid:132)n kuin 0,25 prosenttia ja ett(cid:132) kotimarkkinoiden myyntitoimet olivat keskim(cid:132)(cid:132)rin kannattavia ja niiden hinnat jatkuvasti vientihintoja alempia. johdonmukaisesti ilman F OSAPUOLILLE ILMOITTAMINEN (16) Hakijalle ilmoitettiin niist(cid:132) olennaisista seikoista ja joiden perusteella on tarkoitus tehd(cid:132) huomioista, palautushakemusta komission p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s. koskeva Hakija ei esitt(cid:132)nyt huomautuksia asian johdosta. G PALAUTETTAVA M(cid:142)(cid:142)R(cid:142) (17) Uudelleentarkastelu ja tullien palautusta koskeva tutkimus osoittivat, ett(cid:132) CBCC ei ollut harjoittanut polkumyynti(cid:132) viedess(cid:132)(cid:132)n tarkasteltavana olevaa tuotetta kolmen viiteajanjakson aikana, mink(cid:132) lis(cid:132)ksi komissio katsoo, ett(cid:132) sama koskee my(cid:148)s tammikuussa 1998 laskutettuja vientitoimia; t(cid:132)m(cid:132)n perusteella ja ottaen huomioon sovelletun tullin voidaan todeta, ett(cid:132) hakijalle olisi palautettava seuraavat m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t: [. ] Alankomaiden guldenia ja [. ] Englannin puntaa, d) Polkumyyntimarginaalin vahvistaminen Tullien palautusta koskevan tutkimuksen p(cid:132)(cid:132)tel- m(cid:132)n(cid:132) oli, ett(cid:132) CBCC ei ollut myynyt asianomaista tuotetta polkuhintaan tarkasteltavina olevina ajan- jaksoina eli 1 p(cid:132)iv(cid:132)n hein(cid:132)kuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulu- kuuta 1995 sek(cid:132) 1 p(cid:132)iv(cid:132)n tammikuuta ja 31 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1997 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana. ON TEHNYT T(cid:142)M(cid:142)N P(cid:142)(cid:142)T(cid:153)KSEN: 1 artikla 1. Hyv(cid:132)ksyt(cid:132)(cid:132)n Ecumet (UK) Ltd:n esitt(cid:132)m(cid:132)t palautus- hakemukset — [. ] Alankomaiden guldenin ja — [. ] Englannin punnan osalta. L 80/28 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 25. 3. 1999 2. Hyl(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n palautushakemukset — [. ] Alankomaiden guldenin ja — [. ] Englannin punnan osalta. 2 artikla Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden kuningas- kunnan on palautettava 1 artiklan 1 kohdassa vahvistetut m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t. 3 artikla T(cid:132)m(cid:132) p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s on osoitettu Alankomaiden kuningaskun- nalle, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle ja Ecumet (UK) Ltd:lle, 6 Paddockhall Road, Haywards Heath, West Sussex, RH16 1HH, Iso- Britannia. Tehty Brysseliss(cid:132) 11 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) maaliskuuta 1999. Komission puolesta Leon BRITTAN Varapuheenjohtaja


title: Recommandation du Parlement européen au Conseil sur la politique méditerranéenne de l'Union

eurovoc_concepts:
Euro-Arab cooperation
Mediterranean third countries
Middle East
Union for the Mediterranean
cooperation policy
human rights
peacekeeping
the EU's international role

formats: html print


eurovoc_concepts:
harbour installation
industrial waste
load
waste

formats: html pdf print

text: 14. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 198/27 4. 10. El Comité de las Regiones considera que el transporte debe dejar de considerarse como mero subsidiario de la actividad industrial y comercial, y deben tomarse iniciativas en favor de un transporte racional y respetuoso para el medio ambiente. Bruselas, el 11 de marzo de 1999. El Presidente del Comité de las Regiones Manfred DAMMEYER Dictamen del Comité de las Regiones sobre la «Propuesta de Directiva del Consejo sobre instalaciones portuarias receptoras de desechos generados por buques y residuos de carga» EL COMITE´ DE LAS REGIONES, (1999/C 198/06) vista la «Propuesta de Directiva del Consejo sobre instalaciones portuarias receptoras de desechos generados por buques y residuos de carga» [COM(1998) 452 final — 98/0249 (SYN)] (1); vista la decisio´ n del Consejo, de 6 de agosto de 1998, de consultar al Comité de las Regiones sobre este asunto, de conformidad con el primer pa´rrafo del artı´culo 198 C del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea; vista la decisio´ n de la Mesa del Comité de las Regiones, de 15 de julio de 1998, de atribuir la preparacio´ n del Dictamen a la Comisio´ n de Redes Transeuropeas, Transportes y Sociedad de la Informacio´ n (Comisio´ n 3); visto el proyecto de Dictamen (CDR 362/98 rev. 1) aprobado por la Comisio´ n 3 el 22 de enero de 1999 (ponentes: Sres. Niederbremer y Ervelä); considerando que la Resolucio´ n del Consejo, de 8 de junio de 1993, relativa a una polı´tica comu´ n de seguridad marı´tima (2), incluyo´ entre las iniciativas prioritarias de la Comunidad en este contexto el incremento de la disponibilidad y uso de instalaciones portuarias receptoras; considerando que en virtud de la Directiva 95/21/CE del Consejo sobre el cumplimiento de las normas internacionales de seguridad marı´tima, prevencio´ n de la contaminacio´ n y condiciones de vida y trabajo a bordo, por parte de los buques que utilicen los puertos comunitarios o las instalaciones situadas en aguas bajo jurisdiccio´ n de los Estados miembros (control del Estado del puerto) (3), puede prohibirse la salida al mar de los buques que representen un peligro excesivo para el medio marino; considerando que el Convenio internacional de 1973 para prevenir la contaminacio´ n por los buques y su Protocolo de 1978 (Marpol 73/78) establecen, entre otras cosas, reglas y condiciones para la descarga de desechos en el mar y obliga a las Partes Contratantes a proveer instalaciones portuarias receptoras; consciente de que, cuando entre en vigor el 1 de enero del 2000, el Convenio sobre proteccio´ n del medio marino de la zona del Mar Ba´ltico (Convenio de Helsinki de 1974/1992) introducira´ rigurosas prescripciones relativas a la descarga para todos los buques que hagan escala en los puertos del Ba´ltico; teniendo en cuenta la Recomendacio´ n 17/11 de la Comisio´ n de Helsinki (HELCOM, Comisio´ n para la proteccio´ n del medio marino del mar Ba´ltico), de 13 de marzo de 1996, sobre la introduccio´ n de un sistema unitario de tasas para el tratamiento y la eliminacio´ n de los desechos generados por buques; (1) DO C 271 de 31. 8. 1998, p. 1. (2) DO C 271 de 7. 10. 1993, p. 1. (3) DO L 157 de 7. 7. 1995, p. 1. C 198/28 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 7. 1999 considerando que la Declaracio´ n de la IV Conferencia Internacional sobre la proteccio´ n del Mar del Norte, celebrada en Esbjerg los dı´as 8 y 9 de junio de 1995, proponı´a mejorar el uso adecuado de las instalaciones portuarias receptoras y crear, con vistas a evitar distorsiones de la competencia, un sistema unitario para la gestio´ n financiera de la utilizacio´ n de instalaciones portuarias receptoras en el Mar del Norte; consciente de que el informe de la Agencia Europea del Medio Ambiente titulado «Europe’s Environment — The Dobris Assessment», de 1995, cita los vertidos producidos durante el servicio del buque como una de las fuentes principales de la contaminacio´ n por combustible, sobre todo en rutas y puertos marı´timos, en su 28o Pleno celebrado los dı´as 10 y 11 de marzo de 1999 (sesio´ n del 11 de marzo) ha aprobado por unanimidad el presente Dictamen. 1. Introduccio´ n 1. 1. Con el desarrollo industrial y la creciente globalizacio´ n del comercio mundial, el mar es usado cada vez ma´s como canal de distribucio´ n de materias primas, vı´a de transporte, fuente de recursos alimentarios y espacio de ocio. Como consecuencia, el grado de contaminacio´ n marina ha aumen- tado sensiblemente en los u´ ltimos an˜ os. Un tercio, aproximada- mente, de los intercambios intracomunitarios de mercancı´as se hace por mar. Es, pues, la segunda forma ma´s importante de transporte en Europa, detra´s del que se realiza por carretera. De un estudio realizado por encargo de la Comisio´ n resulta que en los cerca de 700 puertos comerciales de la Comunidad se realizan al menos 750 000 poperaciones de carga o descarga de buques. A ello hay que an˜ adir los aproximadamente 900 000 barcos de transporte de vehı´culos y pasaje que utilizan los puertos comunitarios. Segu´ n determinadas estima- ciones, tales actividades producen anualmente entre cinco y siete millones de toneladas de residuos de combustible y un millo´ n de desechos so´ lidos generados por buques. Actual- mente, so´ lo una pequen˜ a proporcio´ n de tales desechos y residuos se descarga en los puertos de escala. Una gran parte de los desechos y residuos no descargados en tierra son arrojados o vertidos al mar. La contaminacio´ n marina causada por los buques es, por tanto, cuantitativamente ma´s significa- tiva que la ocasionada por accidentes marı´timos con pérdida de combustible. 1. 2. Se han celebrado convenios internacionales para redu- cir la constante contaminacio´ n del mar. Sin embargo, ni los las tripulaciones respetan suficientemente las capitanes ni disposiciones y normas vigentes; por otra parte, en los puertos no siempre hay instalaciones receptoras adecuadas. Por ello, el Comité de las Regiones constata que la 1. 3. aplicacio´ n de los convenios es bastante deficiente. 1. 4. La propuesta de la Comisio´ n tiene por finalidad reducir las descargas al mar de desechos generados por buques y residuos de carga y, consecuentemente, proteger el medio marino. 2. Contenido de la propuesta de Directiva 2. 1. La aplicacio´ n armonizada de las disposiciones interna- cionalmente convenidas —en parte completadas con requisitos comunitarios especı´ficos— es un pilar ba´sico de la polı´tica comunitaria en el a´mbito de la seguridad del transporte marı´timo. La Comunidad orienta sus esfuerzos hacia una aplicacio´ n eficaz del Convenio Marpol y la consecucio´ n de los objetivos formulados en él. 2. 2. Con la propuesta de Directiva sobre instalaciones portuarias receptoras de desechos generados por buques y residuos de carga, presentada por la Comisio´ n, se pretende avanzar apropiadamente en la proteccio´ n del mar mediante una aplicacio´ n consecuente del Derecho internacional. Para ello es necesario disponer de instalaciones portuarias recepto- ras y que éstas se utilicen. 2. 3. Al contrario que Marpol 73/78, la Directiva propuesta no contiene disposiciones relativas a descargas y vertidos al mar, sino que se refiere a la actividad de los buques mientras esta´n atracados en los puertos comunitarios. 2. 4. El Derecho vigente no ha resultado hasta ahora eficaz para evitar los vertidos ilegales durante el servicio de los buques. Ası´, por ejemplo, Marpol 73/78 no impone a los buques la obligacio´ n jurı´dicamente exigible de que eliminen sus residuos de combustible antes de abandonar un puerto. La cuestio´ n de los costes de eliminacio´ n no esta´ regulada uniformemente en los puertos europeos, lo que puede distor- sionar la competencia. Que sea la colectividad la que soporte tales costes contradice el principio de «quien contamina paga». 2. 5. Con su propuesta de Directiva, la Comisio´ n pretende subsanar esta deficiencia por lo que atan˜ e a los puertos europeos. Las lı´neas maestras de la propuesta de Directiva de la Comisio´ n son las siguientes: Se establece el principio de que los buques esta´n 2. 5. 1. obligados a descargar en los puertos todos los desechos generados por ellos mismos, ası´ como sus residuos de carga. 2. 5. 2. Todos los buques pagara´n una tasa normalizada, con independencia del uso real que hagan de las instalaciones de eliminacio´ n, que podra´ ser recaudada conjuntamente con los derechos portuarios o exigida especı´ficamente (en cualquier caso, se trata de un sistema «sin tasas especiales»). Sin embargo, la Directiva propuesta también permite la instauracio´ n de sistemas mixtos, en los que la tasa se compone de una cantidad fija y un suplemento, calculado segu´ n el principio de «quien contamina paga». En el caso de buques respetuosos con el medio ambiente, que generan una menor cantidad de desechos, pueden reducirse las tasas de eliminacio´ n. 2. 5. 3. Los puertos debera´n proveer suficientes instalaciones receptoras de desechos generados por buques y residuos de carga. Como instrumento esencial para mejorar la dotacio´ n 2. 5. 4. de instalaciones portuarias receptoras, los puertos debera´n elaborar planes de recepcio´ n y manipulacio´ n de desechos, adecuados a las necesidades de los buques que visiten regular- mente dichos puertos. Los Estados miembros supervisara´n y evaluara´n estos planes. Debera´ realizarse una nueva evaluacio´ n al menos cada tres an˜ os y cada vez que se introduzcan cambios significativos en el funcionamiento del puerto. 14. 7. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 198/29 2. 5. 5. Se desarrolla el sistema de informacio´ n y supervisio´ n interportuario. Los buques que no descarguen sus residuos en un puerto sera´n objeto de notificacio´ n al puerto siguiente con vistas a reforzar su vigilancia. 3. Conclusiones 3. 1. El Comité de las Regiones observa que, a pesar de la multiplicidad de convenios internacionales, existe un déficit considerable en su aplicacio´ n y que, en consecuencia, en el presente no se garantiza la proteccio´ n del mar. 3. 2. Por ello, el Comité de las Regiones celebra que la Directiva propuesta obligue a los puertos 3. 2. 1. a facilitar suficientes instalaciones receptoras de desechos generados por buques y residuos de carga, y a los buques a utilizarlas; con ello, es de esperar una disminucio´ n apreciable de la contaminacio´ n marina; 3. 2. 2. recepcio´ n y manipulacio´ n de desechos; que se obligue a los puertos a elaborar planes de 3. 2. 3. que la Comunidad cuente con una normativa que establece ma´s especı´ficamente los requisitos que tendra´n que cumplir los puertos y los Estados de los puertos en cuanto a la dotacio´ n de instalaciones receptoras adecuadas, al tiempo que impone la descarga obligatoria y dispone un sistema de control eficaz. 3. 3. El Comité de las Regiones respalda el planteamiento de la Comisio´ n, centrado en los puertos, y sus consideraciones pragma´ticas, polı´ticas y jurı´dicas, puesto que la descarga en el mar de desechos generados por buques y de residuos de explotacio´ n y carga esta´ ı´ntimamente relacionada con la disponibilidad y accesibilidad de instalaciones receptoras en los puertos; mejorando sensiblemente esta situacio´ n es posible reducir de forma efectiva los vertidos al mar; ası´, dicho planteamiento completa el enfoque de Marpol. 3. 4. El Comité de las Regiones solicita 3. 4. 1. en cuanto a las tasas para desechos generados por buques, que los sistemas de recuperacio´ n de costes basados en una tasa normalizada se conviertan en la norma general y que los sistemas mixtos, que implican, adema´s, la percepcio´ n de suplementos, se usen so´ lo excepcionalmente; Bruselas, el 11 de marzo de 1999. 3. 4. 2. que la diversidad entre los sistemas de tasas existentes en los diferentes Estados miembros o en los puertos de la Comunidad no repercuta negativamente en la competencia, para lo cual se debera´n respetar las peculiaridades esenciales de cada puerto, como su taman˜ o, situacio´ n geogra´fica y estratégica, ası´ como el volumen de carga y descarga de mercancı´as; 3. 4. 3. que la Directiva posibilite la cooperacio´ n entre puertos, para mantener la competitividad de los ma´s pequen˜ os y de aquéllos con caracterı´sticas especiales. En particular, que se prevea la posibilidad de establecer un plan u´ nico para conjuntos de puertos pro´ ximos geogra´ficamente; 3. 4. 4. que al proceder a la evaluacio´ n perio´ dica de los planes de recepcio´ n y manipulacio´ n de desechos no se computen rı´gidamente los perı´odos, sino que se actu´ e con flexibilidad para adaptarse a las nuevas circunstancias; 3. 4. 5. que los Estados miembros puedan aprobar los acuer- dos con terceros paı´ses relativos a la entrega de desechos y los correspondientes documentos justificativos, siempre y cuando tales acuerdos sean satisfactorios y dignos de confianza. Debera´ probarse que la calidad de tales acuerdos es suficiente, teniendo debidamente en cuenta las normas medioambientales y la planificacio´ n de la gestio´ n de desechos. Se proporcionara´ tal prueba presentando un certificado de la Comunidad que atestigüe la calidad suficiente del acuerdo con el paı´s tercero; que la Comisio´ n informe puntualmente a los Estados 3. 4. 6. miembros acerca de las modificaciones relativas a los certifica- dos de calidad de la Comunidad, ası´ como sobre los acuerdos en materia de entrega de desechos celebrados con terceros paı´ses; 3. 4. 7. que para informar a la Comisio´ n se utilice el procedi- miento de notificacio´ n de la OMI, ya existente, con el fin de minimizar la burocracia; 3. 4. 8. que la Directiva propuesta se apoye en las disposicio- nes del Convenio de Helsinki y haga referencia expresa a éste; que se promueva la asuncio´ n de las normas en 3. 4. 9. cuestio´ n por tantos Estados no comunitarios como sea posible, puesto que la contaminacio´ n marina tiene efectos transfronte- rizos. El Presidente del Comité de las Regiones Manfred DAMMEYER


title: Entschließung zur Lage im Kosovo

eurovoc_concepts:
Kosovo
Serbia
settlement of disputes
summit meeting


title: Lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, alueiden komitealle sekä talous- ja sosiaalikomitealle Kansalaisten verkon kehittäminen Paikallisen ja alueellisen henkilöliikenteen tärkeys ja Euroopan komission keinot kehittää sitä"

eurovoc_concepts:
carriage of passengers
regional transport
transport network

text: C 198/8 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 toimijat ja että näitä suunnitelmia on täydennettävä tehokkailla seurantajärjestelmillä CO2-päästöjen valvomiseksi sekä niiden velvoitteiden noudattamiseksi, joihin on sitouduttu jäsenvaltio- ja paikallistasolla. Bryssel 11. maaliskuuta 1999. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER Lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, alueiden komite- alle sekä talous- ja sosiaalikomitealle Kansalaisten verkon kehittäminen Paikallisen ja alueellisen henkilöliikenteen tärkeys ja Euroopan komission keinot kehittää sitä” (1999/C 198/03) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille, alueiden komitealle ja sosiaalikomitealle – Kansalaisten verkon kehittäminen – Paikallisen ja alueellisen sekä talous- henkilöliikenteen tärkeys ja Euroopan komission keinot edistää sitä, KOM(1998) 431 lopull. , ottaa huomioon komission 13. heinäkuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon komitean työvaliokunnan 15. heinäkuuta 1998 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 3:n ”Euroopan laajuiset verkot – Liikenne – Tietoyhteiskunta” tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 3:n tammikuun 22. päivänä 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 436/98 rev. , jonka esittelijä oli Marcello Panettoni, hyväksyi 10. –11. maaliskuuta 1999 pitämässään 28. täysistunnossa (maaliskuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1. 1. Paikallisen ja alueellisen henkilöliikenteen merkitys Alueiden komitea toteaa, että liikenteellä on epäi- 1. 1. 1. lemättä erittäin tärkeä merkitys kestävälle kehitykselle, joka on yksi Amsterdamin sopimuksessa Euroopan unionille määritel- lyistä tavoitteista. 1. 1. 2. Komitea katsoo, että talouden alueellisten kehitys- suunnitelmien toteuttamisen kannalta on välttämätöntä luoda laadultaan korkeatasoinen ja kestävän kehityksen mukainen paikallis- ja alueliikenneverkko. Hyvä paikallis- ja alueliikenne- verkko on myös ratkaiseva tekijä jäsenvaltioiden ja unionin liikennejärjestelmän toimivuuden kannalta. Tällaisella järjes- telmällä on monia talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kannalta erittäin merkittäviä vaikutuksia. Tehokas liikennejär- jestelmä on olennainen osa talouden kehityssuunnitelmia, ja siten myös työllisyyden parantamiseen tähtääviä ohjelmia. Niinpä se on samoin olennainen osa kestävää talouskehitystä, koska se vähentää liikenneruuhkia, parantaa ympäristön tilaa, alentaa energiankulutusta sekä auttaa torjumaan saasteita, etenkin hiilidioksidipäästöjä. Tehokas alue- ja paikallisliikenne on niin ikään pätevä keino hallita ja torjua kaikkein pienituloi- simpien, työttömien, vammaisten tai syrjä- ja maaseudulla asuvien sosiaalista syrjäytymistä. Lisäksi se vahvistaa heikkojen alueiden alueellista yhteenkuuluvuutta. Komitea kiinnittää huomiota viime aikoina entistä 1. 1. 3. selvemmin ilmenneeseen liikkuvuuden peruspiirteeseen: lii- kenteen järjestelmällisyys on vähentynyt ja siitä on tullut 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/9 epäsäännöllisempää. Muutokseen on vastattava entistä jousta- vammilla järjestelmillä ja vähentämällä yhtäältä nykyisten järjestelmien jäykkyyttä ja toteuttamalla toisaalta yhdistettyjä ja entistä enemmän intermodaalisuuteen ja monipuolisiin vaihtoehtoihin perustuvia järjestelmiä. Komitea kiittää komissiota päätöksestä esittää kau- 1. 1. 4. punkialueiden kestävää kehitystä koskeva toimintasuunnitel- ma. Komission tulee kuitenkin varoa, etteivät harvaan astutut maaseutualueet, joilla on usein vanhanaikaiset perusrakenteet, joudu eristyksiin. Komitea korostaa, että kansalaisten verkon kehittäminen tästä lähtökohdasta antaa mahdollisuuden vasta- ta vaatimuksiin, joita ilman laadun parantaminen edellyttää. Lisäksi komitea toivoo tukea nykyistä kauaskantoisemmille aloitteille, kuten esim. ympäristöystävällisempien vaihtoehtois- ten liikennemuotojen ja väylien tarmokkaampaa edistämistä. Tähän liittyy myös innovatiivisten ja vähän saastuttavien esim. sähkö- tai maakaasumoottoritekniikka tai polttoainekennotek- nologiaa (vety) hyödyntävien ajoneuvojen levittäminen, puh- taan ympäristön ja liikennevälineiden kehittäminen ja levittä- minen sekä taajamien tavaraliikennejärjestelmien kehittäminen ja tukeminen. Viitaten lausuntoluonnokseen CdR 230/98 on lisäksi pyrittävä maankäytön koordinoituun suunnitteluun ja sellaiseen hin- noitteluun, että kestävien liikennemuotojen käyttö tulee talou- dellisemmaksi ja houkuttelevammaksi. 1. 2. Muutoksen mahdollisuudet Komitea korostaa, että alue- ja paikallisliikenteen 1. 2. 1. ja 75 % matkoista merkitys on viime vuosina kasvanut, kuuluu paikallisliikenteen piiriin. Komitea kiinnittää alue- ja paikallisviranomaisten huomion mahdollisuuteen tehdä koordinointityötä ja toisaalta mahdollisuuteen, että talouden toimijat ja käyttäjien järjestöt osallistuisivat liikenneverkon suunnitteluun. Alueiden komitea korostaa kuitenkin, että henkilöautoja on edelleen tarpeen kehittää ympäristöä säästävämmiksi. Henkilö- auto on lähitulevaisuudessa edelleen välttämätön monille kansalaisille EU:n harvaan asutuilla seuduilla, joilla ei ole joukkoliikenteen perusrakennetta. 1. 2. 2. Komitea toivoo, että asiasta kiinnostuneet yksittäiset osapuolet tekevät tarkoituksenmukaisia aloitteita joukkoliiken- nejärjestelmien kestävyyden parantamiseksi ja yksityisautoilus- ta riippuvuuden vähentämiseksi. Paikallishallinnossa on tar- peen lisätä huomiota maankäytön suunnitteluun rajoittamalla asuinalueiden, koulujen, kauppojen, terveydenhuoltopalvelu- jen, tuotantolaitosten ja harrastusmahdollisuuksien hajautta- mista ja vähentämällä siten matkustus- ja liikkumistarvetta. Lisäksi on paikallaan puuttua järkevällä tavalla työaikajärjeste- lyihin ja työajan eriyttämiseen, jotta nykyisen liian keskittyneen ja jäykän käytännön sijasta päästäisiin mahdollisimman suu- reen joustavuuteen ja palvelujen tasaiseen jakautumiseen. Myös maankäytön suunnittelustrategiassa liikenne on syytä ottaa huomioon olennaisena tekijänä, joka talouskehityksen lisäksi osaltaan edistää myös mm. sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Aluesuunnittelustrategioissa annetaan etusija epäilemättä toi- mille, jotka tähtäävät liikennejärjestelyjen optimaaliseen hallin- taan erityisen ruuhkaisilla alueilla esim. rajoittamalla liiken- nettä tietyillä alueilla, lyhentämällä pysäköintiaikoja, maksullis- tamalla pysäköintiä, valvomalla alueille pääsyä ja ottamalla joissain tapauksissa käyttöön tiemaksujärjestelmiä. Rajoitusten vastapainona hallinnon tulee edellyttää julkisen liikenteen tarjoajilta korkealaatuista palvelua, helppoa saatavuutta ja erityisesti riittävää joustavuutta, joka vastaa tyydyttävällä taval- la kansalaisten muuttuneisiin tarpeisiin. Näin päästään lopulta luomaan ovelta ovelle ulottuva liikennejärjestelmä, jota voi- daan pitää yhtenäisenä kansalaisten verkkona. 1. 2. 3. Komitea on täysin samaa mieltä komission kanssa joka on epäi- liikennepalvelujen yhdistämisen periaatteesta, lemättä julkisen joukkoliikenteen aseman vahvistamisen kan- nalta keskeinen tekijä, ja perustuu eri kuljetusmuotojen yhdist- ämiseen tehokkaasti siten, että yksittäiset kuljetusmuodot liittyvät saumattomasti toisiinsa. Kyseisen tavoitteen toteutu- misella on kaksi ehtoa. Yhtäältä perusrakenteet on suunnitelta- va mahdollistamaan eri kuljetusmuotojen yhdistäminen ja takaamaan mahdollisimman hyvät yhteydet. Toisaalta edelly- tetään palvelujen aikataulujen yhteensovittamista ja niiden suunnittelua siten, että ne joustavat riittävästi ja niissä otetaan huomioon liikennejärjestelmissä yleensä luonnostaan ilme- nevät myöhästymiset. Lisäksi edellytetään eri liikennemuotojen käytön helpottamista ottamalla käyttöön yhteistariffijärjes- telmä sekä soveltamalla uutta tekniikkaa matkalippukäytännön ja parantamiseksi. Lopuksi on kiinni- yksinkertaistamiseksi tettävä erityistä huomiota väestöä palvelevan tiedotusjärjes- telmän suunnitteluun, jonka avulla kukin löytää parhaiten tarpeitaan vastaavat liikennepalvelut siten, että julkisen liiken- teen palvelujen voidaan todella katsoa muodostavan verkon. 1. 3. Euroopan unionin tehtävät 1. 3. 1. Komitean mielestä Euroopan unioni voi erityisesti seurantaa kehittämällä saada aikaan paikallis- ja aluetason sekä jäsenvaltioiden toimille huomattavaa lisäarvoa. Seurannan tulee olla aktiivista ja edistää hedelmällistä tietojenvaihtoa kaikkein tehokkaimmiksi osoittautuneista ratkaisuista sekä aktivoida yksittäisten palvelujen myönteistä vertailua ja positii- vista kilpailua sekä niiden laadun parantamista. Komitea on lisäksi vakuuttunut, että Euroopan unioni voi tukea yhteisen liikennepolitiikan laatuun, tehokkuuteen ja kestävään liikku- vuuteen liittyvien tavoitteiden saavuttamista luomalla poliitti- sen ja oikeudellisen kehyksen, jolla pyritään kannustamaan alueellisen henkilöliikenteen järjestelmien paikallisen ja käyttöä. Näin kansalaiset saadaan tukemaan yksityisautoilun vaihtoehtoja rohkaisevaa politiikkaa. Komitea toivoo, että C 198/10 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 unionin rahoitusvälineitä käytetään tässä yhteydessä riittävästi paikallis- ja alueliikenteeseen tehtyjen perusrakenne-, hyödynt- ämis- ja materiaalisijoitusten tukena ensisijaisina tavoitteina kasvu, työllisyys, taloudellinen ja yhteiskunnallinen yhteenkuu- luvuus, kilpailukyky, energiansäästö, ympäristötekijöiden en- tistä tehokkaampi huomioon ottaminen, tasavertaiset mahdol- lisuudet ja liikuntarajoitteisten mahdollisuuksien parantami- nen liikennevälineiden käyttämiseksi. Direktiivissä ehdotettu unionin toiminta neljällä alalla (tietojen vaihto, esikuva-analyysit, poliittisen ja juridisen kehyksen luominen, rahoitusvälineiden tehokas käyttö) vaikuttaa asiaan- kuuluvalta. AK:n mielestä tulisi kuitenkin valvoa, etteivät suunnitellut toimet johda liikenteen kehittämisen kannalta vahingolliseen joustamattomuuteen tai velvoitteisiin. Tässä yhteydessä on kiinnitettävä huomiota läheisyysperiaat- ja paikallisviranomaisille on teen noudattamiseen. Alue- julkisen henkilölähiliiken- jätettävä liikkumavaraa erityisesti teen tarjonnan järjestämisessä, jotta paikalliset rakenteet ja lähtökohdat voidaan ottaa riittävällä tavalla huomioon. 2. Työohjelma 2. 1. 2. K e s k e i s t e n t o i m i j o i d e n y h t e i s t y ö Komitea pitää merkittävänä komission ohjelmaa, jolla pyritään selvittämään yhtenäisen henkilöliikenteen kehittämisen estävät syyt ja löytämään niihin käytännön ratkaisuja hyödyntämällä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa järjestettäviä pyöreän pöydän keskusteluja, joihin osallistuisivat myös kaikkein vai- kutusvaltaisimmat järjestöt ja pätevimmät asiantuntijat. Tätä tarkoitusta varten olisi erittäin hyödyllistä järjestää kansainväli- nen konferenssi, jonka tarkoituksena olisi levittää kaikkia nyt kehittelyvaiheessa olevia ja paikallisyhteisöille, liikennöitsijöille ja paikallisliikenteen käyttäjille tarkoitettuja välineitä entistä paremmin. Komitea ehdottaa, että luodaan verkko, johon osallis- 2. 1. 3. tuvat nykyiset eurooppalaiset organisaatiot, alue- ja paikallisvi- ranomaisten eri virastot ja sekä teknisiä että taloudellisia, niin jäsenvaltioiden ja paikallisviranomaisten erityistoimiin kuin yhteisön politiikkoihin ja ohjelmiin liittyviä tietoja levittävät ja vaihtavat yrityksiä edustavat järjestöt. Komitea on samaa mieltä siitä, että myös Keski- ja Itä-Euroopan sekä Baltian maat voivat tulevaisuudessa käyttää tällaisia verkkoja. Näissä maissa matkustustavat ovat viimevuosina muuttuneet huomattavasti, ja niissä on käynnissä huomattavia ohjelmia, joilla edistetään kestävää liikkuvuutta ja julkisen liikenteen laatua. Euroopan unionin jäsenvaltioiden tarpeet voisivat osoittautua erittäin hyödyllisiksi niiden tutkimusohjelmien hyödyn maksimoimi- seksi, joihin nämä maat osallistuvat. 2. 1. Tietojen vaihdon edistäminen 2. 2. Liikennejärjestelmiä edistävät esikuva-analyysit Komitea pitää erittäin hyödyllisenä ajatusta koota tietopankki, johon kerätään ja josta on helposti saatavilla kaikki paikallis- ja alueliikenteestä saatuihin kokemuksiin liittyvä tieto ja johon on koottu yhteen kaikki niin julkishallinnon kuin liikennöitsi- jöiden hallussa olevat tiedot. Tätä tietopankkia voidaan edel- leen täydentää jäsenvaltioiden hallitusten ja Euroopan unionin toteuttamien hankkeiden tuloksilla sekä jo vuonna 1998 saatavilla helppopääsyisyyttä koskevilla tiedoilla. 2. 1. 1. P a i k a l l i s l i i k e n t e e n t i e t o p a l v e l u Komitea kannattaa ja tukee Euroopan komission aloitetta luoda paikallisliikenteen Eltis-tietopalvelu (European Local Transport Information System), yhteistyössä kaupunkien ja alueiden Polis-verkon sekä julkisen liikenteen kansainvälisen liiton (International Union of Public Transport) kanssa. Tieto- pankki sisältäisi tietoja reiteistä, palvelutarjonnasta, maan- käytön suunnittelusta, palvelujen saatavuudesta ja hinnoittelus- ta. Komitea arvostaa erityisesti sitä, että palvelun on tarkoitus olla kansalaisten käytettävissä sähköisessä muodossa Internetin kautta. 2. 2. 1. Komitean mielestä niin palveluista vastaavien viran- omaisten kuin liikennöitsijöiden esikuva-analyysit tukevat pal- velujen laadun parantamista. Komiteasta terveen kilpailun avulla saavutettaisiin yhä merkittävämpiä teknisiä ja taloudelli- sia tuloksia. Palvelusopimukset voisivat sisältää kannusteita tarkkaan määritellyn tuloksen saavuttamiseksi sekä hyödyllisen ja palvelun laatua kokonaisuutena edistävän prosessin aktivoi- miseksi. Esikuva-analyysi kattaisi sekä käyttäjät että koko väestön. Tästä olisi se etu, että myös se väestönosa, joka ei tavallisesti käytä julkisen paikallisliikenteen palveluja, saataisiin kiinnostumaan niistä. 2. 2. 2. Komitea tukee Euroopan komission aikomusta ke- hittää ”itsearviointijärjestelmä”. Sen katsotaan mahdollistavan liikennöitsijöiden osalta palvelujen laatua rajoittavien syiden selvittämisen laaduntarkkailun tapaan ja palvelevan siten osal- taan palvelun tuotantosyklin parantamista. Komitea ehdottaa, että edeltävässä kohdassa mainit- 2. 2. 3. tua, julkisen kaupunkiliikenteen tarjousten ja sopimusten laatua koskevaa Quattro-tutkimushanketta (Quality Approach in Tendering/Contracting Urban Public Transport Operations) levitettäisiin nykyistä laajemmalle. Hankkeen tavoitteena on luoda luettelo laatujohtamisen perusteista ja menetelmistä. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/11 2. 2. 4. Komitea korostaa, että täydellisen kehyksen luomi- nen edellyttää myös arviointimenetelmiä, jotka mahdollistavat paikallisten liikennejärjestelmien teknisen kokonaisarvioinnin. Tällä komitea tarkoittaa aluesuunnitteluhankkeita ja liikenteen hallintajärjestelmiä, jotka eivät selvästikään kuulu liikennöitsi- jöiden vaan viranomaisten vastuualueeseen. Tässä yhteydessä komitea on erittäin kiinnostunut komission yhdessä julkisvi- ranomaisten ja alan toimijoiden kanssa vuosina 1998–1999 toteutettavaksi suunnittelemasta esikuva-analyysia soveltavasta kokeiluhankkeesta, jossa vertaillaan tiettyjä avainindikaattorei- ta, kuten väestön tyytyväisyyttä tiettyihin liikennepalveluihin, palvelujen tehokkuutta ja liikennepalvelujen vaikutusta muihin aloihin ja erityisesti ympäristöön. 2. 2. 5. Komitea arvostaa erityisesti komission aloitetta ottaa käyttöön yhdenmukaiset standardimääritelmät, jotka ovat erit- täin käytännöllisiä pyrittäessä luomaan yhdenmukaiset ja vertailukelpoiset laatukriteerit. Näin poistuu vanha muuttujien epäyhdenmukaisuus, jonka takia vertailu ei ole koskaan ollut luotettavaa. Komitea kannattaa myös julkisen paikallisliiken- teen esikuva-analyysejä koskevan ohjekirjan laatimista. Komi- tea tukee ajatusta laatuperusteiden luomisesta ja ilmaisee erityisesti tyytyväisyytensä siihen, että alan huomattava elämäänlaatuun liittyvä arvo tunnustetaan. 2. 3. Asianmukaisen poliittisen kehyksen luominen Komission tiedonannossa korostetaan henkilöliikenteen pa- rantamisen ja riittävän poliittisen kehyksen luomisen välistä voimakasta yhteyttä. Kyseinen kehys epäilemättä vaikuttaa liikennepalvelujen kysynnän tasoon, asuinpaikan valintaan sekä tekijöihin, joiden perusteella valitaan joko joukkoliikenne tai yksityisautoilu. Se vaikuttaa lisäksi liikennöitsijöiden toi- mintaan ja niiden tarjoamien palvelujen laatuun. Tässä yhtey- dessä unionilla on oltava oma selkeä roolinsa. On kuitenkin otettava huomioon tämän uuden poliittisen kehyksen vaiku- tukset alueelliseen ja sosiaaliseen koheesioon maaseutualueilla. 2. 3. 1. M a a n k ä y t ö n s u u n n i t t e l u j a y m p ä r i s - t ö a r v i o t Komitea kannattaa unionin tason yhteisiä ja integroituja jotka määriteltiin maankäytön suunnittelun suuntaviivoja, Noordwijkin ministerikokouksen heinäkuussa 1997 hyväk- symässä ensimmäisessä Euroopan aluekehityssuunnitelmassa. Komitea kiinnittää erityisesti huomiota vaikutuksiin, joita nykyisentyyppisellä voimakkaasti hajauttavalla aluesuunnitte- lulla on: se on harventanut julkisen liikenteen palveluja vähäosaisten vahingoksi. Nyt onkin etsittävä parasta mahdol- lista yhteiseurooppalaisen liikenneverkon, alue- ja koheesiopo- litiikan sekä ympäristö- ja matkailuohjelmien kaltaisten keino- joka Euroopan unionin tulee toteuttaa ja jen yhdistelmää, jonka avulla voidaan omaksua liikenteeseen liittyvät parhaat mahdolliset maankäytön suunnitteluperusteet. Komitea pitää merkittävänä 2. 3. 2. komission jatko- ohjelmaa, joka koskee ympäristövaikutusten arviointiperustei- den laajentamista. Nykyinen maankäytön suunnittelun arvioin- ti ei itse asiassa riitä, ja komiteasta onkin paikallaan antaa direktiivi, jossa säädetään liikenteeseen ja maankäytön suunnit- teluun liittyvien suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaiku- tusten arvioinnista. Niinpä se tukee julkishallinnolle suunnat- tua komission aloitetta, jolla niille pyritään antamaan ohjeet, joiden avulla on mahdollista ottaa liikennejärjestelyt asianmu- kaisesti mukaan maankäytön suunnitteluun liittyviin ympärist- övaikutusselvityksiin. Ohjeet on tarkoitus antaa ohjekirjan ja koulutusseminaarien muodossa. 2. 3. 3. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että useat hallintotasot ja monet yritykset ottavat omissa ympäristöhal- lintosuunnitelmissaan yhä useammin huomioon liikenteenhal- ja määrittelevät näissä aloitteissa, mikä lintasuunnitelmat, kuuluu kestävän liikenteen piiriin. Tämä on osoitus huomatta- vasta kulttuurin muutoksesta, jonka mukaan ympäristöolojen parantuminen sekä saatavuuden aste mahdollistavat rakentei- den ja järjestelmien laajentamisen tai uusien rakentamisen. Vaikutukset ulottuvat lisäksi mm. pysäköintipaikkojen perusta- miskulujen ja yksityisautoilla tehtävien työmatkojen vähene- miseen. Italiassa hiljattain säädetyn uuden lain myötä ryhdyt- tiin soveltamaan käsitettä. ”mobility manager”, mikä osoittaa, että asiaan kiinnitetään erittäin paljon huomiota energian ja ympäristöolojen parantamiseksi erityisesti säästämiseksi alue- ja paikallisliikenteessä. 2. 3. 4. Komiteasta komission suunnitelma liikkuvuuden hal- lintaa käsittelevän eurooppalaisen foorumin luomiseksi on erittäin hyödyllinen. Foorumiin osallistuisivat teollisuuden edustajat ja kuluttajajärjestöt. Tavoitteena on yhdistää liiken- teen hallinnasta saadut erilaiset kokemukset ja kehittää lisäksi aiheen vertailevaa analyysia, tavoitteena etsiä kaikkein tehok- kaimpia ja mahdollisimman laajalti sovellettavia ratkaisuja vastaamaan Euroopan unionin maiden erilaisiin tarpeisiin. AK korostaa, että koska paikallisyhteisöt vastaavat maankäytöstä, ja ne ovat usein järjestäviä viranomaisia, niillä on oltava paikka liikkuvuuden hallintaa käsittelevässä eurooppalaisessa foorumissa liikennepalveluiden käyttäjien ja liikennöitsijöiden rinnalla. 2. 3. 5. U u s i e n e n e r g i a m u o t o j e n ( a j o n e u v o i - h i n t a r k o i t e t t u m a a k a a s u , n e s t e k a a s u j n e. ) k ä y t ö n e d i s t ä m i n e n Komitea ehdottaa toteutettavuustutkimusten ja uuden, saastut- tamatonta energiaa käyttävän rautatiekaluston prototyypin tekemistä. 2. 4. Oikeudenmukainen ja tehokas liikenteen hinnoittelu Komitea on samaa mieltä komission kanssa siitä, että liikenteen nykyinen epäjohdonmukainen hinnoittelujärjestelmä haittaa varmasti kestävän kehityksen mukaista liikennettä. Yksityisau- toilulle on tyypillistä siitä aiheutuvien todellisten kulujen riittämätön sisällyttäminen hintaan, kun ajatellaan esim. tiein- frastruktuurin kustannuksia ja ulkoisia, esim. saastumiseen, ruuhkiin ja onnettomuuksiin liittyviä tekijöitä. Tilanne, jossa C 198/12 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 autonomistajat maksavat ajokilometreistä suhteellisen korkeita kiinteitä kustannuksia ja erittäin alhaisia muuttuvia kustannuk- sia, on epänormaali ja tulee korjata, sillä se ei kannusta luopumaan yksityisautoilusta. Komitea muistuttaakin oikeu- denmukaista ja tehokasta liikenteen hinnoittelua koskevassa komission vihreässä kirjassa määritellyistä perusteista. Komi- teasta on erittäin paikallaan luoda sellaiset uudet hinnoittelupe- joilla toteutetaan ulkoisten kulujen sisällyttäminen rusteet, hintoihin. Kyseisen järjestelmän myötä tulisi ottaa käyttöön kulujen eriyttämisen periaate, jonka mukaan kunkin matkus- tusmuodon kohdalla otettaisiin huomioon ympäristöhaittoi- hin, ruuhkiin, onnettomuuksiin jne. liittyvät kustannukset. Tavoitteena on julkisen joukkoliikenteen käytön lisääntyminen vaihtoehtona, joka hyödyttää myös kaikkein pienituloisimpia. On siis otettava huomioon harvaanasutut alueet, joilla ei ole käytössä joukkoliikennevaihtoehtoa ja joilla yksityisautoilu kärsii kovin, jos muuttuvien kustannusten osuus kasvaa. Hinnoittelujärjestelmään liittyen alueiden komitea kehottaa komissiota selvittämään ulkoisten kulujen hintoihin sisällyttä- misen eri strategioiden taloudelliset, yhteiskunnalliset ja ym- päristövaikutukset. Tässä yhteydessä tulisi selvittää riittävän kattavasti myös nykyistä paremmin kustannuksia vastaavien kuljetushintojen vaikutukset kuormaus- ja kuljetusalaan sekä Euroopan unionin kilpailuasemaan. Alueiden komitea panee merkille komission näke- 2. 4. 1. myksen, jonka mukaan tiemaksut voisivat olla yksi keino torjua kaupunkialueiden ruuhkia. Komitea kuitenkin epäilee tämän käytännön toteutettavuutta, koska monet oikeudelliset, hallinnolliset ja organisatoriset ongelmat ovat edelleen ratkai- sematta. Lisäksi tässä yhteydessä on varmistettava läheisyyspe- riaatteen noudattaminen. Se, miten laajasti tällainen toimi hyväksytään riippuu siitä, mihin tiemaksuin kerättävät varat käytetään. Selkeä ja yleisesti hyväksyttävä sijoittaminen julki- sen liikenteen laadun parantamiseen sekä jalankulkijoita ja pyöräilijöitä hyödyttäviin perusrakenteisiin otettaisiin hyvin vastaan. Väestö tuntisi lopulta osallistuvansa kansalaisten verkon luomiseen tähtäävään hankkeeseen ja kokisi sen omak- seen. Komitea pitää erittäin kauaskantoisena komission aiko- musta kehittää jäsenvaltioiden välisten alueita ja kaupunkeja edustavien ryhmien kanssa tiemaksujärjestelmää osana koordi- noitua strategiaa, jolla pyritään takaamaan, että kyseisestä tutkimuksesta saadaan mahdollisimman suuri hyöty. Komitea on erittäin kiinnostunut yhtenäisestä CAPRI-toiminnasta (Con- certed Action for Transport Pricing Research Integration), jolla pyritään vahvistamaan liikenteen hinnoitteluun liittyvien tutkimusten tuloksia ja erityisesti pääsemään yksimielisyyteen liikennepolitiikan vaikutuksista. Erityisen tärkeää on luonnolli- sesti tunnistaa ja analysoida tekijät, jotka vaikuttavat siihen, miten kansalaiset hyväksyvät kyseisen politiikan. 2. 5. Liikenteen telematiikka 2. 5. 1. Komitean mielestä telematiikan sovellukset liiken- teessä kuuluvat tietotekniikan yleisen kehityksen piiriin. Ne muodostavat nykyään yritysten kilpailukyvyn ja julkisten palvelujen laadun perustan. Komitea kannattaa komissioin strategista suunnitelmaa, jossa tieto- ja tietoliikennetekniikan yhdistelmille asetetaan tavoitteeksi tehostaa palveluja ja paran- taa niiden laatua samalla kyseisten tekniikkojen yhdentymistä tukien. Komitea arvostaa suuresti telematiikan sovellutuksia, joiden on tarkoitus hyödyntää työpaikoilla, kodeissa, liiken- teessä, pysäkeillä ja asemilla käytettävissä olevia reaaliaikaisia tietoja. Tarjotun tiedon tulee koskea kaikkia liikennejärjes- telmän osa-alueita, kuten aikatauluja, reittejä, teiden ja mootto- riteiden ruuhkautumisastetta ja pysäköintipaikkojen saatavuut- ta. Väestön on saatava parhaaksi katsomiensa valintojen tekemiseksi kaikki mahdollinen käyttämäänsä liikenneverkkoa koskeva tieto. Alueiden komitea ei vähättele vaaraa, että huomattava taloudel- linen panostus telematiikan sovelluksiin lisää ennen kaikkea yksityisen ajoneuvoliikenteen houkuttelevuutta. Tämän vuoksi unionin rahoitusvälineiden avulla tulisikin telematiikkaohjel- mien keskeiseksi tehtäväksi asettaa julkinen liikenne sekä sen ja muiden ympäristöä säästävien liikennemuotojen yhdistä- minen. 2. 5. 2. Komiteasta olisi myös erittäin hyödyllistä yksinker- taistaa ja automaattistaa maksujärjestelmiä ottamalla käyttöön sähköisiä lippujärjestelmiä ja kehittämällä monikäyttökortteja, joilla koko liikennejärjestelmän eri palvelut, kuten julkisen liikenteeltä suljettujen liikenteen matkat, pysäköintimaksut, alueiden pääsymaksut ja tietullit voidaan maksaa. Komiteasta on palvelujen mahdollisimman korkean 2. 5. 3. laadun saavuttamiseksi erittäin tärkeää kehittää telemaattisia hallintajärjestelmiä käytettäväksi ajoneuvokaluston hallin- nassa, niiden teknisissä tarkastuksissa, julkisen liikenteen etua- jo-oikeuden valvonnasta liikennevaloin, kulkuneuvojen keski- tetyssä ohjailussa ja vammaisten ja vanhusten auttamiseen tarkoitetuissa kutsujärjestelmissä. Tämän vuoksi komiteasta on tärkeää, että komission valmistelemia älykäs liikennejärjes- telmä- (City Pioneer) ja Carisma-hankkeita seurataan tarkasti ja ne toteutetaan asianmukaisesti. Niiden tavoitteena on ylläpitää telemaattisten sovellusten kehitystä kaupungeissa ja luoda yhteys Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon kuuluviin järjes- telmiin. Aloitteiden lähtökohtana ovat kaupunkikohtaisesti vaihtelevat poliittiset päämäärät, ja aloitteiden tavoitteena on löytää niille kullekin kaikkein sopivimmat telemaattiset ratkaisut. AK korostaa, että eri liikennemuotojen perusrakenteiden hin- noitteluongelma on hyvin monimutkainen, mikä edellyttää poliittisesti vaikeita valintoja, joiden on sallittava paikallisyhtei- söille tiettyä liikkumavaraa ja jotka eivät saa vaarantaa julkisen liikenteen paikallista tasapainoa. 2. 6. Ajoneuvo- ja ympäristöstandardit 2. 6. 1. Komitea toivoo, että ajoneuvoja koskevat tekniset standardit saadaan yhdenmukaistettua ja panee tyytyväisenä 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/13 merkille, että komissio on antanut uusien linja-autojen rakenta- misesta direktiiviehdotuksen, jossa määritellään yhteiset stan- dardit erityisesti helppopääsyisyyden osalta. Direktiivin odote- lokakuuta 1999. Tämän vuoksi taan tulevan voimaan 1. komitea tukee Euroopan standardointikomitean (CEN) ja Eu- roopan sähkötekniikan standardointikomitean (CENELEC) tek- nisten viitestandardien laatimistyön tuloksia, jotka liittyvät julkisia hankintoja koskevaan direktiiviin. 2. 7. 4. Komitea muistuttaa yhteisön lainsäädännöstä, jossa yhtäältä säädetään, että julkisesti rahoitetut liikennepalvelut on määriteltävä selkeästi sopimuksissa, mutta toisaalta todetaan, ettei velvoite koske alueellista ja paikallista henkilöliikennettä. Kyseessä on seikka, joka on saatettava ajantasalle. Komitean mielestä olisi jotka selkeästi määrittelisivät palveluille asetettavat vaatimukset sekä viranomaisten ja palvelun tarjoajien välisten sopimusten sisältämät taloudelliset korvaukset. lisäksi paikallaan laatia oikeussäännöt, 2. 6. 2. Komitea toivoo lisäksi, että kansainvälinen julkisen liikenteen liitto (UITP) ja Euroopan rautatiekaluston valmista- jien liitto (UNIFE) kiirehtisivät yhteisten teknisten ratkaisujen etsimistä kaupunkien kevyttä raideliikennettä ja kiskobusseja varten. Tässä asiassa komitea haluaa kiinnittää huomiota siihen, että nykyään tieliikenteen ajoneuvoja koskevat 1970- luvulta peräsin olevat standardit ylittyvät reilusti, ja ne onkin saatettava pikaisesti ajantasalle. Komitea toivoo lisäksi, että ajoneuvojen päästönormeja, polttoaineen laatua sekä tarkas- tuksia ja huoltoa koskevat komission esittämät ja autonvalmis- tajien ja öljyteollisuuden kanssa yhdessä toteutettuun Auto-Oil -ohjelman tuloksiin perustuvat direktiivit hyväksytään mahdol- lisimman pian. Komitea kehottaa seuraamaan tarkasti Auto-Oil II -ohjelmaa, jonka yhteydessä ajoneuvoihin ja polttoaineisiin liittyvien jo tunnettujen ongelmien lisäksi etsitään ratkaisua siihen, miten julkiseen liikenteeseen ja liikenteen johdonmukai- seen hinnoitteluun liittyvillä toimenpiteillä voidaan parantaa ympäristöä. 2. 7. Julkiset palvelut sekä paikallisen ja alueellisen henkilöliikenteen kilpailu 2. 7. 1. Komitea korostaa julkisen liikenteen erittäin tärkeää merkitystä torjuttaessa ympäristöhaittoja, tuettaessa talouskas- vua ja edistettäessä yhteiskunnallista yhteenkuuluvuutta. Tästä seuraa, että julkisten liikennepalvelujen yhteiskunnallinen ky- syntä on epäilemättä merkittävämpää kuin pelkästään kaupalli- siin perusteisiin pohjautuva tarjonta. Tämän perusteella liiken- nepalveluja voidaan pitää luonteeltaan julkisina palveluina. 2. 7. 2. Komitea korostaa, että on viranomaisten tehtävä päättää julkisten palvelujen tarjonnasta ja tarjousten hyväksy- misestä sekä tarvittaessa auttaa niiden kustannuksissa, riippu- matta siitä edustavatko palvelua tarjoavat liikenteenharjoittajat julkista tai yksityistä sektoria. 2. 7. 3. Komitea kiinnittää huomiota palvelujen yhtenäistä- misen vaatimukseen, jota jo korostettiin perusvaatimuksena. Koska useiden kilpailevia palveluja tarjoavien liikennöitsijöiden yhtenäistämisestä parhaalla mahdollisella tavalla ei ole takuita, lienee parasta yhtenäistää liikennettä myöntämällä tarjouskil- pailun perusteella yhdelle liikenteenharjoittajalle määräaikai- nen yksinoikeus tarjota tietyntyyppisiä julkisia liikennepalvelu- ja tietyllä maantieteellisellä alueella ja tarjota liikennöitsijälle samalla mahdollisuus investoida infrastruktuuriin, ajoneuvoi- hin ja teknologiaan sekä laatia tarkoitusta varten luonteeltaan kannustavia määräyksiä. 2. 7. 5. Komitea korostaa, että kilpailuttaminen tarjoaa mah- dollisuuden parantaa palveluja ja saavuttaa tai ylläpitää talou- dellisesti edullinen kustannus-hyöty-suhde. Komitea viittaa kokemuksiin eri maissa, joissa kilpailuttamista on käytetty ja saatu alennettua kustannuksia 10–35 % ja onnistuneesti lisättyä samalla erityisesti kaupunkiliikenteen tehokkuutta. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että Isotope-tutkimuksen (Improved Structure and Organisation for Urban Transport Operations of Passangers in Europe) mukaan kilpailun edistä- minen ja kilpailuttaminen on parantanut palveluja ja vähentä- nyt menoja. Komitean mielestä toiminnan sääntelyssä ja verkon yhtenäistämisessä on kuitenkin tarpeen edetä. Vastaavia myönteisiä tuloksia on saatu rautateillä, vaikka alalla joudut- tiinkin turvautumaan kannustepolitiikkaan epäilemättä huo- mattavien investointien edistämiseksi. Tuloksena syntyy nou- sukierre, jossa palvelujen laadun parantuminen lisää niiden käyttöä, mikä puolestaan parantaa menojen ja tulojen välistä suhdetta. Näin kertyy sijoitettavia varoja, jotka investoituina parantavat palvelua sekä määrällisesti että laadullisesti. Komitea on täysin samaa mieltä komission kanssa 2. 7. 6. kansalaisten verkkoa koskevassa vihreässä kirjassa esitetystä aikomuksesta edetä paikallis- ja alueliikenteen sääntelykehyk- sen ajantasaistamisessa. Se huomauttaa kuitenkin, että lähei- syysperiaatteen noudattaminen on tässä yhteydessä erityisen tärkeää. Komitean mielestä uudet kilpailu- ja markkinasäännöt ovat välttämättömiä liikennejärjestelmän tehostamiseksi. Uudistuk- sen tarve johtuu eri syistä, jotka ovat maakohtaisia. Komitea kehottaa komissiota panostamaan kilpailusta saatujen koke- musten vaihtoa. Komitea huomauttaa komissiolle erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan esimerkin osoittaneen, ettei markkinoiden sääntelyn poistamisesta ja avoimesta kilpailusta ole koitunut yleisluonteista hyötyä. Avoin kilpailu tarjoaa mahdollisuuden halpaan verkkoon pääsemiseksi, mutta näin ei välttämättä luoda liikennejärjestelmää, joka sopii käyttäjien tarpeisiin, tarjoaa asiakaspalvelua ja ottaa huomioon ympäris- tövaikutukset. Järjestelmän asianmukaisuus olisi varmistettava ennen sen soveltamista, koska ei voi olettaa, että markkinat tarjoavat suoraan parhaimman ja tehokkaimman järjestelmän. Toisaalta komitea toteaa, että monopolististen rakenteiden säilyttämisellä on ollut vain vähän merkitystä sosiaalisten ja ympäristöllisten tavoitteiden kannalta. Lisäksi kokemukset useissa EU-maissa, joissa ei ole toteutettu sääntelyn poistamis- ohjelmia, osoittavat, että valtion liikennelaitoksilla ei ole välttämättä yleishyödyllisiä päämääriä. Komitea onkin sitä mieltä, että julkisten laitosten tulee keskittyä etupäässä säänte- lytehtävään. On tärkeää, että palvelusopimuksissa tarjotaan C 198/14 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 laatustandardit ja että niihin sisältyy käyttäjäetuja kuten asia- kaspalvelu. On myös noudatettava sellaisia sosiaalisia vaati- muksia kuin palkkataso ja työolot. Komitea kehottaa komissio- ta harkitsemaan lähestymistavaksi kilpailua ympäristöä sekä asiakkaita, alue- ja paikallisviranomaisia ja liikenteenharjoitta- jia koskevien asioiden yhteydessä. 2. 7. 7. Yksinoikeuksia koskevien sopimusten laatimisen osalta komitea huomauttaa, että niissä otetaan asianmukaisesti huomioon alueellinen toimivalta, yksinoikeuden luonne, sopi- musten voimassaolo, niiden rahoitusrakenne sekä erityisesti riskien koko ja laatu. Komitea toteaa lisäksi, että julkisvirano- maisille olisi varattava mahdollisuus luoda omia strategioita ja turvautua vapailla markkinoilla noudatettaviin menettelyihin. 2. 8. Liikuntarajoitteisten liikennepalvelut 2. 8. 1. Komitean mielestä liikuntarajoitteisten määritelmä on erittäin laaja puhuttaessa liikkuvuudesta ja liikennevälinei- den käytöstä. Se ei kata pelkästään vammaisia, vaan myös henkilöt, joiden on matkatavaroiden, lastenvaunujen tai muka- na olevien lasten takia hankala liikkua. Tämän ryhmän kannal- ta perusehto on epäilemättä helppopääsyisyys. Komitea haluaa korostaa liikennevälineiden helppopääsyisyyden edellytyksinä automaattisesti avautuvia ovia, erityistä tiedotuspalvelua, mata- lalattialinja-autoja, joihin on mahdollista astua kadun tasolta, ja kulkuneuvoon nousemista helpottavia korotettuja pysäkkejä. Vaikka näillä on tarkoitus helpottaa ensisijaisesti vammaisten tai liikuntarajoitteisten matkustamista unionin jäsenvaltioissa, ne myös parantavat laadullisesti järkevällä tavalla joukkoliiken- nejärjestelmää ja tekevät siitä koko väestön kannalta entistä houkuttelevamman. 3. Euroopan unionin rahoitusvälineiden tehokas käyttö 3. 1. Komitea on samaa mieltä periaatteesta, että mikäli paikallis- ja alueliikenteen rahoitustuen hallintaa tarvitaan, on se paikallis- ja aluehallinnon vastuulla. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että paikallis- ja alueliikenteelle voidaan myöntää rahoitustukea, mikäli kestävän kehityksen mukainen paikallinen henkilöliikenne on keskeisessä asemassa pyrittäessä Euroopan unionin ohjelmien tavoitteisiin, kuten esim. Euroopan laajuisen verkon liittämiseen asianmukaisesti paikallisiin verkkoihin rakennerahastoista rahoitettujen kehi- tysohjelmien toteuttamiseksi entistä paremmin. Komitea muis- tuttaa tässä yhteydessä, että Euroopan laajuisten verkkojen tukemiseen käytettävissä olevat niukat määrärahat olisi keski- tettävä liikenne- jotka ovat tärkeitä laajoja alueita kattavan verkoston parantamiseksi. Komitea ei ymmärrä komission ehdotusta sisällyttää Euroopan laajuisten verkostojen sekä paikallis- ja alueliikenteen infra- struktuurien leikkauskohdat Euroopan laajuisia verkostoja koskeviin suuntaviivoihin yleisen tuen mahdollistamiseksi. Komitea on myös samaa mieltä periaatteesta, jonka mukaan komission tulisi harkita tukea Keski- ja Itä-Euroopan maille ja EU:n syrjäisemmille alueille, joissa kestävän paikallisliikenteen rooli liittyy kaukoliikenteen ja aluekehityspolitiikan parantami- seen. ja infrastruktuurihankkeisiin, AK kehottaa komissiota tarkastelemaan erityisen huolellisesti niiden alueiden tarpeita, joiden syrjäinen sijainti tai olosuhteet (erityisen hankala maasto tai erityisen harva asutus) tuottavat vaikeuksia paikalliselle ja alueelliselle liikenneverkolle kärjis- täen alueiden epäedullista asemaa Euroopan Unioniin nähden niiden syrjäisen sijainnin takia. ˆ 3. 2. Euroopan laajuinen liikenneverkko 2. 8. 2. J u l k i s e n l i i k e n t e e n k ä y t t ö t a p o j e n t a i - j ä r j e s t e l m i e n u u d e n a i k a i s t a m i n e n Komitea ehdottaa julkisen liikenteen käyttötapojen tai -järjes- telmien uudenaikaistamisen edistämistä etenkin maaseutua- lueilla siten, että kyseisten liikenneverkkojen hallintokustan- nukset supistetaan minimiin. 2. 9. Henkilöautojen yhteiskäyttö (’kimppakyyti’) Alueiden komitea katsoo, että henkilöautojen yhteiskäyttö täydentää merkittävällä tavalla julkisen henkilöliikenteen tar- jontaa. Komitean mielestä juuri julkisten liikennevälineiden ja henkilöautojen yhteiskäyttö voi olla merkittävä osaratkaisu taajamien liikenneongelmiin ekologiselta, yhteiskunnalliselta ja markkinataloudelliselta kannalta. Komitea suositteleekin kansalaisten verkon täydentämistä järjestäytyneellä henkilöau- tojen yhteiskäytöllä. 3. 2. 1. Komiteasta on paikallaan kiinnittää erityistä huomio- ta sekä Euroopan laajuisten liikenneverkkojen (TEN-T) kehittä- miseen että niiden liittämiseen alueellisiin ja paikallisiin liiken- neverkkoihin. Euroopan laajuisen liikenneverkon tulee varmis- taa pääsy jäsenvaltioiden verkkoihin, ja sen kehittäminen edellyttää vähintään 400 miljardin ecun investointeja vuoteen 2010 saakka. 3. 2. 2. Komiteasta olisi siksi hyödyllistä suunnata sijoituksia Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon. Se on yhtä mieltä parlamentin ja neuvoston määrittelemistä ensisijaisista kohde- aloista ja etenkin niistä, jotka liittyvät verkkoon pääsyn edellyttämiin perusrakenteisiin ja verkon sisäisten vaihtomah- dollisuuksien luomiseen ja kehittämiseen, liikenteen hallinto- järjestelmiin, asemointiin ja navigointiin sekä telemaattisten palvelujen käyttöönottoon. Tässä yhteydessä komitea kehottaa komissiota suhtautumaan myönteisesti kuljetusmuotojen välisten matkustajaterminaalien liittämiseen mukaan TEN-T -suuntaviivoihin ja lisäksi arvioimaan tilanteita, joissa paikalli- sen ja alueellisen infrastruktuurin liittymät olisi sisällytettävä verkkoon. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/15 3. 3. Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ohjelmat 3. 3. 1. Myös komitea pitää välttämättömänä jatkaa tutki- mustyötä tavoitteena ennen kaikkea teknisten innovaatioiden luominen ja uusia organisaatiomuotojen määrittely. Komitea tukee samalla laajamittaisia esittelyhankkeita. Komitea esittää, että vuosina 1999–2000 valmistuvaa viidettä puiteohjelmaa levitetään mahdollisimman laajalle unionin jäsenvaltioissa. Komitea on myös samaa mieltä komission ehdottamista toimista, joista neljä liittyy tiiviisti kansalaisten verkkoon, nimittäin ”Kestävän kehityksen mukainen liikkuvuus ja inter- modaalisuus”, ”Maaliikenne ja meriteknologia”, ”Huomisen kaupunki ja kulttuuriperintö” ja ”Järjestelmät ja palvelut kansa- laisia varten”. 3. 4. Aluekehitys ja rakennerahastot 3. 4. 1. Komitea tukee myös tällä alalla toteutettavia toimia, joiden avulla edistetään sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa ottaen huomioon, että juuri kohdennetut liikenteen parannuk- set ovat välttämättömiä tiheään tai harvaan asutuilla alueilla mm. koulutussuunnitelmien toteuttamisen onnistumiseksi, uusien työpaikkojen luomiseksi sekä kaupunkikeskusten ja kaupunkien ympärillä olevien keskusten elinvoiman palautta- Bryssel 11. maaliskuuta 1999. ˆ miseksi. Näin ollen on välttämätöntä investoida kaupunkilii- kenteeseen ja pitää ensisijaisena tavoitteena liikenteen kestä- vyyttä. 3. 4. 2. Komitea suosittelee myös erityisen huomion kiinnit- tämistä maaseutualueisiin. Niitä varten tulisi suunnitella kehi- tysstrategioita, jotka tukevat niiden elinkeinorakenteen moni- puolistamista, tehostavat liikennettä ja katkaisevat näillä alueil- la lähes täydellisen riippuvuuden yksityisautosta. Tämän vuoksi komitea pitää tarpeellisena erityisrahoitusta, jolla julkista liikennettä voidaan vahvistaa sellaisilla taantuvilla joilla kaupallisesti hoidetut palvelut tai haja-asutusalueilla, eivät toimi. Kyseisessä kohdassa ehdotetaan ohjelmaa, joka tutkisi liikenne- ongelmia vähäliikenteisillä alueilla niin kysynnän kuin tarjon- nan kannalta. 3. 5. Euroopan unionin rahoituksesta tiedottaminen Komitea suosittelee kaikkia rahoitusmahdollisuuksia ja rahoi- tustuen saantiperusteita esittelevän ohjekirjan julkaisemista ja laajaa levittämistä. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER