title: Alueiden komitean lausunto läheisyysperiaatteesta: "Kohti todellista subsidiariteetin kulttuuria Alueiden komitean vetoomus"

eurovoc_concepts:
EU competence
principle of subsidiarity

text: 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/73 Alueiden komitean lausunto läheisyysperiaatteesta: ”Kohti todellista subsidiariteetin kulttuuria Alueiden komitean vetoomus” ALUEIDEN KOMITEA, joka (1999/C 198/14) ottaa huomioon Wieniin 11. -12. joulukuuta 1998 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, joiden mukaan lainsäädäntötoiminnan parantamista koskevat komission kertomukset on toimitettava riittävän ajoissa, jotta jäisi aikaa perusteelliselle keskustelulle asiaankuuluvissa elimissä, mm. alueiden komiteassa, ottaa huomioon Euroopan parlamentin 22. lokakuuta 1998 antaman päätöslauselman lokakuussa 1998 pidetyn valtion ja hallitusten päämiesten kokouksen valmistelusta; päätöslauselman mukaan Euroopan parlamentti sitoutuu – jäsenvaltioiden valtiosäännön huomioon ottaen – käymään poliittista vuoropuhe- lua ja tekemään tiivistä yhteistyötä toissijaisuusperiaatteen täytäntöönpanoa koskevien kysymysten käsittelemiseksi asianomaisten alueviranomaisten kanssa, ottaa huomioon työvaliokuntansa 15. heinäkuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan mukaisesti tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa lausunnon valmistelu institutionaalisten asiain valiokunnan tehtäväksi, ottaa huomioon läheisyysperiaatetta koskevat aiemmat lausuntonsa, erityisesti 20. marraskuuta 1997 annetun päätöslauselman (CdR 305/97 fin) (1), ottaa huomioon institutionaalisten asiain valiokunnan helmikuun 1. päivänä 1999 hyväksymän lausunto- luonnoksen (CdR 302/98 rev. 2), jonka esittelijöinä olivat Michel Delebarre ja Edmund Stoiber, ja katsoo, että toissijaisuusperiaatteen Amsterdamin sopimuksessa määriteltyä kattavampi soveltaminen laajentuvassa Euroopan unionissa tulee olemaan entistäkin tärkeämpää, hyväksyi 10. -11. maaliskuuta 1999 pitämässään 28. täysistunnossa (maaliskuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1. 1. Subsidiariteetti ja kansalaisläheisyys: avaimet Euroopan tule- vaisuuteen Eurooppa on saavuttanut suurta henkistä, kulttuuris- 1. 1. 1. ta ja taloudellista menestystä menneiden vuosisatojen koke- muksiin nojaten. Eurooppalaisuudelle on ominaista monimuo- toisuus. Tämä näkyy selvästi kaupungeissa ja kunnissa, alueilla, kansakunnissa ja valtioissa. Tiivistä yhteistyötä tehdessään Euroopan unionin on tunnistettava kulttuurien ja perinteiden kirjo ja rakennettava niille siten, että voidaan kehittää innovatii- visia ratkaisuja nopeasti muuttuvaan maailmaan. Tämä voi- daan saavuttaa määrittelemällä selkeästi läheisyysperiaate, joka kattaa alue- ja paikallishallinnon. Se synnyttää Euroopassa voimaa, jonka turvin voidaan varustautua seuraavan vuosisa- dan haasteisiin ja maailmanlaajuisen kilpailun koetuksiin. Tästä moninaisuudesta syntyy se dynamiikka, joka on tehnyt Euroopasta sekä kulttuurisesti että taloudellisesti rikkaan. Euroopan edun nimissä tämän moninaisuuden on säilyttävä (1) EYVL C 64, 27. 2. 1998, s. 98. hedelmällisenä, eikä sitä saa rajoittaa enemmän kuin on aivan välttämätöntä. Eurooppa selviää maailmanlaajuisessa kulttuurien kilpailussa vain, jos alueelliset erityispiirteet ja kulttuuri-identiteetit säilyvät. Erilaisia kulttuureja on suojeltava ja niiden välistä ymmärrystä edistettävä sen varmistamiseksi, että kaikki kulttuurit voivat ilmaista itseään vapaasti. 1. 1. 2. Yhä useammin myönnetään, että keskenään kilpaile- vat hallinnon tasot eivät luo tehokasta hallintoa. Hallinnon eri tasojen on työskenneltävä tiiviissä yhteistyössä taatakseen tehokkaan päätöksenteon kullakin tasolla ja taattava siten nykypäivän ongelmien järjestäytynyt ratkaiseminen. Lähei- syysperiaate on liitettävä tiiviisti sellaisiin käsitteisiin kuin monitasoinen demokratia. Moninaisuudesta syntyy hedelmäl- listä kilpailua. 1. 1. 3. Euroopan yhdentyminen on epäilemättä ollut Euroo- pan kansojen ja kansalaisten merkittävä saavutus loppuaan lähestyvällä 20. vuosisadalla. Myös 2000-luvun kynnyksellä Euroopan unioni on yhä historiallisesti tärkeiden haasteiden edessä: unionin laajentuminen, talous- ja rahaliiton sekä poliit- tisen ja sosiaalisen unionin toteuttaminen, unionin aseman vakiinnuttaminen maailmanlaajuisena toimijana sekä Euroo- pan talouskasvun vahvistaminen, joka on perusta työpaikkojen luomiselle. C 198/74 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 Unionin hallinnoimiseksi 40 vuotta sitten käyttöönotetut rakenteet eivät ole enää riittäviä nykyisen unionin kokoon ja tehtäviin nähden. Siksi sen toiminnan ja toimielinuudistuksen arviointi on tarpeen. Institutionaalisessa kehyksessä demok- raattisen hallinnon on paikallisella, alueellisella, kansallisella ja Euroopan tasolla vastattava nopeasti muuttuvaan maailmaan. Uusi teknologia, tiedon ja viestinnän vallankumous, maailman- laajuistuminen ja markkinoiden yhdentyminen sekä yhteisen rahan käyttöönotto Euroopassa ovat kaikki osatekijöitä maail- massa, jota hallitsevat yhä selvemmin juuri keskinäiset riippu- vuussuhteet. Tämä tarkoittaa, että yhä useampia kysymyksiä ei voida ratkaista ainoastaan yksittäisen valtion rajojen sisällä. Monia asioita ei voida myöskään jättää markkinavoimien ratkaistaviksi, ja useassa tapauksessa niiden vaikutukset ulottu- vat koko Euroopan alueelle. Tällaiset kysymykset liittyvät esimerkiksi innovaatioihin, ympäristöön ja kansanterveyteen sekä muihin sellaisiin aihepiireihin, joiden yhteydessä Euroopan unionin on toimittava entistä tehok- kaammin kansainvälisillä areenoilla. Toissijaisuusperiaate peri- aatteena, jonka mukaan päätökset tehdään lähinnä kansalaisia olevalla hallintotasolla ja varmistetaan samalla paras mahdolli- nen tehtävien suorituskapasiteetti, on tämän uudistusprosessin johtava poliittinen periaate. työttömyyteen, 1. 1. 4. Alueiden komitea nuorimpana yhteisön elimenä on aina perustamisestaan vuodesta 1994 lähtien ponnistellut sellaisen Euroopan puolesta, jota sen kansalaiset, kunnat, alueet, jäsenvaltiot voivat tukea. Alueiden komitea on tyytyväi- nen kesäkuussa 1998 pidetyssä Cardiffin huippukokouksessa tehtyyn aloitteeseen ’tuoda unioni lähemmäs kansalaisia’. Läheisyysperiaatteen noudattamisen suojelijana komitea antaa täyden tukensa ponnisteluille luoda unionille vahvat mutta tehokkaat ja virtaviivaistetut toimielimet, jotka keskittyvät tehtäviin, joita ei voida hoitaa kansalaisille suoraan vastuussa olevilla hallinnon muilla tasoilla. EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa määriteltyä toissijaisuusperiaatetta sovelletaan vain yhteisön ja jäsenvaltioiden suhteisiin eikä valtioiden sisäisten yhteisöjen välisiin ja jäsenvaltioiden välisiin suhteisiin. Näistä suhteista on säädetty jäsenvaltioiden perustuslaeissa. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen B artiklassa viitataan tähän rajattuun käsitteeseen, kun siinä sanotaan, että EU:n tavoitteita toteutetaan noudattaen toissijaisuusperiaatetta sellaisena kuin se on määriteltynä EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa. Sen sijaan Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa, heti sen A artiklassa, painotetaan lisäksi, että päätökset on tehtävä mahdollisimman lähellä kansalaisia. Siinä kiteytetään eräänlai- nen kansalaisläheisyyden periaate. Tätä periaatetta sovelletaan yleensä EU:n tason, jäsenvaltion tason ja niissä valtion tasoa alempien tasojen suhteisiin. Se on perusperiaate, jota tulee noudattaa jo ennen subsidiariteettiperiaatetta, joka voidaan nähdä sen ilmentymänä. Subsidiariteettiperiaate edustaa valtiollisten instituutioiden yleistä oikeusperiaatetta, jonka pohjalta institutionaalisen ja tehdään mahdollisimman toiminnallisen tason päätökset jäsenvaltiot ja lähellä kansalaisia. Se edellyttää, että unioni, kaikki tasot pyrkivät saavuttamaan niille järjestelmässä asetetut tavoitteet taaten yksityishenkilöiden ja heidän yhteiskunnallisten järjestöjensä tunnustamisen, hyö- dyntämisen ja osallistumisen. Tämän periaatteen tulee olla Euroopan unionin rakentamisen poliittinen ohjenuora. institutionaaliset Subsidiariteettiperiaate on dynaaminen periaate, joka 1. 1. 5. joillakin aloilla voi merkitä ”enempää”, toisilla ”vähempää Eurooppaa”. Vuonna 1992 periaate kirjattiin Maastrichtin sopimuksen myötä perussopimukseen. Periaatteen mukaan päätökset on tehtävä mahdollisimman lähellä kansalaisia; lähtökohtaisesti siis kansalaisia lähimmällä, heille suoraan vastuussa olevalla hallintotasolla, ja vain tarvittaessa korkeam- malla tasolla. Ainoastaan yleisen edun ja kansalaisten etujen ja tarpeiden on oltava ratkaisevassa asemassa päätettäessä siitä, mikä hallintotaso kussakin tapauksessa on sopivin hei- kentämättä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Käy- tännössä tämä tarkoittaa, että yhteisö voi toimia vain siinä tapauksessa, että jäsenvaltiot eivät voi riittävän hyvin toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita ja ne siis voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla. Tämän periaatteen soveltamista on tutkittava säännöllisesti ja tarvittaessa parannettava käytäntöjä. Tämä tarkoittaa myös, että valtioiden on jätettävä niitä alem- mille tasoille päätökset, jotka viimeksi mainitut voivat tehdä paremmin. Alueiden komitea on vakuuttunut siitä, että lähei- 1. 1. 6. tällä syysperiaatteen tarkkaa noudattamista tarvitaan juuri hetkellä, samalla kun on luotava ja vakiinnutettava nykyistä laajempi Euroopan kansalaisuus: – Euroopan rikkautena on kulttuurin moni-ilmeisyys, joka sisältää erilaisia alueellisia ja kansallisia identiteettejä. Nyky- maailmassa monet tekijät uhkaavat näitä identiteettejä. Samaan aikaan kulttuurit ja identiteetit syntyvät ja uudistu- vat muuttoliikkeen ja asutuksen seurauksena. Kaikkien demokraattisten hallinnon tasojen velvollisuus on huoleh- tia siitä, että kansalaisten, yhteisöjen ja kansallisuuksien välisille suhteille on Euroopassa edelleenkin tunnusomaista humaanisuus ja suvaitsevaisuus. – Toiseksi Euroopan unioni joutuu edessä olevien suurien haasteiden vuoksi asettamaan selkeän tärkeysjärjestyksen ja rajoittamaan toimintansa olennaisesti ylikansallisiin teh- täviin. Perustamissopimuksissa tarkistettu toissijaisuusperiaate ei siis voi korvata valtioiden velvollisuutta valtuuttaa alue- ja paikal- lisviranomaiset toimimaan siten, että päätökset tehdään kansa- laisläheisyysperiaatteen mukaisesti mahdollisimman lähellä kansalaisia. 1. 1. 7. Tässä kokonaisprosessissa eurooppalainen solidaari- suus on läheisyysperiaatetta täydentävä eurooppalaisen yhteis- kuntamallin perusarvo. Heikoimpien ja huonoimmassa ase- massa olevien solidaarinen tukeminen on tärkeä edellytys jottei läheisyysperiaatteen mukaan rakennetulle Euroopalle, subsidiariteetti johda heikoimpien vahingoittamiseen, vaan kaikkien tasavertaiseen osallistumiseen integraatioprosessiin. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/75 1. 1. 8. Euroopan unionin on näin ollen keskityttävä sellai- siin ongelmiin, jotka voidaan ratkaista vain yhdessä ja joihin kansalaiset odottavat EU:n käyvän käsiksi. Mitä useampia jäsenvaltioita EU käsittää, sitä suuremman merkityksen lähei- syysperiaate saa. Yhdentymistä on vietävä eteenpäin monilla aloilla asettamalla selkeä tärkeysjärjestys. Alueiden komitea kannattaa Euroopan toimimista strategisesti tässä merkityk- sessä. 1. 2. 6. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden sovelta- mista koskevan pöytäkirjan mukaan seuraavien ehtojen on täytyttävä, jotta unioni voi toimia: – tarkasteltavaan asiaan liittyy useisiin jäsenvaltioihin vaikut- tavia näkökohtia, joita ei voida tyydyttävästi säännellä jäsenvaltioiden toiminnalla, 1. 1. 9. Tämä strategia edellyttää ehdottomasti sellaista Eu- roopan unionia, joka pystyy toimimaan tehokkaasti kansain- välisellä tasolla. 1. 2. Läheisyysperiaatteen edut Läheisyysperiaate on parantanut merkittävästi EU:n toimielin- ten toimintaa: 1. 2. 1. Maastrichtin sopimuksen tultua voimaan 1. marras- kuuta 1993 läheisyysperiaate on alkanut voimakkaasti vaikut- taa Euroopan unionin poliittiseen elämään ja sitä on alettu pitää hyvänä perusohjenuorana unionin toimintaa suunnitel- taessa. 1. 2. 2. Euroopan unionin toimielimet ovat selvästikin pyrki- neet tarmokkaasti kunnioittamaan tätä periaatetta erityisesti käyttäessään lainsäädäntö- ja sääntelyvaltaansa. Euroopan ko- missio on paitsi peruuttanut monia lakiehdotuksiaan, myös vähentänyt huomattavasti uusien ehdotustensa määrää. Lisäksi komission ehdotukset koskevat entistä useammin puite- lainsäädäntöä. 1. 2. 3. On myös huomattava, että ennen laki- tai asetuseh- dotustensa esittämistä komissio valmistaa maaperää ja avaa keskustelun vihreällä kirjalla, toimintasuunnitelmalla tai tie- donannolla. Näin läheisyysperiaatteen kunnioittamisesta voi- daan keskustella perusteellisesti ennen päätösten tekoa. Euroopan yhteisön muutetun perustamissopimuksen 1. 2. 4. uudella 5 artiklalla on jo nyt sinällään oikeusvaikutuksia. Tässä yhteydessä on tärkeää tehdä ero subsidiariteettiperiaatteen sisällöllisen ja menettelytapoja koskevan soveltamisen välillä. Menettelytapoja koskevana kriteerinä subsidiariteettiperiaate velvoittaa arvioimaan ja perustelemaan selvästi EY:n toiminnan tarpeellisuuden. läheisyysperiaate sisältää toiveen, että päätökset tehdään mahdollisimman lähellä unionin kansalaisia. Sisällöllisenä kriteerinä 1. 2. 5. Amsterdamin sopimuksen liitteenä olevassa pöytä- kirjassa läheisyysperiaate määritellään entistä tarkemmin erityi- sesti kahden EU:n toimintaan liittyvän ennakkoehdon suhteen: kansalaisia lähinnä olevien tasojen toiminnalla ei päästä tyy- dyttäviin tuloksiin ja Euroopan unionin on oltava paremmassa asemassa ratkaisemaan nämä ongelmat. – pelkkä jäsenvaltioiden toiminta tai yhteisön toimimatto- muus olisi ristiriidassa perustamissopimuksessa olevien vaatimusten kanssa tai vahingoittaisi muutoin merkittäväs- ti jäsenvaltioiden etuja, – yhteisön tasolla toteutetusta toiminnasta olisi selkeästi etua laajuutensa tai vaikutustensa vuoksi jäsenvaltioiden tasolla toteutettuun toimintaan verrattuna. Läheisyysperiaatetta käsittelevässä pöytäkirjassa sovittiin myös siitä, että toimintaa suunniteltaessa on jätettävä mahdollisim- man paljon varaa kansalliselle ja alueelliselle päätöksenteolle. 1. 3. Alueiden komitean panos läheisyysperiaatteen soveltamiseen 1. 3. 1. Alueiden komitea on pitänyt perustamisestaan lähtien läheisyysperiaatteen soveltamista yhtenä tärkeimmistä tavoitteistaan. Komitea ei osallistu ensimmäistä kertaa lähei- syysperiaatteesta Euroopan unionissa käytävään keskusteluun, sillä komitealla on ollut tilaisuus esittää näkemyksensä asiasta jo uuden, Amsterdamin sopimuksen valmistelu- ja hyväksy- misvaiheessa. Alueiden komitea on edelleenkin aiemmin esittä- miensä, erityisesti huhtikuussa 1995 antamassaan lisälausun- nossa (1) ja 20. marraskuuta 1997 antamassaan päätöslausel- massa (2) esille tulleiden näkemysten kannalla. Näissä lausun- noissa alueiden komitea esittää sellaisen järjestelmän luomista, joka antaa alueiden komitealle mahdollisuuden saattaa paikal- lis- ja alueviranomaisten toimivaltaan liittyvät läheisyysperiaat- teen loukkaukset yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi. Lisäksi komitea korostaa, että Euroopan yhteisöjen perustamis- sopimuksen 5 artiklaan tulisi sisällyttää suora viittaus alue- ja paikallisviranomaisiin. 1. 3. 2. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä Amsterdamin so- pimuksen liitteenä olevaan pöytäkirjaan toissijaisuus- ja suh- teellisuusperiaatteiden soveltamisesta. Komitea pitää tärkeänä Belgian, Saksan ja Itävallan allekirjoittamaa julistusta, jonka mukaan ”Euroopan yhteisön toiminta koskee toissijaisuusperi- aatteen mukaisesti jäsenvaltioiden lisäksi myös niiden alueita siltä osin kuin niillä on omaa, kansallisen valtiosäännön mukaista lainsäädäntövaltaa”. Komitean katsoo lisäksi, että julistuksen sisältöä on voitava soveltaa alue- ja paikallisvirano- maisiin myös muissa kuin liittovaltiomuotoisissa jäsenvaltiois- sa niiden sisäinen hallintojärjestelmä huomioon ottaen. Komi- tea kehottaa kaikkia jäsenvaltioita – ensimmäisinä niitä jäsen- joiden alueilla on omaa, perustuslain myöntämää valtioita, lainsäädäntövaltaa – allekirjoittamaan kyseisen julistuksen. (1) (CdR 136/95 liite). (2) (CdR 305/97 fin) – EVYL C 64, 27. 2. 1998, s. 98. C 198/76 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 2. Entistä vahvempi subsidiariteetin kulttuuri ja toimi- valta-alojen entistä selkeämpi jako 2. 1. Subsidiariteetti, moninaisuus ja yhteisvastuullisuus 2. 1. 1. Pyrkimys kohti subsidiariteettia ja kansalaislähei- syyttä auttaa vahvistamaan Euroopan integraatiota. Eurooppa voi voittaa paljon moninaisuuden ja kilpailun avulla taloudelli- sesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta kuitenkaan tin- kimättä. Nyt on arvioitava järkevästi unionille annettuja tehtä- viä ja parannettava työskentelyä sikäli kun se on tarpeen, jotta voimme kohdata tulevaisuuden haasteet. 2. 1. 2. Minkään hallitustason ei tulisi pyrkiä sääntelemään Euroopan kansalaisten elämää kaikilla aloilla, eikä yhteisön tason tulisi poiketa tästä. Kansainvälisyys on nykyisin osa monia toiminnan aloja. Alakohtaisten politiikkojen yksityis- kohtainen yhdenmukaistaminen ei kuitenkaan ole aina välttä- mätöntä. Näin ollen on tarpeen ryhtyä harmonisoimaan viisaasti alakohtaisia politiikkoja Euroopan alueen taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta kunnioittaen. Yhdenmukaista- minen ei ole aina ainoa mahdollinen ratkaisu. Tämän lisäksi monet ongelmat voidaan ratkaista ilman hallituksen väliintuloa esim. asianomaisten tahojen välisin sopimuksin ja Euroopan tasolla toimivien kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden (kuten työmarkkinaosapuolet) välityksellä. Tämä lähestymista- pa on osoittanut arvonsa useaan otteeseen. Alueiden komitea antaa tunnustusta siitä, että jäsenvaltioissa hyväksytty, yhteisön direktiiveihin pohjautuva lainsäädäntö on ollut suureksi hyödyksi Euroopan kansalaisille. Ennen yhteisön toimia jäsenvaltioiden välillä oli suuria eroja, jotka vääristivät kilpailua. Vaikka korkeaan kansalaisten suojelun tasoon tähtäävä lainsäädäntö aiheuttaakin kustannuksia, elämänlaa- dun parantuminen on etu, joka on paljon näitä kuluja mer- kittävämpi. Vain unioni pystyy tuloksekkaasti vastaamaan tiettyihin kansa- laisia askarruttaviin haasteisiin. Kansalaisten intressien huo- mioonotto oli tärkein tavoite neuvoteltaessa Amsterdamin sopimuksesta. Tuloksena oli ”kansalaisten ehdoilla” tehty sopi- mus, jonka ansiosta EU voi osallistua sellaisten asioiden käsittelyyn kuin työllisyys, syrjimättömyys, kansalaisten oikeu- det, kuluttajansuoja sekä kansainvälisen rikollisuuden ja huu- mekaupan torjunta. 2. 1. 3. Neuvoston, komission, parlamentin ja jäsenvaltioi- den on päättäväisesti pyrittävä muuttamaan unionin politiik- kaa kohti subsidiaarista ja kansalaisia lähellä olevaa Eurooppaa ja todellista subsidiariteetin kulttuuria. Ollakseen tehokas Euroopan unionin on keskityttävä käsitte- lemään ainoastaan Eurooppaa koskevia kysymyksiä. On muutettava voimassa olevaa lainsäädäntöä niiden kysymys- ten osalta, joita voidaan sujuvammin käsitellä kansalaisia lähempänä olevilla hallinnon tasoilla. 2. 1. 4. Tässä ei ole kyse uudelleen kansallistamisesta, Eu- rooppa-aatteen romuttamisesta. Todellisessa uudistuksessa tehtävät on ehdottomasti jaettava uudelleen Euroopan unionin, valtakunnallisen ja alueellisen tason kesken. Kansalaisläheisyy- den tavoite voidaan saavuttaa niin, että vastuu toiminnasta annetaan sille hallintotasolle, jossa se voidaan tehokkaimmin toteuttaa. Muutos on luonnollinen prosessi, jonka kautta toimielimet kehittyvät ja valmistautuvat tuleviin haasteisiin. EU:n on oltava demokraattinen, avoin ja transparentti. 2. 1. 5. Liittokansleri Helmut Kohlin ja presidentti Jacques Chiracin 5. kesäkuuta 1998 päivätyssä kirjeessä olevat kaksi kohtaa antavat osviittaa siitä, mihin suuntaan tulisi pyrkiä: – – ”Kaikkien pyrkimystemme tavoitteena tulee ennen kaikkea olla vahvan ja toimintakykyisen Euroopan unionin luomi- nen. Samalla on säilytettävä poliittisten, kulttuuristen ja alueellisten perinteiden moninaisuus. ” ”On siis hyvin tärkeää ottaa huomioon paikalliset, alueelli- set ja kansalliset erityispiirteet päätöksiä tehtäessä. ” 2. 2. Läheisyysperiaatteen vaikutukset 2. 2. 1. L ä h e i s y y s p e r i a a t e s ä ä t e l i j ä n ä 2. 2. 1. 1. Läheisyysperiaatteen on toimittava säätelijänä Eu- roopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja niiden alueyhteisöjen välisissä suhteissa. Sitä sovellettaessa on kunnioitettava valtioi- den sisäistä toimivaltajärjestelmää. sovelletaan Läheisyysperiaatetta yhteispäätösmenettelyllä, jonka avulla määrätään, mille tasolle toimivalta kulloinkin kuuluu eli määrätään Euroopan unionin, jäsenvaltioiden, aluei- den ja paikallisyhteisöjen välinen työnjako. Periaatetta ei tule käyttää tekosyynä hallinnon eri tasojen toimettomuuteen, eikä se liioin saa johtaa Euroopan unionin toimintakyvyn lamaantumiseen. 2. 2. 1. 2. Nyt on tärkeää arvioida järkiperäisesti unionille annettuja tehtäviä, jotta voidaan keskittää voimat tulevaisuu- den haasteisiin. A. On osoittautunut, että pyrkiessään läheisyysperiaatteen toteuttamiseen unioni on vähentänyt lainsäädäntötoimiaan erityisesti sosiaalipolitiikan ja ympäristönsuojelun aloilla. Komissio tekee näitä aloja koskevia uusia aloitteita yhä harvemmin huolimatta ongelmien tärkeydestä ja rajanylit- tävästä tai kansainvälisestä luonteesta. B. Euroopan komission ehdotukset tutkitaan läheisyysperi- aatteen noudattamisen kannalta monimutkaisin menette- lyin sisäisesti ja muut toimielimet valvovat niitä poliittisesti. Kaikilla tahoilla (myös eri alojen ministerineuvostoissa ja yleisten asiain neuvostossa) on valvottava, että neuvoston päätökset ovat läheisyysperiaatteen mukaisia. Tämä on luonnollisesti ensi kädessä alueiden komitean tehtävä. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/77 2. 2. 1. 3. On siis syytä muistaa läheisyysperiaatteen poliitti- nen päätavoite: päätökset on tehtävä tasolla, joka on mahdolli- simman tehokas ja mahdollisimman lähellä kansalaisia. Kun kansalaiset saavat kaiken tarvitsemansa tiedon Euroopan ra- kentamisesta, heillä on mahdollisuus osallistua siihen. Väestö tukee Euroopan rakentamista ainoastaan, mikäli työn tulokset ovat hyviä ja näkyviä. Alueilla ja alueyhteisöissä on syytä tehdä – AK:n yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa koordinoidessa ja motivoidessa – aloitteita ja perustaa tähän tarkoitukseen soveltuvia tahoja. Kansalaistoiminnalla voidaan täten ruokkia Euroopan unionin tarkoitusta koskevaa keskus- telua. 2. 2. 1. 4. Alueet ja kaupungit ovat omien kokemustensa ansiosta hyvin tietoisia siitä, kuinka tärkeää unionin oikeuden siirtäminen osaksi jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmää on ja kuinka tärkeää näiden säännösten soveltaminen on sen kannal- ta, millaisen kuvan kansalaiset luovat unionista. Monissa jäsenvaltioissa myös alueilla ja kaupungeilla on roolinsa sovel- lettaessa kansalliseen oikeusjärjestelmään otettua yhteisön oi- keutta kansalaisiin. 2. 2. 2. L ä h e i s y y s p e r i a a t e u u d i s t a j a n a 2. 2. 2. 1. Läheisyysperiaatteen on myös toimittava uudista- jan roolissa jäsenvaltioiden sekä alueiden ja paikallisyhteisöjen suhteissa toteutettaessa eurooppalaisia politiikkoja. Mikäli Euroopan unionin tulevan kehityksen päätavoitteina on vahvistaa yhteisön toimintakykyä, lisätä kansalaisten yhteisöä kohtaan tuntemaa kiinnostusta ja antaa heille vastuuta, on Euroopan unionin etujen mukaista keskittää entistä enemmän toimintaansa aloille, joilla lähinnä kansalaisia ja suoraan heille vastuussa olevien hallintotasojen toiminta ei riitä. Euroopan unionin on politiikkojensa toteuttamis- 2. 2. 2. 2. eksi annettava kansalaisia lähellä oleville tasoille mahdollisim- man paljon toiminta- ja sovellusvaraa. Samaan aikaan Euroo- pan unionille on annettava mahdollisuudet toimia tehokkaasti niillä aloilla, joilla sille kuuluvat tehtävät ovat kaikkien kannalta hyvin tärkeitä. Jäsenvaltioiden on sekä toimittava lojaalisti yhteisöä kohtaan että sovellettava ja toteutettava yhteisön oikeutta oikealla tavalla, avoimesti ja läheisyysperiaatetta nou- dattaen. 2. 2. 2. 3. Institutionaaliset uudistukset eivät ole päämäärä sinänsä. Niiden avulla on pyrittävä toteuttamaan mahdollisim- man tehokkaasti tärkeinä pidetyt ja demokraattisesti hyväksy- tyt poliittiset tavoitteet. Yleisen mielipiteen hyväksynnän ja kansalaisläheisyyden kannalta katsottuna poliittiset päämäärät ja institutionaaliset säännökset ovat vahvasti sidoksissa toi- siinsa, mutta poliittisten tavoitteiden on aina oltava etusijalla. 2. 3. Subsidiariteetti ja kansalaisläheisyys käytännössä sopimuksen myötä sisällytettiin Euroopan yhteisön perusta- missopimukseen. Komitea viittaa tässä yhteydessä komission 27. toukokuuta 1998 julkaisemaan tiedonantoon ”Sääntelyn vähentämisellä tehokkaampaan toimintaan: tapahtunut kehi- tys” (1). Tiedonannossa kerrotaan komission peruuttaneen usei- ta aloitteita; lainsäädäntöehdotusten määrä on samoin vähen- tynyt. Läheisyysperiaate on yleinen perusperiaate, joka koskee EU-politiikkaa yleensä ja jota kaikkien yleisesti on noudatetta- va. Se koskee paitsi komissiota, myös muita yhteisön toimieli- miä ja jäsenvaltioita, jotka vaativat komissiolta jatkuvasti uusia ehdotuksia. 3. Päätelmät 3. 1. Millainen on uusi subsidiariteetin kulttuuri? Alueiden komitea kehottaa kaikkia yhteisön toimieli- 3. 1. 1. miä noudattamaan tinkimättömästi toissijaisuusperiaatetta tar- kistetun Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklan sekä Amsterdamin sopimuksen liitteenä olevan toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevan pöytäkirjan mukaisesti. Eri toimielintasoilla on tutkittava jokainen EU:n aloite koordinoidusti unionin toimintatarpeen varmistamisek- si. Subsidiariteetti ei saa jäädä pelkäksi rutiininomaisesti suori- tettavaksi muodolliseksi tarkistukseksi. 3. 1. 2. Euroopan integraatio vaatii sekä harmonisointia että perinteisen moninaisuuden säilyttämistä. Moninaisuus on eu- rooppalaisen identiteetin tunnuspiirre. Subsidiariteetin oikean- lainen käyttö suojaa tätä moninaisuutta. Eurooppalaisen politiikan lisäarvon tulee kattaa yhtä lailla harmonisoinnin sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuulu- vuuden kuin kilpailun ja monimuotoisuudenkin periaatteet. On vältettävä keskittymistä ainoastaan puhtaasti taloudellisiin näkökohtiin. Pohdintoihin on otettava samalla painoarvolla ja kulttuuriset mukaan myös yhteiskunnalliset, sosiaaliset näkökohdat. tulee määrä oikein. Säännösten 3. 1. 3. Unionin päätöksiä suunniteltaessa on jätettävä mah- dollisimman paljon tilaa kansallisille, alueellisille ja kunnallisille päätöksille. Vääristymien välttämiseksi on valvottava tarkasti, että kaikki määräykset pannaan täytäntöön ja että niitä tulki- taan rajata välttämättömimpään ja niiden toteuttamiseksi tarvittavan hal- lintotyön tulee olla mahdollisimman vähäinen. Yhteisön tulisi säädöksiä antaessaan käyttää direktiivejä aina kun mahdollista, jotta helpotetaan täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Alueiden komitea ymmärtää kuitenkin asetusten tarpeellisuuden tie- tyissä tapauksissa, joissa yhteisön lainsäädännön soveltaminen tulkintojen sellaisenaan välttämiseksi. Kannattaa tarkentaa, missä tapauksissa on tar- peen antaa asetus, kuten terveys- ja turvallisuuskysymykset jne. välttämätöntä virheellisten on Alueiden komitea antaa tunnustusta edistykselle, jota on saavutettu sen jälkeen, kun toissijaisuusperiaate Maastrichtin (1) (KOM(1998) 345 lopull. ). C 198/78 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 3. 1. 4. Vastuun EU-oikeuden täytäntöönpanosta tulee olla jäsenvaltioilla ja paikallis- ja alueyhteisöillä, sillä eurooppalais- ten säännösten soveltaminen kansalaisläheisesti voi tapahtua vain hajautetusti. niin kuin on määritelty perustamissopimuksessa, toissijaisuus- periaatetta koskevassa pöytäkirjassa sekä tässä lausunnossa. Neuvostoon kokoontuneiden jäsenvaltioiden tehtävä on harki- ta, onko jokin toimi tarpeellinen yhteisön tavoitteen saavutta- miseksi. 3. 1. 5. Nykyiset sadat erilaiset tukiperusteet on tutkittava uudelleen. Kokonaisuudessaan ne merkitsevät näitä varoja hakevien alueiden ja kuntien poliittisen suunnitteluvaran huo- mattavaa rajoittamista. EU:n tuen on autettava vahvistamaan näitä varoja hakevien alueiden ja kuntien poliittista suunnitte- luvaraa. On keskitettävä EU:n tukitoimet todella tärkeisiin tavoitteisiin, yksinkertaistettava hallintomenettelyjä ja luovut- tava liian yksityiskohtaisista määräyksistä. Myös tulevaisuudessa EU:n rakennepolitiikan tulee olla eu- rooppalaisen solidaarisuuden keskeinen elementti ja sen tulee näkyä entistä enemmän EU:ssa hyväksyttyjen tavoitteiden jatkuvana tukemisena. Alueiden komitea on useissa lausunnoissaan tukenut unionin rakennepolitiikan säilyttämistä sellaisessa laajuudessa, kuin se perustamissopimuksessa määritellään. Alueiden komitea on jo antanut lukuisia ehdotuksia tähän liittyvän ohjelmoinnin ja läheisyysperiaatteen soveltamisen tehostamiseksi ja yksinker- taistamiseksi. Nämä ehdotukset pätevät yhä. Ei ole järkevää harjoittaa solidaarisuutta aina uusien keskitettyä hallintoa vaativien ohjelmien muodossa. Ohjelmien täytäntöönpanon tulee pääsääntöisesti olla jäsenvaltioiden, alueiden ja kuntien demokraattisesti valittujen elinten itsenäi- nen tehtävä. Toteuttamista on valvottava tehokkaasti, jotta voidaan varmistaa asetettujen tavoitteiden saavuttaminen. yksittäisten 3. 2. Läheisyysperiaate ”sääntelyperiaatteena” Silloin, kun yhteisön toimenpide koskee alaa, joka 3. 2. 1. kuuluu Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden kesken jaettuun toimivaltaan, tulee läheisyysperiaatetta soveltaa yhtäältä suo- jaamaan jäsenvaltio-, alue- ja paikallistason toimivaltaa, toisaal- ta osoittamaan yhteisön toimenpiteiden olevan perusteltu. 3. 2. 2. lessä kaksi EY-sopimuksen 5 artiklan selvää ulottuvuutta: Läheisyysperiaatetta sovellettaessa on hyvä pitää mie- – – yhteisön toiminnan tarpeellisuus (toinen alakohta) ja toimintatavan voimakkuus (kolmas alakohta). Kyseisessä artiklassa yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan kuu- luvat alat rajataan subsidiariteettiperiaatteen ulkopuolelle. Yh- teisön yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvat alat on määri- teltävä tarkoin rajaten ja täsmällisesti – noudattaen toissijai- suusperiaatetta, jonka on oltava joustavana kiintopisteenä käsiteltäessä jaettuun toimivaltaan kuuluvia asioita. Unionin tasoista toimintaa tulee harjoittaa vain sil- 3. 2. 3. loin, kun sen tuottamasta lisäarvosta on selvä näyttö ja kun jäsenvaltiot eivät yksinään pysty saavuttamaan samoja tuloksia, Yhteisön ja/tai jäsenvaltioiden yksinomaisen, oikeu- 3. 2. 4. tetun tai jaetun toiminnan tarpeellisuuden arviointi herätti paljon keskustelua vuosien 1992 ja 1997 välillä ja osoitti, kuinka vaikeaa on rajata jäykästi kunkin osapuolen toimivalta. 3. 2. 5. Amsterdamin sopimuksen liitteenä olevassa pöytä- kirjassa mainittu suhteellisuusperiaate lujittaa toiminnan voi- makkuutta säätelevää läheisyysperiaatetta. 3. 2. 6. Läheisyysperiaatteen soveltamisen säännöllinen seu- ranta on välttämätöntä, jotta pystytään syventämään vuonna 1992 Edinburghissa pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen kannan mukaisesti tehtyjä yhteisöjen tuomioistuimen tulkinto- ja, ja jotta lainsäädäntötoimien demokraattista valvontaa voi- daan vahvistaa ja niiden avoimuutta lisätä. 3. 3. Selkeä toimivallan rajaaminen 3. 3. 1. Huolimatta kaikista edistysaskeleista ja kaikista pyrki- myksistä läheisyysperiaatteen noudattamiseen on käynyt yhä selvemmäksi, ettei periaate yksinomaisena toimivallan harjoit- tamisen jakajana pysty takaamaan unionin lainsäädännön keskittymistä olennaiseen eikä estämään toimivallan ylityksiä. Siksi tarvitaan vilkasta keskustelua ja – ei vähiten AK:n taholta – aktiivista valvontaa. Läheisyysperiaatteen toteutumista on valvottava säännöllisesti, esimerkiksi vuosittain laadittavassa subsidiariteettia koskevassa kertomuksessa. 3. 3. 2. Perustamissopimuksen aineellisissa määräyksissä tu- lisi määritellä mahdollisimman tarkat, varsinaista toimivallan jakamista koskevat kriteerit, jotta pystytään arvioimaan EY:n toiminnan välttämättömyys. Näin voidaan myös täydentää Euroopan yhteisön muutetun perustamissopimuksen 5 artik- laan (konsolidoitu versio) sisältyvän yleisen toissijaisuusperi- aatteen epäjuridisia termejä kuten ’paremmin’ ja ’riittävä’. Toimivalta on nykyään jaettu epätarkasti, koska EY:n perusta- missopimuksessa asetetaan hyvin yleiset tavoitteet eikä määri- tellä täsmällisesti toimien ulottuvuutta. 3. 3. 3. Erityisesti on löydettävä rajanveto sisämarkkina-asi- oiden (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artik- la) ja muiden politiikan alojen, kuten kulttuurin, yleisradiotoi- minnan, maankäytön, terveydenhuollon jne. välille. Talousasiat eivät ole riippumattomia muista politiikan aloista, joten tarvi- taan kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Kilpailupolitiikan oi- keuskäytäntö osoittaa, että esimerkiksi kulttuuri voi olla riittävä syy tavaroiden vapaan liikkuvuuden rajoittamiselle. Näin ollen paikallisten vähemmistöjen suojeluun tarvitaan erityisiä ja erillisiä toimia, joita ei voida arvioida sisämarkkinoihin liitty- vien kriteerien perusteella eikä missään nimessä puhtaasti taloudelliselta pohjalta. Lähtökohtana voisi olla esimerkiksi se, ovatko painopisteenä taloudelliset näkökohdat vai koskeeko asia muita politiikan aloja. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/79 3. 3. 4. Kun otetaan huomioon saavutettu yhdentymisen aste ja kun toimivallanjako on määritetty uudelleen, voidaan harkita yksinkertaistettua menettelyä perussopimusten muut- tamista varten. AK:n tulee käynnistää keskustelu vastuualuei- den jaosta EU:n, jäsenvaltioiden ja niiden alueellisten ja paikal- listen yksiköiden välillä, jotta löydettäisiin ratkaisuehdotus toimivallan jakoa koskevaan ongelmaan. 3. 3. 5. EY:n perustamissopimuksen 3 artiklaan sisältyvä tavoite- ja tehtäväluettelo on konkretisoitava ja sovitettava olemassa oleviin toimivaltanormeihin. 3. 4. Alueellisen toimivallan ja kunnallisen itsehallinnon turvaa- minen On selvää, että myös jäsenvaltioiden sisäinen rakenne 3. 4. 1. muuttuu nopeasti. On havaittavissa vahva hajautuspyrkimys, ja tietyissä jäsenvaltioissa alueet ovat saaneet huomattavan paljon autonomiaa. Euroopan unioni ei ole enää 15 pääkaupungin unioni. Se on myös alueiden ja kaupunkien verkosto. Institutionaaliset uudistukset ovat välttämättömiä unionin laajentumisen myötä. Euroopan alue- ja paikallisyhteisöjen edustajana alueiden ko- mitea toivoo voivansa osallistua 21. vuosisadan Euroopan unionin rakenteen suunnitteluun. Alueiden komitea korostaa, että hakijavaltiot on otettava tiiviisti mukaan tähän prosessiin, sillä eräänä päivänä niistäkin tulee kumppaneitamme unionissa. Euroopan unionin säännökset 3. 4. 2. joskus myös alueiden, kaupunkien ja kuntien poliittista liikkumava- raa. Unionin perustamissopimuksen (uudessa) 6 artiklassa määrätään, että unioni pitää arvossa jäsenvaltioidensa kansal- lista ominaislaatua. Vastaavia suojamääräyksiä ei kuitenkaan ole alueellisille tai kunnallisille yhteisöille. rajoittavat valtioiden ja hallitusten päämiehet vahvistavat poliittisessa julistuksessa valmiutensa antaa alueille ja kunnille toissijaisuus- periaatteen täydellisen toimeenpanon puitteissa tätä koskevat takeet. Alueiden komitea vahvistaa vaatimuksensa, joita Amsterdamin sopimuksessa ei otettu huomioon. Komitea katsoo, että välttämättömiä institutionaalisia kysymyksiä pohdittaessa tulee miettiä myös sopivia keinoja läheisyysperiaatteen noudat- tamisen varmistamiseksi. Valtioiden ja hallitusten päämiehet voisivat sitoutua siihen, että kaikki yhteisön politiikat tai yhteisön määräykset, joilla on merkittäviä vaikutuksia – luonteeltaan rahoituksellisia, taloudellisia tai ympäristöteknisiä, sosiaalista koheesiota tai ihmisoikeuksia koskevia – alue- ja paikallisyhteisöihin, edel- lyttävät alueyhteisöjen kanssa käytäviä neuvotteluita sekä päätettäessä poliittisista strategioista että toteutettaessa niitä. 3. 5. Rajatylittävä alueiden välinen ja kuntien välinen yhteistyö 3. 5. 1. Jotta läheisyysperiaate voisi kehittyä täyteen voi- maansa ja laajuuteensa on välttämätöntä, että alueet ja kunnat todella pystyvät itse, toimivaltuuksiensa puitteissa ja tarvit- taessa yhteistyössä naapurialueiden tai kuntien kanssa ratkaise- maan paikalliset ongelmat. Alueiden komitea on jo useaan otteeseen vaatinut tällaisten takuiden sisällyttämistä perustamissopimukseen (ks. liite). 3. 4. 3. Alueellisten etuoikeuksien ja kunnallisen itsehallin- non säilyttäminen merkitsee yhtäältä sitä, että alueyhteisöille annetaan takeet ja toisaalta, että näiden takeiden säännönmu- kaista toteuttamista valvotaan ja niiden rikkomisesta voidaan rangaista. 3. 5. 2. Nykyään alueiden välisellä rajatylittävällä yhteistyöllä on vielä monasti juridisia ja hallinnollisia esteitä, jotka liittyvät jäsenvaltioiden erityiseen toimivaltaan ulkopolitiikassa. Suu- rimmassa osassa jäsenvaltioita tällaista yhteistyötä voidaan järjestää ainoastaan keskushallinnon kautta. Yleensä juridisten sitoumusten tekemiseksi tarvitaan diplomaattisia sopimuksia, vaikka sitoumukset koskisivatkin ainoastaan alue- tai paikallis- tasoa. Alueiden komitea on jo useasti vaatinut, että nämä takeet kirjattaisiin EY- ja sopimuksen 3 b artiklaan (ks. liite, kohta 2). perustamissopimukseen erityisesti Kunnallisen itsehallinnon takeet tulisi kirjata myös Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklaan. Kyseisen artiklan mukaan ”unioni pitää arvossa sitä kansallista ominaislaatua, joka valtiollisen järjestelmänsä kansanvallan periaatteille perus- tavilla unionin jäsenvaltioilla on”. Kyseisen artiklan 2 kohdassa, jossa puhutaan perusoikeuksista, on mainittava kunnallista itsehallintoa koskeva Euroopan neuvoston peruskirja. 3. 4. 4. Odoteltaessa Amsterdamissa toteuttamatta jääneitä institutionaalisia uudistuksia alueiden komitea vaatii, että 3. 5. 3. Tästä syystä on pakko todeta, ettei suurta osaa rajaseutujen asukkaiden tänä päivänä kohtaamista – esimerkik- si työhön, liikenteeseen tai asumiseen liittyvistä – ongelmista voida ratkaista tyydyttävällä tavalla kohtuullisen ajan kuluessa. 3. 5. 4. Alueiden komitea pitää siksi välttämättömänä pois- taa esteet tehokkaan alueiden välisen yhteistyön tieltä ja katsoo, että perustamissopimukseen kirjatun läheisyysperiaatteen tiuk- ka noudattaminen jopa edellyttää niiden poistamista. Komitea kehottaa jäsenvaltioita työskentelemään sen puolesta, että alueiden välinen yhteistyö tunnustettaisiin yhteistä etua koske- vaksi asiaksi, jolla on unionin lainsäädäntökehys. C 198/80 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 7. 1999 3. 6. Tulokset On tärkeää, että käsitellessään valmistavia säädöksiä 3. 6. 1. ja ehdotuksia yhteisön säädöksiksi alueiden komitea ottaa kantaa siihen, miten komissio noudattaa läheisyysperiaatetta, valvoakseen kyseisen periaatteen noudattamista jo ennen kuin Euroopan unioni ryhtyy toimiin. Alueiden komitea pyytää komissiota antamaan läheisyysperiaatetta koskevan vuosiker- tomuksensa alueiden komitealle, joka on valmis antamaan vuosittain lausunnon kyseisestä aiheesta. Lisäksi alueiden ko- mitea vahvistaa pyyntönsä, että juridisten tekstien perusta ja niiden kunnioitus läheisyysperiaatetta kohtaan tarkistettaisiin ennakolta. Tämä tulisi varmistaa ennen Euroopan unionin elinten lainsäädännöllisiä päätöksiä. 3. 6. 2. Alueiden komitea kehottaa Eurooppa-neuvostoa edistämään läheisyysperiaatteeseen pohjautuvaa Eurooppaa, jossa lujitetaan Euroopan suurinta rikkautta, kansojen erityis- piirteitä ja identiteettiä. Se puolestaan edistää tuloksekasta kilpailua aliarvioimatta keskinäistä solidaarisuutta ja yhteen- kuuluvuutta. Alueiden komitea kehottaa jäsenvaltioita pyr- kimään omassa lainsäädännössään siihen, että läheisyysperiaa- tetta käytetään ohjeena toimivaltaa jaettaessa. Läheisyysperiaa- tetta on sovellettava valtioiden oman toimivallan määrittelyyn sekä siihen, että alue- ja paikallisyhteisöt otetaan mukaan määriteltäessä niiden toimivallan soveltamisehtoja. 3. 6. 3. Läheisyysperiaatteen soveltaminen ei koske ainoas- taan unionin lainsäädäntö- ja sääntelytoimintaa ja siten ainoas- taan unionin ja sen jäsenvaltioiden välisiä suhteita. Se koskee sekä jäsenvaltioiden päätöksentekoprosesseja että unionin oi- keuden ottamista osaksi jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmää ja sen soveltamista. Euroopan unionin tasolla ei tähän saakka ole kiinnitetty riittävästi huomiota läheisyysperiaatteen tähän ulottuvuuteen. Bryssel 11. maaliskuuta 1999. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER LIITE Alueiden komitean lausuntoon 1. Läheisyysperiaate ja eurooppalaiset asiakirjat Subsidiariteetin ajatus sisältyi epäsuorasti 1. 1. jo Pariisissa 18. huhtikuuta 1951 tehdyn Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen 95 artiklaan ja Roomassa 25. maaliskuuta 1957 tehdyn Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 235 artiklaan. Ajatus nostettiin eksplisiittisesti esiin komission jäsenen A. Spinellin aloitteesta vuonna 1975 julkaistussa Euroopan unionia koskeneessa komission raportissa, jonka mukaan ”sen enempää kuin nykyisten yhteisöjenkään Euroopan unionin ei tule johtaa keskusvaltaisen supervaltion syntyyn. Sen vuoksi, ja subsidiariteettiperiaatteen mukaisesti, unionille annetaan tehtäväksi vain sellaiset toimet, joita jäsenvaltiot eivät enää tehokkaasti pysty suorittamaan. ” 1. 2. Ensimmäinen juridinen eurooppalainen teksti, jossa läheisyysperiaate selvästi mainitaan, on Strasbourgissa 15. lokakuuta 1985 allekirjoitettu paikallista itsehallintoa koskeva Euroopan neuvoston peruskirja. Sen ratifioi 30 Euroopan neuvoston jäsenvaltiota, joiden joukossa kaksitoista Euroopan unionin viidestätoista jäsenvaltiosta. Tämä Euroopan neuvoston sopimus vaikuttaa sen ratifioineiden valtioiden kansalliseen lainsäädäntöön. On huomattava erityisesti sen 3 ja 4 artikla ja erityisesti sen alakohta 4. 3, 1. 3. jossa kuvataan hyvin läheisyysperiaatetta. Kohdan mukaan julkisten tehtävien hoito on yleensä mieluiten annettava kansalaisia lähinnä olevan hallintotason tehtäväksi; annettaessa tehtävän hoitaminen jollekin muulle hallintotasolle on otettava huomioon tehtävän laajuus ja luonne sekä tehokkuuden ja taloudellisuuden vaatimukset. 1. 4. Läheisyysperiaate on suhteellisen selkeästi sisällytetty Euroopan yhteisöjen sopimuksiin vuoden 1987 yhtenäisasiakirjassa. Yhtenäisasiakirjan ympäristöä koskevassa osastossa (130 r artiklan 4 kohdassa) sanotaan, että yhteisö toimii ympäristöasioissa, mikäli kohdassa 1 määritellyt tavoitteet voidaan paremmin toteuttaa yhteisön tasolla kuin yksittäisten jäsenvaltioiden tasolla. 14. 7. 1999 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 198/81 1. 5. Sen jälkeen, kun läheisyysperiaate sisällytettiin Maastrichtin sopimuksella EY:n perustamissopimuksen 5 artiklaan, se herätti paljon keskustelua – erityisesti valmistauduttaessa vuoden 1997 hallitustenväliseen konferenssiin ja laadittaessa toissijaisuusperiaatetta koskevaa pöytäkirjaa, joka liitettiin 2. lokakuuta 1997 tehtyyn Amsterdamin sopimukseen. Saksan, Itävallan ja Belgian hallitusten julistuksessa toissijaisuudesta kehotetaan tunnustamaan toissijaisuuspe- 1. 6. riaate ja soveltamaan sitä jäsenvaltioissa. 2. Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusten välillä tapahtunut kehitys 2. 1. Valmistauduttaessa hallitustenväliseen konferenssiin ja valmisteltaessa Amsterdamin sopimusta alueiden komitea antoi ehdotuksia(1) useiden Maastrichtin sopimuksen artiklojen parantamiseksi. Ehdotukset koskivat menettelyitä, joiden kautta alueet ja paikallisyhteisöt voivat osallistua Euroopan hallintoon, läheisyysperiaatteen toteuttamistapoja sekä alueiden komitean aseman, organisaation, toimintakentän ja interventioalojen kehittämistä. 2. 2. On huomattava erityisesti, että alueiden komitea ehdotti EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan uudelleen- muotoilua niin, että siihen liitettäisiin eksplisiittinen viittaus sellaisten alue- ja paikallisyhteisöjen asemaan, joilla jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaan on toimivaltaa. Komitea ehdotti myös, että Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden toimivalta määriteltäisiin selkeästi, ja että alueille annettaisiin oikeus mitätöintikanteen nostamiseen sellaisia päätöksiä vastaan, jotka loukkaavat läheisyysperiaatetta. 2. 3. Alueiden komitean ehdotukset olivat yhdenmukaisia monien muiden tahojen esittämien ehdotusten kanssa. Erityisesti Euroopan alueiden liitto sekä Euroopan alueiden ja kuntien neuvosto esittivät samankaltaisia ehdotuksia toivoessaan, että perussopimusten tekstiä muutettaisiin sellaisten asioiden kohdalla kuin paikallinen itsemääräämisoi- keus, avoimuus, kumppanuus, alueiden komitean edustavuus, sukupuolten välinen syrjimättömyys ja tasavertaiset mahdollisuudet. 3. Amsterdamin sopimuksen edistysaskeleet 3. 1. Monia alue- ja paikallisyhteisöjen edustajien esittämiä muutoksia sisällytettiin Amsterdamin sopimukseen ja siihen liitettiin toissijaisuusperiaatetta koskeva pöytäkirja. Voidaan huomata edistystä tapahtuneen alueiden komitean aseman ja organisaatiokapasiteetin, kumppanuuden, tasavertaisten mahdollisuuksien ja avoimuuden suhteen. Sitä vastoin perustamissopimukseen ei sisällytetty paikallista itsemääräämisoikeutta koskeneita muutosehdotuksia. 3. 2. On selvää, että alueet ja paikallisyhteisöt toivovat edelleen, että niiden asema määriteltäisiin paremmin, että niiden rooli otettaisiin paremmin huomioon useissa perustamissopimuksen artikloissa ja että täydellisempi vuoropuhelu kaikkien alueellisten ja paikallisten tasojen välillä laajentaisi vuoropuhelua, joka on pitkään rajoittunut pelkästään unionin ja jäsenvaltioiden tasolle. Cardiffissa 15. -16. kesäkuuta 1998 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa päätettiin tarkastella subsidiari- 4. teetin käytännön toteuttamiseen liittyviä ongelmia. (1) (CdR 136/95 ja liite) – EVYL C 100, 2. 4. 1996, s. 1


title: Economic impact of occupational safety and health in the Member States of the European Union.

eurovoc_concepts:
EU Member State
economic consequence
economic sanctions
employment policy
occupational health
occupational safety
short-term monetary support
social security
type of business


title: Regolamento (CE) n. 538/1999 della Commissione dell'11 marzo 1999 che fissa la restituzione massima all'esportazione di avena nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 2007/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
oats

formats: pdf print

text: L 63/34 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 12. 3. 1999 REGOLAMENTO (CE) N. 538/1999 DELLA COMMISSIONE dell’11 marzo 1999 che fissa la restituzione massima all’esportazione di avena nell’ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 2007/98 LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 923/96 della Commissione (2), visto il regolamento (CE) n. 1501/95 della Commissione, del 29 giugno 1995, che stabilisce modalit(cid:133) di applica- zione del regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, riguardo alla concessione delle restituzioni all’esporta- zione e alle misure da adottare in caso di turbative nel settore dei cereali (3), modificato da ultimo dal regola- mento (CE) n. 2513/98 (4), visto il regolamento (CE) n. 2007/98 della Commissione, del 21 settembre 1998, relativo ad una misura particolare in Finlandia e in Svezia (5), d’intervento per i cereali modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 244/ 1999 (6), in particolare l’articolo 8, considerando che una gara per la restituzione all’esporta- zione di avena prodotta in Finlandia e in Svezia destinata ad essere esportata dalla Finlandia o dalla Svezia verso qualsiasi paese terzo (cid:138) stata indetta con il regolamento (CE) n. 2007/98; considerando che, a norma dell’articolo 8 del regolamento (CE) n. 2007/98, la Commissione pu(cid:149), secondo la proce- dura di cui all’articolo 23 del regolamento (CEE) n. 1766/ 92, decidere, di fissare una restituzione massima all’espor- tazione, tenendo conto dei criteri precisati all’articolo 1 del regolamento (CE) n. 1501/95; che in tal caso sono dichiarati aggiudicatari il concorrente o i concorrenti la cui offerta sia pari o inferiore a detta restituzione massima; considerando che l’applicazione degli anzidetti criteri all’attuale situazione dei mercati del cereale in oggetto induce a fissare la restituzione massima all’esportazione al livello di cui all’articolo 1; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Per le offerte comunicate dal 5 all’11 marzo 1999, nell’ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 2007/ 98, la restituzione massima all’esportazione di avena (cid:138) fissata a 60,90 EUR/t. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 12 marzo 1999. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, l’11 marzo 1999. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell’1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 126 del 24. 5. 1996, pag. 37. (3) GU L 147 del 30. 6. 1995, pag. 7. (4) GU L 313 del 21. 11. 1998, pag. 16. (5) GU L 258 del 22. 9. 1998, pag. 13. (6) GU L 27 del 2. 2. 1999, pag. 10


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 533/1999 af 11. marts 1999 om åbning af en løbende licitation vedrørende salg af bageegnet blød hvede fra det tyske interventionsorgan med henblik på udførsel til en række AVS-lande i løbet af produktionsåret 1998/99

eurovoc_concepts:
ACP countries
Germany
award of contract
common wheat
export
intervention agency

text: 12. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/21 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 533/1999 af 11. marts 1999 om (cid:134)bning af en løbende licitation vedrørende salg af bageegnet blød hvede fra det tyske interventionsorgan med henblik p(cid:134) udførsel til en række AVS-lande i løbet af produktions(cid:134)ret 1998/99 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1766/92 juni 1992 om den fælles markedsordning for af 30. korn (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), særlig artikel 5, og ud fra følgende betragtninger: Under henvisning til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2131/93 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 39/ 1999 (4), er der fastsat procedurer og betingelser for salg af korn fra interventionsorganerne; AVS-landene, som er Fællesskabets privilegerede handels- partnere, har behov for store mængder blød hvede; tilførs- lerne til disse lande sker normalt p(cid:134) basis af regelmæssigt indg(cid:134)ede kontrakter for at sikre samme lande stabile priser i en vis periode; under hensyntagen til den nuvæ- rende markedssituation bør der derfor (cid:134)bnes en specifik licitation for at sikre brugerne i disse lande tilførsler af bageegnet blød hvede p(cid:134) betingelser, der svarer til den konkurrenceprægede situation p(cid:134) verdensmarkedet; det tyske interventionsorgan har lagre af bageegnet blød hvede; der kan derfor (cid:134)bnes mulighed for videresalg til AVS-lande af en del af det korn, som dette interventions- organ har oplagret; for at opfylde deres behov med hensyn til mængde og kvalitet skal den bortliciterede bløde hvede udføres til modtagerlandene senest den 31. august 1999; transaktionens særlige karakter og de specielle regnskabs- forhold, der gør sig gældende for den bortliciterede hvede, nødvendiggør en større fleksibilitet forbindelse med forskellige mekanismer og forpligtelser ved videresalg af interventionslagre samt udelukkelse af enhver form for restitutioner, afgifter eller m(cid:134)nedlige forhøjelser; der bør fastsættes særlige bestemmelser for at sikre en korrekt i transaktionerne; til det gennemførelse og kontrol af form(cid:134)l m(cid:134) der indføres en ordning med sikkerhedsstil- lelse, s(cid:134)ledes at de fastsatte m(cid:134)l n(cid:134)s, uden at det medfører overdrevent store udgifter for de erhvervsdrivende; der bør derfor dispenseres fra visse regler, bl. a. i forordning (EØF) nr. 2131/93; det bør fastsættes, at frigivelsen af sikkerhedsstillelsen i forbindelse med eksportlicensen foruden opfyldelse af betingelserne i artikel 30 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/88 (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 168/1999 (6), forudsætter, at der fremlægges bevis for overgang til frit forbrug i den eller de i forordningen omhandlede AVS-stater; hvis afhentningen af hveden forsinkes med over fem dage, eller hvis frigivelsen af en af de krævede sikkerheds- stillelser udsættes p(cid:134) grund af forhold, som m(cid:134) tilskrives interventionsorganet, skal den berørte medlemsstat betale erstatning; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Korn — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. Der (cid:134)bnes en løbende licitation med henblik p(cid:134) udførsel af 200 000 tons bageegnet blød hvede, som det tyske interventionsorgan ligger inde med. 2. Hveden skal udføres til (cid:130)t AVS-land eller til flere lande i (cid:130)n af de i bilag I fastlagte grupper af AVS-lande. Bilag II indeholder navnene p(cid:134) de omr(cid:134)der, hvor der 3. er oplagret 200 000 tons tysk bageegnet blød hvede. 4. Det berørte interventionsorgan udarbejder en licita- tionsbekendtgørelse, som for hvert parti eller eventuelt hvert delparti indeholder oplysninger om: (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. (2) EFT L 126 af 24. 5. 1996, s. 37. (3) EFT L 191 af 31. 7. 1993, s. 76. (4) EFT L 5 af 9. 1. 1999, s. 64. (5) EFT L 331 af 2. 12. 1988, s. 1. (6) EFT L 19 af 26. 1. 1999, s. 4. L 63/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 3. 1999 — oplagringssted — mindst følgende kvalitetsegenskaber: Medlemsstaten sender straks Kommissionen en kopi af dokumentationen til orientiering. — specifik vægt — vandindhold — faldtal ifølge Hagberg — indhold af urenheder og spirede kerner — proteinindhold. 5. Interventionsorganet offentliggør denne licitations- bekendtgørelse mindst to dage inden den dato, der er fastsat for den første dellicitation. Artikel 2 Medmindre andet er fastsat i denne forordning, foreg(cid:134)r det i artikel 1 omhandlede salg af bageegnet blød hvede i overensstemmelse med de procedurer og betingelser, der er fastlagt i forordning (EØF) nr. 2131/93. Artikel 3 1. Fristen for indgivelse af bud til den første dellicita- tion udløber torsdag den 18. marts 1999 kl. 9. 00 (belgisk tid). 2. Fristen for indgivelse af bud til den anden dellicita- tion udløber den følgende torsdag kl. 9. 00 (belgisk tid). 2. De indgivne bud m(cid:134) ikke vedrøre en større mængde end den, der er angivet i den fremlagte handelskontrakt. Artikel 5 For udførsel i medfør af denne forordning ydes der eller eksportrestitution eksportafgift eller 1. hverken m(cid:134)nedlig forhøjelse. Eksportlicenser udstedt efter denne forordning 2. udløber den 31. juli 1999. 3. Licensen forpligter til at udføre til det eller de AVS- lande, licensansøgningen er indgivet for. Det kan dog tillades, at op til 30 % af den varemængde, licensen er udstedt for, udføres til et andet modtagerland, hvis dette tilhører samme landegruppe, jf. bilag I. Eksportlicenserne udstedes, s(cid:134) snart tilslagsmodta- 4. gerne er udpeget. 5. Uanset artikel 9 i forordning (EØF) nr. 3719/88 kan de rettigheder, der følger af den i denne artikel omhand- lede licens, ikke overdrages. Den sidste frist udløber den 30. april 1999. Artikel 6 Buddene skal indgives til det tyske interventions- 3. organ. Artikel 4 1. Et bud kan kun antages, hvis: — den bydende fremlægger skriftlig dokumentation fra en officiel institution i AVS-modtagerlandet eller et selskab med hjemsted i AVS-modtagerlandet, hvoraf det fremg(cid:134)r, at han har indg(cid:134)et en handelskontrakt for den p(cid:134)gældende mængde om levering af blød hvede til udførsel til (cid:130)t AVS-land eller til flere lande i (cid:130)n af de i bilag I fastlagte grupper af AVS-lande. Denne kontrakt skal, for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r traditionelt leverede varemængder, udelukkende omfatte leverancer, der finder sted i perioden april til august 1999. Dokumen- tationen indgives til de kompetente organer mindst to arbejdsdage inden datoen for den dellicitation, hvor buddet vil blive indgivet — dokumentationen ledsages af en ansøgning om eksportlicens for den p(cid:134)gældende destination. Interventionsorganet og lagerholderen samt tilslags- 1. modtageren, s(cid:134)fremt denne ønsker det, foretager efter fælles aftale inden udlagringen eller p(cid:134) tidspunktet for denne, alt efter tilslagsmodtagerens valg, prøveudtagning i hinandens nærværelse med en s(cid:134)dan hyppighed, at der mindst udtages en prøve for hver 500 tons, og de lader prøverne analysere. Interventionsorganet kan lade sig repræsentere ved en befuldmægtiget, idet denne dog ikke m(cid:134) være lagerholderen. Analyseresultaterne meddeles til Kommissionen i tilfælde af tvist. Udtagningen og analysen af prøverne foretages inden for en frist p(cid:134) syv arbejdsdage fra datoen for tilslagsmodtage- rens anmodning herom og inden for en frist p(cid:134) tre arbejdsdage, hvis prøveudtagningen foretages ved udlag- ringen. Hvis det af de endelige analyseresultater fremg(cid:134)r, at kvaliteten er: a) højere end kvaliteten i licitationsbekendtgørelsen, skal tilslagsmodtageren acceptere partiet, som det foreligger Den i første led fastsatte dokumentation skal ogs(cid:134) angive den i kontrakten omhandlede kvalitet, leveringsfrist og prisbetingelser. b) højere end minimumskravene for intervention, men lavere end kvaliteten i licitationsbekendtgørelsen, idet forskellen dog ligger inden for en margen p(cid:134): 12. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/23 — 2 kg/hl for rumvægten, som dog ikke m(cid:134) være p(cid:134) under 72 kg/hl klagemuligheder, som tilslagsmodtageren m(cid:134)tte have over for lagerholderen. — 1 procentpoint for vandindholdet — 20 procent for Hagberg-faldtallet — 1 procentpoint for proteinindholdet — 1/2 procentpoint for urenheder som omhandlet i henholdsvis punkt B. 2 og B. 4 i bilaget til Kommis- sionens forordning (EØF) nr. 689/92 (1), og — 1/2 procentpoint for urenheder som omhandlet i punkt B. 5 i bilaget til forordning (EØF) nr. 689/92, uden at de deri tilladte procentsatser for skadelige kerner og meldrøje dog derved ændres skal tilslagsmodtageren acceptere partiet, som det fore- ligger 3. Hvis tilslagsmodtageren efter en periode p(cid:134) højst en m(cid:134)ned fra datoen for hans fremsættelse af anmodning om udskiftning af partiet endnu ikke har modtaget et parti af den fastsatte kvalitet som følge af gentagne udskiftninger, frigøres han for alle sine forpligtelser, herunder sikkerhe- derne, efter at han hurtigst muligt har underrettet i overensstem- Kommissionen og interventionsorganet melse med bilag V. 4. Udgifterne til prøveudtagning og analyse som omhandlet i stk. 1 afholdes, medmindre det endelige resultat af analyserne viser, at et parti ikke opfylder mini- mumskvalitetskravene til intervention af EUGFL for (cid:130)n analyse pr. 500 tons, undtagen udgifterne til overførsel fra (cid:130)n silo til en anden. c) højere end minimumskravene for intervention, men lavere end kvaliteten i licitationsbekendtgørelsen, og forskellen overskrider den i litra b) nævnte margen, kan tilslagsmodtageren: Udgifter til overførsel fra (cid:130)n silo til en anden og til yderligere analyser, som tilslagsmodtageren m(cid:134)tte ønske foretaget, afholdes af denne. — enten acceptere partiet, som det foreligger — eller afvise at overtage partiet. Han frigøres dog først fra alle sine forpligtelser vedrørende det p(cid:134)gældende parti, herunder sikkerhederne, efter at han hurtigst muligt har underrettet Kommissionen og interventionsorganet i overensstemmelse med bilag V; hvis han imidlertid anmoder interventi- onsorganet om at levere et andet parti bageegnet blød interventionshvede af den fastsatte kvalitet uden yderligere udgifter, frigives sikkerheden dog ikke. Udskiftningen af partiet skal finde sted højst tre dage efter tilslagsmodtagerens fremsættelse af anmodning herom. Tilslagsmodtageren underretter hurtigst muligt Kommissionen herom i overens- stemmelse med bilag V d) lavere end minimumskravene for intervention, kan tilslagsmodtageren ikke afhente det p(cid:134)gældende parti. Han frigøres først fra alle sine forpligtelser vedrørende det p(cid:134)gældende parti, herunder sikkerhederne, efter at han hurtigst muligt har underrettet Kommissionen og interventionsorganet i overensstemmelse med bilag V; han kan dog anmode interventionsorganet om at levere et andet parti bageegnet blød interventions- hvede af den fastsatte kvalitet uden yderligere udgifter. I s(cid:134) fald frigives sikkerheden ikke. Udskiftningen af partiet skal finde sted højst tre dage efter tilslagsmod- tagerens fremsættelse af anmodning herom. Tilslags- modtageren underretter hurtigst muligt Kommis- sionen herom i overensstemmelse med bilag V. 2. Hvis udlagringen af den p(cid:134)gældende bløde hvede finder sted, inden analyseresultaterne foreligger, bæres alle risici imidlertid af tilslagsmodtageren fra tidspunktet for partiets afhentning, uden at dette dog indskrænker de Artikel 7 Tilslagsmodtageren betaler hveden inden afhentningen til den pris, der er anført i buddet. Afhentningen skal finde sted senest den 31. juli 1999. Det beløb, der skal betales for hvert vareparti, som afhentes, kan ikke betales i rater. Artikel 8 1. Den sikkerhed, der er stillet efter artikel 13, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2131/93, skal frigives, s(cid:134) snart eksportlicenserne er blevet udstedt til tilslagsmodtagerne. I forbindelse med forpligtelsen til at udføre til og 2. indføre i de i bilag I anførte modtagerlande stilles en sikkerhed p(cid:134) 50 EUR/ton, hvoraf de 15 EUR/ton stilles ved eksportlicensens udstedelse og de resterende 35 EUR/ton inden kornets afhentning. Uanset artikel 15, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3002/92 (2): — skal beløbet p(cid:134) 15 EUR/ton frigives senest 20 arbejds- dage efter det tidspunkt, tilslagsmodtageren dokumen- terer, at den afhentede hvede har forladt EF’s toldom- r(cid:134)de — skal beløbet p(cid:134) 35 EUR/ton frigives senest 15 arbejds- dage efter det tidspunkt, tilslagsmodtageren fører bevis for varens overgang til fri omsætning i det eller de AVS-lande, der omhandles i artikel 5, stk. 3. Beviset føres efter artikel 18 og 47 i Kommissionens forord- ning (EØF) nr. 3665/87 (3). (1) EFT L 74 af 20. 3. 1992, s. 18. (2) EFT L 301 af 17. 10. 1992, s. 17. (3) EFT L 351 af 14. 12. 1987, s. 1. L 63/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 3. 1999 Bortset fra behørigt begrundede undtagelsestilfælde, 3. som f. eks. ved indledning af en administrativ undersø- gelse, vil enhver frigivelse af de i denne artikel omhand- lede sikkerhedsstillelser efter de i samme artikel anførte frister resultere i en erstatning fra medlemsstaten p(cid:134) 0,015 EUR pr. 10 tons, pr. dags forsinkelse. Denne erstatning finansieres ikke af EUGFL. Artikel 9 Uanset artikel 12 i forordning (EØF) nr. 3002/92 skal dokumenter vedrørende salg af blød hvede efter nærvæ- rende forordning og specielt eksportlicensen, den i artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EØF) nr. 3002/92 omhand- lede udlagringsanvisning, udførselsangivelsen og et even- tuelt kontroleksemplar T 5 være forsynet med p(cid:134)skriften: — Trigo blando panificable de intervenci(cid:155)n sin aplica- ci(cid:155)n de restituci(cid:155)n ni gravamen, destinado a (nombre del Estado o de los Estados ACP), Reglamento (CE) no 533/1999 — Bageegnet blød hvede fra intervention uden restituti- onsydelse eller -afgift bestemt for (navnet p(cid:134) det eller de p(cid:134)gældende AVS-lande), forordning (EF) nr. 533/ 1999 — Interventions-Brotweichweizen ohne Anwendung von Ausfuhrerstattungen oder Ausfuhrabgaben, Bestim- mung (Name des AKP-Staates oder der AKP-Staaten), Verordnung (EG) Nr. 533/1999 — Lakaj(cid:149)r aqtopoi(cid:147)silor s(cid:148)tor paq(cid:146)lbasgr, wyq(cid:148)r evaqloc(cid:147) epistqov(cid:147)r (cid:147) v(cid:149)qou pqooqif(cid:149)lemor cia ((cid:149)mola tgr w(cid:150)qar AJE (cid:147) tym wyq(cid:150)m AJE), jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 533/1999 — Intervention common wheat of breadmaking quality without application of refund or tax, bound for (name of the ACP State or States), Regulation (EC) No 533/ 1999 — Bl(cid:130) tendre d’intervention panifiable ne donnant pas lieu (cid:133) restitution ni (cid:133) taxe, destin(cid:130) (cid:133) (nom de l’(cid:144)tat ACP ou des (cid:144)tats ACP), r(cid:138)glement (CE) no 533/1999 — Frumento tenero d’intervento panificabile senza appli- cazione di restituzione o di tassa, destinato al (nome del paese o dei paesi ACP), regolamento (CE) n. 533/ 1999 — Zachte tarwe van bakkwaliteit uit interventie, zonder toepassing van restitutie of belasting, bestemd voor (naam van de ACS-Staat of de ACS-Staten), Verorde- ning (EG) nr. 533/1999 — Trigo mole panific(cid:145)vel de interven(cid:135)(cid:209)o sem aplica(cid:135)(cid:209)o de uma restitui(cid:135)(cid:209)o, ou imposi(cid:135)(cid:209)o destinado a (nome do Estado ou dos Estados ACP), Regulamento (CE) nº 533/1999 — Interventioleip(cid:132)vehn(cid:132)(cid:132), jolle ei makseta vientitukea eik(cid:132) vientimaksua ja jonka m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikka on (AKT- maan nimi tai AKT-maiden nimet), asetus (EY) N:o 533/1999 — Interventionsvete av br(cid:148)dkvalitet, ej utan bidrag eller (AVS-statens eller AVS-staternas avgift avsett namn), f(cid:148)rordning (EG) nr 533/1999. f(cid:148)r Artikel 10 Senest tre timer efter, at fristen for indgivelse af bud 1. er udløbet, underretter det tyske interventionsorgan Kommissionen om de bud, der er modtaget. Buddene fremsendes i skemaform, jf. bilag III, og til kaldenumrene i bilag IV. Interventionsorganet 2. hver m(cid:134)ned Kommissionen om, hvor store mængder blød hvede der er afhentet i medfør af denne forordning. underretter Artikel 11 Denne forordning træder i kraft p(cid:134) dagen for offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 1999. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen 12. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/25 BILAG I Grupper af AVS-lande, som har undertegnet Lom(cid:130)-konventionen Gruppe I Gruppe II Gruppe III Mauretanien Mali Niger Senegal Gambia Guinea-Bissau Guinea Kap Verde Sierra Leone Liberia C(cid:147)te d’Ivoire Ghana Togo Tchad Den Centralafrikanske Republik Benin Cameroun Ækvatorialguinea S(cid:209)o Tom(cid:130) og Principe Gabon Congo Den Demokratiske Republik Congo Rwanda Burundi Burkina Faso BILAG II Seychellerne Comorerne Madagaskar Mauritius Angola Zambia Malawi Mozambique Namibia Botswana Zimbabwe Lesotho Swaziland Djibouti Etiopien Eritrea (tons) Oplagringsomr(cid:134)de Mængde Schleswig-Holstein/Hamburg/ Niedersachsen/Bremen/ Nordrhein-Westfalen Hessen/Rheinland-Pfalz/ Baden-W(cid:129)rttemberg/Saarland/Bayern Berlin/Brandenburg/ Mecklenburg-Vorpommern Sachsen/Sachsen-Anhalt/Th(cid:129)ringen 120 000 25 000 17 000 38 000 L 63/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 3. 1999 BILAG III Løbende licitation med henblik p(cid:134) udførsel af 200 000 tons bageegnet blød hvede, som det tyske interventionsorgan ligger inde med (Forordning (EF) nr. 533/1999) 1 2 3 4 5 6 7 Nummerering af de bydende Varepartiets nummer Mængde i tons Tilbudt pris (EUR/ton) (1) Tillæg (+) Fradrag (–) (EUR/ton) (p. m. ) Handelsom- kostninger (EUR/ton) Destination 1 2 3 osv. (1) Denne pris omfatter tillæg og fradrag i forbindelse med det vareparti, buddet vedrører. BILAG IV Følgende kaldenumre i Bruxelles er de eneste, der kan anvendes: DG VI/C/1: — pr. telex: — pr. telefax: 22037 AGREC B 22070 AGREC B (græske bogstaver) 296 49 56 295 25 15. 12. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/27 BILAG V Meddelelse om afvisning af partier i forbindelse med den løbende licitation med henblik p(cid:134) udførsel af 200 000 tons bageegnet blød hvede, som er i det tyske interventionsorgans besiddelse (Artikel 6 i forordning (EF) nr. 533/1999) (cid:190) Tilslagsmodtagers navn: (cid:190) Licitationsdato: (cid:190) Dato for tilslagsmodtagers afvisning af partiet: Parti nr. Mængde (tons) Siloens adresse Begrundelse for afvisning af overtagelse (cid:190) egenvægt (kg/hl) (cid:190) % af spirede kerner (cid:190) % andre urenheder (Schwarzbesatz) (cid:190) % bestanddele, som ikke er mangelfri kornkerner (cid:190) andet