S öppnar för att häva avtalet med Svenska Akademien för Börshuset: ”Ett bisarrt avtal”

Summary: Socialdemokraterna i Stockholms stads fastighetsnämnd vill häva Svenska Akademiens hyresavtal för Börshuset. Det 104-åriga avtalet innebär att Stockholms stad går miste om minst sex miljoner kronor i hyresintäkter varje år. – Det är ett bisarrt avtal som vi borde se över, säger Stefan Hansson (S), ordförande i nämnden.

Det är ett avtal från 1914 som ger Svenska Akademien rätt att disponera en cirka 2.000 kvadratmeter stor yta i Börshuset i Stockholm. Det gäller bland annat stora delar av andra våningen, samt Börssalen. Akademien ville egentligen köpa fastigheten, men i stället slöts ett avtal med staden. Mot en summa på en halv miljon kronor (i dagens penningvärde nära 24 miljoner kronor) fick institutionen ”evig nyttjanderätt” till lokalerna, något E55 och Svenska Dagbladet nyligen också rapporterat om. Dessutom fick staden 100.000 kronor (i dag motsvarande nära fem miljoner kronor) för uppdraget att för ”all framtid” stå för uppvärmning och underhåll av lokalerna. År 1921, när Stockholms stadshus stod färdigt, flyttade Akademien in i Börshuset, där man i dag bland annat har kontor, håller sammankomster och anordnar evenemang. De gamla avtalen för Börshuset, som också innehåller en överenskommelse med Stockholms Borgerskap, innebär att staden i nuläget inte har möjlighet att ta ut hyra för 55 procent av de uthyrningsbara ytorna i byggnaden. Enligt beräkningar från fastighetskontoret innebär det att staden går miste om hyresintäkter på sex miljoner kronor varje år. Politiska beslut krävs för att driva igenom ändringar i avtalen och nu vill Socialdemokraterna i Stockholms stads fastighetsnämnd se över möjligheterna att häva avtalet med Svenska Akademien. Det uppger nämndens ordförande Stefan Hansson (S) för DN. – Avtalet är inte alls förenligt med den tid vi lever i nu. Det är ett avtal som aldrig skulle skrivits i dag, att det skulle vara gratis, uppvärmt och underhållet. Det är ett bisarrt avtal som vi borde se över, säger Stefan Hansson och fortsätter: – Det är en fastighet på en av Sveriges mest kända adresser där en organisation som är mer av nationellt intresse huserar gratis. Det finns en orimlighet att Stockholms skattebetalare ensamma ska bära den här kostnaden. Hur skulle ett nytt avtal kunna utformas? – Svenska Akademien kan absolut finnas i huset men då är det också rimligt att få kostnadstäckning för det. Jag skriver inte avtalet, men man får i så fall titta på hur det kan utformas och vilken prisnivå som skulle gälla. Nämndledamoten Maria-Elsa Salvo (S) förespråkar även hon att avtalet från 1914 ska ses över. Hon menar att frågan aktualiserats i och med att staden har ett stort antal fastigheter som är i behov av upprustning. – Det här beslutet, som togs före demokratins införande, innebär att Stockholms skattebetalare subventionerar Svenska Akademien med flera miljoner kronor varje år, säger Maria-Elsa Salvo och fortsätter: – Jag vill gärna se att man undersöker möjligheten att häva avtalet, så får Svenska Akademien prata med regeringen eller kungahuset om de behöver hjälp med att betala hyra. Det är orimligt att Stockholms skattebetalare ska vara med och betala hyran på evig tid. Finns det inte ett värde av att Svenska Akademien huserar i Börshuset? – De kan definitivt finnas där, men det är just frågan om att de inte betalar hyra. Många Stockholmare kanske inte känner till avtalet, och frågan är vad man egentligen tycker om det här. Svenska Akademien betalar inte för sig, och sitter där med ett urgammalt avtal som vi inte vet om vi kan häva. Flera medier, däribland SvD, Dagens industri och Fokus har de senaste månaderna granskat Svenska Akademiens förmögenhet. Sammanlagt beräknas institutionen ha tillgångar i fastigheter och aktier på nära 1,7 miljarder kronor. Det totala marknadsvärdet för de fastigheter som Akademien äger summeras till nära 940 miljoner kronor, rapporterar Di. DN söker Anders Olsson, tillförordnad ständig sekreterare i Svenska Akademien. Läs också: Litteraturprofessor: ”Kännetecknande för den låga nivå som Horace Engdahl numera rör sig på” Horace Engdahl om krisen i Akademien: ”Vi borde inte ha rusat med i upploppet” Kulturprofilens advokat om utredningen: ”Går inte att bedöma riktigheten” Björn Wiman: Låt Inga-Britt Ahlenius reda ut röran i Svenska Akademien Fakta. Nobelmuseet, Stockholms Borgerskap och Svenska Akademien är hyresgäster i Börshuset. Fastigheten överläts år 1865 från Borgerskapet till Akademien, men Borgerskapet behöll rätt att kostnadsfritt använda tre rum i byggnaden. 1914 slöts avtalet mellan Svenska Akademien och Stockholms stad, som gav Akademien evig nyttjanderätt till nära 40 procent av de uthyrbara ytorna. Akademien betalade en halv miljon kronor (i 1914 års penningvärde) för nyttjanderätten, samt ytterligare hundra tusen kronor för att staden under all framtid skulle stå för underhåll och uppvärmning. Svenska Akademien avstår, sedan 1990, en yta på 98 kvadratmeter till Borgerskapet, och därmed kvittas hyran för bland annat en bostad och ett bibliotek. Svenska Akademien hyr, vid sidan av det första avtalet, fem procent av ytan Börshuset som förråd. Källa: Fastighetskontoret, Stockholms stad


André Pops återvänder till ”Vinterstudion”

Summary: Efter ett år som morgonankare satsar André Pops helhjärtat på sporten igen. I sommar leder han SVT:s sändningar från fotbolls-VM – och i vinter är han tillbaka i "Vinterstudion". "Jag kommer tillbaka som en bättre programledare", säger han.

Förra året lämnade André Pops ”Vinterstudion” för att vara med och leda SVT:s nya satsning ”Morgonstudion”. Men när året går mot sitt slut återvänder han till det omtyckta vintersportprogrammet där många tittare lärt känna honom. ”Det känns otroligt inspirerande med tanke på vilken massiv VM-vinter vi har framför oss i SVT. 'Vinterstudion' har ju varit min lilla tv-bebis i tio år men det har kanske varit nyttigt med ett litet uppehåll", skriver han i ett mejl till TT. Johan Croneman: SVT: s ”Morgonstudion” är på gränsen till rena kalkonen Nu känner han ett stort sug efter att vara med och utveckla programmet. ”Jag är dessutom övertygad om att jag kommer tillbaka som en bättre programledare med de erfarenheter som jag skaffat mig genom att jobba med 'Morgonstudion' under det senaste året”, säger han. I sommar väntar Fotbolls-VM i Ryssland. Sedan återvänder han till samhällsbevakningen för några intensiva månader i "Morgonstudion" under valet innan han helt och hållet återvänder till sportens värld. Pops säger att han gärna hade fortsatt med morgonsändningarna, men att han inte hittat någon möjlighet att kombinera uppdraget med sporten. ”Jag tror på att gå in helhjärtat i ett specifikt projekt och ge allt där. Till sist blev det min passion för sport som avgjorde vilken väg jag ska gå.”


Elise Karlsson: ”Det känns fullkomligt otillräckligt”

Summary: På fredagen skickade Svenska Akademien ut ett officiellt uttalande om den advokatutredning som kartlagt ledamöternas kopplingar till Kulturprofilen. Den slår fast att ”oönskad intimitet har förekommit” men att detta inte varit allmänt känt i Akademien. – Å ena sidan säger att man tar sexuella trakasserier på fullaste allvar, och å andra sidan verkar man inte vilja vidta några åtgärder, säger författaren Elise Karlsson, en av de 18 kvinnor som vittnade i DN:s ursprungliga granskning av Kulturprofilen.

Efter torsdagens möte i Svenska Akademien skickade man på fredagen ut ett officiellt uttalande om den advokatutredning som gjorts av ledamöternas kopplingar till Kulturprofilen, som DN granskade i november. Advokatutredningen visar enligt Svenska Akademien att ”oacceptabelt beteende i form av oönskad intimitet har förekommit”. Detta har dock inte varit allmänt känt och Akademien har inte känt till något som kan rubriceras som straffbara sexuella övergrepp. Samtidigt skriver Svenska Akademien att man ”med kraft tar avstånd från sexuella trakasserier och sexuellt våld var det än förekommer”. Elise Karlsson, författare, är en av de 18 kvinnor som i DN:s granskning vittnade om sexuella trakasserier från Kulturprofilen. Hon menar att pressmeddelandet ”känns fullkomligt otillräckligt”. – Det är ett pressmeddelande som å ena sidan säger att man tar sexuella trakasserier på fullaste allvar, och å andra sidan inte verkar vilja vidta några åtgärder för att motverka de saker som lett till det som uppdagats, säger hon om Akademiens uttalande. I pressmeddelandet skriver Akademien att man bestämt sig för att omedelbart överlämna utredningen till rättsvårdande myndigheter, och Ekobrottsmyndigheten bekräftar för DN att de fått in handlingar från Akademien. Det är sedan tidigare känt att Advokatbyrån som gjort utredningen uppmanat Akademien att polisanmäla ”Klubben” som drivits av Kulturprofilen. I en intervju med SvD tidigare i april sade dock Akademiens dåvarande ständiga sekreterare Sara Danius att Akademien valt att inte polisanmäla Klubben – och att detta beslut lett till stridigheter bland ledamöterna. – Ja, det har blivit stridigheter. Om alldeles för mycket. Men Akademien har nu fattat beslut om att inte anmäla. Samtidigt är det så att vem som helst – en ledamot eller en privatperson – har rätt att polisanmäla och i viss mån också skyldighet att göra det om man misstänker att brott har begåtts. Det räcker med att man tar del av de offentliga handlingar som finns tillgängliga, sade Sara Danius till SvD. Elise Karlsson menar att det är intressant att man nu väljer att lämna över utredningen till myndigheterna. – Det ska bli intressant att se vad det innebär i praktiken eftersom man valt att inte göra en polisanmälan mot Kulturprofilen. Varför tyckte man inte att man kunde göra det tidigare, men att man nu kan lämna över utredningen? frågar hon sig. Om framtiden skriver Svenska Akademien att de åtgärder som hittills vidtagits och som kommer att vidtas är ett första steg på vägen i en process som kommer ”att ställa ökade krav på oss alla”. – Ja, och det hade känts mer trovärdigt om man inte hade gjort sig av med den ständiga sekreterare som lett arbetet för att genomföra sådana åtgärder, säger Elise Karlsson. DN har sökt Kulturprofilen och hans advokat. Läs mer: ”Akademien gör en omvändelse under galgen”


Svenska Akademien lämnar över advokatutredningen till rättsvårdande myndigheter

Summary: Svenska Akademien har släppt ett officiellt uttalande om advokatutredningen, som kartlagt kopplingarna till Kulturprofilen. ”Oacceptabelt beteende i form av oönskad intimitet har förekommit”‚ skriver Akademien. Utredningen har överlämnats till rättsvårdande myndigheter. Ekobrottsmyndigheten bekräftar för DN att man tagit emot den.

Uppdatering 180420 kl 13.27 Texten har tillfogats ett förtydligande om en tidigare rubrik Det dröjde flera veckor innan den decimerade Svenska Akademien lyckades enas om ett uttalande kring utredningen. En advokatbyrå har undersökt kopplingarna till Kulturprofilen, samt till den kulturscen som mannen äger tillsammans med sin fru, avhoppade ledamoten Katarina Frostenson. Pressmeddelandet publicerades vid lunchtid på fredagen, och innehöll delar av advokatbyråns slutsatser. – Vi har haft en djup kris med stora problem och stridigheter inom Akademien, hela våren har varit slitsam. Vi har en rad planer och är bara i början av processen, säger Anders Olsson, som tills vidare är Svenska Akademiens ständige sekreterare, till TT. Utredningen startades efter DN:s granskning, där 18 kvinnor berättade att Kulturprofilen utsatt dem för sexuella övergrepp och trakasserier. Flera av händelserna ska ha ägt rum i lägenheter som Akademien äger, i Paris och i Stockholm. Kulturprofilen har nekat till samtliga anklagelser. Akademien uppger att man inom institutionen inte känt till något som kan rubriceras som straffbara sexuella övergrepp. Utredningen visar samtidigt att ”oacceptabelt beteende i form av oönskad intimitet har förekommit”, med syftning på Kulturprofilen, men enligt Akademien har detta inte varit allmänt känt inom institutionen. Läs mer: Svenska Akademiens pressmeddelande om utredningen Flera av de redovisade slutsatserna var kända sedan tidigare. Utredningen visar, som DN rapporterat, att brott förekommit mot Akademiens interna sekretessregler, i och med namnet på pristagaren av Nobelpriset i litteratur har avslöjats och spridits i förväg. Akademien uppger också att jävsreglerna brutits när man stöttat Klubben, eftersom Katarina Frostenson varit delägare i handelsbolaget som fick bidragen: ”Detta förhållande borde Akademien ha informerats om eller skaffat sig kännedom om. Bättre rutiner hade kunnat förhindra detta”, skriver Akademien. Institutionen uppger också att advokatbyrån undersökt huruvida Kulturprofilen, genom sin relation med Katarina Frostenson, haft inflytande över Akademiens beslut om priser, stipendier och ekonomiskt bistånd. Men enligt Akademien har något sådant inflytande inte förekommit. Kristina Lugn: ”Vi diskuterade hur vi ska förhindra ett totalhaveri” Både jurister och forskare har uppmanat Akademien att offentliggöra utredningen i sin helhet. Men enligt institutionen har ledamöterna garanterats att utredningen inte skulle publiceras, då de i och med sin medverkan beskrivit det ”inre arbetet” i Akademien. Däremot har Akademien beslutat att omedelbart överlämna utredningen till rättsvårdande myndigheter. Niklas Ahlgren, presskommunikatör på Ekobrottsmyndigheten, bekräftar för DN att de har fått in utredningen. Är den offentlig? – Nej. Det råder förundersökningssekretess, säger Niklas Ahlgren. Är alltså en förundersökning inledd? – Vi berättar inte om huruvida förundersökningar inletts eller inte. Det jag kan säga är att vi har mottagit handlingar från Svenska Akademien, säger Niklas Ahlgren. Ledamoten Kjell Espmark, som nyligen lämnade arbetet, säger till Aftonbladet att han välkomnar Akademiens beslut att överlämna utredningen. – Det är utomordentligt fint att den lämnas över till rättsvårdande myndigheter. Det är vad jag har önskat hela tiden, säger Kjell Espmark till tidningen. Anders Olsson säger till TT att det var ett svårt beslut att lämna över utredningen. – Det var det eftersom mycket av det vi sagt i den brutit mot våra sekretessregler. Men debatten har blivit intensiv och vi har inget att dölja i sak, därför valde vi att lämna in, säger Anders Olsson. Läs mer: Svenska Akademien gömde sig på Djurgården – undan demonstranterna I uttalandet tar Akademien också upp det brev som Anna-Karin Bylund skrev till Svenska Akademien 1996, där hon larmade om Kulturprofilen. Akademien menar att information om brevet har inkommit ”vid sidan om utredningen” och ber om ursäkt för hur skrivelsen hanterades. ”Svenska Akademien beklagar djupt att brevet lades åt sidan, vilket ledde till att inga åtgärder vidtogs för att utreda saken så att fortsatta utbetalningar till (Klubben) hade kunnat stoppas.” James Wood: Vem skulle vilja ta emot Nobelpriset av en grupp som denna? Nobelstiftelsen styrelse riktade förra veckan skarp kritik mot Akademien, och bedömde att Nobelprisets anseende tagit skada i samband med krisen. Akademien kommenterar frågan, och medger att ”det litterära Nobelprisets anseende har tagit stor skada av publiciteten kring Akademiens kris”: ”Vi måste ta denna fråga om legitimitet på största allvar. Vi vill understryka att Svenska Akademiens Nobelkommitté – den arbetsgrupp som förbereder prisdiskussionerna och avger rekommendationer inför prisbeslutet – är intakt och har genomfört sitt arbete på gängse sätt under våren”, skriver Akademien. Carl-Henrik Heldin, ordförande i Nobelstiftelsens styrelse, kommenterade på fredagen Akademiens uttalande: ”Vi behöver ha en fortsatt dialog med Svenska Akademien om huruvida de med trovärdighet ska kunna genomföra prisarbetet. Det tar lång tid att återupprätta ett skadat förtroende”, skriver Carl-Henrik Heldin till DN. Kungen har i samband med krisen öppnat för att ändra stadgarna, för att på så vis möjliggöra utträde från Svenska Akademien. Akademien menar att det här är ett steg i institutionens förändringsprocess, som även inkluderar en översyn av jävsreglerna och att juridisk kompetens ska tillsättas. ”Akademien kommer nu och under kommande veckor att arbeta fram en plan för att återställa förtroendet i omvärlden och återfå ett produktivt samarbete mellan ett – på längre sikt – fulltaligt antal aktiva ledamöter”, skriver institutionen i pressmeddelandet. – Vi måste göra om mycket i vårt sätt att arbeta, skärpa regler för jäv och sekretess och skapa en ny anda i Akademien, men vi har långt kvar att gå. Vi måste få tillbaka de ledamöter som hoppat av, så att vi återställer den gestalt som Akademien varit tidigare, säger Anders Olsson till TT. DN söker Svenska Akademiens ledamöter, Kulturprofilen och hans advokat. Förtydligande om en tidigare rubrik till artikeln: Det är Ekobrottsmyndigheten som mottagit utredningen. Detta har hänt I november publicerades DN:s granskning där 18 kvinnor anklagade Kulturprofilen för sexuella trakasserier och övergrepp. Mannen nekar till alla anklagelser. Svenska Akademien bröt kort därpå allt samarbete med den kulturscen, i DN kallad Klubben, som ägs av Kulturprofilen och hans hustru, ledamoten Katarina Frostenson. Akademien startade en advokatutredning om kopplingarna till Kulturprofilen och Klubben, som avslutades tidigare i våras. Utredningen innehåller bland annat uppgifter om läckor av Nobelpriset, samt om hur Klubben skött sin ekonomi. Fem ledamöter har lämnat Akademien, delvis som en följd av de interna stridigheter som uppstått efter det att utredningen presenterades. Endast elva ledamöter är fortfarande aktiva i arbetet. Splittringen beror delvis på olika åsikter om hur utredningens resultat skulle omsättas i praktiken. Flera ledamöter ville utesluta Frostenson, men en majoritet röstade mot en uteslutning. Kungen har i samband med krisen beslutat att stadgarna ska ändras, så att det blir möjligt för ledamöter att utträda från Akademien. Både Klas Östergren och Lotta Lotass har den senaste veckan begärt utträde.


Filmrecension: Supersämsta rysaren ”Truth or dare” ett litet under av förljugenhet

Summary: Partysugna tonåringar åker på springbreak till Mexiko, hamnar i händer på en hämndlysten mexikansk demon. Noll humor, noll mystik, noll atmosfär. Hela filmen är ett litet under av förljugenhet och inkonsekvens.

Bästa vännerna Olivia och Markie åker med ett gäng snygga, partysugna tonåringar till Mexiko på vårlovet; en kanonsemester, förstår man på det musikdränkta Vingresor-collaget när de krökar, badar, hånglar och tar selfies. Om snälla och kloka Olivia - en brunett med blankt ansikte och besserwisserleende som man antas få sympatier för eftersom hon egentligen vill jobba med välgörenhet - bara inte hade börjat prata med den där mystiska främlingen i baren! Om det lättklädda sällskapet bara inte hade följt med honom till en övergiven och sönderslagen missionskyrka på en ödslig kulle! Om de åtminstone inte hade gått med på att sitta i dammet och spela sanning och konsekvens med vad som visar sig vara en hämndlysten, mexikansk demon! Läs mer: Nollor genom tiderna – filmerna som DN gett lägst betyg Då hade alla varit hemma i det mysiga studenthuset nu och kunnat fortsätta att betrakta Mexiko som festlokal. Istället tvingas de till allt värre avslöjanden och allt mer groteska handlingar. Den som vägrar får ansiktet förvridet till vad som ser ut som ett snapchat-filter (en brist som de försöker täcka över genom att konstatera det i replik) och går en våldsam död till mötes. Två realitysåpaproducenter, en tv-serieproducent och en manusförfattare med några avsnitt av mellankvalitetsserieavsnitt på nacken bestämmer sig för att skriva ihop en slasherskräckishit - det kan väl inte vara så svårt? Tonåringar, sex, sprit, mexikansk mystik, föräldrauppgörelser och några ole-dole-doff-mord så borde filmen vara i hamn. På ett sätt kan man säga att de har de lyckats. Filmen har fått internationell distribution och går säkert med vinst om bara en liten procent av den övertydligt definierade målgruppen köper biljetter. Även om ingen 13-17-åring med självaktning kommer att bli det minsta rädd eller engagerad. Den funkar inte som slasherkomedi eftersom ingen har humor och morden inte är tillräckligt uppfinningsrika. Som övernaturlig thriller lyckas den ännu sämre eftersom den saknar mystik och atmosfär. Som moralitet är den bara konstig. Den klassiska frågan om vad som är mest ädelt; att rädda sina närmastes liv eller mänskligheten, besvaras i nittio procent av amerikanska filmer med: rädda dina närmaste så ordnar sig det där med mänskligheten också, eftersom kärleken ger dig superkrafter. I ett malplacerat ryck av originalitet är svaret här lite mer dystopiskt, vilket gör att man blir deprimerad och äcklad utan att för den skull ha fått någon insikt. Hela filmen är ett litet under av förljugenhet och inkonsekvens. Se mer: Tre mer sevärda rysare: ”It follows” (2014), ”10, Cloverfield Lane” (2016), ”Don't breathe” (2016).


Göran Malmqvist kräver svar av Sara Stridsberg

Summary: Inför torsdagens möte i Svenska Akademien sätter ledamoten Göran Malmqvist press på Sara Stridsberg. Han säger till DN att hon förstärker föreställningen om en inre kris. – Jag delar inte Göran Malmqvists analys på en enda punkt. Akademien befinner sig i sin djupaste kris någonsin, skriver hon i ett mejl till DN.

Göran Malmqvist berättar att han som tillfällig direktör ska leda torsdagens sammankomst i Börshuset. Mötet äger rum mitt under den kris som lett fram till att Akademien decimerats till elva aktiva ledamöter. Akademien har sedan tidigare aviserat att ett pressmeddelande skulle skickas ut för att kommentera den advokatutredning som gjorts avseende kopplingarna till Kulturprofilen. Uttalandet har dock skjutits på framtiden och väntas nu bli publicerat tidigast på torsdagen. – Det sista ärendet på dagordningen är ett pressmeddelande. Om det är jag som ska sitta och hålla i klubban, då ska jag göra klart att ingen går därifrån förrän vi har löst våra uppgifter. Vi ska klara av det här pressmeddelandet. Sammanträdet är viktigt, men det råder ingen katastrof. Vi är lite tröttkörda över att tvingas syssla med sådant som vi inte är till för att syssla med, säger Göran Malmqvist. Splittringen inom Akademien har mötts av starka reaktioner, bland annat från Nobelstiftelsen. I ett uttalande skrev stiftelsens styrelse att förtroendet för Akademien tagit skada, något som även bedöms påverka Nobelprisets anseende. Göran Malmqvist menar dock att arbetet med Nobelpriset fortsätter enligt plan, och att en första lista av möjliga pristagare har lagts fram. – Allting går sin gång och det enda vi längtar efter är en smula arbetsro som gör det möjligt att ägna oss åt det vi ska ägna oss åt. I morgon har vi en stor mängd priser och belöningar att hantera, ärenden som vi har samlat på oss den senaste tiden. Nu ska vi banne mig bli klara med det. Vid förra veckans sammankomst motsatte sig tre ledamöter, Sara Stridsberg, Per Wästberg och Jesper Svenbro, det beslut som innebar att Sara Danius lämnade posten som ständig sekreterare. Stridsberg har senare ifrågasatt giltigheten i förra veckans beslut: ”Jag skulle inte säga att spelet är förlorat”, skrev hon i ett uttalande. Göran Malmqvist efterlyser nu ett snabbt svar från Stridsberg om hennes framtid i Akademien. – Som det är nu bidrar hennes inställning till att förstärka föreställningen om en inre kris. Det är ingen inre kris. Jag hoppas att hon snabbt når fram till ett beslut, antingen att hon lämnar eller stannar kvar. Om det sker snabbt slipper vi ha det hängande över oss. Jag hoppas hon bestämmer sig i morgon. Sara Stridsberg delar inte Göran Malmqvists analys. – Sara Danius önskade inte lämna sitt uppdrag som ständig sekreterare. Resten får vi diskutera på morgondagens sammanträde. Och mitt beslut om min framtid i Akademien är givetvis beroende av hur Akademien nu agerar framöver, skriver Stridsberg i en kommentar till DN. Göran Malmqvist tycker att det var nödvändigt att byta ut den ständiga sekreteraren. Hur var diskussionerna som ledde fram till att Danius och Frostenson lämnade Akademien? – Båda har avgått från Akademien men det skrivs mycket i medierna att Akademien skulle ha avskedat Sara Danius. Så är det visst inte, hon avgick efter eget beslut. Jag tror det att var nödvändigt med ett skifte som ständig sekreterare, det var mycket som hade gått snett, säger Göran Malmqvist. Krav har väckts på att även ledamoten Horace Engdahl bör lämna Akademien. Vad anser du om det? – Om det är någon ledamot som ska framhållas som utmärkt anpassad för det här jobbet så är det Horace Engdahl. Han räddade Akademiens ekonomi under sin tid som ständig sekreterare. Han har varit en stöttepelare och jag känner stor beundran för honom. Det är märkligt att läsa i media att han måste avgå. Han ska inte behöva avgå som resultat av ett mediedrev. En större demonstration ska hållas utanför Börshuset imorgon. Hur ser du på det? – Ja, det är vi väl vana med. Man kan alltid ta sig genom porten i alla fall. Det hoppas jag i alla fall att vi ska klara av. DN har sökt Anders Olsson.


Pernilla August regidebuterar på Dramaten

Summary: Linn Ullmanns succéroman ”De oroliga” i regi av Pernilla August, en nyskriven Faust och en Bergmanfestival med sex premiärer – det är några av nyheterna när Dramaten på onsdagen presenterade höstens program.

Med romanen ”De oroliga” från 2015 tecknade Linn Ullmann ett kritikerhyllat porträtt av sin relation med fadern Ingmar Bergman. Under pågående Bergman-år sätts boken nu upp som teater för första gången. För regi svarar Pernilla August, som med pjäsen gör sin debut som teaterregissör. – Jag sträckläste boken när den utkom och blev otroligt fascinerad av den vackra historien. Som skilsmässobarn identifierade jag mig med den faderslängtan som skildras. Det ska bli väldigt spännande att återkomma till teatern med detta, säger Pernilla August. Betydligt mer Bergman blir det redan i augusti, under säsongsupptaktens Bergmanfestival, då hela sex Dramatenpremiärer äger rum. Festivalens storsatsning är den nyskrivna ”Safe” av den tyske regissören Falk Richter, som tar sig an ett Europa 2018 och samtidens rädsla för förlorad trygghet, i ett verk där både dans, musik och video ingår. Nyskrivna "Fenix" av Ann-Sofie Bárány i regi av Suzanne Osten står för nästa premiär under Bergmanfestivalen. – En pjäs om konstens nödvändighet, säger Suzanne Osten om föreställningen som utgår från den ryska författaren Marina Tsvetajevas liv och konstnärskap. Om mötet mellan de svenska skådespelarna och den ryske regissören Andrej Tarkovskij under inspelningen av filmen ”Offret” handlar ”En natt i den svenska sommaren”, som sedan följer, med bland andra Lena Endre och Erik Ehn i rollerna. – En lättsam, rolig och kärleksfull pjäs om teater, längtan och lust, säger Dramaten-chefen Eirik Stubø. Bergmanfestivalen avslutas med ”Persona, persona, persona”, av Dimen Abdullah, som samarbetat med skådespelarna Nanna Blondell och Bahar Pars i en föreställning som smälter ihop personliga porträtt med Bergmans ”Persona”. En samtida ikon i barnkulturen tar plats på stora scenen i en av höstens större satsningar för ung publik. I familjeföreställningen ”LasseMaja och Hamletmysteriet” får barnbokshjälten från Martin Widmarks böcker liv på scen. Jonna Nordenskiöld har skrivit manus utifrån en idé av Martin Widmark, och står också för regin. – Vi presenterar ett mysterium som också bjuder in till teaterns mysterium, säger hon om pjäsen som efter Dramatenpremiär går ut på turné. Nytt för den unga publiken är också satsningen ”Unga klassiker”, som greppar de stora verken, i höst ”Lilla Svansjön” av Claire Parsons. En urpremiär med utgångspunkt i en klassiker svarar Jens Ohlin och Hannes Meidal för med en uppföljning av Goethes ”Faust”. Eugène Ionescos ”Stolarna” i regi av Tobias Theorell, med Kicki Bramberg och Johan Ulveson i rollerna och den amerikanska dramatikern Tracy Letts ”Mary Page Marlowe” i regi av Alexander Mørk-Eidem, är andra akter som märks i höstprogrammet. Dramatens konsertsatsningar fortsätter också, med José Gonzales och Niki & The Dove som inbjudna artister. Två vårpremiärer avslöjades också under onsdagens programsläpp; ”Hamlet” i regi av Sofia Jupither, med Adam Lundgren i titelrollen och den nyskrivna ”Lauras läppar” av Malin Axelsson på Unga Dramaten. Läs fler artiklar om Dramaten här: https://www.dn.se/om/dramaten/ Dramatenhöstens premiärer i urval 23 augusti: ”Safe” av Falk Richter 25 augusti: ”En natt i den svenska sommaren” av Erland Josephson 26 augusti: ”Det sista barnet” av Jörgen Dahlqvist 11 oktober: ”Stolarna” av Eugène Ionesco 18 oktober: ”LasseMaja och Hamletmysteriet” av Jonna Nordenskiöld 25 oktober: ”De oroliga” av Linn Ullmann 15 november: ”Faust” av Jens Ohlin och Hannes Meidal.


Ingrid Carlberg: Inget upprörde Alfred Nobel så mycket som intriger, kotterier och humbug

Summary: Det var högst motvilligt som Svenska Akademien tog på sig ansvaret för Nobelpriset i litteratur, skriver Ingrid Carlberg.

Krisen i Svenska Akademien har gått så långt att en och annan börjat tala om att beröva ”de-som-en-gång-var-aderton” ansvaret för Nobelpriset. Andra verkar hoppas att Kungen ska styra upp dem, inskärpa betydelsen av sånt som att följa regler och hedra, inte förolämpa, Sverige. Frågan inställer sig: Hur skulle den store donatorn ha sett på saken? Alfred Nobel var inte själv någon vän av regler och pekfingrar. Han jobbade hellre med personliga förtroenden. Frihet under ansvar. Läs mer: Sex viktiga frågor om Akademiens som måste besvaras Efter Nobels död i december 1896 var vännerna som bevittnade hans testamente överens: Alfred hade medvetet avstått från att detaljreglera formerna för sina priser. Han litade som vanligt på att de som åtog sig uppdraget skulle genomföra hans vilja på bästa sätt. De flesta kände dessutom till var Nobels smärtgräns gick. Som Dagens Nyheter konstaterade några veckor efter hans död vilade ett tungt ansvar på de prisinstitutioner Nobel valt ut. Det skulle ”ställas mycket stora anspråk så väl i fråga om insikt och omdömesförmåga som i fråga om opartiskhet och frihet från intriger och kotteriväsen. I båda dessa avseenden var Alfred Nobel mycket fordrande, icke minst i det senare”. Det påstods till exempel att Stockholms högskola försvunnit ur testamentet just för att de ägnat sig åt ”elakartade” fraktionsstrider. Inget upprörde Alfred Nobel så mycket som intriger och kotterier, oförtjänta belöningar, humbug och prål. Det var bland annat därför han hade valt att lägga ansvaret för priserna på den dåvarande unionen Sverige-Norge. Detta trots att han inte hade bott i hemlandet sedan 1865. Av alla länder Alfred Nobel kände till var det nämligen i Sverige han hade påträffat ”den största procentandelen ärliga människor”. Läs mer: Sture Allén: Danius avskedade oss Testamentet var onekligen knapphändigt. Om utdelningen av litteraturpriset hade Nobel inte skrivit mer än att han ville att den skulle skötas av ”Akademien i Stockholm”. Svenska Akademien mottog den nyheten med blandade känslor. Flera ledamöter ville säga nej till hedersuppdraget rakt av. Akademien skulle inte utsätta sig för ”alla de påtryckningar, ränker, missnöjen och förtal, som utan tvivel komma att åtfölja ett sådant uppdrag”. Snart var striden ett faktum. I tidningarna restes tvivel kring Svenska Akademiens kompetens för uppdraget. Hur skulle De Aderton, som fram till dess mest ägnat sig åt att bedöma ”diktprof av de allra lägsta ordningsgraderna”, nu plötsligt klara av att sätta sig till doms över det ”utmärktaste af alla länders andliga produktion”. De oppositionella i Akademien hittade ett snillrikt argument. Kunde man verkligen vara säker på att donatorn syftade på Svenska Akademien med sin formulering? Det fanns ju flera andra, fullt tänkbara akademier i Stockholm som kunde överta den heta potatisen. Vitterhetsakademien, till exempel. Läs mer: Kjell Espmark: ”Hoppas att Horace Engdahl ska kunna förmå sig att lämna sin stol” Argumentet saknade inte relevans, men var i ärlighetens namn aningen långsökt. Läser man dåtidens dagstidningar ser man snart att Vitterhetsakademien i folkmun ytterst sällan kallades bara ”akademien”. Sa man ”akademien” menade man på det här området oftast Svenska Akademien. Men Alfred Nobel hade säkert inte protesterat. Om det var så illa att hans generösa donation var en Svarte Petter som de ädla aderton inte ville ta i, så hade han inte haft några som helst problem att acceptera en annan lösning. Största möjliga frihet under ansvar. Det var så Alfred Nobel såg på saken, underströk hans testamentsvittnen. Nobel hade aldrig tänkt sig att testamentet skulle tillämpas strängt bokstavligt. Huvudsaken var andan, att priserna verkligen tilldelades dem som ”gjort mänskligheten den största nytta”. På den punkten gick det inte att kompromissa. Nobels hjärta hade klappat hårt för alla de forskare, fredskämpar och författare som konsekvent och självuppoffrande satte det allmänna bästa framför kortsiktig egennytta. Det var själva skälet till mångmiljondonationen. Läs mer: Kristina Lugn kritiserar kulturminister i knytblus Svenska Akademiens ständige sekreterare, som på den tiden hette Carl David af Wirsén, valde att ta strid för Nobelpriset. Om Akademien avsade sig uppdraget kanske donationen helt skulle förfalla, varnade Wirsén. Då skulle även det ”exceptionella erkännande” och de ”exceptionella förmåner” som Nobel ville ge ”kontinentens litterära stormän” försvinna. Wirsén förutspådde en storm av ovilja och klander över Svenska Akademien, ett klander som kommande generationers akademiledamöter säkerligen skulle instämma i. Det gick helt enkelt inte att försvara, menade Wirsén, att ”akademien av bekvämlighetsskäl undandragit sig en inom världslitteraturen inflytelserik ställning”. Det gick till omröstning. Wirséns linje fick tolv röster och vann. Motvilligt hade Svenska Akademien gått med på att ta ansvar för det årliga Nobelpriset i litteratur. Stormen bedarrade. Den gången. Det vore väl skam om ”de-som-en-gång-var-aderton” inte skulle klara det igen. Ingrid Carlberg är författare och journalist, och skriver på en bok om Alfred Nobel och vägen till nobelpriserna.


Jenny Jägerfeld: ”En del är sånt man bara måste prova – som att äta tvål”

Summary: Jenny Jägerfelds böcker är fulla av ”asjobbiga” ämnen. Men författaren som också är psykolog är noga med att blanda sorg med skratt. I vår släpper hon två böcker, en för barn och en för vuxna.

Tolvåriga Sasha har bestämt sig för att bli ståuppkomiker. Hon vill få folk att skratta och gör allt hon kan för att komma på bra skämt. Det ska inte bli som med Sashas mamma, som bara blev mer och mer ledsen och till slut tog livet av sig. Sashas pappa bara gråter, och Sasha ska få honom att skratta igen. – Det var viktigt att det blev en rolig bok, säger författaren och psykologen Jenny Jägerfeld, som skrivit barnboken ”Comedy queen”. – Jag tycker i och för sig att fler böcker borde vara roligare, oavsett ämne! Det finns alldeles för få. I just det härfallet kan det låta outsägligt sorgligt: en bok om ett sörjande barn som förtvivlat försöker göra sin pappa glad. Men den som läser ”Comedy queen” bör förvänta sig att både skratta och gråta (ibland samtidigt). Jenny Jägerfeld skriver med snabba, överraskande tvärvändningar och humorn har också en självklar funktion i boken, som en skräckslagen motreaktion. Vad gör man annars för att inte bli deprimerad som sin mamma? – Barn får ofta höra ”du är så lik din mamma”, och man bara ”vad tror du att jag ska göra med den informationen, tror du att jag vill det?” Om man har en komplicerad relation till sin förälder så är det där inte så lätt. Som författare skriver Jenny Jägerfeld ofta om relationer mellan föräldrar och barn, men hon är också utbildad, verksam psykolog och van att diskutera även i renodlat psykologiska termer. – Fast det är inga psykologiska fallbeskrivningar, hoppas jag i alla fall. Det är i första hand romaner. Så uppfattas de också av en växande skara läsare och entusiastiska kritiker; Jenny Jägerfeld får mycket beröm för sin förmåga att gestalta mångbottnat och litterärt. Ändå glider de olika yrkesrollerna ständigt ihop och isär. Jenny Jägerfeld svarar på psykologfrågor i bland annat Svenska Dagbladets Juniorbilaga och Psykologiguiden, hon är med och leder samtalen ”Psykologer läser böcker” på ABF i Stockholm. Hennes romaner tar ofta upp svåra frågor, som ”Brorsan är kung!” om transsexualitet eller Augustvinnaren ”Här ligger jag och blöder” där huvudpersonens mamma har asperger. – Risken finns att jag blir den där författaren som bara skriver om asjobbiga ämnen, men jag ser så mycket på min mottagning. Folk är så himla drabbade! Livet blir i alla fall lite lättare om man kan prata öppet om psykisk ohälsa, tycker hon. Eller om sorg. Eller om relationer. Eller, för den delen, om allt möjligt. Och om neuropsykiatriska diagnoser. Hon skrev ungdomsboken ”Jag är ju så jävla easy going” där huvudpersonen har adhd, och gjorde så småningom en egen utredning. Jodå, hon har adhd. Och nu äter hon medicin. – Fast inte hela tiden, det behöver jag inte. Medicinen är bra när jag skriver, jag kan behålla koncentrationen. Speciellt när det gäller romaner är det viktigt, då kan jag hålla de långa berättelsebågarna i huvudet utan att tappa taget om dem. Återstår att se om böckerna förändras på något sätt! Medicinen har gjort skrivandet mer effektivt för Jenny Jägerfeld, som har arbetat parallellt med två romaner det senaste året. Den ena är ”Comedy queen”, den andra är vuxenromanen ”Blixtra, spraka, blända!” som kommer ut i maj: den halsbrytande berättelsen om den unga författaren Penny Löwe som försöker skriva en ny roman efter sin stora succédebut. – Det är delvis en bok om att iscensätta sitt liv för att ha något att skriva om. En del har jag faktiskt gjort själv, som inbrottet på kolsyrefabriken. Och en del är sånt man bara måste prova för att verkligen kunna beskriva hur det känns, till exempel att äta tvål. Det har jag också gjort. Penny Löwe är en person som säger ja till för mycket, och jodå, det gör Jenny Jägerfeld. Å andra sidan är det, konstaterar hon, tråkigare att inte säga ja. – Hur lever man lagom? Det är ju mitt eget problem också. Mina böcker handlar ofta om att skruva upp en känsla som jag själv har, så att den blir tydlig. Dessutom är hon intresserad av vilka typer av kvinnor som är accepterade i samhället. När hon har haft scensamtal i serien ”Psykologer läser böcker” har hon insett att vissa kvinnoskildringar är mer svårsmälta än andra. – Folk blir så provocerade av till exempel Ester Nilsson i Lena Anderssons ”Egenmäktigt förfarande”, eller Anna i Agnes Lidbecks ”Finna sig”. De tycker att de där kvinnorna är så otroligt jobbiga, och det får kvinnor inte vara. Kvinnor ska vara tappra och moderliga. Innan Jenny Jägerfeld blev författare och psykolog hann hon jobba i Spanien och på Irland, läsa litteraturvetenskap i Uppsala, gå i skola i Danmark, lifta i Pakistan och försöka lära sig hindi i södra Indien. – Ett bra exempel på att man ska göra sin research ordentligt, för jag upptäckte för sent att de inte pratar hindi i södra Indien. Till sist började hon på psykologlinjen på Stockholms universitet. Varpå hon fick en reumatisk sjukdom, och periodvis inte ens kunde lyfta en tekopp. Då skrev hon sin första bok, ”Hål i huvudet” (2006), en vuxenroman. Sedan försökte hon skriva en bok om reumatism. – Men den blev jättetråkig, det är en dramaturgiskt omöjlig sjukdom! Det tar världens tid innan det händer något, sjukdomsförloppet är extremt långsamt. Nästa roman blev först refuserad, sedan antagen och utgiven på ett annat förlag. – ”Här ligger jag och blöder” gavs ut i september 2010, blev Augustnominerad i oktober och fick Augustpris i november. Visst, det var något slags revansch när den först hade blivit refuserad, men det viktiga var att jag faktiskt kunde lita på min litterära röst. Hon har skrivit fyra böcker före de två, barnboken och vuxenboken som kommer ut nu i vår. Vuxenböckerna tar längre tid, ”Blixtra, spraka, blända!” har hon gått med i flera år. ”Comedy queen” hade hon tvärtom gjort ett synopsis på, och följde det i stor utsträckning. – Fast nu försvinner båda de där världarna för mig, nu när jag är klar. Jag kommer kanske att få en post partum-depression? Men vet du vad tricket är då? Att omedelbart börja med ett nytt projekt.  Jenny Jägerfeld/fakta Böcker ”Hål i huvudet” (2006) ”Här ligger jag och blöder” (2010, Augustpriset för bästa barn- och ungdomsbok) ”Jag är ju så jävla easy going” (2013) ”Brorsan är kung” (2016) ”Comedy queen” (2018) ”Blixtra, spraka, blända!” (2018, kommer i maj) Jenny Jägerfeld arbetar även som psykolog, driver tillsammans med författaren Johanna Thydell podden Superältarna, är en av psykologerna som har samtalskvällarna ”Psykologer läser böcker” på ABF i Stockholm, svarar på frågor i Svenska Dagbladet Junior och Psykologiguiden, skriver krönikor, föreläser och är en uppskattad moderator. Hon fick Rabén & Sjögrens Astrid Lindgrenpris 2017.


Konsertrecension: Molly Kien gör manetliknande vattenmusik

Summary: Under rubriken ”Svensk festivalyra!” bjöd Blåsarsymfonikerna på ett uruppförande av den svensk-amerikanska tonsättaren Molly Kien. DN:s Johanna Paulsson hör vattenmusik med ljusa flöjtstämmor och basiga tubatoner.

Det är inte varje dag man kommer hem från en konsert och googlar videoklipp av maneter. Den svensk-amerikanska tonsättaren Molly Kiens nyskrivna stycke ”Jellyfish Lake” har fått sin titel efter en sjö känd för sina ofarliga maneter. Men soundet är något annat än naturfilmernas ofta graciösa slowmotionbilder av dessa nässeldjur. Melodierna rör sig från ljusa flöjtstämmor till basigaste tubatoner. Varför den repetitiva pukrytmen och bleckblåsstötarna snarare får mig att tänka på stridslystna elefanter förstår jag först när jag ser horder av geléklumpiga maneter myllra runt i normaltempo på Youtube. Skivrecension: ”Orchestral works” av Molly Kien Fantasifulla titlar kan – liksom bildliga beskrivningar i en recension – både hjälpa och stjälpa. Men en teknisk redogörelse vore tråkigare och mindre talande för Kiens välkomponerade femminutersporträtt. Samma sak gäller Albert Schnelzers inledande ”Azraeel suite”, inspirerad av Salman Rushdies roman ”Satansverserna” och utgivningens kontroverser. Det är dramatiskt krängande musik som genom tre satser spränger sig fram, rytmiskt jagande med kraftfulla kulminationer. Ett precist utformat äventyr, där himmelskt skira flageoletter (höga flöjttoner) mot slutet bryter förloppet lika plötsligt som hastigt försvinnande. Konsertrecension: Blåsarsymfonikerna på Musikaliska i Stockholm Blåsarsymfonikernas norska chefdirigent Cathrine Winnes hade klämt in landsmannen Egil Hovlands ”Fanfare og koral” i lördagskonserten ”Svensk festivalyra!” Utifrån den lite märkliga rubriken gjorde basklarinettisten och presentatören Lena Haag samtidigt en träffande iakttagelse av trender över tid: nutida tonsättare söker gärna internationell inspiration, medan förra sekelskiftets nationalromantiker som Hugo Alfvén hellre gjorde programmusik av fylleslag och folkdanser i skärgården. Som i den frejdiga och festligt framförda rapsodin ”Midsommarvaka”. På 1940-talet skrev den lika folkmusikförtjusta Lille Bror Söderlundh i sin tur både melodier till Karl Gerhards antinazistiska revykupletter och sin lättsamt svassande ”Concertino för oboe”. Här med väl utförd solostämma av orkesterns Johanna Nilsson. Konsertrecension: ”Smarginatura” av Molly Kien på Västerås konserthus


Konsertrecension: Johannes Janssons ”Peace symphony” är stormig och ljus

Summary: Johannes Janssons nyskrivna ”Peace symphony” bygger på fredspristagaren Tawakkul Karmans Nobeltal från 2011. ”Orkestreringen är väl tät, men öppnar sig också för gläntor av ljus”, skriver Johanna Paulsson.

Det är en enorm, för att inte säga Mahlergigantisk, orkester som tagit plats på scen efter paus. Tonsättardoldisen Johannes Janssons nyskrivna ”Peace symphony” för kör, orkester och sångsolister är ett stort anlagt verk i den skala som sällan skrivs i dag. Speltiden ligger på närmare 50 minuter och texten bygger på delar av fredspristagaren Tawakkol Karmans Nobeltal från 2011. Jansson har tolkat den jemenitiska journalisten och fredsaktivistens ord som en humanistisk, snarare än politisk vision. Det är intressant att höra honom berätta att han länge sökt efter en text som äger en ”universell kraft” – den sortens egenskap som annars ofta brukar klistras på musiken som konstart. Som tonsättare målar han med vackert svepande linjer och spröda klockklanger, bland annat med inslag av harpa och celesta. Slagverket är starkt präglat av gongar som mot slutet bär ut omkvädet ”Peace be upon you” – ”Frid vare med er” – likt ringar på en vattenyta. Sångsolisterna, sopranen Alexandra Büchel och barytonsångaren Olle Persson, landar väl i texten under ledning av Ville Matvejeff. Orkestreringen är väl tät ibland, men det har en poäng. Ur de mest ogenomträngliga orkesterstormarna öppnar sig gläntor av ljus. Lugna och mer meditativa passager som påminner om Arvo Pärts andliga minimalism. Annars tänker jag främst på Benjamin Brittens effektfullt inkännande sätt av skriva symfonisk musik för kör och sångsolister i exempelvis ”War requiem”. Liksom på dennes ambition att ”behaga folk så seriöst som möjligt”. Fredagens konsert föregicks av ett panelsamtal om den humanitära krisen i dagens krigshärjade Jemen. Tematiskt relaterat, men helt fristående från Janssons musik som i övrigt fick sällskap av ett ovanligt välkomponerat körprogram på överlevartema. Först Judith Binghams ”Water lilies” med sin sirliga stämväv och pointillistiska minisolon. Sedan Paula af Malmborg Wards onomatopoetiska ”Tending fields II”, inspirerat av en skönhetstävling för kvinnor som skadats av landminor, och Einojuhani Rautavaaras Rilkeelegier i klangligt tilltalande tolvton. Konsertrecension: ”Violinkonsert” av Johannes Jansson på Göteborgs konserthus


Conchita Wurst: Jag är hiv-positiv

Summary: Artisten och Eurovisionvinnaren Conchita Wurst avslöjar att hon är hiv-positiv. Anledningen är att ett ex har hotat att gå ut med informationen. ”Jag ger inte någon rätten att i framtiden skrämma mig”, skriver hon i ett inlägg på Instagram.

På söndagskvällen gick artisten Conchita Wurst ut med nyheten att hon har hiv – och har har varit hiv-positiv i flera år. ”Dagen har kommit då jag för resten av mitt liv ska bli av med mitt Damoklessvärd”, skriver hon i ett inlägg på Instagram. Bakgrunden till att Conchita Wurst – som slog igenom stort med vinsten i Eurovision i Köpenhamn 2014 med låten ”Rise like a phoenix” – väljer att gå ut med att hon är hiv-positiv är påtryckningar från en tidigare partner. ”Ett ex har hotat med att gå ut med denna privata information till allmänheten, och jag ger inte någon rätten att i framtiden skrämma mig och att påverka mitt liv på detta sätt”, skriver hon i inlägget. Conchita Wurst hävdar också att behandlingen har pågått i flera år och att hon därför har så låga nivåer av viruset att hon inte kan föra detta vidare. Efter beskedet om att hon hade fått hiv har Conchita Wursts familj varit mycket stöttande, skriver hon, och lägger till att hennes vänner har känt till detta under lång tid. Hon lägger också till att informationen egentligen främst är viktig för dem med vilka en sexuell relation kan vara aktuell för henne.


Sara Stridsberg till DN: ”Spelet är inte förlorat”

Summary: Akademiledamoten Sara Stridsberg ifrågasätter i ett uttalande till DN giltigheten i torsdagens beslut, som innebar att Sara Danius måste lämna sitt uppdrag som ständig sekreterare. ”Spelet är inte förlorat”, menar Stridsberg.

I torsdags kulminerade dramat i Svenska Akademien med att ytterligare två stolar blev tomma. Det beslut som fattades bestod av två delar, för att tillfredsställa olika falanger i församlingen: Sara Danius tvingades avgå som ständig sekreterare sedan en majoritet förklarat sig sakna förtroende för hennes sätt att utföra uppdraget. Samtidigt måste Katarina Frostenson lämna arbetet i Akademien. Danius förklarade senare att hon även lämnar sin stol i Akademien. Läs mer: Sara Danius: Svenska Akademien bör verka mot kvinnoförnedrande uttryck Nu uttalar sig en av de ledamöter som motsatte sig beslutet, Sara Stridsberg, för DN: ”Vi var elva personer närvarande på Akademiens möte i torsdags. Vi var tre personer som motsatte oss beslutet med all vår kraft. Jag, Jesper Svenbro och Per Wästberg”, skriver hon i ett meddelande till DN och fortsätter: ”Jag ifrågasätter om torsdagens så kallade beslut ens kan betraktas som giltigt. Jag skulle inte säga att spelet är förlorat.” Efter nyheten om att Sara Danius lämnat arbetet i Akademien har många uttryckt sitt stöd. Inte minst i form av den så kallade knytbluskampanjen, där kvinnor och en och annan man klätt sig i hennes signalplagg. En av dem är kulturminister Alice Bah Kuhnke. Nätbokhandeln Adlibris lade på fredagen upp en banner överst på sin sajt med texten ”backasaradanius”, som stöd för den petade ständige sekreteraren. Läs mer: Kristina Lugn: Det handlar inte om att Sara Danius är kvinna Efter Svenska Akademiens beslut i torsdags bestämdes att Anders Olsson, som innehar stol nummer 4 och för närvarande har rollen som direktör (ett rullande ordförandeskap), skulle ta över som tillförordnad ständig sekreterare. DN söker Anders Olsson.


Hovet: Juridisk kompetens behövs i Svenska Akademien

Summary: Hovet förespråkar att det i fortsättningen ska finnas en hög jurist bland ledamöterna i Svenska Akademien. – Det finns anledning att den kompetensen finns med, säger hovets informationschef Margareta Thorgren till DN. En källa till DN uppger att hovet anser att Akademiens uttalanden om kungen har varit ”under all kritik”.

Efter torsdagskvällens möte i Svenska Akademien råder stor turbulens, och endast elva av arton ledamöter är kvar i institutionen. Under fredagen har olika versioner lagts fram kring vad som föranledde den lösning som innebar att både Sara Danius och Katarina Frostenson lämnade Akademien. Akademiens direktör Anders Olsson och ledamoten Horace Engdahl har under efterspelet till mötet bland annat hänvisat till stödet från kungen, Akademiens höge beskyddare. Anders Olsson berättade i P1 Morgon att förslaget till lösning tagits fram efter hans samtal med kung Carl XVI Gustaf tidigare i veckan. – Jag vill inte säga att det var kungens råd. Det var samtalet med kungen som pågick i en timme som ledde fram till det här inom mig. Det är egentligen det som kom efter samtalet, men vi delade ungefär samma analys, sade Olsson till P1 Morgon. Björn Wiman: En bedrövlig skara som återstår Hovet har på fredagen gått ut med tydliga dementier gällande kungens inblandning i Akademiens interna beslut. En källa med insyn uppger också för DN att många reagerat kraftigt på de uttalanden kring kungens roll som gjorts av Anders Olsson och Horace Engdahl. Den sistnämnde intervjuades på torsdagen i SVT:s ”Opinion live”, och då betonade att kungen varit ”ett starkt stöd i det sista dramatiska skedet av den här krisen”. Källan menar att uttalandena är ”under all kritik”. – De försöker insinuera att kungen har haft sin del i spelet och försöker dra in kungen i deras mansgäng, säger källan till DN. Läs mer: Danius: Akademien bör verka mot kvinnoförnedrande uttryck Margareta Thorgren är informationschef på hovet. Hon säger till DN att kungens uppgift som beskyddare är att se till att Svenska Akademiens kärnverksamhet fungerar. – För kungen handlar det nu om att hjälpa till utifrån de befogenheter han har, att inte gå in i Akademiens operativa arbete, att inte aktivt delta i någon beslutsprocess, utan att ha en överordnad roll. De interna angelägenheterna måste Svenska Akademien själv sköta. Kan man tänka sig ett scenario där kungen upplöser Svenska Akademien? – Det har inte varit aktuellt. Kungen har tidigare talat om översyn av stadgarna, så att man eventuellt ska kunna ta sitt utträde. – Ja, det handlar bland annat om att förtydliga vad som gäller vid ett eventuellt utträde. Vad anser kungen om att det i Svenska Akademien ska ingå en hög jurist? – Det är inget som jag kan uttala mig om. Men tidigare har den kompetensen funnits. Varför är det viktigt? – Juridisk kompetens är alltid viktig för att säkra upp att organisationer styrs rätt, exempelvis för att inte hamna i jävssituationer. Tycker du som informationschef att Svenska Akademien borde offentliggöra den utredning som advokatbyrån gjort? – Det är en fråga för Svenska Akademien, men öppenhet och transparens är ofta att föredra framför tystnad som kan skapa spekulationer och felaktigheter. Och borde den ständige sekreteraren enligt byråns rekommendation göra en polisanmälan? – Har personer gjort sig skyldiga till brott är väl den rätta vägen att det bör polisanmälas kan jag tycka. DN söker Anders Olsson och Horace Engdahl.


”Människor jag tidigare hade respekt för har valt att vända vittnesmålen ryggen”

Summary: Författarna Elise Karlsson, Gabriella Håkansson och journalisten Lena ten Hoopen är tre av de kvinnor som trädde fram och vittnade i DN:s granskning av Kulturprofilen i november förra året. På fredagen berättar de om sina känslor inför hur Akademien har hanterat situationen, och hur de ser på framtiden. – Jag tror att jag för första gången i hela den här processen känner sorg, säger Elise Karlsson.

Elise Karlsson, en av de kvinnor som i november vittnade i DN om sexuella trakasserier och övergrepp från Kulturprofilen, säger på fredagen att hon känner enorm besvikelse. – Jag har känt mycket ilska under den här tiden, sedan jag läste vittnesmålen för första gången i november. Samtidigt har det känts som det finns hopp om att någon i Akademien, Sara Danius och några med henne, har velat ta itu med det här, lyssna och ta vittnesmålen på allvar. Det hade jag inte i mina vildaste drömmar föreställt mig när vi höll på med den här artikeln, att de skulle lyssna över huvud taget. Så det har känts som en slags seger. Men det vi ser nu är ju Akademien som vi alltid har känt den, och vi ser att sådana som Sture Allén och Horace Engdahl som varit ytterst ansvariga som ständiga sekreterare och gömt den här historien för att hålla Kulturprofilen om ryggen, det är de som har segrat i dag. Men de har inte segrat för alltid. Har de segrat i dag? – Kanske inom Akademien, och det är en institution som har mycket makt, men de är också beroende av dem som de talar till – och har de inte några som lyssnar har de ingen att tala till. Jag tror att det här är den djupaste förtroendekrisen som man varit i, de snackade sig undan Rushdie-krisen, men inte denna gång. Varför? – Jag tror att tiderna har förändrats. Jag tror det spelar roll att de tog in Sara Danius som ständig sekreterare. Det finns kvinnlig makt, och att de försöker lösa situationen genom att ta bort den kvinnliga makten visar ju bara hur lågt de har sjunkit. Hoppet nu är reaktionerna utifrån, inte det som händer i Akademien. Den ström av stöd som Sara Danius nu får säger otroligt mycket, och jag tror att vi kommer se fler reaktioner från författare om att det här inte duger. – Vad gäller Akademien känner jag en enorm besvikelse och en enorm sorg. Även människor som Anders Olsson som jag tidigare har haft djup respekt för har valt att vända de här vittnesmålen ryggen, det går inte att tolka på något annat sätt, säger Elise Karlsson. Gabriella Håkansson, författare, som också var en av de som vittnade i DN:s granskning av Kulturprofilen, menar att det som nu har hänt är ”katastrofalt och oacceptabelt”. – All legitimitet för Akademien är förbrukad. Det här var sista spiken i kistan och jag tror inte det finns någon återvändo. Det som händer nu är att man måste vädja till Kungen om att upplösa Akademien och tillsätta en grupp som kan påbörja arbetet med att nybilda den, välja nya ledamöter och ändra stadgarna, säger hon till DN på fredagen. Hur då? – Dels tycker jag att man ska se över livstidsinvalet och i stället tänka sig att man sitter i omgångar, så man kan omväljas men också avträda. Och jag tycker det ska finnas en regel om att 50 procent av stolarna ska gå till kvinnor. Det får självklart inte finnas någon jävssituation då vi sett hur det solkat ner och förstört förtroendet för Akademien. Vi har också haft en väldigt vit akademi som inte representerat Sverige i någon vidare mening. Hon menar att Sara Danius har försökt att öppna upp för att förnya Akademien och ”städa upp i det unkna patriarkala dammet”. – Men inte bara hon, utan även Frostenson har offrats. Det är en skam, och jag tror att vreden är enorm, man kan se att det växer ett raseri bland kulturutövare i stort – inte bara bland författare utan bland bibliotekarier, språkvårdare och översättare – alla som är beroende av Akademien för sin fortlevnad rent ekonomiskt. Det får man inte glömma, att det här är en viktig institution. Varför växer detta raseri? – Man har lagt locket på och blundat och mörkat. Skam må falla över dem för att de inte velat kännas vid att de gynnat en man som begått sexuella övergrepp och våldtäkter i decennier. 18 personer klev fram i november och nu har ytterligare en person klivit fram, jag vågar inte ens tänka på hur många det rör sig om. Att bagatellisera och blunda för det är oacceptabelt. Kan det komma något positivt ur detta? – Det positiva är att Akademien kan omformas och förtroendet kan återupprättas, det har varit behövligt länge. Jag hyser hopp, men jag tror att det kommer bli en blodig strid först. De kommer fortsatt klamra sig fast för att de inte har någon självinsikt. Det är redan tragiskt att de inte kan se hur de uppfattas utifrån, och hur omoraliskt och stötande deras beteende är i allmänhetens ögon. Lena ten Hoopen, journalist, skriver i ett mejl till DN om sina känslor efter beskeden på torsdagskvällen. ”Jag är journalist, och för mig är öppenhet och granskningar en del av min vardag. Därför kändes det viktigt att ställa upp helt öppet och bryta tystnaden i den DN-granskning som ytterst handlar om maktmissbruk. Jag tror att svenska folket fram tills nu, har accepterat Akademiens slutenhet och maktposition, för att man ändå trott att denna makt inte missbrukats.” ”Men”, fortsätter hon: ”Nu är tilliten bruten.” Läs mer: Sara Stridsberg: Jag har stridit för Danius


Sara Danius: Svenska Akademien bör verka mot kvinnoförnedrande uttryck

Summary: Sara Danius har gjort sitt första uttalande efter beskedet att hon lämnar Svenska Akademien. Brott och jäv måste anmälas – och Akademien bör vara en kraft mot otidsenliga maktförhållanden och kvinnoförnedring, säger Sara Danius i ett meddelande till TT.

Sara Danius inleder uttalandet med att förklara varför hon på torsdagen lämnade institutionen. Hon skriver att Akademiens direktör Anders Olsson, och ett antal andra ledamöter, vid sammankomsten meddelade att de saknar förtroende för henne som ständig sekreterare. ”Av detta tar jag konsekvenserna och lämnar mitt ämbete. Till följd av detta lämnar jag också min stol i Akademien”‚ skriver Sara Danius. Hon fortsätter uttalandet med att betona att Akademien är betydelsefull, men att det inte betyder att den inte bör förändras: "Alla traditioner är inte värda att bevara. Oberoende från makten är inte detsamma som att ställa sig över vår tids mest självklara värderingar. Tvärtom har Akademien sin ställning endast genom att tjäna och vinna legitimitet från hela det svenska folket”‚ skriver Danius. Hon förklarar i uttalandet att hon tog sig an ämbetet som ständig sekreterare eftersom hon ”uppfattade ett stöd för ambitionen att varsamt men målmedvetet modernisera Akademien”: ”Att vårda ett arv får inte bli en arrogans och distans till samhället i stort. Tendenser till vänskapskotterier hör inte hemma i vår tid. Etiken måste sättas i högsätet, och strikta regler för beslutsfattande, jäv och sekretess måste finnas och följas”, skriver Danius och fortsätter: ”Brott och fusk måste beivras och anmälas till rättsvårdande myndighet. Svenska Akademien bör dessutom vara en kraft som tydligt verkar mot otidsenliga maktförhållanden eller kvinnoförnedrande uttryck." Danius vädjar till Akademien att fortsätta det arbete som hon påbörjat, bland annat genom att verka för ökad synlighet åt den litteratur som skrivs av kvinnliga författare. Hon avslutar uttalandet med att tacka för det stöd hon fått under de senaste dagarna. ”Jag vill också ta tillfället i akt att tacka för de tusentals uttryck för sympati jag fått de senaste veckorna, både för mina ambitioner som ständig sekreterare och för min person”, skriver Danius. Läs DN:s artiklar om Svenska Akademien här. Sara Danius uttalande i helhet Här kan du läsa hela Sara Danius uttalande till TT: "Svenska Akademiens direktör Anders Olsson och med honom ett antal andra ledamöter meddelade mig vid sammankomsten i går kväll att de saknar förtroende för mig som Akademiens ständiga sekreterare. Av detta tar jag konsekvenserna och lämnar mitt ämbete. Till följd av detta lämnar jag också min stol i Akademien. Samtidigt hoppas jag innerligt att det jag betraktat som min uppgift i Akademien inte läggs åt sidan. Svenska Akademien är en i Sverige och världen betydelsefull institution, dels på grund av sin långa historia, dels för att den står fri från såväl stat som andra institutioner. Men alla traditioner är inte värda att bevara. Oberoende från makten är inte detsamma som att ställa sig över vår tids mest självklara värderingar. Tvärtom har Akademien sin ställning endast genom att tjäna och vinna legitimitet från hela det svenska folket. Jag tackade ja till att arbeta som ständig sekreterare därför att jag uppfattade ett stöd för ambitionen att varsamt men målmedvetet modernisera Akademien. Att vårda ett arv får inte bli en arrogans och distans till samhället i stort. Tendenser till vänskapskotterier hör inte hemma i vår tid. Etiken måste sättas i högsätet, och strikta regler för beslutsfattande, jäv och sekretess måste finnas och följas. Brott och fusk måste beivras och anmälas till rättsvårdande myndighet. Svenska Akademien bör dessutom vara en kraft som tydligt verkar mot otidsenliga maktförhållanden eller kvinnoförnedrande uttryck. På liknande sätt måste det också vara Akademiens uppgift att ge större synlighet åt den litteratur som skrivs av kvinnliga författare och på det sättet spegla den betydelse denna litteratur har, och alltid har haft, hos svenska folket. Samma sak gäller Nobelpriset i litteratur. För denna mission kommer jag att arbeta vidare, men nu på annat håll, och vill ge Svenska Akademien mitt fulla stöd. Jag vill också ta tillfället i akt att tacka för de tusentals uttryck för sympati jag fått de senaste veckorna, både för mina ambitioner som ständig sekreterare och för min person. Mitt varmaste tack."


David Lagercrantz: ”De beter sig som narcissistiska barnungar”

Summary: Inom kulturvärlden är man chockad över gårdagens besked om att Sara Danius lämnar sin position och menar att detta skadar anseendet för den svenska kulturvärlden. – Jag skulle säga att enda lösningen är att behålla en litteraturvårdande institution men att man lägger ner Akademien, säger David Lagercrantz.

Svante Weyler, förlagschef vid Weyler förlag menar att gårdagens offentliggörande om att Sara Danius lämnar sin position som ständig sekreterare och sin stol i Akademien redan har fått en katastrofal påverkan på Akademiens anseende. – Det framgår klart i artiklar i utländsk press att anseendet är väldigt skadat. Jag tycker de sammanfattar hur världen och svenska kulturvärlden ser på det som har hänt. Det började med anklagelser om sexuella övergrepp och slutar med en överenskommelse om att två kvinnor ska lämna Akademien. Det kommer att vara svårt att förklara på vilket sätt det som har hänt är framåtsyftande och en kompromiss, säger han till DN. Läs mer: Klas Östergren: ”Jag har lämnat in en formell begäran om utträde ur Svenska Akademien” Under fredagsmorgonen öppnade Anders Olsson, tillfällig ständig sekreterare i Akademien i P1 Morgon, för att han hoppas att vissa medlemmar kommer att komma tillbaka till arbetet i Akademien. Han nämnde både Sara Danius och Lotta Lotass som två personer som han skulle vilja återse i Akademien. Något som Svante Weyler bedömer som mycket svårt. – Det kommer att kräva en sorts botgöring, en offentlig sådan, från de människor som gjort att de lämnat. Då måste man gå tillbaka till den ursprungliga frågan som utlöste den här enorma sprickan, det vill säga hur man ser på det faktum att det Kulturprofilen har gjort drabbat Akademien, och att det varit känt sedan tidigare. För att kunna få en fungerande Akademi i framtiden skulle det enligt Svante Weyler behöva komma in nya personer i Akademien, men huruvida de som skulle kunna platsa där är intresserade givet det klimat som råder är oklart. – Frågan är på vilka villkor mellan fem och sju nya personer skulle välja att sätta sig i Akademien. Det kommer att röra sig om allt mellan de förmåner som finns till vilket diskussionsklimat som råder i Akademien. De som är kvar har tagit på sig en ofattbart stor börda, en börda som jag absolut inte tror att de har en uppfattning om. Finns det någon person som skulle kunna lösa den kris som Akademien nu befinner sig i? – Inte inom Akademien. Utanför Akademien finns det väldigt många omdömesgilla och kunniga personer som för länge sedan hade behövts i Akademien, men jag tror inte att de vill vara med i dag. De som är kvar i Akademien har alltså inte det omdömet? – Inte när det gäller synen på sin egen roll och Akademien. Just nu finns det fler omdömesgilla personer utanför än inom Akademien, säger Svante Weyler. Läs mer: Per Wästberg: Två kvinnor offrades – en skamfläck på Svenska Akademien Författaren David Lagercrantz säger till DN att han är bedrövad över gårdagens nyheter. – Jag tycker det här är så sorgligt att jag blir mållös. Det här handlar om att hela Akademien har brustit på ett sätt som är ofattbart. Det börjar med en omröstning som var ett fatalt misstag, säger han. Han menar att de gamla strukturerna inom Akademien och det faktum att man väljs in på livstid är fatala problem. Men han nämner också ett samtalsklimat som smittat av sig från sociala medier in i institutionen. – Nu kollapsar allting och narcissistiska karaktärer vill göra utspel och synas på ett sätt som är bortom allt förstånd. Det är klart man ska hylla Sara Danius, och det är hemskt att kvinnor offras, men det här handlar om en hel styrelse och en hel akademi som brustit totalt. De beter sig som narcissistiska barnungar. Vi har ett helt samhällsklimat, inte bara Akademien som är pennalistiskt. Sociala medier-pöbeln har smittat av sig på dem som det minst av allt bör smitta av sig på. Det är samma förhöjda tonläge vi ser, säger David Lagercrantz. Vad tror du om Akademien i framtiden? – Min lösning är att Akademien har haft sin tid. Jag skulle säga att enda lösningen är att behålla en litteraturvårdande institution men att man lägger ner Akademien. Lägg ner den och fundera på hur man skapar en styrka som byts ut, jag kan inte se någon annan lösning. Nobelpriset och stödet för smala författare måste finnas kvar, men Akademien har visat sig inte klara uppdraget, säger han. Finns det någon som skulle kunna rädda Akademien? – Det finns massa begåvade kolleger, men jag tycker att de ska avvakta lite och se. Jag vill inte råda någon att gå in, jag tycker att om Anders Olsson ringer ska man vänta och ta ett andetag. Författaren Elisabeth Åsbrink framhåller att Svenska Akademien fortsatt har stor betydelse och menar att den måste fortsätta existera. Hon har dock inte förtroende för hur Akademien nu är utformad efter torsdagskvällens besked. – Den är en grund i svenskt kulturliv som finansierar oerhört mycket viktig aktivitet, däribland arbetet med ordboken och även med det svenska språket, säger Elisabeth Åsbrink,. – Men för den gruppen av människor som just nu förvaltar Akademien är mitt förtroende väldigt lågt. Den nuvarande situationen är väldigt bekymmersam, eftersom det nästan inte finns några författare kvar bland ledamöterna. Det är inte acceptabelt. Elisabeth Åsbrink menar att den senaste tidens händelser tydligt visat att Akademien i flera fall har distanserat sig från det normala regelverket vad gäller jäv, bland annat genom att man delat ut förmåner till människor som står ledamöterna nära. – Jag tror att det behövs erfarna författare i Akademien. Vi har dem, de som kan hantverket, som kan hantera det svenska språket, dess förändring, utveckling och traditioner. Det skulle höja mitt förtroende om författarna fick en plats, även om det naturligtvis också ska finnas akademiker och forskare i Akademien, säger Elisabeth Åsbrink.


Kvinnorna fick gå för att rädda Svenska Akademien

Summary: Krisen i Svenska Akademien fördjupas ytterligare. Både ständiga sekreteraren Sara Danius och ledamoten Katarina Frostenson lämnar arbetet i Akademien med omedelbar verkan. Det stod klart efter ett dramatiskt möte på torsdagskvällen.

Klockan hade precis passerat 20 när Sara Danius gick ut genom dörrarna till Börshuset. Inför ett stort pressuppbåd berättade hon att hon omedelbart lämnar både posten som ständig sekreterare och sin stol i Svenska Akademien. – Jag lämnar Akademien som ständig sekreterare. Det var Akademiens vilja att jag skulle lämna och därmed beslöt jag mig också för att lämna min stol nummer sju. Det beslutet har jag fattat med omedelbar verkan, sade Danius, som inte ville berätta om beslutet föregåtts av en omröstning. – Det är Akademiens vilja och jag rättar mig efter det. Jag hade gärna velat fortsätta, men det finns annat att göra här i livet, sade Sara Danius. Vid Danius sida i entrén stod ledamoten Sara Stridsberg. Hon berättar för DN om ett konfliktfyllt möte, som varade i nära tre timmar. – Jag har stridit hela denna kväll för att Sara Danius skulle vara kvar som ständig sekreterare. För mig har hon varit ett klart hopp, säger Sara Stridsberg. Enligt Stridsberg lades ett förslag fram under mötet, som kom att få dramatiska konsekvenser. – Dealen i Akademien var att Katarina Frostenson lämnar arbetet i Akademien, inte sin plats, om Sara Danius lämnar som ständig sekreterare. Jag grät på mötet, skriver Sara Stridsberg i ett sms. Knappt tjugo minuter efter beskedet från Sara Danius offentliggjordes också att Katarina Frostenson avsäger sina uppdrag. Ledamoten Anders Olsson tillika Akademiens nuvarande direktör, berättade att Katarina Frostenson själv har tagit beslutet att lämna Akademien ”med förhoppningen att den skall överleva som institution”. – Jag tror vi alla förstod allvaret i den här situationen. De som tidigare försvarat Katarina Frostenson var tvungna att ta ett steg tillbaka, att göra en kompromiss. Och hon gick med på att avstå från sina uppdrag, sade Anders Olsson och tillade: – Det är en förtroendekris som vi också försökte lösa genom att Sara Danius nu avgår. Han meddelade samtidigt att han tillfälligt har tagit över det ansvar som Svenska Akademiens ständige sekreterare normalt innehar. – Vi arbetar nu under en övergångsperiod, och det här är ett försök att rekonstruera Akademien i en situation som varit enormt kritisk, säger Anders Olsson. Han talade framför medierna om parallella problem inom Akademien, både kring hanteringen med kopplingarna till den så kallade Kulturprofilen – som är gift med Frostenson – men även om samarbetssvårigheter och en stor förtroendekris inom Akademien. – Vi har talat med varandra. Och det är bara i samtal som man löser konflikter på ett bra sätt, säger Anders Olsson om diskussionerna med Katarina Frostenson. Hon är den som det senaste halvåret stått i centrum för den djupa konflikten inom Svenska Akademien, som uppenbarades efter DN:s granskning av Kulturprofilen i november. Tidigare under våren hölls också en omröstning om att utesluta Frostenson, och utfallet av den delade Akademien i två läger. Bland de åtta ledamöter som stöttat Katarina Frostenson finns enskilda som sedermera öppet kritiserat Sara Danius. Ledamoten och tidigare ständige sekreteraren Horace Engdahl skrev på tisdagen en debattartikel i Expressen där han beskrev Danius som ”den av alla sekreterare sedan 1786 som har lyckats sämst med sin uppgift”. Danius har samtidigt fått stort stöd, både från andra ledamöter och från en rad namnkunniga inom svenskt kulturliv. Tidigare ständige sekreteraren Peter Englund, som förra veckan lämnade arbetet inom Akademien, har kommenterat att den interna kritiken mot Danius varit både ”oberättigad och orättfärdigad”. Danius, som är professor i litteraturvetenskap vid Stockholms universitet, valdes in som ledamot i Akademien för fem år sedan, och blev två år senare dess ständiga sekreterare, då som den första kvinnan på posten. Lyrikern och översättaren Katarina Frostenson har varit ledamot i Svenska Akademien sedan 1992 och suttit på stol nummer 18. I och med beskeden från Sara Danius och Katarina Frostenson är endast elva av arton ledamöter aktiva i arbetet. Förra veckan lämnade, förutom Peter Englund, även Kjell Espmark och Klas Östergren arbetet i Akademien. Sedan tidigare har även Lotta Lotass och Kerstin Ekman lämnat arbetet. Sedan tidigare har även Sara Stridsberg aviserat att hon överväger att lämna arbetet, men på torsdagskvällen ville inte hon lämna något besked kring sin framtid. – I ett så här upprört läge skulle jag vilja vänta med att säga mer än så, säger Sara Stridsberg till DN. Akademien står nu inför en svårlöst situation. Stadgarna, skrivna år 1786, slår fast att minst tolv ledamöter måste vara närvarande för att nya ska kunna väljas in. Den senaste tiden har det dock aviserats att Akademiens stadgar kan ändras på flera punkter, något som möjligen kan förhindra att delar av arbetet omöjliggörs. På onsdagen uttalade sig Kung Carl XVI Gustaf, institutionens höge beskyddare, och meddelade att han överväger att ingripa mot Akademien, bland annat för att se över vilka paragrafer i stadgarna som är i behov av komplettering. Expressen rapporterade på torsdagskvällen att Hovet bekräftar att arbetet med att ändra Akademiens stadgar nu pågår. När DN kontaktade Margareta Thorgren, informationschef vid hovet, svarade hon att Kungen informerats om utvecklingen i Akademien. Thorgren sa då att ingen mer information kunde ges innan ett internt möte avslutats. – Jag sitter i ett internt möte nu och kan inte kommentera i nuläget inte säga något annat än att Kungen informerats om vad som skett, sa Thorgren under torsdagskvällen.


Per Wästberg: Två kvinnor offrades – en skamfläck på Svenska Akademien

Summary: I en kommentar till Svenska Dagbladet skriver Per Wästberg att det är ”en skamfläck på Akademien som inte kan tvättas bort” att Sara Danius och Katarina Frostenson lämnat Akademien.

Efter torsdagkvällens dramatiska händelser i Börshuset, där Sara Danius klev ner från sin roll som ständig sekreterare och lämnade Svenska Akadamien och Katarina Frostenson lämnade sitt arbete i Akademien, uttalar sig akademiledamoten Per Wästberg i Svenska Dagbladet. ”Torsdagskvällen var en sorgens afton. Mot beslutet i Akademien reserverade sig Sara Stridsberg, Jesper Svenbro och jag. Vi har fullt förtroende för Sara Danius. Vi ser i henne ett ljus för en öppnare framtid”, skriver han i SvD, och fortsätter: ”Måhända var beslutet en nödvändig kompromiss för att få arbetsro och komma igång med vår omfattande verksamhet. Inte desto mindre var det en komprometterande kohandel: två kvinnor offrades, den ena mot den andra. Detta är en skamfläck på Akademien som inte kan tvättas bort. Och allt detta elände på grund av en sexmissbrukare!” Per Wästberg, som alltså ställt sig på Sara Danius sida i den pågående konflikten, avslutar sitt uttalande med orden: ”Akademien och Nobelpriset är viktigare än enskilda ledamöters väl och ve. Därför hoppas jag att de avhoppade återvänder och att inga fler utträden sker – nu när Katarina Frostenson sent omsider lovat att på obestämd tid inte delta i arbetet.” Per Wästberg har suttit i Svenska Akademien sedan 1997. Den senaste veckan har en öppen konflikt rasat inom Akademien, med anledning av DN:s granskning av den så kallade Kulturprofilen, som anklagats för att ha begått övergrepp mot ett flertal kvinnor. Själv nekar han till anklagelserna. Under torsdagkvällen hölls ett nästan tre timmar långt möte i Börshuset, som avslutades med att Sara Danius berättade för medierna utanför att hon upphör att vara ständig sekreterare och lämnar Svenska Akademien. Även Katarina Frostenson lämnar, som Wästberg säger ”på obestämd tid”, sitt arbete i Akademien. I ett sms till DN under torsdagkvällen skrev akademiledamoten Sara Stridsberg: ”Dealen i Akademien var att Katarina Frostenson lämnar arbetet i Akademien, inte sin plats, om Sara Danius lämnar som ständig sekreterare. Jag grät på mötet.”


Kungen införstådd med lösningen att Danius skulle avgå

Summary: Samtalet med kungen ledde fram till kompromissen i Svenska Akademien som slutade med att både Frostenson och Danius slutade. Det uppger den tillförordnade ständige sekreteraren, direktör Anders Olsson. På fredagsmorgonen hade Kungen ett enskilt möte med Anders Olsson. – Kungen ville ha direktinformation om Akademiens senaste beslut, säger Margareta Thorgren, Hovets informationschef.

På fredagsmorgonen, klockan nio, hade Kungen ett enskilt möte med Anders Olsson, som nu är Svenska Akademiens tillförordnade ständige sekreterare. – Det var ett enskilt informationsmöte på Stockholms slott där även riksmarskalken Svante Lindqvist deltog, säger Margareta Thorgren. Varför ett möte? – Kungen ville ha direktinformation om Svenska Akademiens senaste beslut. Det var därför han bad om ett ytterligare möte, säger Margareta Thorgren. Innan möte berättade Anders Olsson för Sveriges Radio om lösningen på den akuta krisen i Svenska Akademien – att både dess ständige sekreterare Sara Danius och den kritiserade ledamoten Katarina Frostenson avgick. Lösningen kom fram efter ett långt samtal med kungen, berättar Anders Olsson för radiokanalen. – Jag vill inte säga att det var kungens råd. Det var samtalet med kungen som pågick i en timme som ledde fram till det här inom mig. Det är egentligen det som kom efter samtalet, men vi delade ungefär samma analys, säger han till P1 Morgon. På frågan om kungen ansåg att upplägget var en bra lösning svarar Anders Olsson, som är professor i litteraturvetenskap: – Tror det och hoppas det. Vi ska tala i dag igen. Det är viktigt att vi har vår beskyddare med oss här. Anders Olsson säger i intervjun att det var en pragmatisk lösning på en längre tids problem i Akademiens arbete, som han menar bottnat i att ledningen och ledamöterna inte haft så bra kontakt. – Det har varit förtroendeproblem, att beslut har tagits utan att det var förankring, och att beredningen varit förhastad, det har varit för dålig kontakt mellan ledning och ledamöter, säger han. Hovet dementerar dock att Kungen hade något med beslutet att göra. – Nej, det stämmer inte. Kungen går inte in i Akademiens operativa arbete, säger Margareta Thorgren. I intervjun med radiokanalen säger Anders Olsson också att han vill tona ned dramatiken, och menar att det förstorats upp i medierna. Han säger att man måste få ett nytt samarbetsklimat och hoppas att Sara Danius ska komma tillbaka, trots att hon sagt att hon lämnat sin stol och inte bara arbetet. P1: Vad får dig att tro att hon ska vilja komma tillbaka efter att hon tvingats bort? – Hon har inte tvingats bort, det är en diskussion som vi har haft under en tid, jag ser inte det här som hände som en så våldsam dramatisk händelse som vissa tidningar målar upp, jag vill tona ned den här dramatiken, vi måste fortsätta i lugn och ro. Sara Danius är en enormt viktig ledamot som vi gärna lyssnar på, säger han. Anders Olsson säger att även Frostenson kan komma tillbaka, eventuellt efter något år, och han hoppas att även Lotta Lotass ska göra det. Olsson fick också frågor om han stod bakom den debattartikel av Horace Engdahl i Expressen som beskrivits som spiken i kistan för Sara Danius. P1: Står du bakom den uppfattningen om Sara Danius? – Jag står inte bakom den, jag menar att den artikeln får Horace Engdahl stå för, den ska ses som hans artikel. Vi måste skapa ett nytt klimat där vi börjar tala med varandra. Enligt Olsson är det fel att se debattartikeln som den avgörande punkten, utan det är förtroendeproblemen mellan ledningen och ledamöterna som lett fram till situationen. Hovets informationschef Margareta Thorgren bekräftar att kungen på torsdagen hade ett möte med Anders Olsson men tonar ner kungens roll i besluten. – Ja, kungen har haft samtal med Sara Danius som ständig sekreterare och även med Anders Olsson som Akademiens direktör. – Men han har inte varit delaktig i de händelser som ägde rum i Akademien i går, säger Thorgren. Kungen är dock beredd att medverka till förändrade regler. Thorgren lyfter fram det kungen sade för två dagar sedan: – Han gjorde ett tydligt uttalande om att han såg det som viktigt att Akademien tar ansvar det viktiga arbete som utförs där, att den här konflikten måste lösas, och att lösningen måste påbörjas så fort som möjligt. – Han var tydlig med att om han kan bidra genom att förtydliga eller komplettera stadgarna är han beredd att hjälpa till med det. Kungen ska ha ett nytt möte med Anders Olsson på fredagen. – Det handlar om att kungen måste bli informerad om den senaste händelseutvecklingen. Finns det en plan för stadgeändringar? – Arbetet med att göra eventuella kompletteringar är ju pågående Kommer eventuella planer för ändringar att tas upp på fredagens möte? – Det är ett informationsmöte, eftersom kungen är högste beskyddare, det åligger Akademien att hålla kungen informerad. – En översyn av stadgarna kan ta tid. Det är Akademien som sedan får hålla i informationen om det. Kungen är inte inblandad i det interna arbetet i Akademien, säger Margareta Thorgren.


DN:s fotograf Roger Turesson vinner tredjepris i World Press Photo

Summary: DN:s fotograf Roger Turesson har tilldelats tredjepris i den prestigefulla tävlingen World Press Photo Awards. Han vinner i kategorin Contemporary Issues för en bild som han tog under en reportageresa i Nordkorea.

World Press Photo internationellt erkänd som världens främsta fototävling. De delar ut priser i nio olika kategorier. Kvällens pris delades ut i Amsterdam, där World Press Photo har sin hemort. DN:s Roger Turesson tilldelades på torsdagskvällen en tredjeplats, i kategorin Contemporary Issues (samtida frågor), för singelbilder. Vinnaren i kategorin blev den tyska fotografen Jesco Denzel, för sin bild från Lagos Marina i Nigeria. Andraplatsen gick till fotografen Giuio Di Sturco, från Italien. Roger Turesson och DN:s reporter Torbjörn Petersson fick tillstånd att resa in i världens mest slutna diktatur Nordkorea i april förra året. De hade då jobbat flera år för att få visum. Se Roger Turessons bilder från vardagen i Nordkorea Planen var att under resan göra ett reportage om Pyongang maraton. I februari i år fick Roger Turesson reda på sin nominering. Nomineringen säkrade också att han skulle tilldelas ett pris, men vid den tidpunkten var det inte säkert vilken placering han skulle få. Se fler bilder av Roger Turesson: Nu börjar kvinnorna slå sig in i det saudiska samhället – Det känns fruktansvärt kul, otroligt roligt. Det är jätteroligt att få ett erkännande för det man gör, sa Roger Turesson om sin nominering i februari. Under året har flera av DN:s fotografer tilldelats stora priser för sina bilder. I februrari tilldelades Johan Lindkvist silver i Pictures of the year internationals kategori för sportporträtt. I tävlingen Årets bild delades 13 av 40 utmärkelser ut till DN:s fotografer. I den tävlingen vann Roger Turesson fyra priser. I tre kategorier tilldelades han då en andraplats och i en kom han på tredjeplats. Två av dessa priser var även de för hans foton från Nordkorea. World Press Photo World Press Photo Awards är erkänd som världens mest prestigefulla fototävling. Den årliga tävlingen delar ut pris till fotografer för de bästa bilderna som under året har bidragit till fotojournalistiken. De vinnande bidragen sätts ihop till en utställning som sätts upp i 45 olika länder och ses av över 4 miljoner personer årligen. Det publiceras även en bok med bidragen. Tävlingen har sju kategorier: Contemporary Issues, Environment, General News, Long-Term Projects, Nature, People, Sports och Sport News. Bidraget kan vara en bild eller ett bildreportage. Förra årets utställning visades i Liljeholmstorgets galleria i Liljeholmen i Stockholm.


Starka reaktioner på Danius avgång: Absolut ingen lösning på krisen

Summary: Reaktionerna på den ständiga sekreterarens avgång på torsdagskvällen är kraftiga. – Det kan ju bli så att kungen upplöser allt över huvud taget, säger kulturjournalisten Daniel Sjölin till DN. Socialminister Annika Strandhäll hyllar samtidigt Sara Danius på Twitter efter avgången.

På torsdagskvällen kom beskedet: Svenska Akademiens ständiga sekreterare Sara Danius avgår. Flera kulturpersonligheter menar att situationen betonar allvaret i den kris som Svenska Akademien befinner sig i. – Det kan ju bli så att kungen upplöser allt över huvud taget. Men vi har en akademi kvar nu i alla fall. Jag finner dock en mycket liten trolighet i att den skulle bli upplöst. Men man måste titta på utträdesreglerna nu, säger författaren och kulturjournalisten Daniel Sjölin till DN efter beskedet. Läs också: Björn Wiman: Det är en bedrövlig skara som återstår Han menar också att beskedet inte innebär någon egentlig lösning på situationen för Akademien. – Jag såg inte några glada miner någonstans. Absolut ingen lösning på den här krisen. Det är en svårartad förvärring av situationen. Speciellt den kvarvarande Akademiens ledamöter har ett svårt arbete för att återupprätta sitt anseende. Det kan vara svårt att göra efter att allt det här har hänt. Daniel Sjölin berättar också att många i Kultur-Sverige nog hoppades på en annan lösning på den konflikt som har uppkommit i Svenska Akademien. – Många har nog hoppats in i det sista att det skulle lösa sig genom en trevare av något slag. Man har nog vunnit en strid, men inte kriget. Det vinner man inte genom en enskild strid. En till sån här seger till, och man är förlorad. Ett ”fältslag” till och Akademien är nog förlorad. Socialminister Annika Strandhäll (S) reagerar på Twitter med en hyllning till Sara Danius. Författaren Lena Andersson berättar att det är för tidigt att säga vad avgången kommer att innebära, men hon menar att det är en dyster situation för Sara Danius. – Det känns sorgligt för henne. Väldigt tragiskt känns det, på ett mänskligt plan, säger hon till DN. Författaren och litteraturkritikern Ola Larsmo är mycket kritisk till hur ledamöterna i Svenska Akademien har skötts. – De har ju försatt sig i en situation där de är schack matt, låter det som. Alldeles bortsett från personfrågor så kommer detta att drabba svenskt kulturliv. De har faktiskt ett ansvar att arbeta för den svenska kulturen. Då borde man nog vara situationen vuxen, säger han. Ola Larsmo hyllar också det ”moderniseringsarbete” som Sara Danius har stått för som ständig sekreterare. – Sara Danius har stått för ett nödvändigt moderniseringsarbete. Och det avstannar nog när hon nu stiger av, säger han. Mark Levengood beklagar utvecklingen på torsdagskvällen i ett meddelande på Twitter. Serietecknaren Nina Hemmingsson gick också ut på mikrobloggen och beklagade att Sara Danius lämnar sitt uppdrag som ständig sekreterare. Kulturminister Alice Bah Kuhnke (MP) vill inte kommentera händelserna i Svenska Akademien på torsdagskvällen. ”Alice Bah Kuhnke avböjer att kommentera”, skriver hennes pressekreterare i ett sms till DN. Inte heller statsministern går att nå för en kommentar, hälsar hans pressekreterare.


Sara Danius lämnar Svenska Akademien

Summary: Sara Danius lämnar arbetet i Svenska Akademien med omedelbar verkan. Det meddelar hon efter torsdagens ödesmöte. – Det var Akademiens vilja. Jag rättar mig efter det, säger Sara Danius. Akademiledamoten Göran Malmqvist säger efter beskedet: – Akademin är räddad. Den kunde ju kollapsat. Om vi inte hade fått den här lösningen.

Ständiga sekreteraren Sara Danius blev på torsdagskvällen den fjärde ledamoten som inom loppet några dagar lämnar arbetet i Svenska Akademien. Och en halvtimme senare kom beskedet att även en femte ledamot, Katarina Frostenson, lämnar Akademien. De dramatiska händelserna på torsdagskvällen innebär att endast elva ledamöter nu är aktiva i Svenska Akademiens arbete. När Sara Danius lämnade Börshuset hade mötet pågått i nära tre timmar. Hon offentliggjorde sitt beslut inför ett stort pressuppbåd: – Jag lämnar som ständig sekreterare. Det var Akademiens vilja. Därmed beslöt jag mig också för att lämna min stol, stol nummer sju i Svenska Akademien. Det här beslutet gäller med omedelbar verkan, säger Sara Danius. Hon motiverade kort sitt beslut att stiga ner från posten som ständig sekreterare: – Det är Akademiens vilja och jag rättar mig efter det. Jag hade gärna velat fortsätta, men det finns annat att göra här i livet, säger Sara Danius, som beskrev stämningen under mötet som ”tryckt”. Katarina Frostenson lämnade ingen kommentar på torsdagskvällen. I stället lämnade Akademiens direktör Anders Olsson beskedet om Katarina Frostensons avhopp. – Med förhoppningen att den ska kunna överleva som institution, säger han efter att ledamöterna lämnat Börshuset. Anders Olsson blir också den som tillfälligt tar över som den som leder arbetet i Akademien efter Sara Danius avhopp – något som Socialdemokraternas gruppledare i riksdagen, Anders Ygeman, kommenterade med en rad på Twitter: ”Tillfällig ständig sekreterare är onekligen en speciell titel.” Ledamoten Per Wästberg hade inför sammankomsten uppgett för SVT att flera ledamöter planerade att genomföra en förtroendeomröstning mot Danius. Hon själv ville dock inte kommentera om hennes beslut föregicks av en omröstning. Ledamoten Göran Malmqvist, som var näste person efter Danius att lämna Börshuset, säger i en kommentar att mötet var ”jobbigt”, men antydde att Sara Danius avgått på egen begäran. – Den kunde ju kollapsat. Om vi inte hade fått den här lösningen, säger Göran Malmqvist. Djupa konflikter har under våren uppenbarats inom Akademien, som en direkt följd till hur man hanterat kopplingarna till den så kallade Kulturprofilen, som är gift med ledamoten Katarina Frostenson. Tidigare under våren hålls också en omröstning om att utesluta Frostenson, och utfallet av den delade Akademien i två läger. Bland de åtta ledamöter som stöttat Katarina Frostenson finns enskilda som sedermera öppet kritiserat Sara Danius. Ledamoten och tidigare ständige sekreteraren Horace Engdahl skrev på tisdagen en debattartikel i Expressen där han beskrev Danius som ”den av alla sekreterare sedan 1786 som har lyckats sämst med sin uppgift”. Danius har samtidigt fått stort stöd, både från andra ledamöter och från en rad namnkunniga inom svenskt kulturliv. Tidigare ständige sekreteraren Peter Englund, som förra veckan lämnade arbetet inom Akademien, har kommenterat att den interna kritiken mot Danius varit både ”oberättigad och orättfärdigad”. Danius, som är professor i litteraturvetenskap vid Stockholms universitet, valdes in som ledamot i Akademien för fem år sedan, och blev två år senare dess ständiga sekreterare, då som den första kvinnan på posten. Hon har dubbla doktorstitlar i litteraturvetenskap, och har skrivit flera uppmärksammade böcker, däribland Prousts motor” (2000), ”Näsa för nyheter” (2008) och ”Den blå tvålen” (2013). I och med beskeden från Sara Danius och Katarina Frostenson är endast elva av arton ledamöter aktiva i arbetet. Stadgarna, skrivna år 1786, slår fast att minst tolv ledamöter måste vara närvarande för att nya ska kunna väljas in. Sedan tidigare har även Sara Stridsberg aviserat att hon överväger att lämna arbetet, något som i sådana fall ställer Akademien inför en svårlöst situation. Samtidigt har det aviserats att Akademiens stadgar kan komma att ändras på flera punkter, något som möjligen kan förhindra att delar av arbetet paralyseras. På onsdagen uttalade sig Kung Carl XVI Gustaf, institutionens höge beskyddare, och meddelade att han överväger att ingripa mot Akademien, bland annat för att se över vilka paragrafer i stadgarna som är i behov av komplettering. En källa uppgav för DN på onsdagen att ledamöterna Tomas Riad och Anders Olsson ses som de mest troliga ersättarna på posten som ständig sekreterare i Svenska Akademien. Strax efter klockan 16 på torsdagen började ledamöterna att anlända till Börshuset i Gamla stan. Merparten ville inte besvara frågor, men ledamoten Kristina Lugn kommenterade frågan om en förtroendeomröstning ska hållas. – Vi ska ha vårt ordinarie sammanträde. Vi har en dagordning med elva punkter, säger Kristina Lugn. Ledamoten Horace Engdahl, som varit öppen i sin kritik mot Sara Danius, såg sammanbiten ut och ville inte tala med medierna, berättar DN:s reporter på plats, Peter Letmark. – Han gick målmedvetet mot dörren och tryckte undan en reporter. Han vägrade svara på frågor, säger Peter Letmark. Sveriges Radios reporter, Ci Holmgren, berättar i Ekot att hon ”råkade komma i vägen och fick en rejäl knuff i magen och dråsade in i väggen” när Horace Engdahl skulle ta sig fram mot dörren. Strax före det att mötet inleddes anlände också ett blombud för leverans till ständiga sekreteraren Sara Danius. Sara Danius har sedan i förra veckan inte kommenterat situationen, förutom genom enstaka kommentarer på sin öppna Facebooksida där hon tackat för stödet. Danius har tidigare berättat för Svenska Dagbladet att hon övervägt att sluta i den situation som har uppstått, men att hon kommit fram till beslutet att fortsätta "jobba för det rätta" så länge som hon orkar. Läs också: Björn Wiman: Det är en bedrövlig skara som kvarstår Läs också: ”Mitt brev visar att Akademien kände till anklagelserna om övergrepp” Läs också: ”Vulgärt” och ”chockerande” – kulturvärlden om striden i Svenska Akademien Läs också: Sara Danius möttes av långa applåder Läs alla DN:s artiklar om Svenska Akademien här.


Uppgifter: Omröstning om Danius under torsdagen

Summary: Svenska Akademien ska sammanträda på torsdagen – och då kan den ständiga sekreteraren Sara Danius framtid avgöras. Det uppger akademiledamoten Per Wästberg för SVT.

Svenska Akademien håller traditionsenligt sammanträden på torsdagar. Men morgondagen kommer att innehålla en ovanlig punkt, enligt uppgifter till SVT. Enligt Per Wästberg kommer man då troligen att hålla en förtroendeomröstning om den ständiga sekreteraren Sara Danius. – Morgondagens sammanträde blir spännande, men helt oförutsägbart, säger akademiledamoten och före detta ständige sekreteraren Horace Engdahl till SVT. Onsdagen innebar det första tillfället då de ledamöter i Akademien som fortfarande deltar i arbetet samlades i ett publikt sammanhang sedan förra veckans händelser, då de tre akademiledamöterna Peter Englund, Klas Östergren och Kjell Espmark berättade att de inte längre skulle delta i Akademiens arbete. Under en tillställning under onsdagskvällen tilldelades då författaren Agneta Pleijel Nordiska priset – men under ceremonin ska akademiledamoten Per Wästberg ha berättat för SVT att flera ledamöter då planerar att genomföra en omröstning angående gruppens förtroende för Sara Danius. Läs också: Sara Danius möttes av långa applåder Läs också: Stina Otterberg: Vi måste tala om Snöflickan Läs också: ”Mitt brev visar att Akademien kände till anklagelserna om övergrepp”