title: Regionsudvalgets udtalelse om «Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Samhørighed, konkurrenceevne og FTU- og innovationspolitik»

eurovoc_concepts:
competitiveness
economic and social cohesion
innovation
research policy
technological change

text: 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/41 52. Kravet om mindst to årlige målinger for tungmetaller, dioxiner og furaner i røggassen, jf. artikel 11, forekommer bemærkelsesværdigt sammenlignet med de skrappe krav til målinger i spildevandet. På grund af de meget varierende driftsomstændigheder ved forbrænding af affald mener Re- gionsudvalget, at behovet for målinger af luftemissioner og spildevand bør undersøges nærmere af en ekspertgruppe. 53. Regionsudvalget skal afslutningsvis atter understrege det positive i Kommissionens forslag og slår til lyd for, at der snarest udstedes et alment gyldigt direktiv om forbrænding af farligt og ikke-farligt affald. Opmærksomheden henledes på, at direktivforslagets skærpede miljøkrav giver anledning til øgede økonomiske omkostninger for de lokale og regionale myndig- heder, i det omfang de er ansvarlige for henholdsvis etable- ringen og driften af forbrændingsanlæg, samt kontrollen af anlæggenes miljøpræstation. Bruxelles, den 10. marts 1999. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget Regionsudvalgets udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Samhørighed, konkurrenceevne og FTU- og innovationspolitik« (1999/C 198/09) REGIONSUDVALGET har — under henvisning til »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Samhørighed, konkurrenceevne og FTU- og innovationspolitik« (KOM(1998) 275 endelig udg. ), under henvisning til Kommissionens beslutning af 8 juni 1998 om at anmode om Regionsudvalgets udtalelse herom, under henvisning til præsidiets beslutning af 15 juli 1998 og 18 november 1998 om at afgive udtalelse i henhold til EF-traktatens artikel 198 C, stk. 3, og henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 5 »Social- og Arbejdsmarkedspolitik, Sundhedsvæsen, Forbrugerbeskyttelse, Forskning, Turisme«, under henvisning til »Den Europæiske Unions indsats inden for forskning og teknologisk udvikling - Årsrapport 1998« (KOM(1998) 439 endelig udg. ), under henvisning til »Forslag til Rådets beslutninger om særprogrammer til gennemførelse af femte ram- meprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002)« (KOM(1998) 305 endelig udg. ), under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om »Første handlingsplan for innovation i Europa« (CdR 68/97 fin) (1), (1) EFT C 244 af 11. 8. 1997, s. 9. C 198/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om »Den første rapport om økonomisk og social samhørighed - 1996« (CdR 76/97 fin), under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om femte rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002)« (CdR 158/97 fin) (1), under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 278/98 rev. 2), som blev vedtaget af Underudvalg 5 den 9. november 1998 med Ulla Olander, Nicole Morichaud (Underudvalg 6) og Jan Tindemans (Underudvalg 1) som ordførere — på den 28. plenarforsamling den 10. -11 marts 1999 (mødet den 11 marts) vedtaget følgende udtalelse. 1. Baggrund 1. 1. Med denne meddelelse markerer Kommissionen sin vilje til at styrke konkurrenceevnen i de mindst begunstigede regioner ved at gøre det lettere for erhvervslivet at integrere FTU og innovation. Hvis målsætningen om at få virksomhed- erne til at engagere sig mere i FTU og innovation skal opfyldes, kræves der en vidtgående analyse af de vanskeligheder, virk- somhederne i denne forbindelse møder. Beskæftigelse skabes først og fremmest 1. 2. i små og mellemstore virksomheder, og der bør derfor gøres en indsats for at integrere den eksisterende teknologi og fremme innova- tion blandt disse virksomheder på lokalt og regionalt niveau. 1. 3. Tiltag til fordel for skabelse af en innovationskultur på lokalt og regionalt niveau omfatter bl. a. etablering af strukturer, der kan lette kontakten mellem små og mellemstore virksom- heder og det relevante videnskabelige miljø. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at en videnstrategi som udgangs- punkt skal være tilpasset den økonomiske udviklingsproces i de berørte regioner, idet den samtidig, via det nationale system til støtte for FTU, er integreret i et bredere europæisk perspektiv (jf. EF-traktatens artikel 130 H). Regionsudvalget opfordrede i sin udtalelse om »Den 1. 4. første rapport om økonomisk og social samhørighed — 1996« (2) til bedre samordning mellem strukturpolitikken og de øvrige EU-politikområder, således at man med en integreret tilgang bliver i stand til at gennemføre samordnede foranstalt- ninger til fordel for de mindre begunstigede regioner. 1. 5. Hensigten med samhørighedspolitikken er at udjævne de udviklingsmæssige forskelle mellem regionerne og fremme udviklingen i de mindre gunstigt stillede regioner og i landdis- trikterne. Samhørighedspolitikkens vigtigste finansieringsin- strument er strukturfondene, Samhørighedsfonden og — i stadig større omfang — Den Europæiske Investeringsbank (EIB). (1) EFT C 379 af 15. 12. 1997, s. 26. (2) (CdR 76/97 fin) — EFT C 379 af 15. 12. 1997, s. 34. 1. 6. Eftersom FTU- og innovationspotentialet i meget høj grad er koncentreret i velstillede regioner, vil disse have størst gavn af EU’s FTU- og innovationspolitik. Dette kan føre til større økonomisk vækst i regioner, der allerede er gunstigt stillede, mens mindre gunstigt stillede regioner risikerer at tabe yderligere terræn, hvad angår økonomisk og teknologisk udvikling. Kommissionens meddelelse er en udfordring, der skal bryde dette mønster til fordel for de mindre gunstigt stillede regioner. Regionsudvalget ser derfor med tilfredshed på Kom- 1. 7. missionens forslag om at skabe en fælles, samordnet ramme for samhørighed, konkurrenceevne og FTU- og innovationspolitik, som kan danne grundlag for udarbejdelse af retningslinjer for EU’s strukturfonde og i anden række for en vurdering af, i hvilket omfang FTU- og innovationsaktiviteterne er blevet integreret i strukturfondene. Regionsudvalget glæder sig over Kommissionens hen- 1. 8. sigt om at skabe stor deltagelse i arbejdet med at finde frem til retningslinjer for strukturfondene i perioden 2000-2006. FTU- og innovationstiltag skal bidrage til at løse de problemer, samfundet står over for. Retningslinjerne for de nye struktur- fondsprogrammer bør derfor i højere grad end i dag udformes, så programmerne på én gang opfylder samfundsmæssige behov på lokalt og regionalt plan og støtter Fællesskabets politik. Fortsat dialog mellem Kommissionen og Regionsudval- get er af afgørende betydning, hvis de muligheder, som kommende strukturfondsprogrammer tilbyder, skal udnyttes. 2. Generelle bemærkninger 2. 1. Regionsudvalget tilslutter sig Kommissionens grund- læggende forslag om en revision af samhørighedspolitikken, så den fremmer den økonomiske aktivitet i mindre gunstigt stillede regioner. 2. 2. Regionsudvalget fremhæver det lokale og regionale samspil mellem FTU og innovation og vil allerede her gøre opmærksom på, at de vigtigste beslutninger for kommuner og regioner træffes i forbindelse med den detaljerede udformning og ændringerne af de nye strukturfondsprogrammer. 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/43 2. 3. Alle studier viser, at i en verden, der bliver mere og mere konkurrenceorienteret, er forskning, udvikling og innovation helt uomgængelige for den, der vil klare sig i den internationale konkurrence. Samtidig er forholdet mellem forskerverdenen og de små og mellemstore virksomheder og industrier yderst kompleks, og der må gøres en indsats for at skabe forenkling, hvis man skal opnå virkelige resultater ved hjælp af etablerede støttesystemer. Især er der behov for at forbedre kvaliteten af såvel produkterne som produktionspro- cessen, bl. a. via en sammenkædning af EU-programmerne og de nationale initiativer, og ved at koncentrere indsatsen om virksomhederne i de svageste områder. 2. 4. En styrkelse af forskningspolitikkens regionale dimen- sion er i overensstemmelse med EU-politikkens effektivitetskri- terier, og den øgede vægt på mindre begunstigede regioners konkurrenceevne er i tråd med EU-politikkens retfærdighed- sprincipper. Ikke desto mindre efterlader Kommissionens meddelelse det indtryk, at de strategiske rammer, der foreslås med henblik på at fremme samhørighed og konkurrenceevne via forskning, teknologisk udvikling og innovation snarere tager sigte på en opstramning af strukturfondenes regionale programmer end på fremme af regional FTU og innovation som sådan. Desuden er det endnu ikke blevet påvist, at der skulle være mulighed for at forbedre mindre begunstigede regioners adgang til finansiering via femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. Deltagelse i de tidligere rammeprogrammer har været så kompliceret og tidskrævende, at aktører fra mindre begunstige- de regioner snarere er blevet skræmt væk end har fået bedre adgang til FTU og innovation. Det har ofte været som at spille i lotteriet at få en ansøgning igennem. Det samme gælder partnerskabsprojekter med regioner i Øst- og Centraleuropa. Denne situation må der rettes op på i Fællesskabets nye programmer. Regionsudvalget understreger, at flere af analyserne og 2. 5. konklusionerne har relevans for regioner, der hverken er »vækstregioner« eller, i snæver forstand, »mindre gunstigt stillede regioner«. Udviklingen i Europa truer med at føre til en tvedeling, hvor man på den ene side har et mindre antal stærke vækstregioner, der er spredt ud over verdensdelen og normalt koncentreret omkring storbyerne, og på den anden side det øvrige Europa. Denne opdeling er allerede synlig i flere af de mere udviklede lande i Fællesskabet. 2. 6. FTU og innovation udgør grundlaget for en udvikling af erhvervslivets konkurrenceevne. De små og mellemstore virksomheders og industrier kan have forskellige årsager til at engagere sig heri: — De vil modernisere produktionen. 2. 7. Selvom virksomhederne er den vigtigste målgruppe for indsatsen, er FTU og innovation af lige så stor betydning på områder som miljø, sundhed, infrastruktur, energi og fysisk planlægning. Derfor skal europæiske, nationale og lokale/re- gionale programmer samordnes i overensstemmelse med EU’s nærhedsprincip. De besluttende myndigheder, der befinder sig nærmest de økonomiske aktører og den almindelige borger, er de regionale og lokale. FTU og innovation henhører normalt også under de regionale og lokale myndigheders kompetence- område. Innovationsprocessernes flerfunktionelle natur skaber desuden en tilknytning til alle politikområder, der falder ind under de regionale og lokale myndigheders beføjelser (uddannelse, herunder erhvervsuddannelse, miljø, fysisk plan- lægning, lokalt udviklingsarbejde og SMV’er). Regionsudvalget konstaterer, at indsatsen under EU’s 2. 8. FTU-programmer har haft en positiv indvirkning på samarbej- det mellem regioner i f. eks. de nordiske lande og Irland, Portugal, Spanien og Grækenland. I 1997 havde 47% af de projekter, der blev finansieret via det fjerde rammeprogram, deltagere fra mål 1-områder. Samme år blev der — ud af i alt 56 478 — etableret 13 463 samarbejdsforbindelser mellem regioner i Irland, Portugal, Spanien, Grækenland og regioner i de øvrige lande. 2. 9. Regionsudvalget mener, at der skal ske en integrering af FTU og innovation i regionernes produktionssystemer, og er enig med Kommissionen i, at navnlig de regioner, der har forædlingsværdi, svært ved at kan have særlig meget ud af at samordne deres FTU- og innovationsstrategi med de økonomiske planer (pkt. 13). tiltrække aktiviteter af høj 2. 10. Regionsudvalget understreger også, at arbejdet med at integrere FTU- og innovationsstøtte i regionernes produk- tionsapparat ikke udelukkende må anskues som et »teknisk« spørgsmål om gennemførelsen. Der er i mindre grad tale om formidling af teknologi og viden end om implementering af teknologi. Det er ikke mindst vigtigt, at den lokale og regionale mentalitet og de lokale og regionale holdninger påvirkes regionalt, eftersom disse kan udgøre en væsentlig hindring for nytænkning og forandringer i de berørte regioner. Et konservativt miljø kan gøre, at en i øvrigt kraftfuld indsats ikke får den ønskede virkning. 2. 11. Det er desuden vigtigt, at lokale og regionale myndig- heder i mindre gunstigt stillede regioner parallelt med en konkret indsats til fremme af en positiv erhvervsudvikling iværksætter effektive tiltag med henblik på at modernisere regionens infrastruktur, der ikke kun skal forstås konkret som kommunikation i IT osv. , men også som en »kulturel« infrastruktur, der opfylder de krav, en yngre, veluddannet arbejdskraft måtte stille til »livsstilen« i regionen. form af veje, — De ønsker at tilpasse sig ny efterspørgsel, f. eks. en øget efterspørgsel efter miljøvenlige produkter. — De vil forbedre teknologien for at fastholde markedsandele m. m. 2. 12. Regionsudvalget fremhæver muligheden for aktivt og målrettet at inddrage Europas forskerparker i Fællesskabets FTU- og strukturfondsprogrammer. I sammenligning med USA og Japan synes Europa hidtil at have tildelt sine forskerpar- ker for ringe opmærksomhed, selvom antallet af forskerparker er steget med mere end 30% i løbet af de seneste 3-4 år. C 198/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 2. 13. Internationalt samarbejde med forskerparker i USA og Japan kan få stor betydning. Oprettelsen af transnationale konsortier (eller europæiske økonomiske firmagrupper, EØF- G’er) har haft stor betydning for de små og mellemstore virksomheders muligheder for at deltage i EU’s FTU- og innovationsprogrammer: foranstaltninger, der tager sigte på begge parter, og hvor udbuddet — bl. a. gennem en bevidstgørelsesaktion — tilpasses SMV’s behov. Det er ikke effektivt at hjælpe små og mellem- store virksomheder uden at interessere sig for, hvad der foregår i laboratorier, forskerparker osv. — eller omvendt. Særlige bemærkninger 3. Meddelelsens målsætninger 3. 1. Eftersom samhørighedspolitikken tager sigte på struk- turforbedringer er den pr. definition langsigtet. Information om de bedste metoder og strategier til samordning mellem FTU/innovation og det regionale erhvervsliv spredes via en europæisk database, som alle regioner nu har adgang til. Regionsudvalget ser med tilfredshed på Kommissio- 3. 2. nens ønske om at styrke de mindre gunstigt stillede regioners konkurrenceevne, at integrere FTU- og innovationspolitikken i regionens erhvervsliv, og at vise, at samhørigheden og konkurrenceevnen kan styrkes ved at bruge fællesskabsinstru- menterne sideløbende. Endvidere mener Kommissionen, at ansøgerlandene vil kunne drage stor nytte af lokale og regionale erfaringer med EU-støtte til FTU og innovation i mindre gunstigt stillede regioner. 3. 3. Det kan være en ulempe, at det femte rammeprogram løber i perioden 1998-2002, mens den nye strukturpolitik gælder perioden 2000-2006, selvom man ifølge den generelle strukturfondsforordning har mulighed for at justere planerne løbende. Desuden skal der ifølge forordningen udarbejdes en formel midtvejsevaluering. Dette må dog ikke opfattes som et carte blanche til at ændre de kommende retningslinjer for FTU/innovation og for reguleringen af den løbende tilpasning af planerne. 3. 4. Kommissionen hævder, at det nuværende mål 4 og Adapt er omfattet af det nye mål 3. Det skal derfor påpeges, at mål 3-kriterier ifølge de foreliggende forslag ikke kan finde anvendelse i mål 1- eller mål 2-regioner. De nye mål 3-kriterier skal kun kunne bruges i regioner, der er omfattet af overgangs- reguleringen, og hvor mål 1- og mål 2-kriterierne ikke kan bruges. Dette gør det vanskeligt for de regionale myndigheder i mål 1- og 2-regioner at samordne nationale mål 3-planer med de regionale behov i en regional FTU- og innovationsstrategi. 4. Tidligere og igangværende aktioner 4. 1. Strukturfondene: tidligere og igangværende aktioner 4. 1. 1. Kommissionen nævner, at selv de svageste regioner i de rigeste medlemsstater har FTU-systemer, der er mere fattigste efterspørgselsorienterede medlemsstater. Skal forskningen udnyttes, kræver det en fælles indsats fra såvel virksomheder som forskere med end systemerne i de 4. 1. 2. Der er tegn på, at der sker en stigende IT-polarisering mellem nord og syd. Små virksomheder skal have mere del i FTU og innovation, hvilket bliver lettere, hvis myndighederne f. eks. stimulerer den elektroniske handel. Regionsudvalget understreger, at udformningen af de enkelte projekter er afgørende for, om SMV’er kan deltage. Jo mere økonomisk og praktisk krævende projekterne er, jo større er de praktiske og finansielle hindringer for deltagelse. 4. 1. 3. De foranstaltninger, som Kommissionen træffer bes- lutning om, bør i første omgang være rettet mod behovet for tilgængelig information, der skal være regionalt centraliseret i et katalog, der er tilpasset til brugerne i de små og mellemstore virksomheder og industrier. Et sådant katalog bør også indehol- de oplysninger om de organisationer, der tjener som kontakt- punkter mellem FTU og små og mellemstore virksomheder, hvilken støtte der kan opnås, hvilke eksisterende netværk virksomhederne kan slutte sig til, mulighederne for forskerud- dannelse og mulighederne for, at virksomhederne kan tage imod forskere. Mange steder har man erfaring med de vækst- muligheder, der er skabt gennem RIS- og RITTS-projekter. 4. 1. 4. I strukturfondsarbejdets første fase gav EU kun støtte til investering i FTU-centre og FTU-projekter. I anden fase begyndte EU at interessere sig mere for teknologioverførsel og andre innovationsforanstaltninger samt for centre, hvor højere læreanstalter og erhvervsliv kan mødes. EU’s hensigt var her at medvirke til, at erhvervslivet kom i kontakt med de højere læreanstalters FTU-potentiale. Ved indgangen til den tredje fase i EU’s FTU- og innovationspolitik for strukturfondenes aktiviteter 2000-2006 er det hensigten at udvikle forholdet mellem FTU og innovation til at omfatte områder som finansieringsmekanismer, kompetenceforbedrende foranstalt- ninger og højteknologiske virksomheder. 4. 1. 5. Regionsudvalget peger på, at mindre virksomheder ikke kan ses som værende strukturelt isoleret fra store virksom- heder, som de ofte er underleverandører til. Der er således meget, der taler for, at store virksomheder inddrages i projekter for at lette og understøtte implementering af ny teknologi i små og mellemstore virksomheder. 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/45 4. 2. Fællesskabets FTU-rammeprogram 4. 2. 1. I evalueringen af EU’s fjerde rammeprogram for FTU nævner Kommissionen, at Spanien og Grækenland har gjort betydelige fremskridt inden for IT, biomedicin og sundhed, mens der endnu er meget at gøre inden for bl. a. industri- og materialeteknologi samt bioteknologi. De tiltag under det fjerde rammeprogram, der har gavnet de mindre gunstigt stillede regioner mest, er de Craft-inspirerede teknologistimule- rende foranstaltninger for SMV’er. Af andre effektive foranstalt- ninger kan uddannelse, fri bevægelighed for forskere, innova- tionsfremme, formidling af forskningsresultater samt forsker- netværk fremhæves. 4. 2. 2. Regionsudvalget noterer også med tilfredshed, at Kommissionen har valgt at udforme EU’s femte rammepro- gram i dialog med bl. a. Regionsudvalget. Denne dialog har vist, at de udfordringer og muligheder, der er rammeprogrammets udgangspunkt, genfindes på lokalt og regionalt niveau. Bl. a. er det vigtigt at få belyst samspillet mellem (større og mindre) byer og landdistrikterne og de mindre virksomheders forudsæt- ninger for at drage nytte af forskningsresultater. Regionsudval- get glæder sig over etableringen af IPTS (Institute for Prospecti- ve Technological Studies) i Sevilla, hvis vigtigste opgave er at udføre teknologiske fremtidsstudier og forske i sammenhæn- gen mellem teknologi, beskæftigelse og konkurrenceevne. 4. 2. 3. I løbet af 1997 blev Fællesskabets forskningspolitik gennemgribende ændret: I Amsterdam-traktaten er det juridi- ske grundlag for forskning blevet modificeret, og med »Agen- da 2000« er forskningens, innovationens, uddannelsens og erhvervsuddannelsens rolle i EU yderligere blevet styrket. Med fremskridt inden for gennemførelsen af EU’s handlingsplan for innovation er lokale og regionale aktører blevet mobiliseret for at skabe et bedre iværksætter- og innovationsklima i Europa. Rapporten om FTU-indikatorer fra december 1997 indeholder data og sammenlignende analyser vedrørende EU’s og medlemsstaternes forskning i et globalt perspektiv. Dette materiale kan også bruges som grundlag for de lokale og regionale FTU- og innovationsprioriteringer. 5. Tilskyndelse til bedre konkurrenceevne og samhørig- hed på nationalt og regionalt niveau 5. 1. Regionsudvalget er glad for, at Kommissionen konsta- terer, at mål 2-regioner har kunnet udnytte de økonomiske fordele ved større byer, og at landdistrikter og kystområder har kunnet udnytte andre aktiver, herunder miljø og turisme. Forskerparker, der tager sigte på den store ekspansion i antallet af IT - og bioteknologivirksomheder har i mindre gunstigt stillede regioner bidraget til lokal og regional udvikling gennem kommerciel udnyttelse af forskningsresultater fra universiteter og FTU– baserede virksomheder. Efter Regionsudvalgets opfat- telse viser eksempler som disse, at det er vigtigt særligt at fremhæve lokale og regionale klynger, der udvikler suppleren- de aktiviteter i vigtige FTU- og innovationscentre, så man kan stimulere lokale og regionale aktører til at få øjnene op for, hvordan FTU- og innovationsstøtte kan integreres i den pågældende regions produktionsapparat. 6. Integration af FTU og innovation i den regionale økonomiske udvikling 6. 1. FTU og innovation — et fælles ansvar 6. 1. 1. Regionsudvalget kan tilslutte sig Kommissionens analyse, som viser, at lokale og regionale organer for at mindske kløften mellem EU’s regioner skal integrere FTU- og innovationspolitikken i den bredere lokale og regionale strategi for økonomisk udvikling. Grønbogen om innovation med dens handlingsplan og det europæiske fysiske og funktionelle udviklingsperspektiv (EFFU) har stor betydning for retnings- linjerne for strukturinterventioner på FTU- og innovationsom- rådet. Det ligger i strategien for strukturfondene, at forskellige politikområder skal integreres. Der er også behov for at kunne samordne forskellige politikområder på lokalt og regionalt niveau. 6. 1. 2. I EFFU-dokumentet (fra juni 1997) foreslås det 1) at der ydes strukturstøtte for at øge adgangen til informationste- knologi og bevidstgørelsen om udfordringer og eventuelle fordele ved informationssamfundet i regioner, hvor modellen endnu ikke er slået igennem 2) at der ydes strukturstøtte til opbygning af teknologicentre, etablering af bedre kontakter mellem højere læreanstalter, anvendt FTU, innovationscentre og erhvervslivet i regioner med et udviklingsefterslæb 3) at der ydes strukturstøtte for at nå op på en nedre grænse for adgang til højere uddannelse og forsknings- og innovationscentre i fjerntliggende eller tyndt befolkede områder og 4) at der som et element i en integreret udviklingsstrategi ydes strukturstøtte for at styrke grund- og erhvervsuddannelse i regioner, hvor uddannelsesniveauet er lavt. 6. 1. 3. Forhandlingerne om de nye strukturfonde skrider nu hastigt frem. Regionsudvalget finder det derfor vigtigt, at der finder en reel inddragelse af kommuner og regioner sted, således at FTU- og innovationsindsatsen kan integreres i strukturfondene i perioden 2000-2006. 7. Tre prioriteter 7. 1. Tilskyndelse til innovation 7. 1. 1. Regionsudvalget er enig i, at samhørighedspolitikken skal ændres for at mindske teknologi- og IT-kløften mellem EU’s regioner, at EU’s indsats — via forskellige informations- programmer — skal fokusere på efterspørgsel efter ny teknolo- gi og IT-løsninger, og at en total kvalitetsstyring på lokalt og regionalt plan skal fremmes. Der bør tilskyndes til samarbejde C 198/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 7. 1999 mellem forskningsinstitutter og SMV’er såvel som til bedre koordinering af støtte til etablering, konsolidering og opbyg- ning af virksomheder, og til udvikling af vigtige virksomheder i regionalt prioriterede FTU-klynger. Anvendelse af informa- tionsteknologi til gavn for lokalsamfundet, f. eks. til oplysning af offentligheden, uddannelsesformål og elektronisk handel, bør fremmes. Regionsudvalget gør opmærksom på, at op imod 8 000 små virksomheder vil have deltaget i det fjerde rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og de- monstration, når programperioden afsluttes i 1998. Mere end 60 % af disse virksomheder har aldrig tidligere deltaget i hverken Fællesskabets eller medlemsstaternes egne FTU- programmer på nationalt, regionalt eller lokalt niveau. 7. 2. Bedre netsamarbejde og industrielt samarbejde Regionsudvalget minder om, at samarbejde mellem 7. 2. 1. erhvervsliv og højere læreanstalter eksplicit nævnes i Sveriges lov om de højere læreanstalter som læreanstalternes »tredje op- gave«. Et sådant samarbejde i forskerparker mellem universite- ter og regionale klynger af iværksættervirksomheder spiller en meget vigtig rolle for den regionale produktionsstruktur. I forskerparker er forskere, iværksættere, finansieringseksperter og rådgivere tæt på hinanden i det daglige arbejde, hvilket er en vigtig forudsætning for skabelse af nye job i teknologi- og forskningsbaserede virksomheder. Formidling af gode erfarin- ger med samarbejde i forskerparker bør være en vigtig del af arbejdet inden for FTU og innovation i den nye strukturfond- speriode. 7. 2. 2. Med den stærke tilkendegivelse om støtte til finansie- ring af innovationsindsatser, som Det Europæiske Råd gav i Amsterdam og Luxembourg, stilles der ressourcer til rådighed for højteknologiske innovative virksomheder i 1998-1999 fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB), Den Europæiske Investeringsfond (EIF) og Fællesskabet. Regionsudvalget under- streger, at dette udgør et meget vigtigt supplement til foran- staltningerne under det fjerde rammeprogram for FTU. Re- gionsudvalget mener, at de regionale og lokale myndigheder bidrager til den økonomiske og sociale samhørighed gennem deres støtte til formidling af kendskabet til FTU og innovations- resultater på politikområder, der henhører under de regionale og lokale myndigheders kompetence (uddannelse, herunder erhvervsuddannelse, miljø, fysisk planlægning, lokalt udvik- lingsarbejde og SMV’er). Strukturfondene bør tilskynde til etablering af tværregionale og grænseoverskridende forbindel- ser mellem FTU og erhvervsliv med henblik på udveksling af information og formidling af viden på disse områder, der jo også er omfattet af »nøgleaktionerne« i det femte rammepro- gram for FTU. Netværket for »Innovation Relay Centres« bør få en geografisk spredning, der gør arbejdet blandt SMV’er mere effektivt. Også Fællesskabets netværk — teknologiformidlings- centre, euroinfomationscentre, erhvervsfremme- og innova- tionscentre — kan yde små virksomheder bistand. 7. 3. Forøgelse af de menneskelige muligheder Regionsudvalget ønsker at pege på behovet for, at 7. 3. 1. studerende, personer under forskeruddannelse og erfarne forskere får mulighed for at lave eksamensopgaver og komme i praktik i SMV’er. Dette bør være muligt, idet EU-initiativernes strukturinterventioner tilskynder til udveksling mellem FTU- instanser og højere læreanstalter i udviklede og mindre gunstigt stillede regioner. Tiltag af denne type bør kunne støttes med ressourcer fra Det Fælles Forskningscenter (FFC) ved hjælp af direkte foranstaltninger for SMV’er i mindre gunstigt stillede regioner. Små og mellemstore virksomheder kan drive forsk- ning og investere i videreuddannelse og kompetenceudvikling inden for rammerne af EØFG’er. I det fjerde rammeprograms programperiode har ca. 7. 3. 2. 6 500 forskere om året fået støtte til videreuddannelse gennem forskning, og yderligere ca. 5 600 forskere har hvert år via Marie Curie-stipendier (der finansieres via rammeprogrammet) fået adgang til Fællesskabets FTU-faciliteter. Regionsudvalget finder det meget vigtigt, at tilsvarende muligheder kan tilbydes virksomheder, personer under forskeruddannelse og forskere i mindre gunstigt stillede regioner via de nye strukturfondspro- grammer. Dette vil formentlig kunne medvirke til en styrkelse af bl. a. IT-udviklingen og skabe bedre integration mellem erhvervsuddannelsesinstitutioner og forskerparker under inno- vationsprocessen i de enkelte regioners vigtigste FTU-klynger. 8. Kommissionens konklusioner 8. 1. Regionsudvalget tilslutter sig de fire mål i Kommissio- nens meddelelse (pkt. 25) og betoner nærhedsprincippet. Eftersom størstedelen af de foreslåede tiltag skal iværksættes på lokalt og regionalt plan, er det desuden vigtigt, at kommuner og regioner får den tid og de muligheder, der er nødvendige for at kunne deltage i udarbejdelsen af de nye strukturfondspro- grammer for det pågældende område, inden næste programpe- riode indledes den 1 januar 2000. Efter Regionsudvalgets opfattelse skal internationalt 8. 2. samarbejde mellem forskerparker kunne støttes via struktur- fondene. Muligheden for oprettelse af regionale websteder om FTU-klynger med forskerparker, højere læreanstalter og virksomheder inden for rammerne af Cordis bør også forbedres og udvides. Desuden bør oplysninger om allerede etablerede netværk for fjernundervisning på universitets- og forskerud- dannelsesniveau kunne findes via Cordis. Det er imidlertid vigtigt at være opmærksom på, at fremtidens fjernundervisning hovedsagelig vil foregå via netmedier, og at anvendelse af computere vil muliggøre direkte kontakt mellem uddannelsens tilrettelægger og brugeren, når det passer brugeren bedst. Med den nuværende interaktivitet kan uddannelsesudbyderen befinde sig hvor som helst i verden. 9. Regionsudvalgets konklusioner 9. 1. Regionsudvalget er glad for, at Kommissionen i dialog med Regionsudvalget ønsker at udarbejde retningslinjer for 14. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 198/47 samhørighed, konkurrenceevne og FTU- og innovationspolitik til de nye strukturfondsprogrammer for perioden 2000-2006. Denne dialog viser, at de udfordringer og muligheder, der ligger i skabelsen af en fælles, samordnet ramme for samhørighed, konkurrenceevne, FTU og innovation er de samme muligheder og udfordringer, som man finder på lokalt og regionalt niveau. Regionsudvalget, der har beskæftiget sig indgående 9. 2. med den voksende teknologi- og IT-kløft mellem EU’s regioner, er enig med Kommissionen i, at det er nødvendigt at forbedre myndighedernes og de økonomiske aktørers evne til at udvikle strategiske rammer, som gør det muligt at integrere FTU og innovation i økonomisk aktivitet. Alle studier viser, at i en verden, der bliver mere og mere konkurrenceorienteret, er forskning, udvikling og innovation helt uomgængelige for den, der vil klare sig i den internationale konkurrence. Det grundlæggende forslag fra Kommissionen om en revision af samhørighedspolitikken hilses derfor velkommen af Regions- udvalget. 9. 3. Regionsudvalget støtter en reel styrkelse af FTU- og innovationspolitikkens regionale dimension som sådan. For at skabe de optimale indlæringsprocesser for regionale aktører i forbindelse med FTU og innovation bør muligheden for at inddrage Europas forskerparker i Fællesskabets FTU- og strukturfondsprogrammer efter Regionsudvalgets opfattelse udnyttes. Også forskerparksamarbejde med USA og Japan bør støttes. I mange lande udgør manglende samarbejde mellem statsligt finansierede forskningsinstitutioner og de højere lære- anstalter og virksomheder en flaskehals, der vil kunne afhjælpes med et mere omfattende forskerparksamarbejde. Forholdet mellem forskerverdenen og de små og mellemstore virksom- heder og industrier er yderst kompleks, og der må gøres en indsats for at skabe forenkling, hvis man skal opnå virkelige resultater ved hjælp af etablerede støttesystemer. På baggrund af et stærkt engagement i IT-udvikling og 9. 4. livslang uddannelse, der bl. a. er kommet til udtryk under arbejdet med EU’s grønbog om en ny tilrettelæggelse af arbejdet og medlemsstaternes nationale beskæftigelsesplaner, betoner Regionsudvalget behovet for en strukturel indsats, der gør det muligt for virksomheder og institutioner at afhjælpe de problemer, der opstår i forbindelse med tilpasning til en ny tilrettelæggelse af arbejdet. Bruxelles, den 11. marts 1999. 9. 5. Regionsudvalget understreger behovet for, at der udar- bejdes retningslinjer til fremme af innovative erhvervsuddan- nelsesprogrammer for SMV’er og uddannelsesinstitutioner, og mener, at opgaven med at evaluere innovationsprocesserne og videreformidle resultaterne til offentligheden skal være integreret i de regionale uddannelses- og erhvervsuddannelse- sprogrammer. 9. 6. For at mindske teknologi- og IT-kløften mellem udvik- lede og mindre gunstigt stillede regioner skal FTU- og innova- tionspolitikken kunne integreres i regionernes vigtigste FTU- klynger og produktionsstrukturer. Regionsudvalget mener således, at retningslinjerne for integration af FTU og innovation i de fremtidige strukturprogrammer skal udarbejdes med henblik på at konsolidere en »bottom-up«-metode, der tager særligt hensyn til SMV’ernes behov inden for de forskellige sektorer. Muligheden for koordinering mellem strukturfond- sinstrumenter og »nøgleaktioner« i det femte rammeprogram for FTU bør tydeliggøres i retningslinjerne, ligesom muligheden for, at folkevalgte lokale/regionale repræsentanter kan få sæde i nøgleaktionernes styringsgrupper, bør undersøges. Nogle regioner i EU gør en betydelig indsats for at udvikle et nyttigt og effektivt system, der skal lette adgangen til FTU-information og innovation for de berørte sektorer (forske- re, virksomheder, kommuner osv. ). Regionsudvalget mener, at disse bestræbelser bør evalueres positivt af EU-institutionerne, og at særlige støttetiltag berammes for de regioner, som kan påvise, at de gør en indsats på området med et mærkbart og effektivt resultat. 9. 7. Regionsudvalget vil gerne inddrages i udformningen af retningslinjerne for indarbejdelsen af FTU og innovation i samhørighedspolitikken og strukturfondsprogrammerne. Efter Regionsudvalgets opfattelse er det nødvendigt, at der på lokalt og regionalt niveau findes frem til nogle strukturer, der kan bevidstgøre forskere og virksomheder om fælles interesser og berøringspunkter, og at der indføres værktøjer, der specifikt tager sigte på at give virksomhederne en opfattelse af, hvilken interesse de kan have i den viden, forskerne kan tilbyde. Heri ligger nøglen til den udvikling, der vil gøre det muligt at øge samhørigheden i EU og styrke EU’s globale konkurrenceevne. Manfred DAMMEYER Formand for Regionsudvalget


title: Nõukogu direktiiv 1999/13/EÜ, 11. märts 1999, teatavates toimingutes ja seadeldistes orgaaniliste lahustite kasutamise tulemusena tekkivate lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste piiramise kohta

eurovoc_concepts:
air quality
environmental monitoring
industrial building
industrial pollution
organic chemical
paints and varnishes
prevention of pollution
solvent

formats: html pdf print

text: 118 ET Euroopa Liidu Teataja 31999L0013 29. 3. 1999 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 15/4. kd L 85/1 NÕUKOGU DIREKTIIV 1999/13/EÜ, 11. märts 1999, teatavates toimingutes ja seadeldistes orgaaniliste lahustite kasutamise tulemusena tekkivate lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste piiramise kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artik- li 130s lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) tehes otsuse asutamislepingu artikliga 189c ettenähtud korras (3) ning arvestades, et: (1) Euroopa Ühenduse keskkonnaalases tegevusprogrammis, mis on heaks kiidetud 22. novembril 1973, (4) 17. mail 1977, (5) 7. veebruaril 1983, (6) 19. oktoob- ril 1987 (7) ja 1. veebruaril 1993 (8) nõukogu ja nõukogus kokkutulnud liikmesriikide valitsuste esindajate poolt vas- tuvõetud resolutsioonidega, rõhutatakse õhusaaste ära- hoidmise ja vähendamise tähtsust; (2) (3) (4) (5) (1) EÜT C 99, 26. 3. 1997, lk 32. (2) EÜT C 287, 22. 9. 1997, lk 55. (3) Euroopa Parlamendi 14. jaanuari 1998. aasta arvamus (EÜT C 34, 2. 2. 1998, lk 75), nõukogu 16. juuni 1998. aasta ühine seisukoht Parlamendi lk 1) (EÜT C 248, 7. 8. 1998, 21. oktoobri 1998. aasta otsus (EÜT C 341, 9. 11. 1998, lk 70). Euroopa ja eelkõige 19. oktoobri 1987. aasta resolutsioonis rõhuta- takse, et rahva tervise ja keskkonnakaitse kõrge taseme tagamiseks tuleks ühenduse meetmetes keskenduda muu hulgas asjakohaste standardite rakendamisele; Euroopa Ühendus ja liikmesriigid on liitunud 1979. aasta piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni protokolliga, mis käsitleb lenduvate orgaaniliste ühendite heitkoguste kontrolli, eesmärgiga vähendada nende piiriülest levikut ja nendega kaasnevate sekundaarsete fotokeemiliste oksüdan- tide levikut ning kaitsta inimeste tervist ja keskkonda kah- juliku mõju eest; lenduvatest orgaanilistest ühenditest tingitud saaste ühes liikmesriigis mõjutab sageli teiste liikmesriikide õhku ja vett; vastavalt asutamislepingu artiklile 130r on vaja võtta meetmeid ühenduse tasandil; arvestades orgaaniliste lahustite omadusi, kaasnevad nende kasutamisega teatavate toimingute puhul ja seadeldistes orgaaniliste ühendite heitmed õhku, mis võivad olla kah- julikud rahva tervisele ja/või põhjustada fotokeemiliste oksüdantide kohalikku ja piiriülest teket troposfääri piiri- kihis, mis omakorda võivad kahjustada keskkonna ja majanduse seisukohalt olulisi loodusressursse ning teata- vatel kokkupuutetingimustel inimeste tervist; (4) EÜT C 112, 20. 12. 1973, lk 1. (5) EÜT C 139, 13. 6. 1977, lk 1. (6) EÜT C 46, 17. 2. 1983, lk 1. (7) EÜT C 328, 7. 12. 1987, lk 1. (8) EÜT C 138, 1. 2. 1993, lk 1. (6) troposfääri sagedase kõrge osoonikontsentratsiooni tõttu viimastel aastatel on hakatudulatuslikult muretsema selle mõju pärast rahva tervisele ja keskkonnale; (7) (8) 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 119 seetõttu on vaja ennetusmeetmeid, et kaitsta rahva tervist ja keskkonda orgaaniliste lahustite kasutamisega kaasneva- test eriti kahjulikest heitmetest tingitud tagajärgede eest ning tagada kodanikele õigus puhtale ja tervislikule kesk- konnale; (15) mõnedel juhtudel võivad liikmesriigid vabastada ettevõtjad heitkoguste piirväärtuste järgimisest, kui muude meetme- tega, näiteks vähese lahustisisaldusega või lahustivabade toodete või meetodite kasutamisega, on võimalik heitko- guseid samaväärselt vähendada; orgaaniliste ühendite heitkoguseid on mitmetes toimingu- tes ja seadeldistes võimalik vältida või vähendada, sest tõe- näoliselt vähem kahjulikud asendajad on kättesaadavad või muutuvad kättesaadavaks lähiaastatel; kui vajalikud asen- dajad puuduvad, tuleks võtta muid tehnilisi meetmeid, et vähendada heitmeid keskkonda niivõrd, kuivõrd see on majanduslikult ja tehniliselt otstarbekas; (9) rahva tervist kõige enam kahjustavate orgaaniliste lahus- tite kasutamist ja orgaaniliste ühendite heitkoguseid tuleks vähendada niivõrd, kuivõrd see on tehniliselt otstarbekas; (10) käesolevas direktiivis käsitletud seadeldised ja protsessid peaksid olema vähemalt registreeritud, kui ühenduse või siseriiklike õigusaktidega ei nõuta nende kasutusluba; (11) vajaduse korral tuleks olemasolevaid seadeldisi ja toimin- guid kohandada nii, et need asjakohase ajavahemiku möö- dudes vastaksid uutele seadeldistele ja toimingutele kehtes- tatud nõuetele; kõnealune ajavahemik peaks olema kooskõlas nõukogu 24. septembri 1996. aasta direktiivi 96/61/EÜ (saaste kompleksse vältimise ja kontrolli koh- ta) (1) järgimise ajakavaga; (16) asjakohasel viisil tuleks arvesse võtta heitkoguste piiramise meetmeid, mis on võetud enne käesoleva direktiivi jõustu- mist; (17) heitkoguste vähendamise alternatiivvõimalustega on või- malik saavutada käesoleva direktiivi eesmärke tõhusamalt kui ühtsete lubatud heitkoguste rakendamisega; seepärast võivad liikmesriigid vabastada olemasolevad seadeldised lubatud heitkoguste järgimise nõudest, kui neis rakenda- takse riiklikku kava, mille tulemusena kõnealuste toimin- gute ja seadeldiste tööga kaasnevad orgaaniliste ühendite heitkogused vähenevad käesoleva direktiivi rakendamise ajakava jooksul vähemalt niisama palju; (18) direktiivis 96/61/EÜ käsitletud ja riikliku kavaga hõlmatud olemasolevaid seadeldisi ei või mingil juhul vabastada kõnealuse direktiivi sätete, kaasa arvatud selle artikli 9 lõike 4 järgimisest; (19) paljudel juhtudel võidakse uutel ja olemasolevatel väikes- tel ja keskmise suurusega seadeldistel lubada järgida pisut leebemaid nõudeid, et säilitada nende konkurentsivõime; (12) olemasolevate seadeldiste oluliselt muudetavad osad pea- vad põhimõtteliselt vastama oluliselt muudetud seadmete suhtes kohaldatavatele uue seadeldise standarditele; (20) keemilises puhastuses on asjakohane kohaldada nullmää- ra, kui kindlaksmääratud eranditest ei tulene teisiti; (13) orgaanilisi lahusteid kasutatakse paljude eri liiki seadeldiste ja toimingute puhul, mistõttu lisaks põhinõuetele tuleks kindlaks määrata erinõuded, samuti nende seadeldiste suu- ruse ja toimingute ulatuse piirmäärad, mis peavad vastama käesolevale direktiivile; (14) seoses keskkonnakaitse kõrge tasemega tuleb teatavate orgaanilisi lahusteid kasutavate ühenduse seadeldiste ja toi- mingute puhul määrata parimate olemasolevate meetodite põhimõtte kohaselt kindlaks orgaaniliste ühendite heitko- gused ja asjakohased ekspluatatsioonitingimused ning neid järgida; (21) hindamaks selliste saasteainete massikontsentratsiooni või kogust, mille juhtimine keskkonda on lubatud, on vajalik heitmeseire, kaasa arvatud mõõtmismeetodite kohaldami- ne; (22) ettevõtjad peaksid vähendama orgaaniliste lahustite heit- koguseid, sh lenduvaid heitkoguseid, samuti orgaaniliste ühendite heitkoguseid; selle kontrollimisel on oluliseks vahendiks lahustikasutuskava; olenemata jagatavatest juhistest ei ole lahustikasutuskava niisugusel määral välja töötatud, et saaks kehtestada ühenduse metodoloogia; (1) EÜT L 257, 10. 10. 1996, lk 26. (23) liikmesriigid peavad nägema ette heitmepiirangute ületa- misel kohaldatava menetluse ja võetavad meetmed; ET Euroopa Liidu Teataja 15/4. kd 120 (24) komisjon ja liikmesriigid peavad tegema koostööd, et tagada käesoleva direktiivi elluviimist ja asendusainete väl- jatöötamist käsitleva teabe vahetus, — väikese seadeldise puhul nominaalmahu muutus, mille tagajärjel suureneb lenduvate orgaaniliste ühendite heide üle 25 %. Oluline muutus on ka selline muutus, mis pädeva asutuse arvates võib märkimisväärselt kahjustada inimeste tervist, — kõikide muude seadeldiste puhul nominaalmahu muutus, mille tagajärjel suureneb lenduvate orgaaniliste ühendite heide üle 10 %. Oluline muutus on ka selline muutus, mis pädeva asutuse arvates võib märkimisväärselt kahjustada inimeste tervist; 5. 6. pädev asutus — riigiorgan või asutus, kes liikmesriikide õigus- normide kohaselt vastutab käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmise eest; ettevõtja — füüsiline või juriidiline isik, kes töötab seadeldise- ga, kontrollib selle tööd või kellele on siseriiklike õigusaktide kohaselt antud määrav otsustusõigus seadeldise tehnilise toi- mimise suhtes; ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 Eesmärk ja reguleerimisala Käesoleva direktiivi eesmärk on vältida või vähendada lenduvate orgaaniliste ühendite keskkonda, peamiselt õhku juhtimisega kaasnevat otsest või kaudset mõju ning tõenäolist ohtu inimeste tervisele, nähes ette meetmed ja menetluse, mida rakendatakse I lisas määratletud toimingute suhtes, kui nende lahustikulu on suurem IIA lisas loetletud piirmääradest. Artikkel 2 Mõisted 7. kasutusluba — kirjalik otsus, millega pädev asutus annab loa kogu seadeldise või selle osa kasutamiseks; Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 1. 2. seadeldis — paikne tehniline üksus, kus teostatakse üht või mitut artiklis 1 määratletud toimingut ja muid kõnealuses kohas teostatavate toimingutega tehniliselt otseselt seotud toiminguid, mis võivad mõjutada heitkoguseid; olemasolev seadeldis — töötav seadeldis, enne käesoleva direk- tiivi jõustumist kehtivate õigusaktide kohaselt kasutusloa saa- nud või registreeritud seadeldis või seadeldis, mille kohta pädeva asutuse arvates tuleb esitada täieliku kasutusloa taot- lus, tingimusel et seadeldis käivitatakse hiljemalt ühe aasta möödumisel käesoleva direktiivi jõustumisest; 3. väike seadeldis — IIA lisa kirjetes 1, 3, 4, 5, 8, 10, 13, 16 või 17 nimetatud madalama piirmäära alla kuuluv seadeldis või IIA lisa muude toimingute jaoks ettenähtud seadeldis, mille aastane lahustikulu on vähem kui 10 tonni; 8. registreerimine — õigusaktiga määratletud menetlus, mille käi- gus ettevõtja vähemalt teatab pädevale asutusele oma soovist kasutada käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvat sea- deldist või toimingut; 9. heide — lenduvate orgaaniliste ühendite juhtimine seadeldi- sest keskkonda; 10. lenduvad heitkogused — kõigi väljuvates gaasides mittesisaldu- vate lenduvate orgaaniliste ühendite ja, kui IIA lisas ei ole sätestatud teisiti, siis ka mis tahes toodetes sisalduvate lahus- tite juhtimine õhku, maapinda ja vette. Need hõlmavad aken- de, uste, tuulutusavade ja muude analoogsete avauste kaudu väliskeskkonda juhitud püüdmatuid heitmeid; 11. väljuvad gaasid — lenduvate orgaaniliste ühendite või muude gaasilised lõppheitmed korstnatest või saastetõrjeseadmetest. Standardtingimustes väljendatakse mahuvoolu kiirust suh- tena m3/h; 4. oluline muutus — — direktiivi 96/61/EÜ reguleerimisalasse kuuluva seadeldise 12. koguheide — lenduvate heitkoguste ja väljuvates gaasides puhul käesolevas direktiivis esitatud määratlus, sisalduvate heitkoguste summa; 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 121 13. heitme piirväärtus — lenduvate orgaaniliste ühendite heitko- guste teatavates konkreetsetes parameetrites väljendatud mass, kontsentratsioon, protsent ja/või tase, arvutatuna stan- dardtingimustel N, mida ei või ühe või mitme ajavahemiku kestel ületada; preparaadid, mis sisaldavad nende nõuetekohaseks kasutami- seks vajalikke orgaanilisi lahusteid; 23. lakk — läbipaistev pinnakattevahend; 14. ained — looduses esinevad või tööstuslikult saadud tahked, vedelad või gaasilised keemilised elemendid ja nende ühen- did; 24. kulu — seadeldistes kalendriaasta või muu 12kuulise ajava- hemiku jooksul kasutatavate orgaaniliste lahustite üldine sise- ndkogus, välja arvatud korduvkasutatavad LOÜd; 15. preparaadid — kahest või enamast ainest koostatud segud ja lahused; 16. orgaaniline ühend — ühend, mis koosneb vähemalt süsinikust ja ühest või mitmest järgmisest elemendist: vesinik, halogee- nid, hapnik, väävel, fosfor, räni või lämmastik, välja arvatud süsinikoksiidid, anorgaanilised karbonaadid ja bikarbonaa- did; 17. lenduv orgaaniline ühend — (LOÜ) orgaaniline ühend aururõh- uga vähemalt 0,01 kPa temperatuuril 293,15 K või analoogse volatiilsusega konkreetsetes kasutamistingimustes. Käesoleva direktiivi tähenduses käsitletakse LOÜna kreosoodi fraktsioo- ni, mille aururõhk temperatuuril 293,15 K on suurem; 18. orgaaniline lahusti — LOÜ, mida kasutatakse üksi või koos muude ainetega toorainete, toodete või jäätmete lahustami- seks, puhastusvahendina saasteainete lahustamiseks, lahusti- na, dispergandina, viskoossuse või pindpinevuse regulaatori- na, plastifikaatorina või konservandina, ilma et toimuks keemilisi muutusi; 19. halogeenitud orgaaniline lahusti — orgaaniline lahusti, mille iga molekul sisaldab vähemalt ühe broomi, kloori, fluori või joodi aatomi; 20. pinnakattevahend — pealispinna kaunistamiseks, kaitsmiseks või muuks kasutusotstarbeliseks mõjutamiseks kasutatav pre- paraat, kaasa arvatud kõik orgaanilised lahustid ja preparaa- did, mis sisaldavad nende nõuetekohaseks kasutamiseks vaja- likke orgaanilisi lahusteid; 25. sisendkogus — orgaaniliste lahustite kogus ja nende kogus toi- mingutes kasutatavates preparaatides, kaasa arvatud seadel- dise sees ja väljaspool seda korduvkasutatavate lahustite kogus, mida arvestatakse iga kord toimingu teostamisel; 26. orgaaniliste lahustite korduvkasutamine — orgaaniliste lahustite korduvkasutamine seadeldises tehnilisel või äriotstarbel, kaasa arvatud kasutamine kütusena, kuid välja arvatud kor- duvkasutatava orgaanilise lahusti lõpphoiustamine jäätmete- na; 27. massivool — vabanenud LOÜde kogus väljendatuna massiühi- kuna tunni kohta; 28. nominaalmaht — ühe päeva jooksul seadeldises kasutatavate orgaaniliste lahustite sisendkoguse keskmine maksimum- mass seadeldise normaalkäituse ja ettenähtud võimsuse kor- ral; 29. normaalkäitus — kõik seadeldise või toimingu kasutusperioo- did, välja arvatud käivitamine, seiskamine ja seadme hoolda- mine; 30. ohjeldatud tingimused — seadeldise kasutustingimused, mille puhul vabanenud LOÜd kogutakse kokku ja juhitakse välja järk-järgult kas korstna või saastetõrjeseadme kaudu, mis- tõttu need ei ole täielikult lenduvad; 31. standardtingimused — temperatuur 273,15 K ja rõhk 101,3 kPa; 21. liim — toote eri osade ühendamiseks kasutatav preparaat, kaasa arvatud orgaanilised lahustid ja preparaadid, mis sisal- davad nende nõuetekohaseks kasutamiseks vajalikke orgaa- nilisi lahusteid; 32. 24 tunni keskmine — 24 tunnise normaalkäituse jooksul saa- dud kehtivate näitude matemaatiline keskmine; 22. trükivärv — trükinduses teksti või kujutiste pinnale kandmi- seks kasutatav preparaat, kaasa arvatud orgaanilised lahustid ja 33. käivitamine ja seiskamine — tegevused, mis on seotud toimin- gu, seadme või reservuaari käivitamise, seiskamise ja tühi- käigu sisse- või väljalülitamisega. Korrapäraselt vahelduvaid faase ei peeta käivitamiseks ega seiskamiseks. 122 ET Euroopa Liidu Teataja 15/4. kd Artikkel 3 2. Kõikide seadeldiste puhul tuleb järgida: Uute seadeldiste suhtes kehtivad kohustused Liikmesriigid võtavad vastu vajalikud meetmed, tagamaks et: a) kas heitme piirväärtusi väljuvates gaasides ja lenduvaid heit- koguseid või koguheitme piirväärtusi ja muid IIA lisas sätes- tatud nõudeid 1. kõik uued seadeldised vastaksid artiklitele 5, 8 ja 9; või 2. kõik direktiiviga 96/61/EÜ hõlmamata seadeldised registreeri- takse või need saavad enne töösserakendamist kasutusloa. b) IIB lisas esitatud vähendamiskava nõudeid. Artikkel 4 Olemasolevate seadeldiste suhtes kehtivad kohustused Ilma et see piiraks direktiivi 96/61/EÜ kohaldamist, võtavad liik- mesriigid vastu vajalikud meetmed, tagamaks et: 1. olemasolevad seadeldised vastaksid artiklitele 5, 8 ja 9 hilje- malt 31. oktoobriks 2007; 2. kõik olemasolevad seadeldised oleksid registreeritud või saa- nud kasutusloa hiljemalt 31. oktoobriks 2007; 3. kasutusloa saanud või registreeritud seadeldised, mille puhul kasutatakse IIB lisas esitatud vähendamiskava, teatavad sellest pädevale asutusele hiljemalt 31. oktoobriks 2005; 4. seadeldise puhul: — mida oluliselt muudetakse, — mis kuulub käesoleva direktiivi reguleerimisalasse esimest korda pärast olulist muutmist, käsitletakse seadeldise oluliselt muudetud osa kas uue seadel- disena või olemasoleva seadeldisena siis, kui terve seadeldise koguheide ei ületa kogust, mis pärineks seadeldisest, kui selle oluliselt muudetud osa käsitletaks uue seadeldisena. 3. a) Lenduvate heitkoguste piirväärtusena kohaldatakse liikmes- riikides seadeldistest lenduvaid heitkoguseid. Kui pädevale asutusele on rahuldaval viisil tõestatud, et mõne seadeldise puhul ei ole kõnealune piirväärtus tehniliselt ega majandus- likult otstarbekas, võib pädev asutus teha sellisele seadeldi- sele erandi, kui ei ole ette näha märkimisväärset ohtu ini- meste tervisele ega keskkonnale. Erandi tegemisel peab ettevõtja pädevale asutusele rahuldaval viisil tõendama, et kasutatakse parimat olemasolevat meetodit; b) ohjeldatud tingimustel teostamatud toimingud võib vabas- tada IIA lisas esitatud kontrollist, kui selline võimalus on selgesõnaliselt sätestatud kõnealuses lisas. Sel juhul tuleb kasutada IIB lisas esitatud vähendamiskava, kui pädevale asutusele ei ole rahuldaval viisil tõendatud, et kõnealune võimalus ei ole tehniliselt ega majanduslikult otstarbekas. Sel juhul peab ettevõtja pädevale asutusele rahuldaval viisil tõendama, et kasutatakse parimat olemasolevat meetodit. Liikmesriigid teatavad komisjonile punkte a ja b käsitlevast eran- dist kooskõlas artikliga 11. 4. Vähendamiskava mittekasutavate seadeldiste saastetõrjesead- med, mis paigaldatakse pärast käesoleva direktiivi jõustumist, pea- vad vastama IIA lisas esitatud nõuetele. 5. Seadeldiste puhul, millega teostatakse vähemalt kaht toimin- gut, mis kõik ületavad IIA lisas esitatud piirmäära: a) peab lõigetes 6, 7 ja 8 kindlaksmääratud ainete osas iga toi- ming eraldi vastama kõnealuste lõigete nõuetele; Artikkel 5 Nõuded b) kõikide muude ainete osas: i) peab iga toiming vastama lõike 2 nõuetele või 1. Tagamaks lõigete 2-12 järgimist, võtavad liikmesriigid asjako- hased meetmed, täpsustades loasaamise tingimusi või üldisi sidu- vaid eeskirju. ii) ei või koguheitmed ületada heitkoguseid, mis oleksid tek- kinud alapunkti i kohaldamisel. 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 123 6. Ained või preparaadid, mida nende LOÜ-sisalduse tõttu liigi- tatakse direktiivi 67/548/EMÜ (1) kohaselt kantserogeenideks, mutageenideks või reproduktsiooni mõjutavateks toksilise toi- mega aineteks ning mis kannavad või peavad kandma hoiatusväl- jendeid R45, R46, R49, R60 ja R61, asendatakse võimalikult kii- resti vähem kahjulike ainete ja preparaatidega, võttes arvesse olemasolevaid võimalusi ja artikli 7 lõikes 1 nimetatud juhiseid. 7. Lõikes 6 osutatud LOÜde väljajuhtimise korral, kui kõnealuses lõikes viidatud märgistuse aluseks võetavate ühendite massivoo- lude summa on vähemalt 10 g/h, on heitme piirväärtus 2 mg/Nm3. Heitme piirväärtus viitab üksikute ühendite masside summale. 8. Hoiatusväljendiga R40 tähistatud halogeenitud LOÜde välja- juhtimise korral, kui märgistuse R40 aluseks võetavate ühendite massivoolude summa on vähemalt 100 g/h, on heitme piirväär- tus 20 mg/Nm3. Heitme piirväärtus viitab üksikute ühendite mas- side summale. Kaitsmaks rahva tervist ja keskkonda, kontrollitakse lõigetes 6 ja 8 osutatud LOÜde väljajuhtimist analoogselt ohjeldatud tingimus- tel töötava seadeldise heitmetega niivõrd, kuivõrd see on tehnili- selt ja majanduslikult otstarbekas. 9. Selliste LOÜde väljajuhtimisel, mis pärast käesoleva direktiivi jõustumist kannavad või peavad kandma lõigetes 6 ja 8 nimeta- tud hoiatusväljendeid, tuleb võimalikult kiiresti hakata järgima vastavalt lõigetes 7 ja 8 osutatud heitme piirväärtusi. 10. Võetakse kõik asjakohased ettevaatusabinõud, et viia heitko- gused käivitamise ja seiskamise ajal miinimumini. 11. Olemasolevate saastetõrjeseadmetega töötavad seadeldised, mis järgivad järgmisi heitme piirväärtusi: — 50 mg C/Nm3 põletamisel, kuupäeva, kui terve seadeldise koguheide ei ületa tabelis esitatud nõuete täitmisega kaasnevaid heitkoguseid. 12. Vähendamiskava, lõike 11 kohaldamine ega artikkel 6 ei vabasta lõigetes 6, 7 ja 8 kindlaksmääratud aineid välja juhtivaid seadeldisi kõnealustes lõigetes sätestatud nõuete täitmisest. 13. Kui märgistust R40, R60 või R61 nõudvate ja käesoleva direktiivi kohaselt kontrollitavate ainete riski hinnatakse kooskõ- las nõukogu määruse (EMÜ) nr 793/93 (2) ja komisjoni määru- sega (EÜ) nr 1488/94 (3) või nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ja komisjoni direktiiviga 93/67/EMÜ, (4) tutvub komisjon riskiana- lüüsi järeldustega ja võtab vajalikud meetmed. Artikkel 6 Riiklikud kavad 1. Ilma et see piiraks direktiivi 96/61/EÜ kohaldamist, võivad liikmesriigid kindlaks määrata ja ellu viia riiklikud kavad, mille eesmärk on vähendada heitkoguseid, mida põhjustavad artikliga 1 hõlmatud toimingud ja tööstusseadeldised, välja arvatud IIA lisas loetletud toimingud 4 ja 11. Riikliku kavaga ei või käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta ühtki muud toimingut. Kõnealuste kavade tulemusena vähenevad käesoleva direktiiviga hõlmatud olemasolevate seadeldiste LOÜde aastased heitkogused vähemalt sama palju ja sama ajavahemiku jooksul, kui riikliku kava kehtivusaja jooksul oleks saavutatud artikli 5 lõigetes 2 ja 3 ning II lisas sätestatud heitme piirväärtuste kohaldamisega. Riik- lik kava, mida vajaduse korral ajakohastatakse, esitatakse komis- jonile uuesti iga kolme aasta järel. Riiklikke kavasid kindlaks määravas ja ellu viivas liikmesriigis või- dakse vabastada olemasolevad seadeldised artikli 5 lõigetes 2 ja 3 ning II lisas sätestatud heitme piirväärtuste rakendamisest. Mingil juhul ei või riikliku kavaga vabastada olemasolevat seadeldist direktiivi 96/61/EÜ sätete kohaldamisest. — 150 mg C/Nm3 kõikide muude saastetõrjeseadmete korral, vabastatakse IIA lisa tabelis esitatud väljuvate gaaside heitme piir- väärtuste järgimisest 12 aasta jooksul pärast artiklis 15 osutatud 2. Riiklik kava sisaldab lõikes 1 kindlaksmääratud eesmärgi saa- vutamise tagamiseks võetud või võetavate meetmete loetelu. See hõlmab ka vähendamise kohustuslikke vahe-eesmärke, mille põh- jal hinnatakse eesmärgi saavutamiseks tehtud edusamme. See on (1) EÜT 196, 16. 8. 1967, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 98/98/EÜ (EÜT L 355, 30. 12. 1998, lk 1). (2) EÜT L 84, 5. 4. 1993, lk 1. (3) EÜT L 161, 29. 6. 1994, lk 3. (4) EÜT L 227, 8. 9. 1993, lk 9. 124 ET Euroopa Liidu Teataja 15/4. kd kooskõlas asjaomaste ühenduse õigusaktidega, sealhulgas käes- oleva direktiivi vastavate sätetega, ning koosneb järgmistest osa- dest: Artikkel 7 Asendamine — kavaga hõlmatud toimingu või toimingute kindlaksmäärami- ne, 1. Komisjon tagab orgaaniliste ainete ja nende potentsiaalsete asendajate kasutamist käsitleva teabe vahetuse liikmesriikide ning asjaomaste toimingute vahel. Teave käsitleb: — kõnealuste toimingutega saavutatav heitkoguste vähenemine, mis on võrdne lõikes 1 kindlaksmääratud heitme piirväärtuste kohaldamisel saavutatava vähenemisega, — kasutamiskõlblikkust, — kavaga hõlmatud seadeldiste arv ja nende koguheide ning iga le, toimingu koguheide. — võimalikku mõju inimeste tervisele ja eelkõige töökeskkonna- — võimalikku mõju keskkonnale, Kava hõlmab ka nõuete täitmiseks kasutatavate vahendite täie- likku kirjeldust, tõendeid kõnealuste vahendite täidetavuse kohta ja üksikasjalikke andmeid selle kohta, kuidas kava järgimist tõen- datakse. — majanduslike tagajärgi, eelkõige muude olemasolevate võima- lustega seotud kulusid ja tulusid, 3. Liikmesriik esitab kava komisjonile. Kavale tuleb lisada lõikes 1 esitatud eesmärgi saavutamise kontrollimiseks vajalikud täienda- vad dokumendid, kaasa arvatud komisjoni eritaotluse alusel esi- tatavad dokumendid. Oluliselt muudetavad olemasolevad seadel- dised jäävad riikliku kava reguleerimisalasse, kui need kuulusid sinna enne kõnealust olulist muutmist. 4. Liikmesriik määrab riigiasutuse lõikega 3 ettenähtud teabe kogumiseks ja hindamiseks ning riikliku kava elluviimiseks. 5. a) Komisjon teatab artiklis 13 osutatud komiteele riiklike kavade hindamiskriteeriumid hiljemalt ühe aasta möödu- misel käesoleva direktiivi jõustumisest. b) Kui komisjon ei ole liikmesriigi kava, taasesitatud kava või artikli 11 kohaselt esitatud arenguaruannete põhjal kindel kava eesmärkide saavutamises ettenähtud ajavahemiku jooksul, esitab ta liikmesriigile ja artiklis 13 osutatud komi- teele oma arvamuse ning põhjendab seda. Seda tehakse kuue kuu jooksul pärast kava või aruande saamist. Liikmes- riik teatab komisjonile ja komiteele kolme kuu jooksul ees- märkide saavutamiseks võetavatest parandusmeetmetest. et anda juhiseid õhku, vett, pinnast, ökosüsteeme ja inimeste ter- vist kõige vähem mõjutavate ainete ja meetodite kasutamise koh- ta. Pärast teabevahetust avaldab komisjon juhised kõikide toimin- gute kohta. 2. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 osutatud juhiseid arvestatakse kasutusloa andmisel ja üldiste siduvate eeskirjade sõnastamisel. Artikkel 8 Järelevalve 1. Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiiviga hõlmatud sea- deldise ettevõtjale kohustuse esitada pädevale asutusele üks kord aastas või nõudmise korral andmed, mis võimaldavad pädeval asutusel kontrollida käesoleva direktiivi järgimist. 2. Liikmesriigid tagavad, et väljumisavasid, mille külge on kinni- tatud saastetõrjeseadmed ning mille lõpp-punkti kaudu väljub orgaanilist süsinikku kokku keskmiselt üle 10 kg/h, kontrollitakse pidevalt nõuete täitmise suhtes. 6. Kui komisjon otsustab kuue kuu jooksul pärast parandusmeet- metest teatamist, et need ei ole piisavad kava eesmärkide saavu- tamiseks ettenähtud ajavahemiku jooksul, on liikmesriik kohus- tatud olemasolevate seadeldiste puhul täitma artikli 5 lõigetes 2 ja 3 ning II lisas esitatud nõudeid käesolevas direktiivis kindlaksmää- ratud tähtaja jooksul. Komisjon teavitab oma otsusest artiklis 13 osutatud komiteed. 3. Muudel juhtudel tagavad liikmesriigid pidevate või perioodi- liste mõõtmiste korraldamise. Perioodiliste mõõtmiste korral võe- takse iga mõõtmise käigus vähemalt kolm näitu. 4. Mõõtmisi ei ole tarvis teha, kui torusuudmele kinnitatud saas- tetõrjeseadmed ei pea olema vastavuses käesoleva direktiiviga. 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 125 5. Komisjon organiseerib liikmesriikides lahustikasutuskavasid käsitleva teabe vahetuse käesoleva direktiivi rakendamisega seo- tud andmete alusel kolme aasta jooksul pärast artiklis 15 osuta- tud kuupäeva. Artikkel 10 Nõuete täitmatajätmine Artikkel 9 Liikmesriigid võtavad asjakohased meetmed tagamaks, et käes- oleva direktiivi nõuete rikkumise korral: Heitme piirväärtuste järgimine a) teavitab ettevõtja sellest pädevat asutust ja võtab vajalikud meetmed nõuete täitmise võimalikult kiireks taastamiseks; 1. Pädevale asutusele tõendatakse järgmiste nõuete järgimist: — väljuvate gaaside heitme piirväärtused, lenduvad heitkogused ja koguheitme piirväärtused, b) kui nõuete täitmatajätmine ohustab otseselt inimeste tervist ning niikaua, kuni nõuete täitmine ei ole taastatud punktis a sätestatud tingimuste kohaselt, toiming peatatakse. — IIB lisa vähendamiskava nõuded, Artikkel 11 — artikli 5 lõike 3 sätted. Teabesüsteemid ja aruandlus III lisas on esitatud lahustikasutuskava käsitlevad juhised, mille alusel on võimalik tõendada kõnealuste parameetrite järgimist. Väljuva gaasi mahtu võib gaasi jahutamise või lahjendamise ots- tarbel suurendada, kui see on tehniliselt õigustatud, kuid seda ei arvestata väljuvas gaasis sisalduva saasteaine massikontsentrat- siooni määramisel. 2. Pärast olulist muutmist kontrollitakse nõuete järgimist uuesti. 3. Pidevate mõõtmiste korral loetakse heitme piirväärtusega seo- tud nõuded täidetuks järgmistel tingimustel: a) 24 tunnise normaalkäituse jooksul ei ületa keskmine tulemus heitme piirväärtust; b) tunni keskmine ei ületa heitme piirväärtust rohkem kui 1,5 korda. 4. Korrapäraste mõõtmiste korral loetakse heitme piirväärtusega seotud nõuded täidetuks, kui ühe seire jooksul: a) kõikide näitude keskmine ei ületa heitme piirväärtust; b) tunni keskmine ei ületa heitme piirväärtust rohkem kui 1,5 korda. 5. Artikli 5 lõigete 7 ja 8 sätete järgimist kontrollitakse asja- omaste lenduvate orgaaniliste ühendite massikontsentratsioonide summa alusel. Kõikidel muudel juhtudel kontrollitakse nõuete täitmist väljajuhitud orgaanilise süsiniku kogumassi alusel, kui IIA lisas ei ole sätestatud teisiti. 1. Liikmesriigid saadavad iga kolme aasta järel komisjonile käes- oleva direktiivi rakendamist käsitleva teabe aruande vormis. Aru- anne esitatakse kas küsimustiku või vormi alusel, mille komisjon koostab direktiivi 91/692/EMÜ (1) artiklis 6 ettenähtud korras. Küsimustik või vorm saadetakse liikmesriikidele kuus kuud enne aruandes käsitletava ajavahemiku algust. Aruanne esitatakse komisjonile üheksa kuu jooksul pärast selles käsitletud kolmeaas- tase ajavahemiku lõppu. Liikmesriigid avaldavad esitatud aruan- ded kohe pärast komisjonile üleandmist, kui direktiivi 90/313/EMÜ (2) artikli 3 lõigetes 2 ja 3 sätestatud piirangutest ei tulene teisiti. Esimeses aruandes käsitletakse artiklis 15 osutatud kuupäevast algavat kolmeaastast ajavahemikku. 2. Lõike 1 kohaselt esitatud teave sisaldab piisaval määral esin- davaid andmeid, et tõendada artikli 5 ja vastavalt vajadusele artik- li 6 nõuete täitmist. 3. Hiljemalt viie aasta möödumisel esimeste aruannete saamisest koostab komisjon liikmesriikide esitatud andmete alusel aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta. Komisjon esitab kõne- aluse aruande, millele on vajaduse korral lisatud ettepanekud, Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Artikkel 12 Avalik juurdepääs teabele 1. Ilma et see piiraks direktiivi 90/313/EMÜ kohaldamist, võta- vad liikmesriigid vajalikud meetmed selleks, et vähemalt uusi (1) EÜT L 377, 31. 12. 1991, lk 48. (2) EÜT L 158, 23. 6. 1990, lk 56. 126 ET Euroopa Liidu Teataja 15/4. kd seadeldisi või nende seadeldiste direktiivi 96/61/EÜ kohaselt luba vajavate olulisi muutmisi käsitlevad kasutusloataotlused oleksid avalikkusele kättesaadavad sobiva ajavahemiku jooksul, et avalik- kus saaks oma arvamust avaldada enne pädeva asutuse otsust. Ilma et see piiraks direktiivi 96/61/EÜ kohaldamist, puudub kohustus teavet avalikkuse jaoks kohandada. Pädeva asutuse otsus, sealhulgas vähemalt kasutusloa koopia, ja kõik hilisemad ajakohastamised tehakse samuti avalikkusele kät- tesaadavaks. Seadeldise suhtes kohaldatavad üldised siduvad eeskirjad ning registreeritud ja kasutusloa saanud toimingute loetelu tehakse ava- likkusele kättesaadavaks. 2. Artiklites 8 ja 9 osutatud ning kasutusloa- ja registreerimistin- gimuste kohaselt nõutud heitmeseire tulemused, mis on pädeva asutuse valduses, tuleb samuti teha avalikkusele kättesaadavaks. 3. Lõikeid 1 ja 2 kohaldatakse, kui direktiivi 90/313/EMÜ artik- li 3 lõigetes 2 ja 3 sätestatud piirangutest, mis käsitlevad ameti- võimude andmeesitamisest keeldumise põhjusi, kaasa arvatud tööstus- ja ärialast konfidentsiaalsust, ei tulene teisiti. Artikkel 13 Komitee Artikkel 14 Sanktsioonid direktiivile käesolevale vastuvõetud Liikmesriigid määravad kindlaks sanktsioonid, mida rakendatakse siseriiklike vastavalt õigusnormide rikkumise korral, ning võtavad kõik nende meetmed. õigusnormide tõhusad, Kindlaksmääratud proportsionaalsed teatavad hoiatavad. komisjonile kõnealustest sätetest hiljemalt artiklis 15 nimetatud kuupäevaks ja nende edasistest muudatustest niipea kui võimalik. rakendamiseks sanktsioonid ja olema Liikmesriigid vajalikud peavad Artikkel 15 Ülevõtmine 1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajali- kud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 2001. aasta 1. aprilliks. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nen- desse meetmetesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate siseriiklike põhiliste õigusnormide teksti. Artikkel 16 Jõustumine Komisjoni abistab nõuandekomitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja. Direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval. Võetavate meetmete eelnõu esitab komiteele komisjoni esindaja. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse, vajaduse korral hääletades. Artikkel 17 Adressaadid Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Arvamus protokollitakse; lisaks sellele on igal liikmesriigil õigus taotleda oma seisukoha protokollimist. Brüssel, 11. märts 1999 Komisjon võtab komitee esitatud arvamust arvesse täiel määral. Komisjon informeerib komiteed, mil viisil komitee arvamust on arvestatud. Nõukogu nimel eesistuja J. TRITTIN 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 127 I LISA REGULEERIMISALA Käesolev lisa sisaldab artiklis 1 osutatud toiminguliike. Kui käesolevas lisas nimetatud toimingute puhul ületatakse IIA lisas loetletud piirmäärad, kuuluvad need käesoleva direktiivi reguleerimisalasse. Kõikidel juhtudel hõlmab toiming seadme puhastamist, kuid mitte toodete puhastamist, kui ei ole sätestatud teisiti. Liimkatmine — Toiming, mille käigus kantakse liim pinnale, välja arvatud trükindusega seotud liimkatmine ja lamineerimine. Pindade katmine — Toimingud, mille käigus kantakse järgmistele pindadele üks või mitu pidevat pinnakattekihti: — järgmistele sõidukitele: — direktiivi 70/156/EMÜ (1) kohaselt sõidukikategooriasse M1 kuuluvad uued autod ja kategooriasse N1 kuuluvad sõidukid, kui neid värvitakse sama seadeldisega nagu kategooriasse M1 kuuluvaid sõidukeid, — veoautokabiinid, mis on määratletud juhi majutuskohana, samuti direktiivi 70/156/EMÜ kohaselt kategooriatesse N2 ja N3 kuuluvate sõidukite tehnilise varustuse juurde lahutamatu osana kuuluv kate, — direktiivi 70/156/EMÜ kohaselt sõidukikategooriatesse N1, N2 ja N3 kuuluvad paki- ja veoautod, välja arvatud veoautokabiinid, — direktiivi 70/156/EMÜ kohaselt sõidukikategooriatesse M2 ja M3 kuuluvad bussid, — direktiivi 70/156/EMÜ kohaselt kategooriatesse O1, O2, O3 ja O4 kuuluvad järelhaagised, — metall- ja plastikpinnad, kaasa arvatud lennukite, laevade, rongide jne pinnad, — puitpinnad, — tekstiil-, kanga-, kile- ja paberpinnad, — nahk. Toiming ei hõlma aluspinna katmist metallidega elektroforeesi- ja keemilisel pihustusmeetodil. Kui pinna katmise käigus trükitakse kõnealusele kaubaartiklile mis tahes meetodil, käsitletakse trükkimisfaasi pinnakatmise ühe osana. See ei hõlma iseseisva toiminguna teostatavat trükkimist, kuid seda võidakse pidada käesoleva direktiivi alla kuuluvaks, kui trükitoiming kuulub selle reguleerimisalasse. Rullmaterjali kattekihiga katmine — Toimingud, mille käigus rullides teras, roostevaba teras, kaetud teras, vasesulamid või alumiiniumribad kaetakse pideva protsessi käigus kile või laminaatkattega. Keemiline puhastus — Tööstuslikud või kaubanduslikud toimingud, mille käigus kasutatakse LOÜsid rõivaste, mööbli ja muude analoogsete tarbekaupade puhastusseadmetes, välja arvatud plekkide käsitsi eemaldamine tekstiili- ja rõivatööstuses. (1) EÜT L 42, 23. 2. 1970, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 97/27/EÜ (EÜT L 233, 25. 8. 1997, lk 1). 128 ET Euroopa Liidu Teataja 15/4. kd Jalatsite valmistamine — Täielike jalatsite ja nende osade valmistamiseks ettenähtud toimingud. Pinnakattevahendite, lakkide, trükivärvide ja liimide valmistamine — Eespool nimetatud lõpptoodete valmistamine, mille käigus segatakse pigmendid, vaigud ja liimmaterjalid orgaanilise lahusti või muu kandeainega, kaasa arvatud dispersiooni ja eeldispersiooni, viskoossuse ja värvivarjundi reguleerimise ning lõpptoote pakkimisega seotud toimingud, ning vahesaaduste valmistamine, kui see toimub kõnealuste toodete valmistamisega ühes ja samas kohas. Farmaatsiatoodete valmistamine — Farmaatsiatoodete keemiline sünteesimine, fermenteerimine, ekstraheerimine, formuleerimine ja viimistlemine ning vahesaaduste valmistamine, kui see toimub eespool nimetatud toodete valmistamisega ühes ja samas kohas. Trükkimine — Teksti ja/või kujutiste reprodutseerimine, mille käigus kantakse trükivärv trükivormiga pinnale. See hõlmab asjaomaseid lakkimis-, pinnakatmis- ja lamineerimismeetodeid. Direktiivi kohaldatakse siiski ainult järgmiste alaprotsesside suhtes: — fleksograafia —trükitehnika, mille käigus kasutatakse kummist või elastsest fotopolümeerist trükivormi, kus trükitavad alad on trükkimata jäetavatest aladest ülevalpool, ning aurustumise teel kuivavaid vedelaid trükivärve, — kuivatiga rullofsettrükk —rotatsioontrükitehnika, mille käigus kasutatakse trükivormi, kus trükitavad ja trükkimata jäetavad alad on ühel ja samal tasapinnal, kusjuures rotatsioon tähendab seda, et trükitav materjal söödetakse masinasse rullilt, mitte eraldi lehtedena. Trükkimata jäetav ala muudetakse vett imavaks, mistõttu trükivärv sellele peale ei hakka. Trükitavat ala töödeldakse nii, et see võtaks trükivärvi külge ja kannaks selle trükitavale pinnale. Aurustumine toimub ahjus, kus trükitud materjali õhuga kuumutatakse, — trükkimisega seotud lamineerimine —kahe või enama elastse materjali ühendamine laminaadi saamiseks, — väljaannete trükkimiseks kasutatav rotatsioonsügavtrükk —ajakirjade, brošüüride, kataloogide ja muude analoogsete toodete paberi trükkimiseks kasutatav rotatsioonsügavtrükitehnika, mille käigus kasutatakse tolueenil põhinevaid trükivärve, — rotatsioonsügavtrükk —trükitehnika, mille käigus kasutatakse silindrikujulist trükivormi, kus trükitav ala on trükkimata jäetavast alast allpool, ning aurustumise teel kuivavaid vedelaid trükivärve. Süvendid täidetakse trükivärviga ja ülejääk pühitakse trükkimata jäetavalt alalt ära, enne kui trükitav pind puutub kokku silindriga ja tõstab trükivärvi süvenditest välja, — rotatsioonsiidtrükk —rotatsioontrükitehnika, mille käigus trükivärv surutakse trükitavale pinnale läbi poorse trükivormi, kus trükitav ala on lahti ja trükkimata jäetav ala kaetud, ning milleks kasutatakse ainult aurustumise teel kuivavaid vedelaid trükivärve. Rotatsioon tähendab seda, et trükitav materjal söödetakse masinasse rullilt, mitte eraldi lehtedena, — lakkimine —toiming, mille käigus kantakse pakkematerjali hilisemaks sulgemiseks vajalik lakk või liimkate elastsele materjalile. Kummikonversioon — Toimingud, mille käigus segatakse, jahvatatakse, tihendatakse, kalandreeritakse, pressitakse ja vulkaniseeritakse looduslikku või sünteeskautšukit, samuti looduslikust või sünteeskautšukist valmistoote saamiseks vajalikud lisatoimingud. Pindade puhastamine — Toimingud, välja arvatud keemiline puhastus, mille käigus kasutatakse orgaanilisi lahusteid materjali pealispinnalt saasteainete eemaldamiseks, kaasa arvatud rasvaärastus. Enne või pärast muid toiminguid mitmes etapis 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 129 teostatavat puhastamist käsitletakse ühe pinnapuhastustoiminguna. Toiming ei hõlma seadmete puhastamist, kuid hõlmab tootepindade puhastamist. Taimeõli ja loomarasva ekstraheerimine ning taimeõli rafineerimine — Toimingud, mille käigus ekstraheeritakse seemnetest ja muudest taimse päritoluga ainetest taimeõli, töödeldakse kuivjääki loomasööda valmistamiseks ning puhastatakse seemnetest, taimse ja/või loomse päritoluga ainetest saadud rasvu ja taimeõlisid. Sõidukite taasviimistlus — Tööstuslik või kaubanduslik pinnakatmine ja sellega seotud rasvaärastus, mille käigus teostatakse järgmisi toiminguid: — direktiivis 70/156/EMÜ määratletud maanteesõidukite või nende osade pindade katmine, mida teostatakse sõiduki remontimise, restaureerimise või kaunistamise käigus väljaspool tööstusettevõtet, — direktiivis 70/156/EMÜ määratletud maanteesõidukite või nende osade katmine viimistlusmaterjalidega, kui see toimub väljaspool algset tootmisliini, — järelhaagiste, sealhulgas poolhaagiste (O kategooria) pindade katmine. Mähistraadi katmine — Toimingud, mille käigus kaetakse transformaatorite, mootorite ja muude seadmete rullide mähkimiseks kasutatavate metallist elektrijuhtide pind. Puidu immutamine — Puidu säilimist parandavad toimingud. Puidu ja plastmassi lamineerimine — Puidu ja/või plastmassi ühendamine lamineeritud toodete valmistamiseks. 130 ET Euroopa Liidu Teataja 15/4. kd *IIA LISA I. PIIRMÄÄRAD JA HEITKOGUSTE KONTROLLIMINE Toiming (lahustikulu aastane alammäär tonnides) Piirmäär (lahustikulu aastane alam- määr tonnides) Heitme piir- väärtused välju- vates gaasides (mg C/Nm3) Lenduvad heitkogused (lahustikulu protsenti- des) Koguheitme piirväärtu- sed Uus sea- deldis Olemas- olev sea- deldis Uus sea- deldis Olemas- olev sea- deldis Erisätted 1 Kuivatiga rullofsettrükk (> 15) 15 – 25 > 25 100 20 30 (1) 30 (1) (1) Valmistootes sisalduvat lahustijääki ei käsitleta len- duvate heitkoguste osana. Väljaannete trükkimiseks kasu- tatav rotatsioonsügavtrükk (> 25) 75 10 15 2 3 rotatsioonsügavtrükk, Muu fleksograafia, rotatsioonsiid- trükk, lamineerimis- või lakki- misühikud (> 15) rotatsioon- siidtrükk tekstiilile/papile (> 30) 15 – 25 > 25 > 30 (2) 100 100 100 4 Pindade puhastamine (3) (> 1) 1 – 5 > 5 20 (4) 20 (4) 25 20 20 15 10 5 Muu pindade puhastamine (> 2) 2 – 10 > 10 75 (5) 75 (5) 20 (5) 15 (5) 6 Sõidukite (< 15) ja taasviimistlus pindade katmine > 0,5 50 (6) 25 (2) Alammäär tekstiilile või papile rotatsioonsiidtrüki- tehnikas trükkimisel. (3) Kasutatakse artikli 5 lõige- tes 6 ja 8 kindlaksmääratud ühendeid. (4) Piirväärtus osutab ühendite massile mg/Nm3, mitte süsi- niku koguhulgale. (5) Seadeldised, mille kohta pädevale asutusele on tõen- datud, et orgaanilise lahusti sisaldus kõikides kasutatava- tes puhastusvahendites ei ületa 30 % nende massist, vabastatakse kõnealuste piir- väärtuste kohaldamisest. (6) Vastavust artikli 9 lõikega 3 tuleb tõestada keskmiselt 15 minutit kestvate mõõt- miste alusel. 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 131 Toiming (lahustikulu aastane alammäär tonnides) Piirmäär (lahustikulu aastane alam- määr tonnides) Heitme piir- väärtused välju- vates gaasides (mg C/Nm3) Lenduvad heitkogused (lahustikulu protsenti- des) Koguheitme piirväärtu- sed Uus sea- deldis Olemas- olev sea- deldis Uus sea- deldis Olemas- olev sea- deldis Erisätted 7 8 Rullmaterjali kattekihiga kat- mine (> 25) 50 (1) 5 10 Muude pindade, sh metall-, plastmass-, tekstiil-, (6) kile- ja paberpindade katmine (> 5) 5 – 15 > 15 100 (2) (5) 25 (5) 50/75 (3) (4) (5) 20 (5) (1) Seadeldiste puhul, mis töö- tavad lahustite korduvkasu- tamist võimaldaval meetodil, on heitme piirväärtus 150. (2) Heitme piirväärtust kohalda- takse ohjeldatud tingimustel toimuva pinna katmise ja kuivamise suhtes. (3) Esimest heitme piirväärtust kohaldatakse kuivamise, teist pinna katmise suhtes. (4) Tekstiilpindade katmise sea- deldiste puhul, mis töötavad lahustite taaskasutamist või- maldaval meetodil, on heitme piirväärtus pinna katmisel ja kuivamisel kokku 150. (5) Pindade katmise toimingud, mida ei ole võimalik teos- tada ohjeldatud tingimustel (nt laeva ehitamine, lennuki värvimine), võib vabastada kõnealuste piirväärtuste kohaldamisest artikli 5 lõike 3 punkti b kohaselt. (6) Tekstiilile tehtav rotatsioon- siidtrükk kuulub toimingu nr 3 alla. 9 Mähistraadi katmine (> 5) 10 g/kg (7) 5 g/kg (8) (7) Kohaldatakse seadeldiste suhtes, kus traadi keskmine läbimõõt on ≤ 0,1 mm. (8) Kohaldatakse kõikide muude seadeldiste suhtes. 10 Puitpindade katmine (> 15) 15 – 25 > 25 100 (9) 50/75 (10) 25 20 (9) Heitme piirväärtust kohalda- takse ohjeldatud tingimustel toimuva pinna katmise ja kuivamise suhtes. (10) Esimest piirväärtust kohal- datakse kuivamise ja teist pinna katmise suhtes. 132 ET Euroopa Liidu Teataja 15/4. kd Toiming (lahustikulu aastane alammäär tonnides) Piirmäär (lahustikulu aastane alam- määr tonnides) Heitme piir- väärtused välju- vates gaasides (mg C/Nm3) Lenduvad heitkogused (lahustikulu protsenti- des) Koguheitme piirväärtu- sed Uus sea- deldis Olemas- olev sea- deldis Uus sea- deldis Olemas- olev sea- deldis Erisätted 11 Keemiline puhastus 20 g/kg (1) (2) (3) (1) Väljendatakse vabanenud lahusti massina puhastatud ja kuivatatud toote kilo- grammi kohta. (2) Käesoleva lahtri suhtes ei kohaldata artikli 5 lõikes 8 sätestatud heitme piirväär- tust. (3) Järgmist erandit kohaldatakse ainult Kreekas: koguheitme piirväärtust ei kohaldata 12 aasta jooksul pärast käes- jõustumist oleva direktiivi seadeldiste suhtes, mis asu- vad äärealadel ja/või saartel, kus elab kuni 2 000 alalist elanikku ning kus nüüdisaeg- sed tehnoloogiaseadmed ei ole majanduslikult otstarbe- kad. 12 Puidu immutamine (> 25) 100 (4) 45 11 kg/m3 (4) Ei kohaldata kreosoodiga immutamise suhtes. 13 Naha katmine (> 10) 10 – 25 > 25 (> 10) (5) 85 g/m2 75 g/m2 150 g/m2 Heitme piirväärtusi väljendatakse vabanenud lahusti grammides valmistatud toote ühe m2 kohta. (5) Naha katmine sisustuses ja eelkõige pisitarbekaupadena kasutatavate nahkesemete puhul, nt kottide, rihmade, rahakottide jne puhul. 14 Jalatsite valmistamine (> 5) 25 g paari kohta Koguheitme piirväärtusi väljen- datakse vabanenud lahusti gram- mides ühe paari valmisjalatsite kohta. 15 Puidu ja plastmassi lamineeri- mine (> 5) 30 g/m2 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 133 Toiming (lahustikulu aastane alammäär tonnides) Piirmäär (lahustikulu aastane alam- määr tonnides) Heitme piir- väärtused välju- vates gaasides (mg C/Nm3) Lenduvad heitkogused (lahustikulu protsenti- des) Koguheitme piirväärtu- sed Uus sea- deldis Olemas- olev sea- deldis Uus sea- deldis Olemas- olev sea- deldis Erisätted 16 Liimkatmine (> 5) 5 – 15 > 15 50 (1) 50 (1) 25 20 (1) Kui kasutatakse lahusti kor- duvkasutamist võimaldavaid meetodeid, on heitme piir- väärtus väljuvates gaasides 150. 17 Pinnakattevahendite, lakkide, trükivärvide ja liimide valmista- mine (> 100) 100-1 000 > 1 000 150 150 5 3 5 % lahusti sisend- kogusest 3 % lahusti sise- ndkogusest Lenduvate heitkoguste piirväär- tus ei hõlma lahustit, mis moo- dustab kattevahendi ühe osa ja mida müüakse suletud anumas. 18 Kummi töötlemine 20 (2) 25 (3) 25 % lahusti sisend- kogusest (2) Kui kasutatakse lahusti kor- duvkasutamist võimaldavaid meetodeid, on heitme piir- väärtus väljuvates gaasides 150. (3) Lenduvate heitkoguste piir- väärtus ei hõlma lahustit, mis moodustab toote või prepa- raadi ühe osa ja mida müüakse suletud anumas. 19 Taimeõli ja loomarasva ekstra- heerimine ning taimeõli rafi- neerimine (> 10) (4) Seadeldiste puhul, kus töö- deldakse üksikuid seemne- partiisid ja muid taimseid aineid, määrab koguheitme piirväärtuse kindlaks pädev asutus igal üksikul juhul eraldi, kohaldades selleks parimaid olemasolevaid meetodeid. (5) Kohaldatakse kõikide frakt- sioneerimisprotsesside suh- tes, välja arvatud õlist fos- faatide eraldamine. (6) Kohaldatakse fosfaatide eral- damisel. Loomarasv: 1,5 kg/tonn Riitsinus: 3 kg/tonn Rapsiseeme: 1 kg/tonn Päevalilleseeme: 1 kg/tonn Sojaoad (tavapärane jahvatus): 0,8 kg/tonn Sojaoad (valged helbed): 1,2 kg/tonn Muud seemned ja taimsed ained: 3 kg/tonn (4) 1,5 kg/tonn (5) 4 kg/tonn (6) 134 ET Euroopa Liidu Teataja 15/4. kd Toiming (lahustikulu aastane alammäär tonnides) Piirmäär (lahustikulu aastane alam- määr tonnides) Heitme piir- väärtused välju- vates gaasides (mg C/Nm3) Lenduvad heitkogu- sed (lahustikulu prot- sentides) Uus sea- deldis Olemas- olev seadeldis 20 Farmaatsiatoodete mine (> 50) valmista- 20 (1) 5 (2) 15 (2) Koguheitme piirväär- tused Uus sea- deldis % 5 lahusti sisend- kogu- sest Olemas- olev seadeldis 15 % lahusti sisend- kogu- sest Erisätted (1) Kui kasutatakse lahusti kor- duvkasutamist võimaldavaid meetodeid, on heitme piir- väärtus väljuvates gaasides 150. (2) Lenduvate heitkoguste piir- väärtus ei hõlma lahustit, mis moodustab toote või preparaadi ühe osa ja mida müüakse suletud anumas. II. SÕIDUKITE PINDADE KATMINE Koguheitme piirväärtusi väljendatakse vabanenud lahusti grammides tootepinna ühe ruutmeetri kohta ning vabanenud lahusti kilogrammides autokere kohta. Allpool esitatud tabelis käsitletavate toodete pindala määratakse kindlaks järgmiselt: — pindala arvutatuna elektroforeesimeetodil kaetava kogupindala alusel pluss pinna edasiste katmisetappide käigus nende lisatavate osade pindala, millele kantakse kõnealuse tootega üht ja sama pinnakattevahendit, või seadeldises töödeldava toote kogupindala. Elektroforeesimeetodil kaetav pindala arvutatakse järgmise valemi põhjal: 2× toote kesta kogumass metallpleki keskimine paksus × metallpleki tihedus Seda meetodit kohaldatakse ka muude kaetud plekkosade suhtes. Muude lisatud osade pindala või seadeldises kaetav kogupindala arvutatakse CAD-programmi (Computer Aided Design) abil või teiste samaväärsete meetoditega. Allpool esitatud tabelis märgitud koguheitme piirväärtust kohaldatakse ühes ja samas seadeldises teostatud protsessi kõikide etappide suhtes alates pinna katmisest elektroforeesimeetodil või muudest pinnakatmisviisidest kuni pealiskihi vahatamise ja poonimiseni, samuti töötlemisseadmete, sealhulgas pihustite ja muude püsiseadmete puhastamiseks nii tootmise ajal kui ka väljaspool seda kasutatud lahusti suhtes. Koguheitme piirväärtust väljendatakse orgaaniliste ühendite masside summana toote kaetud kogupindala ühe ruutmeetri kohta ning orgaaniliste ühendite masside summana autokere kohta. Toiming (lahustikulu aastane alammäär tonnides) Tootmise alammäär (aastas kaetavaid tooteid) Uute autode pindade katmine (> 15) > 5 000 ≤ 5 000 monokokki või >3 500 šassiile ehitatud Koguheitme piirväärtus Uus seadeldis Olemasolev seadel- dis 45 g/m2 või 1,3 kg/kere + 33 g/m2 90 g/m2 või 1,5 kg/kere + 70 g/m2 60 g/m2 või 1,9 kg/kere + 41 g/m2 90 g/m2 või 1,5 kg/kere + 70 g/m2 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 135 Toiming (lahustikulu aastane alammäär tonnides) Tootmise alammäär (aastas kaetavaid tooteid) Uute veoautode kabiinide pindade katmine (> 15) Uute paki- ja veoautode pindade kat- mine (> 15) Uute busside pindade katmine (> 15) ≤ 5 000 > 5 000 ≤ 2 500 > 2 500 ≤ 2 000 > 2 000 Koguheitme piirväärtus Uus seadeldis Olemasolev seadel- dis Koguheitme piirväärtus (g/m2) 65 55 90 70 210 150 85 75 120 90 290 225 Sõidukipindade katmise seadeldised, mille lahustikulu on eespool esitatud tabelis märgitud piirmäärast väiksem, vastavad IIA lisas sõidukite taasviimistlust käsitleva lahtri nõuetele. 136 ET Euroopa Liidu Teataja 15/4. kd IIB LISA VÄHENDAMISKAVA 1. Põhimõtted Vähendamiskava eesmärk on võimaldada ettevõtjal saavutada muude vahenditega heitkoguste vähendamisi, mis oleksid samaväärsed nendega, mida saavutataks heitme piirväärtuste kohaldamisel. Selleks võib ettevõtja kasutada konkreetselt oma seadeldise kohta koostatud mis tahes vähendamiskava, tingimusel et lõpuks saavutatakse heitkoguste samaväärne vähenemine. Liikmesriigid esitavad komisjonile kooskõlas artikliga 11 aruande heitkoguste asjakohase vähendamise osas saavutatud edusammude, sealhulgas vähendamiskava kohaldamisest saadud kogemuste kohta. 2. Kasutamine Pindade katmisel kattevahendite, lakkide, liimide või trükivärvidega võib kasutada järgmist kava. Kui järgmine meetod ei ole kohane, võib pädev asutus lubada ettevõtjal kohaldada mõnda muud talle sobivat vabastuskava, mis vastab käesoleva lisa põhimõtetele. Kava koostamisel võetakse arvesse järgmiseid asjaolusid: i) kui vähese lahustisisaldusega või lahustivabad asendajad on alles väljatöötamisel, tuleb ettevõtjale anda ajapikendust heitkoguste vähendamise kavade rakendamiseks; ii) heitkoguste vähendamise võrdluspunkt peaks vastama võimalikult täpselt ilma vähendamismeetmeta vabanenud heitkogustele. Järgmist kava kohaldatakse seadeldiste suhtes, mille puhul võib eeldada toote püsivat kuivainesisaldust ning mida kasutatakse heitkoguste vähendamise võrdluspunkti määratlemiseks: i) ettevõtja esitab heitkoguste vähendamise kava, mis hõlmab eelkõige üldiste sisendkoguste keskmise lahustisisalduse vähendamist ja/või kuivainete kasutamise tõhustamist, et vähendada seadeldise koguheidet aastase võrdlusheitkoguse konkreetse protsendimäärani ehk nn siht-heitkoguseni. Seda tuleb teha järgmise ajakava raames: Maksimaalne aastane koguheide Uued seadeldised Ajavahemik Olemasolevad seadeldised Enne 31. 10. 2001 Enne 31. 10. 2004 Enne 31. 10. 2005 Enne 31. 10. 2007 Siht-heitkogus × 1,5 Siht-heitkogus ii) aastane võrdlusheitkogus arvutatakse järgmiselt: a) määratakse aasta jooksul tarvitatud pinnakattevahendis ja/või trükivärvis, lakis või liimis sisalduvate kuivainete üldmass. Kuivained on kõik pinnakattevahendites, trükivärvides, lakkides ja liimides sisalduvad materjalid, mis tahkuvad pärast vee või lenduvate orgaaniliste ühendite aurustumist; b) aastaste võrdlusheitkoguste arvutamisel korrutatakse punktis a kindlaksmääratud mass allpool esitatud tabelis loetletud asjakohase teguriga. Pädevad asutused võivad korrigeerida kõnealuseid tegureid üksikute seadeldiste puhul nii, et võetaks arvesse kuivainete kasutamise tõendatud tõhustamist. 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 137 Toiming Punkti ii alapunktis b nimetatud korrutustegur Rotatsioonsügavtrükk; fleksograafia; trükinduses kohaldatav lamineerimine; trükinduses kohaldatav lakkimine; puitpindade katmine; tekstiil-, kile- või paberpindade katmine; liimkatmine Rullmaterjali kattekihiga katmine, sõidukite taasviimistlemine Toiduga kokkupuutuvate pindade katmine, sõidukite ülevärvimine Muude pindade katmine ja rotatsioonsiidtrükk 4 3 2,33 1,5 c) siht-heitkogus on võrdne aastase võrdlusheitkogusega, mis on korrutatud protsendimääraga, mis on: — (lenduv heitkogus + 15) IIA lisa kirjes 6 nimetatud seadeldiste ning kirjetes 8 ja 10 nimetatud madalama piirmäära alla kuuluvate seadeldiste puhul, — (lenduv heitkogus + 5) kõikide muude seadeldiste puhul; d) vastavusnõuded on täidetud, kui lahustikasutuskavas kindlaksmääratud lahusti tegelik heitkogus on siht-heitkogusest väiksem või võrdne sellega. 138 ET Euroopa Liidu Teataja 15/4. kd III LISA LAHUSTIKASUTUSKAVA 1. Sissejuhatus Käesolev lisa annab juhiseid lahustikasutuskava rakendamiseks. Selles määratakse kindlaks kohaldatavad põhimõtted (punkt 2), ainetaseme raamistik (punkt 3) ja nõuded, mille alusel kava täitmist kontrollitakse (punkt 4). 2. Põhimõtted Lahustikasutuskaval on järgmised eesmärgid: i) nõuete täitmise kontrollimine kooskõlas artikli 9 lõikega 1; ii) heitkoguste edasiste vähendamisvõimaluste kindlaksmääramine; iii) lahustikulu, lahusti heitkoguseid ja käesoleva direktiivi järgimist käsitleva teabe avalikustamise võimaldamine. 3. Mõisted Järgmised määratlused moodustavad ainetaseme raamistiku. Orgaaniliste lahustite sisendkogused (I): I1 Orgaaniliste lahustite kogus või nende kogus hangitud preparaatides, mida kasutatakse ainetaseme arvutamiseks protsessis ettenähtud ajavahemiku jooksul. I2 Orgaaniliste lahustite kogus või nende kogus protsessis lahustina korduvkasutatavates preparaatides. (Taaskasutatava lahusti kogust arvestatakse iga kord selle kasutamisel toimingu teostamiseks. ) Toimingu käigus vabanev orgaaniliste lahustite kogus (O): O1 Väljuvate gaaside heitkogused. O2 Vees lahustuvad orgaanilised lahustid, kusjuures vajaduse korral võetakse väärtuse O5 arvutamisel arvesse heitvee puhastamist. O3 Orgaaniliste lahustite kogus, mis jääb protsessi käigus valminud tootesse saasteainena või jääkproduktina. O4 Orgaaniliste lahustite püüdmatud heitmed õhus. See hõlmab tubade üldventilatsiooni, kus õhk juhitakse keskkonda akende, uste, tuulutusavade ja muude analoogsete avauste kaudu. O5 Keemiliste või füüsikaliste reaktsioonide käigus vabanenud orgaanilised lahustid ja/või orgaanilised ühendid (kaasa arvatud näiteks põletamise või väljuva gaasi või heitvee muu töötlemise käigus lagundatud või näiteks absorptsiooni teel püütud orgaanilised lahustid ja/või ühendid, kui need ei kuulu jaotiste O6, O7 ega O8 alla). O2 Kogutud jäätmetes sisalduvad orgaanilised lahustid. O7 Orgaanilised lahustid või preparaatides sisalduvad orgaanilised lahustid, mida müüakse või kavatsetakse müüa kaubanduslikku väärtust omava tootena. O8 Preparaatides sisalduvad korduvkasutatavad orgaanilised lahustid, mida ei kasutata protsessi sisendkogusena, kui need ei kuulu jaotise O7 alla. O9 Muul viisil vabanevad orgaanilised lahustid. 4. Juhised lahustikasutuskava kasutamise kohta nõuete täitmise tõendamisel Lahustikasutuskava kasutatakse järgmiste konkreetsete nõuete täitmise tõendamiseks: 15/4. kd ET Euroopa Liidu Teataja 139 i) IIB lisas esitatud vähendamisvõimaluse, mille puhul koguheitme piirväärtust väljendatakse lahusti heitkogustes tooteühiku kohta, või muude IIA lisas sätestatud nõuete täitmise tõendamine; a) kõikide IIB lisast juhinduvate toimingute puhul tuleb kulu (C) kindlaksmääramiseks koostada aastane lahustikasutuskava. Kulu võib arvutada järgmise võrrandi kohaselt: C = I1– O8 Samamoodi arvutatakse kattevahendites kasutatavate kuivainete sisaldus, millest tuletatakse aastane võrdlus- ja siht-heitkogus; b) selleks et hinnata tooteühiku kohta arvutatud lahusti koguheitme piirväärtuse või muude IIA lisas sätestatud piirväärtuste järgimist, tuleb heitkoguste (E) kindlaksmääramiseks koostada aastane lahustikasutuskava. Heitkogused võib arvutada järgmise võrrandi kohaselt: E = F + O1 kus F tähistab punkti ii alapunktis a määratletud lenduvaid heitkoguseid. Saadud väärtus jagatakse seejärel asjakohase tooteparameetriga; c) artikli 5 lõike 5 punkti b alapunkti ii nõuete täitmise hindamiseks tuleb koostada aastane lahustikasutuskava, et määrata kindlaks kõikide asjaomaste toimingute koguheide ning seejärel võrrelda saadud väärtust koguheitmega, mis oleks kaasnenud sel juhul, kui II lisa nõudeid oleks täidetud iga toimingu suhtes eraldi; ii) lenduvate heitkoguste määramine, et neid oleks võimalik võrrelda IIA lisas esitatud lenduvate heitkoguste väärtusega: a) meetodid Lenduvaid heitkoguseid võib arvutada järgmiste võrrandite kohaselt: F = I1– O1– O5– O6– O7– O8 või F = O2 + O3 + O4 + O9 Kõnealuse koguse võib kindlaks määrata koguste vahetu mõõtmise teel. Teine võimalus on arvutada väärtus mõnel muul viisil, näiteks protsessi püügitõhususe põhjal. Lenduvate heitkoguste väärtust väljendatakse sisendkoguse suhtarvuna, mis arvutatakse järgmise võrrandi kohaselt: I = I1 + I2 b) sagedus Lenduvad heitkogused võib kindlaks määrata lühikeste, kuid põhjalike mõõtmistega. Neid ei pea kordama kuni seadme uuendamiseni