Spotify raderar vitmaktmusik

Summary: Minst 37 musikgrupper som gör vitmaktmusik har kunnat sprida och tjäna pengar på sitt innehåll på Spotify. ”Vi har tagit bort många av de band som identifierats”, skriver en talesperson på Spotify till DN.

På flera musikplattformar har band som gör vitmaktmusik haft möjlighet att göra sin musik tillgänglig, marknadsföra sig och göra inkomster. Amerikanska människorättsorganisationen Southern powerty law center (SPLC) granskade redan 2014 hur vitmaktbanden etablerat sig på musiktjänsten Itunes, något som ledde till att tjänsten plockade bort stora mängder musik. SPLC sammanställde en lista över musikgrupperna och uppmärksammade i samma veva att flera av grupperna även var etablerade på musiktjänsterna Spotify och Amazon. Trots granskningen tillät man också flera av banden att fortsätta sprida sin musik, rapporterade SPLC. En uppföljande granskning, som publicerats av Digital Music News, visar att minst 37 band som gör vitmaktmusik fortfarande i dag är etablerade på Spotify. Kartläggningen har genomförts efter våldsamheterna i Charlottesville, som har satt fokus på utbredningen av nynazistiska rörelser i USA. Enligt Digital Music News är bandets följarskaror på Spotify relativt små – men samtidigt växande. Sajten skriver att banden är enkla att lokalisera, bland annat genom att använda Spotifys funktion för relaterade artister. Man har även hittat en spellista som samlat nazistiska marschlåtar. DN var på onsdagen i kontakt med Spotify. En talesperson på företaget skriver i ett uttalande att man omgående efter granskningen har vidtagit åtgärder. ”I samband med att vi har blivit uppmärksammade på detta innehåll har vi tagit bort många av de band som identifierats, medan vi omedelbart granskar resten”, skriver talespersonen. Spotify uppger att musiken i tjänstens katalog kommer från hundratusentals olika skivbolag och aggregatorer över hela världen, och att det är dessa som ansvarar för innehållet som levereras. ”Olagligt innehåll eller material som uppviglar till hat eller våld gentemot ras, religion, sexualitet eller dylikt, tolereras inte på musiktjänsten. Spotify vidtar omedelbart åtgärder för att bedöma och ta ner materialet så snart det uppmärksammats”, skriver talespersonen.


Svensk biosuccé i Frankrike

Summary: Tarik Salehs film ”The Nile Hilton incident” har inte haft svensk premiär ännu, men i Frankrike är den Sundance-belönade filmen redan en stor biosuccé.

I vintras gjorde Tarik Salehs thrillerfilm ”The Nile Hilton incident” succé på Sundancefestivalen, och tog då hem det stora jurypriset för bästa utländska film. Nu har filmen haft europeisk premiär, där Frankrike är första land ut. Och med dryga 300 000 biobesök är den redan en succé och den mest sedda svenska filmen i Frankrike sedan ”Fanny och Alexander” 1983. – Det känns superkul, och visar att det finns publik som längtar efter kvalitetsfilmer också – att det inte behöver vara en motsättning mellan publikframgångar och filmer som vinner festivalpriser, säger filmens producent Kristina Åberg. Att filmen slagit an en sådan ton hos franska biobesökare – när publiken själva fick rösta fram bästa biofilm vecka för vecka kom ”Nile Hilton incident” etta, före ”Dunkirk” och ”Baby driver” – tror Åberg beror kort och gott på att ”det är en spännande thriller”. – Sedan tror jag att Frankrike har en egen relation till Nordafrika och den arabisktalande världen, men det är uppenbarligen en film som lockat alla typer av besökare. Det är roligt att se hur filmen hela tiden växer: den har spelat i fem veckor i Frankrike nu och började på hundra dukar, men är nu uppe i 180. – Det är ju en film som handlar om ett samhälle som faller ihop eftersom dess ledning är korrupt, så det känns som att filmen är aktuell i dag och har flera paralleller till verkligheten, säger Kristina Åberg. Filmen har i nuläget sålts till ett 40-tal länder. Netflix var intresserat av att köpa den redan efter Sundancefestivalen, och den 29 september är det svensk premiär. Men här i Sverige har den fått minimalt lanseringsstöd. – Det beslutet är taget av Svenska Filminstitutet och det är lite konstigt, men jag väljer att bara titta på framgångarna nu.


Svensk thriller gör stor biosuccé i Frankrike

Summary: Tarik Salehs film ”The Nile Hilton incident” har inte haft svensk premiär ännu men i Frankrike är den Sundance-belönade filmen redan en stor biosuccé.

I vintras gjorde Tarik Salehs thrillerfilm ”The Nile Hilton incident” succé på Sundancefestivalen, och tog då hem det stora jurypriset för bästa utländska film. Nu har filmen haft europeisk premiär, där Frankrike är första land ut. Och med dryga 300 000 biobesök är den redan en succé. – Det känns superkul, och visar att det finns publik som längtar efter kvalitetsfilmer också – att det inte behöver vara en motsättning mellan publikframgångar och filmer som vinner festivalpriser, säger filmens producent Kristina Åberg. Att filmen slagit an en sådan ton hos franska biobesökare – när publiken själva fick rösta fram bästa biofilm vecka för vecka kom ”Nile Hilton incident” etta, före ”Dunkirk” och ”Baby driver” – tror Åberg beror kort och gott på att ”det är en spännande thriller”. – Sedan tror jag att Frankrike har en egen relation till Nordafrika och den arabisktalande världen, men det är uppenbarligen en film som lockat alla former av besökare. Det är roligt att se hur filmen hela tiden växer: den har spelat i fem veckor i Frankrike nu och började på hundra dukar, men är nu uppe i 180. – Det är ju en film som handlar om ett samhälle som faller ihop eftersom dess ledning är korrupt, så det känns som att filmen är än mer aktuell i dag och har flera paralleller till verkligheten, säger hon. Filmen är i nuläget såld till ett 40-tal länder, Netflix var intresserat av att köpa den redan efter Sundancefestivalen, och den 29 september är det svensk premiär. Men här i Sverige har den fått minimalt lanseringsstöd. – Det beslutet är taget av Svenska Filminstitutet och det är lite konstigt, men jag väljer att bara titta på framgångarna nu.


Spotify raderar vitmaktmusik efter granskning

Summary: Minst 37 musikgrupper som gör vitmaktmusik har kunnat sprida och tjäna pengar på sitt innehåll via Spotify. ”Vi har tagit bort många av de band som identifierats, medan vi omedelbart granskar resten”, skriver en talesperson på Spotify till DN.

På flera musikplattformar har band som gör vitmaktmusik kunnat göra sin musik tillgänglig, marknadsföra sig och tjäna pengar. Den amerikanska människorättsorganisationen Southern Poverty Law Center (SPLC) granskade redan 2014 hur vitmaktbanden etablerat sig på musiktjänsten Itunes, något som ledde fram till att tjänsten plockade bort stora mängder musik. SPLC sammanställde en lista över musikgrupperna och uppmärksammade i samma veva att flera av grupperna också var etablerade på musiktjänsterna Spotify och Amazon. Trots granskningen tilläts flera av musikgrupperna även fortsättningsvis vara etablerade på tjänsterna, enligt SPLC. En uppföljande granskning, som publicerats av Digital Music News, visar att minst 37 band som gör vitmaktmusik fortfarande i dag är etablerade på Spotify. Kartläggningen har genomförts efter våldsamheterna i Charlottesville, som satt fokus på utbredningen av nynazistiska rörelser i USA. Enligt Digital Music News är bandets följarskaror på Spotify relativt små – men samtidigt växande. Sajten skriver att banden är enkla att lokalisera, bland annat genom att använda Spotifys funktion för relaterade artister. Man har även hittat en spellista som samlat nazistiska marschlåtar. DN var på onsdagen i kontakt med Spotify. En talesperson på företaget skriver i ett uttalande att man omgående efter granskningen har vidtagit åtgärder. "I samband med att vi har blivit uppmärksammade på detta innehåll, har vi tagit bort många av de band som identifierats, medan vi omedelbart granskar resten”, skriver talespersonen. Spotify uppger att musiken i tjänstens katalog kommer från hundratusentals olika skivbolag och aggregatorer över hela världen, och att det är dessa som ansvarar för innehållet som levereras. ”Olagligt innehåll eller material som uppviglar till hat eller våld gentemot ras, religion, sexualitet eller dylikt, tolereras inte på musiktjänsten. Spotify vidtar omedelbart åtgärder för att bedöma och ta ner materialet så snart det uppmärksammats”, skriver talespersonen. Läs mer: Spotify anklagas för att inte betala sina fakturor till Stim


Så hyllas Elvis världen över i dag

Summary: På onsdag, den 16 augusti, är det 40 år sedan Elvis Presley gick bort. Runt om i världen uppmärksammas jubileet. – Tack vare att hans musik är tidlös kan vi göra den på vårt sätt och den förblir lika aktuell i dag, säger Camilla Fritzén, sångare i Fröken Elvis som tolkar den legendariska artisten på svenska.

Graceland har sedan Elvis Presleys död 1977 varit en vallfärdsort för fans över hela världen. Hemmet utanför Memphis i Tennessee, där stjärnan också ligger begraven, klassas numera som nationellt historiskt minnesmärke i USA. QUIZ - Vad vet du om Elvis – egentligen? På 80-talet öppnades fastigheten för allmänheten och i dag är Graceland det näst mest besökta hemmet i USA efter Vita huset med 600 000 besökare per år. I Memphis anordnas varje år i augusti en Elvisvecka för att hylla den amerikanska rockikonen vars inflytande John Lennon en gång beskrev som: ”Före Elvis fanns ingenting.” Den välbesökta minnesstunden vid artistens grav, som arrangeras varje år natten mellan den 15 och 16 augusti är en av höjdpunkterna under Elvisveckan. Enligt sajten The Nation förväntas 50 000 personer besöka Graceland i samband med 40-årsjubileet. Förra veckan arrangerades den hittills största Elvisauktionen på Graceland som sålde 315 föremål till ett totalt värde av 1,6 miljoner dollar (motsvarande 13 miljoner svenska kronor). Bland annat såldes en overall som Elvis burit på scen för drygt två miljoner kronor, en ring med hans initialer för närmare en miljon kronor och en handskriven lapp för 220 000 kronor. I samband med jubileet har flera amerikanska sajter och tidningar släppt specialmagasin och lanserat hemsidor med unika arkivbilder och långa analyser om artisten som förkroppsligade den amerikanska drömmen och förändrade popkulturen för alltid. ”Han är den enda person i modern tid som omedelbart känns igen över hela världen bara genom sitt förnamn”, sade den brittiska författaren Ted Harrison till AFP. ”Säg 'Elvis' i Peking, Nicaragua, Estland eller Fiji och alla vet genast vem han är, oavsett språk eller kultur.” Ted Harrison gav i fjol ut boken ”The death and resurrection of Elvis Presley” och enligt författaren lär det finnas 200 000 Elvisimitatörer runt om i världen. Det sägs också finnas 400 officiella fanklubbar. Men Camilla Fritzén, som är musiker och sångare i gruppen Fröken Elvis, tror att det finns betydligt fler Elvisgrupper än så. – Titta bara på alla Facebookgrupper som finns. Jag tror att många kommer att hedra honom i sociala medier genom att posta bilder och sina favoritlåtar, säger Camilla Fritzén. Fröken Elvis gör svensk vispop av Elvis låtar och släppte i våras skivan ”Kungen & vi”. I sommar har de turnerat runt om i Sverige. – I början var vi nervösa över hur communityt skulle ta emot oss. Många har åsikter och det finns en djup respekt för hans musik. Men det har gått väldigt bra, vi är välkomna. Jag tror att det handlar om att vår musik ligger så långt från originalet, vi gör inte anspråk på Elvis rock & roll. Vi är inte ett coverband eller ett hyllningsband, vi gör något eget. Det är så vi kommer undan, säger Camilla Fritzén, som upptäckte Elvis låtskatt först i vuxen ålder. – Jag och bandet upptäckte även att ingen tidigare gjort ett fullängdsalbum med Elvislåtar på svenska, så det var startskottet. Jag som ung minns ju inte Elvis när han levde. Men tack vare att hans musik är tidlös kan vi göra den på vårt sätt och den förblir lika aktuell i dag, säger Camilla Fritzén. Hur kommer ni att hedra honom under jubileet? – Elvis och hans pappa hade en gemensam favoritlåt. Den heter ”Danny boy” och är ursprungligen en irländsk folkvisa. Låten spelades även på hans begravning och det är ju extra speciellt. På vår nya skiva har vi gjort en tolkning av den låten, vår version heter ”Benjamin” och den spelar vi på varje konsert.


”Vi är bestörta över att en kollega saknas”

Summary: Journalistorganisationer världen över uppmanar danska myndigheter att genomföra en rigorös utredning för att bringa klarhet i Kim Walls försvinnande. ”Vi är bestörta över att en av våra kollegor saknas”, säger Jonas Nordling, ordförande på Journalistförbundet, i ett uttalande.

Kim Wall är försvunnen sedan i torsdags kväll då hon befann sig ombord ubåten UC3 Nautilus i Öresund. Ägaren till ubåten, danska Peter Madsen, har häktats misstänkt för ”uagtsomt manddrab”, en rubricering som kan jämföras med den svenska brottsrubriceringen ”vållande till annans död”. 30-åriga Kim Wall har skrivit för flera stora internationella tidningar som New York Times, The Guardian, South China Morning Post, The Atlantic och TIME. Hon har också jobbat för Pulitzer Center. Journalisten beskrivs av sin familj som ”starkt fokuserad, ambitiös och hängiven sitt arbete” och har belönats med tyska Hanzel Mieth-priset för bästa digitala reportage. Kim Wall och hennes anhöriga får nu stöd av kolleger och organisationer världen över. – Vi uppmanar danska myndigheter att vidta samtliga åtgärder och resurser för att genomföra en omfattande utredning om Kim Walls öde och var hon befinner sig. Danmark ska inte betraktas som en farlig plats för journalister, säger Nina Ognianova, programkoordinator för Europa och Centralasien på pressfrihetsorganisationen CPJ, i ett uttalande. Reportrar utan gränser i Sverige har i ett uttalande begärt att danska myndigheter snabbt utreder försvinnandet. Organisationen har välkomnat det hittills resoluta agerandet i utredningen och uttrycker en önskan om att bringa klarhet i huruvida försvinnandet har en direkt koppling till Kim Walls journalistiska arbete. – Vi är bestörta över att en av våra kolleger saknas. Våra tankar är med Kim Walls familj, säger Jonas Nordling, ordförande på Journalistförbundet, i ett officiellt uttalande. Enligt tidiga uppgifter i svenska, danska och internationella medier var Kim Wall på ubåten för att göra ett reportage på uppdrag av tech-magasinet Wired. Vänner till kvinnan har senare uppgett att hon gjorde research för ett reportage hon planerat att presentera för magasinet. DN har varit i kontakt med Wireds amerikanska edition samt Condé Nast International, mediebolaget som står bakom magasinets europeiska upplagor. De uppger att journalisten vid tidpunkten för försvinnandet inte arbetade på uppdrag för Wired. ”Redaktörer för Wired i Storbritannien, Tyskland, Italien och USA har bekräftat att de inte hade uppdrag med en journalist för det här reportaget”, skriver Condé Nast International till DN. International Women’s Media Foundation (IWMF) skriver i ett uttalande att de är ”enormt oroade” över försvinnandet och uppmanar danska myndigheter att göra samtliga resurser tillgängliga för att hitta Kim Wall. – Våra tankar och böner går till Kims familj, vänner och kolleger under denna hjärtskärande tid. Vi begär att danska myndigheter skyndsamt vidtar alla åtgärder för att hitta Kim och bistå alla som älskar henne med mer information. Den globala gemenskapen för pressfrihet är förenade i sitt stöd för Kim, hennes familj och kollegor, säger Elisa Lees Muñoz, generaldirektör på IMWF, i ett uttalande.


Tv-kanal citerar bibeln för att vinna tvist om misstänkta pengar

Summary: Riksbanken har vägrat företaget Kristen tv att lösa in 24.000 kronor då sedlarna misstänks komma från brottslig verksamhet. Nu överklagar kanalen beslutet – och hänvisar till skrivningar i Matteusevangeliet.

I våras ville Älmhultsbaserade företaget Kristen tv, som driver kristna Kanal 10, lösa in 24.000 kronor i ogiltiga sedlar till Riksbanken. Pengarna uppgavs ha inkommit till företaget i ett anonymt brev, utan information om vem som var avsändare. Riksbanken nekade begäran eftersom omständigheter tydde på att sedlarna kommit från brottslig verksamhet. Kristen tv saknade, enligt Riksbanken, en trovärdig förklaring till sedelinnehavet. Ytterligare en faktor som tyder på att illegal verksamhet ligger bakom är storleken på beloppet, menar Riksbanken. Kristen tv har nu överklagat beslutet till Förvaltningsrätten i Stockholm. Företaget skriver att man har för avsikt att få kontakt med den person som skickat pengarna. Dessutom hänvisar man i sin överklagan till Matteusevangeliet och menar att människor ofta citerar ur det vid gåvogivning: ”När du ger en gåva, blås då inte i trumpet för dig …”. – Jag tror att det handlar om en äldre person som har varit försiktig med pengar, haft sedlarna hemma och insett att de inte längre går att använda, säger Joakim Claesson, vd på Kristen tv, till Smålandsposten.


Lisa Ekdahl. ”När jag är utomhus så är hela naturen mitt spelrum”

Summary: Få artister släpper så gärna in solen och sommaren i sin musik som Lisa Ekdahl. Med ”Så mycket bättre”, nytt album, turnéer och sommarprogram i P1 har hon skapat en ny relation till sin svenska publik. I dag uppträder hon som solist på DN:s öppna konsert framför Sjöhistoriska museet i Stockholm.

– När jag fick frågan tackade jag ja direkt. Det var ett roligt sammanhang och i synnerhet med orkestern. Jag har aldrig sjungit med en symfoniorkester tidigare och ser fram emot det väldigt mycket, säger Lisa Ekdahl. Hon har inte heller varit på DN-konserten själv, vid den här tiden brukar hon vara ute på turné. – Men nu när jag ska vara med säger alla ”åååh det är så mysigt”. Redan tidigt i våras sa Lisa Ekdahl i en DN-intervju att hennes artistliv aldrig har varit bättre än nu. Hon släppte det nya albumet ”När alla vägar leder hem”, det första på flera år på svenska och tillsammans med TV4:s ”Så mycket bättre” blev det något av en nystart i relationen till publiken i Sverige. Under våren gav hon sig ut på en nordisk turné. – Tack vare att jag har en internationell karriär har jag kunnat låta den svenska delen ligga i träda. När jag till sist gjorde ett svenskt album igen kändes det nytt och bekant samtidigt, på ett uppfriskande sätt. När jag spelar känner jag att publiken också tycker så. Du låter något vila för att få ny näring. Sommaren kom med nya erfarenheter, bland annat premiären som sommarpratare i P1 där hon talade om faderns död, men också hennes socialistiska och feministiska världsbild som grundades redan i barndomen. Hon har också varit på en kortare turné tillsammans med Laleh. – Laleh ställde frågan. Jag kände henne inte, men tyckte att vem skulle vara bättre att spela med än henne? Det var perfekt. Och visst har de en hel del gemensamt som artister. Kombinationen av pop och visa, latinskt och jazz. Ett högst personligt sätt att intonera, och båda med Cornelis Vreeswijk där i bakgrunden. Vi träffas en solig men ändå småkall dag i juni. För att intervjun skulle höras på inspelningen sitter vi utomhus, medan resten av gästerna på restaurangen på Djurgården föredrar att sitta inne. Då i juni frågade jag Lisa Ekdahl vad sommaren betyder för henne. – Den svenska sommaren går ut på drömmen om sommaren. I tv-program är det alltid idealisk sommar. Även i våra svenska huvuden bär vi vår idealiserade dröm, men i själva verket blir det inte riktigt så. Vi hörs igen under en av de första dagarna i augusti. Hur har din sommar varit? – Episk! Som en underbar sommardröm. Jag har spelat utomhus i Sverige, Norge, Danmark. Bottennappet var att jag blev kräksjuk en gång och tvingades ställa in en konsert med Laleh på Skansen. Det var inte kul. Att sommarprata i P1 var en ny erfarenhet för mig. Som för många musiker är sommaren för henne en årstid fylld av arbete. Därför är det extra viktigt att då hitta sammanhang som hon gillar. – När jag är utomhus är hela naturen mitt spelrum. Det blir väldigt annorlunda mot när man går in i en lokal, då ska man ta över den och fylla den med musik och energi. På en konsert som DN-konserten är himlen och träden ditt rum. Är det inte svårare att inta hela det himmelska rummet? – Nej, för publiken är det en del av upplevelsen. Funkar dina låtar olika bra beroende på om du spelar inne eller ute? – Ja, lite kanske, inne kan jag sitta själv med min gitarr. Ute behöver jag skjutsa på lite mer energi. Då kan det vara kul att ta tillfället i akt med en symfoniorkester. De låtar som hon och orkestern har valt är några av de populäraste i hennes repertoar. Lisa Ekdahl har ju också en mer jazzig engelskspråkig låtkatalog som hon sjunger på jazzklubbar och festivaler ute i Europa, men här hemma är de svenska låtarna självklara. – Först valde vi ”Lite svikt i steget”, som är en ny låt där orkestern får mycket utrymme att svälla ut. Mäktigt och spännande för mig som skrivit och spelat in låten i ett litet format. Hon sjunger också ”Amelia”, som är Tommy Nilssons låt, men som hon gjorde till sin i ”Så mycket bättre”. – Och sedan spelar vi ”Öppna upp ditt fönster”, för den blir jag alltid glad av. På ditt nya album har du titlar som ”Jorden runt solen”, ”Sun Ra” och ”Sol, vind och vatten”. Varför sjunger du så mycket om sol, jord och ljus? – Ljuset är väldigt viktigt för mig. Jag är inte mycket för att krypa in i något mörkt hörn. Jag gillar när det är ljust. Är man utomlands är det skönt att höra att det varit soligt i Sverige för då vet man att det kollektiva mår mycket bättre. Jorden och ljuset är ett sätt att komma i kontakt med sig själv. Det är inte för inte som alla de här klyschorna finns, vi älskar havet, vi älskar himlen, vi älskar naturen. Jag frågar om det finns en djupare andlig aspekt av naturskildringarna. När hon sitter tyst försöker jag förtydliga, men hon svarar med ett ”jag förstår din fråga” och tänker lite till innan hon svarar. – I naturen blir det uppenbart att vi inte har kontroll, att naturen sköter sig själv. Vi slappnar av när vi känner att vi inte har kontroll. Egentligen gäller det allt i tillvaron, vi bara inbillar oss att vi har kontroll. Men i relation till naturen förstår vi det. Vi får kontakt med hur det egentligen är. – På sommaren tror jag att alla tänker extra mycket på allt som väckts till liv på nytt och sedan dör igen. Är det några av dina sånger som är särskilt förknippade med sommaren? – Nja. Jo förresten. Alla! Något varmt och soligt i dem? – Ja ja, jag vill alltid ha in ljus i dem. Det vill jag i livet varje dag.   Dagens program: Medverkande: Kungliga Filharmonikerna, Anja Bihlmaier, dirigent, Lisa Ekdahl, sång, Kattis Ahlström, värd 11.00: Start för aktiviteter i barntältet samt försäljning av mat och dryck. 13.00: Musik från Konserthuset med musikerna Rena Kimura, Won-Hee Lee och Louisa Tatlow. 13.30: DN:s kulturchef Björn Wiman talar om musikens roll med DN-kritikern Martin Nyström. 14.00: Kungliga Filharmonikerna och Lisa Ekdahl. DN-konserten är en gratis utomhuskonsert, som arrangerats av DN och Kungliga Filharmonikerna sedan 1975. Årets DN-konsert med Lisa Ekdahl och Kungliga Filharmonikerna, under ledning av Anja Bihlmaier, genomförs i dag vid Sjöhistoriska museet i Stockholm. Konferencier är Kattis Ahlström. På plats finns det möjlighet att köpa mat och dryck. Du som är DN-prenumerant kan köpa ett matpaket för 160 kr. I barntälten medverkar Kulturskolan Stockholm. Alla barn ges möjlighet att provspela instrument. Lisa Ekdahl. Lisa Ekdahl, född 1971, är uppvuxen i Mariefred. Pappan var kärnfysiker, mamman förskolelärare. I dag bor hon på Södermalm i Stockholm, men har tidigare bott i New York. Hon debuterade 1994 med ”Lisa Ekdahl” som innehöll hitlåten ”Vem vet”. Hon har gett ut flera album, bland annat ”Med kroppen mot jorden” (1996), ”Olyckssyster” (2004), ”Pärlor av glas” (2006), ”Give me that slow knowing smile” (2009). I våras kom ”När alla vägar leder hem”, som är Ekdahls första svenska skiva på elva år.


Makten över mörkret

Summary: Natten är inte farlig i den stillsamt poetiska bilderboken ”Nattlådan”, där det är Max som låser upp och släpper ut den busiga Natten varje kväll.

Louise Greig och Ashling Lindsay ”Nattlådan” Övers. Mårten Melin Hippo Släck lampan om kvällen och allt ljus är genast borta. Nog skulle man kunna tänka sig att en liten pöl ljus blev kvarglömd i något hörn? För all del bara om man har vaga begrepp om fysik. Men ibland ser jag för mig någon som sopar ihop kvarblivna nattskuggor på morgnarna, eller irriterat slänger ut en envis ljusplätt från sovrummet när nattlampan släckts. I ”Nattlådan” har pojken Max (och det är nog ingen slump att han heter Max, som huvudpersonen i Maurice Sendaks klassiker ”Till vildingarnas land”) makt över både Natten och Dagen, som han förvarar i en låda som bara han har nyckel till. Louise Greig (text) och Ashling Lindsay (bild) har gjort en stillsamt poetisk berättelse om hur Dagen på eftermiddagen saktar ner och blir trött, tappar taget och bleknar. Skuggorna blir längre och tröttheten breder ut sig, tills Max kryper ner i sin säng och blir nattad av sin mamma. Det är sedan Max tar fram sin Nattlåda, låser upp och släpper ut Natten: ett stort mörkt färgfält som glatt svischar ut över uppslaget medan den trötta Dagen snabbt slinker tillbaka ner i Lådan för att få vila. Natten far fram som ett hungrigt djur i världens alla vrår. ”Natten är så busig! Jagar bort det blåa och vita, det skära och gröna.” Natten gör små ljud stora, sväljer hav och land och skog och berg, väcker skogens alla nattdjur och ger var och en något spännande att leka med. I Max värld är Natten inte det minsta skrämmande, särskilt som det är han själv som styr över den. Han låter den skapa sin egen nattvärld och ge utrymme åt det som inte får plats på dagen. Max sover tryggt i den världen, för ”Natten är snäll, den stannar i Max rum, håller honom och nallen i sin starka, tysta famn hela natten”. 8 x nattböcker, nya och lite äldre. Kitty Crowther ”Sagor om natten” Övers. Ulf Stark Lilla Piratförlaget Hos Almapristagaren Kitty Crowther är natten sällsamt rosa, inte mörk. Mamma Björn berättar godnattsagor för Lilla Björn: tre sagor får han höra. En saga om Nattvakten, en barfotakvinna med hår ner till marken, som vandrar genom skogen och slår i sin gonggong, en saga om lilla Zhora som går vilse i skogen och måste övernatta hos en fladdermus och en saga om Bo som inte kan sova. Detaljerade, skimrande bilder i många olika färger. Sara Villius och Mari Kanstad Johnsen ”Natten” Rabén & Sjögren Det är mycket mörkt i ”Natten”, där norska Mari Kanstad Johnsen bildsätter med svart, mörkblått, mörkgrönt och mörklila. Månen lyser skarpt, rävens vita bröst glimmar, ugglan blir en blå skugga där bara ögonen skiner. En genomtänkt, kommunikativ berättelse med fråga efter fråga: ”Vad gör vinden?”, ”Vad gör månen?” ”Vem bor här?” som besvaras vartefter, i en mjukt vaggande rytm som inte slutar med sömnen, utan med bokläsningen. Elena Ferrante och Mara Cerri ”Stranden om natten” Svensk text: Barbro Andersson Rabén & Sjögren Ovanligt skrämmande bilderbok om dockan som blir kvarglömd på en sandstrand över natten: skräckslagen, övergiven av ”lilla mamma” och hotad av såväl eld som en illasinnad strandvakt. Det är mer en högläsningsbok för äldre barn än en bilderbok, i bemärkelsen att det är rätt mycket text, och den är rätt läskig (även om jag själv blir mest rädd för dockans stirrande ögon). Men det är skickligt berättat i såväl text som bild. Chris Haughton ”God natt allihop” Övers. Gunilla Halkjaer Olofsson Lilla Piratförlaget 2016 Nattböckerna är oftast godnattsagor, och det finns skrämmande exempel på hur det bara går ut på att barnen ska somna av ren tristess. Och så finns det sånt här: berättelsen om Lilla Björn som inte är ett dugg sömnig, trots att alla andra gäspar sig fördärvade. Den genomgående sömnigheten är uttrycksfullt rolig (och smittande!), med trötta ögonlock och hängande öron på alla utom Lilla Björn, och färgsättningen är rena explosionen, en solnedgång i lysande färger. Hannah Arnesen ”På natten flyger vi” Natur och Kultur 2016 Det mest fantastiska och det samtidigt mest skrämmande med natten är att fantasin får fritt spelrum. Debutanten Hannah Arnesen gör färgsprakande akvareller, laddade med längtan, av skillnaden mellan vardagens tillbakahållna konkretion och nattens oändliga frihet, när varje människa kan ha hur stora drömmar som helst. I ett hus bor vanliga barn som gör vanliga saker på dagarna, men på nätterna kan de bli vad de vill: korvgubbe, lejondrottning, äpple eller trumpetare. Isol ”Nocturne. Recept på drömmar” Övers. AnnaKarin Thorburn Alfabeta 2014 Den vackraste nattbok som gjorts. ”Nocturne” är en bok med spiralrygg, som går att ställa upp på nattduksbordet. Först läser man som vanligt, vid en lampa. Varje blad innehåller en bild med en bildtext, till exempel ”Drömmen om att vara en annan”, eller ”Drömmen om den ouppmärksamma fiskaren”. Det är sen, när man släcker, som det blir riktigt spännande, för då framträder helt andra bilder. En liten happening vid sänggåendet. Anna-Clara Tidholm ”Hela natten” Alfabeta 2002 Det ska till de stora bilderbokskonstnärerna för att få med såväl humor som skräck och saklighet i en modern klassiker för de allra minsta, där texten består av endast två ord på varje uppslag. Dagen övergår i natt, och olika nattdjur dyker upp: först ugglan, sen en kanin, sen flera andra. Som vuxen läsare blir man nervös i början, särskilt som kaninen ser nästan absurt oskuldsfull ut. Men det blir inga ruskigt blodiga scener, som tur är, utan övergår i humor och en möjlig räddning. Anna Höglund ”Nattresan” Bonniers 1990 Egensinnig, rolig äventyrsberättelse om Nisse och Egon som ligger i sina sängar och tjatar: ”Vi vill höra en saga till.” Det vill inte mamma, hon vill prata i telefon. Som tur är kommer det en tiger precis när mamman har stängt dörren, och Nisse och Egon följer genast efter den ut i världen. De kommer till djungeln, till månen och ner i havet. Så småningom hamnar de hos kapten Haddock som ”går med whisky på Karachi”. Lagom till morgonen åker de hem och hoppar lite på sin mamma så att hon ska vakna.


Paret som skrev historia i USA

Summary: Joel Edgerton nominerades till en Golden globe för sin roll i Jeff Nichols ”Loving”, en hjärtskärande film om kärleksparet som bidrog till att ändra de amerikanska lagarna kring äktenskap mellan svarta och vita.

Sommaren 1958 körde Virginia-bon Richard Loving och hans gravida fästmö Mildred till Washington D C för att gifta sig. När de återvände hem till Central Point i Virginia dömdes de så småningom till fängelse för att ha ingått ett så kallat rasblandat äktenskap. De släpptes på villkor att de inte skulle sätta sin fot i delstaten under 25 år. Det älskande paret försökte skapa ett nytt liv i den närbelägna huvudstaden, men drabbades av svår hemlängtan. Nio år senare när deras överklagan vann gehör i Högsta domstolen hade det skygga paret blivit motvilliga hjältar i den amerikanska medborgarrättsrörelsen. – Det är en fantastiskt vacker berättelse om två människor som älskar varandra på ett rent och okomplicerat sätt. Det finns något ödesbestämt i hela den här historien. Inte bara deras symboliska efternamn utan också bilden av dem tillsammans: den här vita sydstatsmannen med typisk redneckutseende och den här svarta prinsessan, säger Joel Edgerton på en strandservering i Cannes i samband med världspremiären. Först nu har filmen blivit tillgänglig för den svenska publiken på dvd och vod. ”Loving” är en lika lågmäld som stark biografi om den relativt okända kärlekshistorien som bidrog till att ändra hela den amerikanska konstitutionen. Utslaget i Högsta domstolen 1965 banade också vägen för att homosexuella äktenskap blev lagliga i de flesta delstater. – ”Loving” är en historia som skulle ha kunnat gjorts om gaypar i dagens USA. Denna berättelse visar hur absurt det är att någon utomstående över huvud taget – människa eller myndighet – lägger sig i en privat relation mellan två vuxna, säger Joel Edgerton, som bland annat har uppmärksammats för sina insatser i filmer som ”Black mass”, ”The gift” och ”Den store Gatsby”. Jeff Nichols fick upp ögonen för Edgerton under inspelningen av sitt sci fi-drama ”Midnight special”. Texasregissören tyckte att den jordnära australiska skådespelaren var som klippt och skuren för det han kallar ”en av de största kärlekshistorierna i amerikansk historia”. Precis som filmens medproducent Colin Firth fängslades Nichols av paret Loving när han såg Nancy Buirskis HBO-dokumentär ”The Loving story”. – Jag ville helt enkelt hänga med dem, på samma sätt som jag ville umgås med min farfar när han levde – enkla människor som bara vill leva sina liv i fred, säger Jeff Nichols som skrev manuset för fyra år sedan. – Då kunde jag inte förutspå Trumpfenomenet men det finns tyvärr en svaghet i den mänskliga naturen, en rädsla som kan exploateras för att odla rasism och intolerans, säger Jeff Nichols som är uppvuxen i Texas. – Det är omöjligt att växa upp i den amerikanska Södern utan att konfronteras med rasfrågor. Detta är mitt sätt att som vit medelklasspojke relatera till dessa ämnen. Men det är Richard och Mildred som har skrivit den här hjärtskärande historien, säger Nichols och tillägger: – Jag tror att vi måste prata om sådana här frågor genom att skildra människor, inte skapa smått absurda debatter där man bara tar till en massa abstrakta ord. En mer ordinär Hollywoodregissör skulle ha pepprat filmen med betydelsebärande scener, sentimentala stråkar, segerjubel, slow-clap i rättssalen, men Nichols valde en snudd på antidramatisk spelstil. – Så fort jag försökte styra storyn i en dramatisk riktning så slog den bakut. Det fanns heller aldrig några konflikter mellan makarna Loving – vilket ju egentligen suger om man är manusförfattare. Hon älskade honom lojalt fram till sin död 2008 – 33 år efter det att Richard Loving kördes ihjäl av ett rattfyllo, berättar Jeff Nichols. Att gestalta den ordkarga Richard Loving som höll en mycket låg profil var en utmaning för Joel Edgerton. – Trots att min rollfigur knappt pratar så väger tystnaden lika mycket som orden på manussidorna. Förutom att slipa på min sydstatsaccent försökte jag fånga hans fysionomi. Bakom den kraftiga redneckfasaden kunde jag nästan ana en blyg tonårsfigur som fick bära frustrationen inom sig, säger Joel Edgerton. Precis som sin medspelare, Ruth Negga, hittade han rollfiguren genom att titta på det dokumentära material som fanns till hands. – Deras relation handlar om intimitet utan en massa ord. När man ska visa kärlekspar på duken brukar man oftast fläska på med sexscener – men här handlar det om en djup relation med två människor som kan avsluta varandras meningar och förutse varandras behov, förklarar Joel Edgerton och citerar Richards hälsning till sin fru – via sin advokat – när han satt i häktet: ”Mr Cohen, berätta för domstolen att jag älskar min fru, och att det är orättvist att jag inte kan leva med henne i Virginia.” Född 1974 i Sydney, Australien. Har bland annat spelat i filmer som ”Black mass”, ”The gift”, ”Animal kingdom”, ”The great Gatsby” och ”The square” (2008). Spelade i Jeff Nichols ”Midnight special” och Golden globe-nominerades för sin roll i Nichols ”Loving” som nu finns på svensk VOD och dvd.


Så kan förståelsen av Trump stärka den svenska demokratin

Summary: Newt Gingrichs nya bok ”Understanding Trump” är en ren propagandaskrift från Trumplägret. Just därför är det viktigt att läsa den. Bara så kan vi förstå hur Sverige ska undvika att hamna i den situation som USA nu befinner sig i, skriver Olle Wästberg.

Skandalerna visslar i Washington. Donald Trump finns nästan varje dag på första sidan i all världens tidningar. Det allmänna förtroendet för Trump i USA sjunker till rekordnivåer. Samtidigt visar opinionsundersökningar att de som röstade på honom i huvudsak är nöjda och att om valet mellan Donald Trump och Hillary Clinton hade hållits i dag skulle resultatet troligen ha blivit detsamma. Trump sitter sannolikt kvar. Det är naturligtvis möjligt att utredningen om Rysslandskontakterna gräver fram något brottsligt som skulle kunna leda till en riksrättsprocess. Omdömeslöshet och misstag räcker dock inte. Ett misstroendevotum i svenska riksdagen handlar om att ledamöter inte har förtroende för en minister. I USA är processen rättslig och kräver ett brott för att kunna inledas. Även de som var negativa till Donald Trump och ifrågasatte hans omdöme har blivit överraskade av hans agerande som president. Hur kan detta fortgå? Hur ska vi förstå att Trump kan sitta kvar och kanske till och med ställa upp för omval 2020? Nyss kom boken om hur vi ska förstå Trump, Newt Gingrichs ”Understanding Trump”. Gingrich är doktor i historia, har skrivit drygt tio böcker, varav flera romaner. Men främst är han politiker. Under Clintonåren var Newt Gingrich republikansk majoritetsledare i representanthuset och arbetade framgångsrikt på att lägga krokben för Bill Clinton. 2012 gjorde han ett misslyckat försök att bli republikansk presidentkandidat. I 2016 års val var han en av de främsta förespråkarna för Donald Trump. Boken har förord av presidentsonen Eric Trump, som beskriver Newt Gingrich som en vän till familjen. ”Understanding Trump” är en propagandaskrift, men just därför av värde. Väldigt lite som propagerar för Trump publiceras. Den leder dessutom till tankar om hur vi i Sverige ska kunna undvika att hamna i den situation som USA nu befinner sig i. Vad Gingrich skriver är att Trumps relativa framgångar – han blev ju vald trots att Hillary Clinton fick närmare tre miljoner fler röster – inte berodde på hans åsikter, utan på hans stil. Trump är unik genom att vara den ende president någonsin som aldrig tidigare varit folkvald eller varit general. Denna totala brist på politisk erfarenhet är märkligt nog grunden för hans väljarstöd. Hans väljare vill ha någon som aldrig varit involverad i ”Washington”. Det går inte att följa och analysera honom som en vanlig politiker. Gingrich menar att hela Trumps karriär visar att han anser det vara viktigare att agera snabbt än att försöka undvika misstag. Det är något vi nu ser dagliga exempel på. ”Hans presidentskap är ett work in progress” – därför har inte Trump något tydligt program. Det är oklart vad han vill åstadkomma och vad han kommer att föreslå. Osäkerheten är total. Trump är inte en finansman från Manhattan, utan en byggare från Queens, hävdar Gingrich. Han vill med det säga att Trump bottnar i värderingar och erfarenheter hos vanliga amerikaner. Det är en klar överdrift. Trumps far var stor fastighetsägare och efterlämnade ett imperium värt många miljoner dollar. Trump var tv-kändis, främst genom programmet ”The apprentice” där unga med företagsambitioner prövades och nästan varje program slutade med ”You’re fired!” Det bidrog både till att många kunde identifiera Trump med viss handlingskraft och till att han bättre än någon annan presidentkandidat klarat att manipulera medier. Trump bedrev den billigaste primärvalskampanjen i modern tid och spenderade i valkampanjen en bråkdel av vad Hillary Clinton gjorde av med. Tv-kanalerna ville ständigt ha med Trump och hans drastiska uttalanden skapade rubriker. Reklamköpare i amerikansk tv betalar för hur många som sett deras inslag. Eftersom Trump drar tittare, och därmed inkomster, ger tv-medierna honom plats. Genom sina morgontweets dominerar Trump fortfarande medierna. Han behöver dock inte de traditionella medierna för att nå sina anhängare. På Twitter har han fler än 35 miljoner följare (själv följer han 45 personer). Det gör att han kan kommunicera direkt med väljarna. Vilket också skrämmer åtskilliga republikanska kongressledamöter. Inom ett halvår börjar de lokala primärvalen inför valet till representanthuset 2018. Trumpkritiska republikaner vet att de sannolikt kommer att få motkandidater som håller på Trump och att Trump kommer att stödja opponenterna. Newt Gingrich framhäver en hel del av Trumps vulgära drag som ett sätt att tala direkt till väljarna. Det är typiskt, menar Gingrich, att Trump beställer McDonald’s-måltider på flygplanet. Men att det var Trumps privata plan, det nämner han inte. Donald Trump har inget tydligt politiskt program. Hans åsikter kan variera från en dag till en annan och beror på inför vilken församling han talar. Det har alltid varit typiskt Trump. Han ser varje situation som ett försäljningsmoment, inte som ett sätt att föra fram något som är sant eller betydelsefullt. Den enda gång jag själv träffat Donald Trump var på en privat tillställning i början av 2000-talet. Som Sveriges officielle representant i New York hade jag en svensk flagga på kavajslaget. Trump dunkade mig i ryggen och sa: ”I have Swedish roots.” Dessa ”svenska rötter” var dock en ren lögn. Hans far och farfar kom från Tyskland, började bygga billiga bostäder i Queens för nyinvandrade. När sedan vågen av judiska flyktingar från Tyskland kom var det en nackdel att vara tysk hyresvärd. Så pappan hittade på att han var svensk, inte tysk. Detta upprepade Trump glatt. Det borde vara ointressant att försöka ställa sig in hos en svensk generalkonsul, men för Trump är varenda kontakt en försäljning. Den allra viktigaste meningen i ”Understanding Trump” lyder: ”Trump förstod att de flesta amerikaner ansåg att de inte blev lyssnade på.” Det stämmer också med en undersökning för några månader sedan där 80 procent av Trumpväljarna menade att kritik av Trump var angrepp på ”sådana som jag”. Det här bör vi lära av i Sverige. I den statliga Demokratiutredningen kunde vi visa att bara 20 procent av svenskarna anser att de har något inflytande mellan valen. Sverige har dessutom ytterst långt mellan valen. Knappast i något annat land har människor chans att rösta enbart vart fjärde år. I USA kan man gå till lokala val i november varje år. I USA är det få som röstar. Undersökningarna visar ju att en helt överväldigande majoritet av amerikanerna anser att Trump gör ett dåligt jobb. Men Trump valdes av enbart 26 procent av väljarna. Närmare 50 procent stannade hemma. I Sverige har vi högt valdeltagande. Men när en så stor grupp väljare känner sig utanför innebär det betydande risker för att populister kan ta grepp över politiken. Svaret måste vara reformer som ger medborgarna en löpande möjlighet att göra sina röster hörda också mellan valen. Trumps centrala budskap i valrörelsen var att han skulle ”drain the swamp”. Washington beskrevs som ett träsk, som han skulle dränera. I och med att Trump hela tiden angrips av de etablerade politikerna och medierna framstår kritiken som en bekräftelse på att han inte accepteras av eliten i Washington. Demokraterna hade i Hillary Clinton en kandidat som personifierade etablissemanget. Och Hillary Clinton viktigaste misstag var när hon kallade Trumps anhängare för ”deplorables” (eländiga) och ”irredeemable” (hopplösa). Newt Gingrich skriver att Trumpadministrationens viktigaste uppgift är att börja varje dag med att välta borden i Washington. Det är otvivelaktigt något den uppnår. Inslaget av anti-elitism tilltalar många amerikaner. I Sverige har förtroendet för regering och riksdag rasat ner i källaren. Vi har i Sverige allt färre förtroendevalda och klyftan mellan väljare och valda ökar. Partierna blir alltmer elitiserade och centralstyrda; bara 34 procent av dem som är partimedlemmar anser att de har något inflytande i sitt parti. En Ipsosmätning visar att 43 procent av svenskarna instämmer i påståendet: ”Jag önskar att Sverige var mer som förr.” Det öppnar för ”Make Sweden great again!”. Donald Trump har som president hittills inte fått igenom några viktiga förändringar i politiken – om man bortser från att produktionen av fossila bränslen ökar och att Parisavtalet övergivits. Men effekten av hans presidentskap är att trösklarna sänkts för att uttrycka fördomar och grovheter. Antalet hatbrott har ökat drastiskt. När Newt Gingrich skriver att Trump nu gör att ”vi äntligen blir av med big-government liberalism från Lyndon Johnsons tid” är det sant. I Vita husets och departementens korridorer ekar det tomt. Den nya administrationen har fått många att lämna och man har varken haft förmågan eller viljan att fylla de tomma positionerna. Allra tydligast är detta på utrikesdepartementet – illustrerat av att Sverige under minst ett år kommer att vara utan amerikansk ambassadör. Trump gör en poäng av det och säger att det visar att det inte behövs så många byråkrater. I praktiken innebär detta att USA – om kriser kommer – har både lägre analysförmåga och mindre kapacitet att fatta övervägda beslut. Mycket kommer att hänga på presidentens omedelbara reaktioner. Detta är ett av flera skäl till att krigsriskerna ökat med Trump. Newt Gingrich utgår från att Donald Trump kommer att bli omnominerad 2020 och kunna sitta som president till 2024. Det är en skräckinjagande framtid. Olle Wästberg är tidigare svensk generalkonsul i New York och utkommer (tillsammans med Daniel Lindvall) inom kort med boken ”Folkstyret i rädslans tid”.


Nazister vill samlas utanför Bokmässan

Summary: Nazister planerar en demonstration genom Göteborg under Bokmässan. Enligt ansökan om demonstrationstillstånd vill de starta utanför Svenska Mässan och marschera till Götaplatsen.

Den nazistiska organisationen Nordiska motståndsrörelsen (NMR) har ansökt om demonstrationstillstånd i Göteborg lördag den 30 september, samtidigt som Bokmässan pågår i staden. DN har begärt ut den ansökan som inkom till polisen i fredags. Enligt handlingen vill NMR starta demonstrationen utanför Svenska Mässan vid Mässans gata/Korsvägen och marschera via Nya allén med Götaplatsen som slutmål. Vid Götaplatsen ska tal, musik och debatt arrangeras. Ansökan gäller tidsspannet 11-18 under lördagen och antalet deltagare uppskattas till mellan 30 och 2000 personer. På sin sajt Nordfront skriver NMR att den planerade demonstrationen är tänkt att hållas i samma anda som i Falun den 1 maj, då 600 nazister marscherade, och i Stockholm den 12 november förra året, då organisationen samlade 700 personer. Den här gången uppges målet vara 1000 deltagare, vilket är avsevärt fler än de nazister som samlades i Visby under Almedalsveckan. I en artikel formuleras visionen att marschen ska bli den största "nationella" demonstrationen i Göteborg sedan andra världskriget. Läs mer: Polisen kan inte stoppa nazisterna i Almedalen Ansökan är just nu under handläggning på Polisens tillståndsenhet. Beslut fattas normalt ungefär en vecka efter att ansökan har inkommit. Bok & Bibliotek äger rum mellan den 28 september och den 1 oktober. Läs mer: Margit Silberstein: Jag mötte en vålnad i Almedalen Beslutet att ge Nordiska motståndsrörelsen utställningsplats under politikerveckan i Almedalen blev starkt kritiserat. Polismyndighetens jurister försvarade då Nordiska motståndsrörelsens deltagande i domstol. Läs mer: Ola Larsmo: ”Silberstein öppnar ett fönster i ett unket rum” Den högerextrema tidningen Nya Tiders medverkan på Bokmässan har lett till stora protester och många avhopp och avståndstaganden bland författare. Den alternativa mässan Scener & samtal kommer att hållas den 29 och 30 september på Göteborgs litteraturhus och Världskulturmuseet.


Diana-dokumentär väcker debatt i Storbritannien

Summary: Brittiska Channel 4 visade i söndags dokumentären ”Diana: In her own words”, trots protester från den folkkära prinsessans vänner och fans.

Den sista augusti är det 20 år sedan prinsessan Dianas död i en bilkrasch vid infarten till en tunnel under Seinefloden i Paris. Sändningarna från hennes begravning sågs av 32 miljoner britter, och grinden vid hennes bostad Kensington palace fylldes enligt brittiska medier av en miljon buketter. Intresset för den folkkära prinsessan är ännu högt, och brittiska tv-tablåer har fyllts med retrospektiva program och hyllningar. Däribland ”Diana, our mother: Her life and legacy”, som bygger på intervjuer med sönerna William och Harry. Läs mer: Prinsarna minns sista samtalet med Diana Mest omdiskuterad är dock ”Diana: In her own words”, som i söndags visades på public service-kanalen Channel 4. Filmen bygger delvis på material som spelats in av rösttränaren Peter Settelen i kungaparets bostad Kensington palace 1992-1993. Enligt kritikerna, däribland Dianas tidigare nära vän Rosa Monckton och butler Paul Burrell, är materialet av för privat art för att visas. I dokumentären ska Diana bland annat prata öppet om ätstörningar och sitt sexliv med prins Charles. Läs mer: "Diana: Her fashion story" på Kensington palace i London Filmen har också fått ett blandat mottagande av kritiker. Andrew Billen kallade filmen för ”pretentiös och trashig” i The Times, medan Mark Lawson i The Guardian skriver att den visserligen är ”manipulativ”, men inte alls så exploaterande som kritikerna hävdar. Dianas privatliv är ett känsligt tema i Storbritannien. Diana klagade ofta på att hon aldrig lämnades i fred, och under kraschen var hon på flykt undan kändisfotografer som dessutom fick motas bort från vraket av polisen efter att Diana, enligt tidningen Le Parisien, suckat ”lämna mig i fred”. På onsdag nästa vecka visar TV4 dokumentären "Diana, our mother: Her life and legacy", som brittiska kungahuset officiellt gett samtycke till.


Rasistisk skylt om samer på nöjespark i Halmstad

Summary: En skylt som beskriver samer som ”lappar” och ”rest av en primitiv palearktisk ras” satt uppe i två år på Halmstad Äventyrsland innan någon reagerade, rapporterar Hallandsposten.

En rasistiskt formulerad skylt om Norrland där samer bland annat beskrivs som "lappar" väckte i fredags diskussioner på sociala medier, skriver Hallandsposten. En besökare på Halmstad Äventyrsland reagerade över en egendomlig beskrivning av samer: "Lapparna eller samerna är till sitt ursprung ett gåtfullt folk. Numera är man benägen att betrakta samerna som en rest av en primitiv palearktisk ras”. Besökaren lade ut en bild på skylten, vilket ledde till upprörda reaktioner. – Märkligt att någon inom turism kan sätta upp skyltar med så ålderdomlig och felaktig text. Det visar på stor okunnighet, säger Marie Enoksson, kommunikatör på Sametinget, till Hallandsposten. Nöjesparken förklarar formuleringen med att de kopierat en 50 år gammal skylt som ingick i köpet av Miniland med dess samling av miniatyrhus, invigt 1966. För SVT Nyheter Halland uppger nöjesparken att skylten har suttit uppe i två år och att ingen tidigare har reagerat. Skylten har nu plockats ner. – Om det ska vara så jävla gnälligt får vi väl ta bort skylten, säger Mats Persson, ansvarig för marknadsföringsfrågor, till Hallandsposten.


Swift kräver en dollar i ersättning för tafsning

Summary: Popstjärnan Taylor Swift kräver en dollar, eller motsvarande åtta kronor, i ersättning om radioprofilen David Mueller döms för sexuellt ofredande.

Några ögonblick under en fotografering kommer att närskådas när popstjärnan Taylor Swift väntas vittna mot radioprofilen David Mueller i den rättegång som inleds på måndag. Händelsen inträffade 2013 och enligt artisten ska Mueller då ha dragit upp hennes kjol och tafsat på "en privat del på ett olämpligt sätt". Två år senare stämde Swift Mueller som nekar till anklagelserna. Istället för att omedelbart kontakta polisen vände sig Swift och hennes team till Muellers chef. Två dagar senare fick han sparken. David Mueller nekar till anklagelserna och påstår att han förlorat motsvarande 24 miljoner kronor, vilket har fått honom, i sin tur, att stämma stjärnan. De är osannolikt att de två parterna kommer nå en förlikning. Swift å andra sidan söker ersättning på en dollar, eller åtta kronor. I stället vill hon att Mueller hålls ansvarig och att "tjäna som exempel för andra kvinnor som avstår från att offentligt slippa återuppleva liknande upprörande och förnedrande handlingar", enligt dokument från rättegången. Rättegången äger rum i Denver, Colorado och väntas pågå i två veckor. Om Mueller döms riskerar han upp till två års fängelse.


Filmen ”Euphoria” med Alicia Vikander tävlar på Toronto filmfestival

Summary: Lisa Langseths existentiella systerdrama ”Euphoria” med Alicia Vikander, Eva Green och Charlotte Rampling tävlar i Toronto. Nordamerikas största festival invigs av ”Borg” och visar också nya filmer av Björn Runge och Joachim Trier.

Lisa Langseth och Alicia Vikander har all anledning att känna eufori. Som enda svensk film tävlar ”Euphoria” i festivalens prestigefyllda Platform Competition som förra året vanns av Pablo Larrains ”Jackie” i konkurrens med bland andra Barry Jenkins Oscarsvinnare ”Moonlight”. Langseths engelskspråkiga debutfilm får världspremiär på den edwardianska biografen Winter Garden Theatre i början av september. ”Euphoria” kretsar kring två högst omaka systrar, spelade av Alicia Vikander och Eva Green, som har en uppgörelse på en mystisk klinik för assisterat självmord i en naturskön och atmosfärtung miljö. Precis som tidigare blandar Langseth olika genrer, högt och lågt, allvar och humor. – Filmen utspelar sig på flera plan och handlar om olika sätt att tackla livet. De här systrarna har svårt att hitta en gemensam sanning om hur deras liv har sett ut. Samtidigt befinner de sig på en väldigt ovanlig plats, det blir en blandning av psykologisk uppgörelse och en absurd realitet, säger Lisa Langseth. Huvudproducent för den internationella samproduktionen är svenska B-reel Films tillsammans med bland andra Alicia Vikanders nystartade filmbolag Vikarious Film i London. – Lisa vågar berätta historier som egentligen skulle kunna vara tabu, men som känns äkta och nära om ämnen som alla kan relatera till. Man känner igen de emotionella frågeställningarna i manuset samtidigt som hon leker med det absurda. Filmen har också en distinkt kvinnlig röst och är späckad med kvinnlig talang på båda sidor om kameran, säger Alicia Vikander som tidigare arbetat med Lisa Langseth i ”Till det som är vackert” och ”Hotell” som också visades på Torontos filmfestival. – Det är så roligt att festivalen följer upp sin kärlek till Lisas konstnärskap med att lyfta henne in i tävlingen, säger producenterna Patrik Andersson och Frida Bargo som även producerade ”Hotell”. Läs mer: ”Borg” blir första svenska filmen någonsin att öppna filmfestivalen i Toronto Det är första gången Alicia Vikander spelar mot svensk-franska aktrisen Eva Green som slog igenom i Bond-filmen ”Casino Royale” och Golden Globe-nominerades för rollen som den mystiska Vanessa Ives i HBO-serien ”Penny Dreadful”. – Sitt ämne till trots är ”Euphoria” i första hand en film om livet och inte döden. Den handlar om verkliga relationer och familjerelationer i synnerhet. Detta gör filmen till en allmänmänsklig historia, säger Eva Green till DN. B-reel Films är också samproducenter till Joachim Triers ”Thelma” som tävlar i sektionen Special Presentations. En romantisk, övernaturlig thriller där Eili Harboe spelar en ung kvinna som upptäcker att hon bär på skrämmande mystiska krafter när hon möter den första kärleken – spelad av Kaya Wilkins, alias artisten Okay Kaya som bland annat har arbetat med Jamie XX. Som DN tidigare har berättat invigs Toronto filmfestival med den psykologiska tennisrysaren ”Borg” med Sverrir Gudnason och Shia LaBoeuf som dramatiserar den legendariska Wimbledon-finalen mellan Björn Borg och John McEnroe från 1980. I samma galasektion visas också Björn Runges filmatisering av Meg Wolitzers ”The wife” med Glenn Close, Jonathan Pryce och Christian Slater. Dramat kretsar kring en kvinna som offrat sin talang och sina drömmar för sin karismatiske kulturman till make som gjort kometkarriär i litteraturvärlden. Kvällen när han ska ta emot Nobelpriset bestämmer hon sig för att avslöja en hemlighet. Sedan tidigare är det också klart att Ruben Östlunds Guldpalmsvinnare ”The square” visas i sektionen Special Presentations. Även de svenska kortfilmerna ”Min börda” av Niki Lindroth von Bahr och Julia Thelins ”Push IT” visas i det officiella programmet i sektionen ”Short cuts”. Festivalen pågår mellan den 7 och 17 september.


Bieber bryter tystnaden om sin inställda turné

Summary: I ett inlägg på Instagram förklarar Justin Bieber varför han ställde in sin pågående världsturné – han behöver en paus för att hålla ihop.

För ett par veckor sedan meddelade Justin Bieber att han ställer in resterande spelningar i sin världsturné ”Purpose tour” på grund av ”oförutsedda omständigheter”. Det ledde till omfattande spekulationer om Biebers mentala och fysiska mående, vilka inte direkt avtog när Bieber förra veckan körde på paparazzifotograf i Beverly Hills. Nu berättar popstjärnan mer om varför turnén ställdes in. I ett utförligt och känslosamt inlägg på Instagram skriver Bieber att han behöver en paus för att hålla ihop. ”Jag vill att min karriär ska vara hållbar, jag vill också att mitt sinne, mitt hjärta och min själ ska hålla.” Han skriver också att det inte varit enkelt för honom att växa upp och tackar sina fans för att de stått vid hans sida.


”Musik som politisk plattform är outnyttjad”

Summary: Rainbow Riots växte fram i Uganda, ett av världens mest hbtq-fientliga länder. Nu har musikkollektivet landat i Stockholm. ”Vi vet inte än om vår medverkan på Pride kommer att försätta oss i en obehaglig situation när vi kommer tillbaka”, säger Nimo, en av artisterna.

Petter Wallenberg har inte fått mycket sömn de senaste dygnen. Han har suttit timmar i telefonköer hos flygbolag och myndigheter för att få hit sina musik- och aktivistkollegor från Uganda. För ett par dagar sedan hindrades tre av dem av flygbolaget från att kliva på planet till Europa. Förklaringen som gavs var att deras visum inte var giltiga länge nog. – Visumprocessen har varit krånglig och märklig sedan vi startade med den i januari år. Det är svårt för alla ugandier att få visum men extra svårt för hbtq-personer. Det finns generellt sett en rädsla från Schengens sida att de inte kommer att återvända om de väl får komma hit, säger Petter Wallenberg. Läs mer: Nu är Stockholm Pride invigt Till slut tvingades han att köpa nya flygbiljetter åt sina artister, med ett tidigare avresedatum, och när jag väl träffar Petter Wallenberg så har de nyss fått gå ombord på ett plan till Sverige. Men två av artisterna ur Rainbow Riots, Mista Majah P och Nimo, är redan på plats i Stockholm där det globala musikkollektivet under fredagens Pride gör sitt första liveframträdande någonsin. Historien om Rainbow Riots började för tre år sedan som en protest mot att den jamaicanska dancehallartisten Sizzla, som i flera av sina texter uppmanar till våld mot homo- och transsexuella, hade bokats till en Sverigespelning. – Jag tänkte att jag som gillar dancehall och rap, musikstilar som är förknippade med ökänd homofobi, borde ta mig an dessa genrer och ladda dem med ett motsatt budskap, säger artisten och musikproducenten Petter Wallenberg. Så småningom reste han till Uganda, ett land där hbtq-personer praktiskt taget inte har något rättsskydd alls och där homosexuella handlingar kan ge livstids fängelse. Men det är också ett land med en stark och stor musikscen och en levande hbtq-rörelse. Denna hamnade Wallenberg genast mitt i. Parallellt skrev han musik som han spelade in tillsammans med hbtq-aktivisterna han träffade i Uganda, samt andra artister och aktivister från Jamaica, Malawi och Sydafrika. Resultatet blev albumet ”Rainbow Riots” som släpptes tidigare i somras. Då hade det redan blivit uppmärksammat av flera internationella medier. – Vi satt i små dolda skjul till studios i utkanten av Kampala och spelade in låtarna i hemlighet. Dessutom gjorde vi musikvideor och filmer om processen och den ugandiska hbtq-gemenskapen, berättar Petter Wallenberg. Men enkelt var det inte. Produktionen i Uganda kantades av hinder, hot och våld från såväl myndigheter som människor ur civilsamhället. – Bara ett av alla exempel på hotfulla situationer vi upplevt var när vi skulle spela in videon till låten ”Freedom”. Jag hade målat mina läppar regnbågsfärgade när polisen kom. De började dra bögskämt och berätta historier om homosexuella som mördats. De tillkallade fler och fler poliser. Vi bestämde oss för att lämna platsen och skjuta upp inspelningen, säger dansaren och sångaren Nimo. Både skivinspelningen och filmandet krävde en stor försiktighet och ett gediget säkerhetstänk. – Om de griper oss under tiden vi håller på med Rainbow Riots-saker kommer de antingen att sätta oss i fängelse eller göra något hemskt med oss, berättar Nimo som är född i Kenya men sedan flera år tillbaka bor i Uganda. Det hände en av Rainbow Riots medlemmar, Bad Black. I fjol skulle gruppen ha uppträtt på Uganda pride men hela evenemanget stoppades av polis. I samband med händelsen greps Bad Black. Väl på polisstationen tvingades hon klä av sig och hennes kropp hånades och ofredades. Den metod som den ugandiska polisen ofta använder sig av för att förnedra och skrämma just transpersoner. På albumet ”Rainbow Riots” medverkar även Mista Majah P med låten ”Equal rights” där flera grepp från den traditionella dancehallmusiken utnyttjas för att förmedla ett hbtq-budskap. Det är också en av de fyra låtar som gruppen kommer att framföra på Stockholm pride. Mista Majah P bor sedan flera år tillbaka i USA och har gett ut flera reggae- och dancehallskivor. I hemlandet Jamaica har han också upprepade gånger kritiserat den hatiska och homofoba dancehallmusiken, både i sin egen musik och på andra plattformar. – Det finns ett pris på mitt huvud. Jag fick ett mejl för ett tag sedan där det stod att manager till dancehallartister hade samlat ihop pengar att ge den som kunde knäppa mig. De anser att mina uttalanden gjort att det går dåligt för reggae- och dancehallartister internationellt och att deras spelningar ställs in, säger Mista Majah P. Att musiken, politiken och aktivismen är oskiljaktiga är tydligt. När jag frågar om låttexter, musikaliska referenser eller estetiska inspirationskällor glider samtalet snabbt över till att på nytt handla om strukturellt våld och förtryck. – Musik är en röst som når dit inga andra röster når. Jag vill att min musik ska handla om verkligheten, om det som pågår nu, säger Mista Majah P. – Jag tycker faktiskt att musiken som politisk plattform är outnyttjad i dag. För mig är det en självklarhet att blanda ihop världspolitik och popmusik, säger Petter Wallenberg och fortsätter: – Jag strävar efter att göra musik som går hem brett över nationella och kulturella gränser. Nej, ”Rainbow Riots” är inte en svårtillgänglig platta. Det är ett album fyllt av dansanta upptempo-låtar med tydlig rytm och direkta, ofta repetitiva, låttexter. Detta var också Petter Wallenbergs ambition. Men även stilen, ljudbilden och tempot bär på ett budskap: – Glädjen i vår musik är i sig ett stort politiskt budskap. För den som inte ens får finnas är det ett ställningstagande att våga fira livet, säger Petter Wallenberg. Det lär märkas även under fredagens spelning. Frihetsbudskapet kommer att förmedlas genom energiska beats, stora projektioner och dans. – Vi hedrar både jamaicansk och ugandisk kultur genom att visa vilket kitt kreativiteten är för den globala hbtq-kampen. Det kommer bli som en enda stor aktivistfest på scen, säger Petter Wallenberg. Men medverkan på Stockholm pride och framträdanden i svenska medier är inte helt riskfritt, särskilt inte för de ugandiska aktivisterna. – Vi vet inte än om vår medverkan på Pride kommer att försätta oss i en obehaglig situation när vi kommer tillbaka. Vi vet verkligen inte hur det här kommer att påverka oss, säger Nimo. Rainbow Riots. En global och växande musik- och aktiviströrelse som startades av artisten och musikproducenten Petter Wallenberg. Ambitionen är att, med hjälp av kreativa uttryck, motverka homofobi och verka för hbtq-personers rättigheter. ”Rainbow Riots” är också namnet på gruppens debutalbum som släpptes i juni i år och som producerats av Petter Wallenberg. Skivan har huvudsakligen spelats in i Ugandas huvudstad Kampala men också i Sydafrika och på Jamaica. Låtarna sjungs av artister och aktivister från de olika länderna. Många av medlemmarna i Rainbow Riots, och i den ugandiska hbtq-rörelsen generellt, använder sig av artistnamn eller pseudonymer som ett sätt att skydda sin identitet. På fredag uppträder några av gruppens medlemmar på stora scenen i Prideparken.


Antisemitiska titlar kvar hos flera nätbokhandlare

Summary: Nätbokhandlarna säljer flera böcker av välkända antisemiter och nazister. Det visar en genomgång som DN har gjort. Men varken Adlibris eller Bokus ser några skäl till att se över rutinerna för hur de hanterar sitt sortiment.

Tidskriften Expo och DN har upprepade gånger, senast i början av 2017, rapporterat om att antisemitisk litteratur säljs hos nätjätten Adlibris. Då handlade det bland annat om boktiteln ”Sions vises protokoll”, en politisk pamflett som påstås dokumentera en kongress där judar samlades för att konspirera om att skaffa sig världsherravälde. Adlibris sade då att man brustit i sina rutiner och att boken inte ska få finnas i deras sortiment. ”Sions vises protokoll” är nu borttagen från Adlibris men många andra antisemitiska och nazistiska titlar finns kvar. Bland annat säljs ”The track of the jew through ages” skriven av rasideologen Alfred Rosenberg som var högt uppsatt inom den nazistiska statsapparaten under 1930- och 40-talen. – Vi har en policy som säger att vi inte ska sälja böcker som strider mot lagen om hets mot folkgrupp. Om en sådan prövning inte gjorts får vi göra en egen bedömning av huruvida verket skulle kunna bryta mot lagen. När vi då ändå säljer böcker som strider mot vår policy är det problematiskt, säger Johan Kleberg, vd för Adlibris. Skälet till att böcker med antisemitiska eller nazistiska budskap finns hos Adlibris beror, enligt Kleberg, på det enorma och automatiserade inflödet av titlar till sortimentet. – Vi måste aktivt och manuellt hitta och ta bort dessa böcker. Vi blockerar vissa verk men det räcker att utgivaren ändrar till exempel ett kommatecken i titeln eller en siffra i bokens ISBN-nummer för att de ska slinka igenom på nytt, säger han. Adlibris är inte ensamma om att sälja antisemitisk litteratur. Bokus och Akademibokhandeln har också flera titlar av exempelvis Alfred Rosenberg. Harold Op het Veld, sortimentschef på Bokus och Akademibokhandeln, berättar att deras policy är att tillgängliggöra så mycket och bred litteratur som möjligt, inom ramen för lagen. – Men det finns förstås en gråzon. Ett verk som är antisemitiskt men av historiskt värde kan vi låta finnas i vårt utbud. Om någon, en organisation eller en kund, påpekar att vi säljer en antisemitisk titel gör vi alltid en bedömning, ibland med hjälp av externa experter, säger Harold Op het Veld. Hur ser du på att den nazistiska agitatorn Julius Streichers, som drev den antisemitiska tidningen Der Stürmer och SS-ledaren Heinrich Himmlers böcker och pamfletter finns i ert sortiment? – Det här är definitivt titlar som vi ska titta på nu. Frilansjournalisten Morgan Finnsiö har skrivit om nätbokhandlarnas utbud för tidskriften Expo. Han gör emellanåt sökningar på kända antisemitiska eller nazistiska titlar eller författare och säger att de ofta är lätta att hitta. Att nätbokhandlarna ser det som ett problem att dessa titlar är en del av deras utbud har han svårt att ta på allvar. – Flera av de författare som finns hos exempelvis Adlibris och Bokus är välkända för sin mordiska inställning till judar. Jag har svårt att tro att bokhandlarna inte känner till detta, säger Morgan Finnsiö. Det är inte enbart historiska böcker utan även böcker av nutida nazister och antisemitiska ideologer som finns i nätbokhandlarnas sortiment. Adlibris säljer exempelvis boken ”Hell seger!”– den svenska termen för ”Sieg heil”– skriven av Magnus Söderman, som tidigare hade en ledande roll inom Svenska motståndsrörelsen, numera Nordiska motståndsrörelsen. – Det här är inte en ideologi som hör historien till, antisemitiska och nazistiska idéer utvecklas även nu och man ska komma ihåg att bokförsäljning är en viktig del av nu aktiva nazisters verksamhet. Det är ett problem och en fara. Jag tycker att det är oanständigt av seriösa aktörer att befatta sig med, säger Morgan Finnsiö och fortsätter: – Det är anmärkningsvärt att driva en marknadsplats men inte ha koll på vad man säljer. Det måste ändå anses vara ett val när man som bokhandel har en viss titel i sitt sortiment. Varken Bokus, Akademibokhandeln eller Adlibris ser i nuläget några anledningar att förändra rutinerna för hur titlar läggs till i sortimenten. – Vi kommer fortsätta att blockera vissa titlar och manuellt ta bort böcker som strider mot vår policy. Det enda andra alternativet är att kraftigt begränsa vårt sortiment och det vill vi inte göra, säger Johan Kleberg på Adlibris. Det är anmärkningsvärt att driva en marknadsplats men inte ha koll på vad man säljer. Det måste ändå anses vara ett val när man som bokhandel har en viss titel i sitt sortiment. Morgan Finnsiö, frilansjournalist


Angelina Jolie svarar på kritiken om gatubarnscasting

Summary: Beskrivningen av provfilmningen med gatubarn inför inspelningen av ”First they killed my father” har väckt stark kritik mot regissören Angelina Jolie. Nu svarar hon i ett uttalande till flera medier.

I omslagsintervjun i septembernumret av Vanity fair berättar Angelina Jolie om arbetet med Netflixfilmen ”First they killed my father”, som bygger på den kambodjanska människorättsaktivisten Loung Ungs självbiografi med samma namn. Beskrivningen av provfilmningarna med kambodjanska gatubarn har dock väckt starka reaktioner i sociala medier. Enligt artikeln letade Jolie på barnhem, cirkusar och slumskolor och valde specifikt ut barn som genomlevt svårigheter. Sedan skapade de en lek där de lade pengar på bordet, bad barnen att tänka på något de ville köpa för pengarna, för att sedan rycka undan dem. Regissören låtsades sedan fånga barnet, som blev tvunget att ljuga ihop en annan förklaring. Efter reaktionerna har Angelina Jolie nu svarat på kritiken i ett uttalande till flera amerikanska medier, som bland annat finns att läsa i USA Today. Hon beklagar att en improvisation av en scen från filmen målats upp som ett faktiskt scenario, och understryker att både föräldrar och professionella var med hela tiden för att säkerställa barnens välmående. ”Filmens syfte är att uppmärksamma de fasor som drabbar barn i krig, och att hjälpa till i kampen för att skydda dem", skriver hon i uttalandet.


Antisemitiska titlar hos flera av nätbokhandlarna

Summary: Nätbokhandlarna säljer flera politiska böcker skrivna av välkända antisemiter och nazister. Det visar en genomgång som DN har gjort. Men varken Adlibris eller Bokus ser i nuläget några skäl till att se över rutinerna för hur de hanterar sitt sortiment.

Tidskriften Expo och DN har upprepade gånger, senast i början av 2017, rapporterat om att antisemitisk litteratur säljs hos nätjätten Adlibris. Då handlade det bland annat om boktiteln ”Sions vises protokoll”, en politisk pamflett som påstås dokumentera en kongress där judar samlades för att konspirera om att skaffa sig världsherravälde. Adlibris sade då att man brustit i sina rutiner och att boken inte ska få finnas i deras sortiment. ”Sions vises protokoll” är nu borttagen från Adlibris men många andra antisemitiska och nazistiska titlar finns kvar. Bland annat säljs ”The track of the jew through ages” skriven av rasideologen Alfred Rosenberg som var högt uppsatt inom den nazistiska statsapparaten under 1930- och 40-talen. – Vi har en policy som säger att vi inte ska sälja böcker som strider mot lagen om hets mot folkgrupp. Om en sådan prövning inte gjorts får vi göra en egen bedömning av huruvida verket skulle kunna bryta mot lagen. När vi då ändå säljer böcker som strider mot vår policy är det problematiskt, säger Johan Kleberg, vd för Adlibris. Skälet till att böcker med antisemitiska eller nazistiska budskap finns hos Adlibris beror, enligt Kleberg, på det enorma och automatiserade inflödet av titlar till sortimentet. – Vi måste aktivt och manuellt hitta och ta bort dessa böcker. Vi blockerar vissa verk men det räcker att utgivaren ändrar till exempel ett kommatecken i titeln eller en siffra i bokens ISBN-nummer för att de ska slinka igenom på nytt, säger han. Adlibris är inte ensamma om att sälja antisemitisk litteratur. Bokus och Akademibokhandeln har också flera titlar av exempelvis Alfred Rosenberg. Harold Op het Veld, sortimentschef på Bokus och Akademibokhandeln, berättar att deras policy är att tillgängliggöra så mycket och bred litteratur som möjligt, inom ramen för lagen. – Men det finns förstås en gråzon. Ett verk som är antisemitiskt men av historiskt värde kan vi låta finnas i vårt utbud. Om någon, en organisation eller en kund, påpekar att vi säljer en antisemitisk titel gör vi alltid en bedömning, ibland med hjälp av externa experter, säger Harold Op het Veld. Hur ser du på att den nazistiska agitatorn Julius Streichers, som drev den antisemitiska tidningen Der Stürmer och SS-ledaren Heinrich Himmlers böcker och pamfletter finns i ert sortiment? – Det här är definitivt titlar som vi ska titta på nu. Frilansjournalisten Morgan Finnsiö har skrivit om nätbokhandlarnas utbud för tidskriften Expo. Han gör emellanåt sökningar på kända antisemitiska eller nazistiska titlar eller författare och säger att de ofta är lätta att hitta. Att nätbokhandlarna ser det som ett problem att dessa titlar är en del av deras utbud har han svårt att ta på allvar. – Flera av de författare som finns hos exempelvis Adlibris och Bokus är välkända för sin mordiska inställning till judar bland annat. Jag har svårt att tro att bokhandlarna inte känner till detta, säger Morgan Finnsiö. Det är inte enbart historiska böcker utan även böcker av nutida nazister och antisemitiska ideologer som finns i nätbokhandlarnas sortiment. Adlibris säljer exempelvis boken ”Hell Seger!”– den svenska termen för ”Sieg heil”– skriven av Magnus Söderman, som tidigare hade en ledande roll inom Svenska motståndsrörelsen, numera Nordiska motståndsrörelsen. ”Det är anmärkningsvärt att driva en marknadsplats men inte ha koll på vad man säljer”, säger frilansjournalisten Morgan Finnsiö som hävdar att kända antisemitiska eller nazistiska titlar eller författare ofta är lätta att hitta. Foto: Privat – Det här är inte en ideologi som hör historien till, antisemitiska och nazistiska idéer utvecklas även nu och man ska komma ihåg att bokförsäljning är en viktig del av nu aktiva nazisters verksamhet. Det är ett problem och en fara. Jag tycker att det är oanständigt av seriösa aktörer att befatta sig med, säger Morgan Finnsiö och fortsätter: – Det är anmärkningsvärt att driva en marknadsplats men inte ha koll på vad man säljer. Det måste ändå anses vara ett val när man som bokhandel har en viss titel i sitt sortiment. Varken Bokus, Akademibokhandeln eller Adlibris ser i nuläget några anledningar att förändra rutinerna för hur titlar läggs till i sortimenten. – Vi kommer fortsätta att blockera vissa titlar och manuellt ta bort böcker som strider mot vår policy. Det enda andra alternativet är att kraftigt begränsa vårt sortiment och det vill vi inte göra, säger Johan Kleberg på Adlibris. Foto i text: Bokus


Jessica: Jag blottar mig inte för en blottare

Summary: Kåseri. Det blir snart uppenbart att han nog gillar äldre kvinnor mer än vad han gillar katter. Och att jag tydligen är en äldre kvinna.

Det är jag som närmar mig blottaren. Innan jag förstår att han är en. – Du har inte sett en beigeorange katt, frågar jag nämligen alla jag möter i Farsta där katten varit bortsprungen i över en vecka. Killen är tjugo någonting och har ingenting sett på sin promenad på träbron över Magelungen. – Nej, men jag tycker om katter, jag kan hjälpa dig att leta. Det är många, inte minst barn som engagerat sig i letandet, så jag slår följe med kattvännen in på en skogsstig i det stora naturområdet. Han pratar om katter och fiske och annat. Snart vill han prata om nakenbadet en bit bort som jag inte ens känner till. Där har han tydligen fiskat efter både ett och annat. – Jag träffade en kvinna där som jag hade sex med i buskarna, jag gillar äldre kvinnor, säger killen, nu med menande blick. Det blir snart uppenbart att han nog gillar äldre kvinnor mer än vad han gillar katter. Och att jag tydligen är en äldre kvinna. Jag försöker styra om promenaden och hitta ut från stigen som leder mot allt djupare skog. Killen insisterar på att vi ska följa den minst upptrampade stigen rakt in i ingenstans och jag förstår att det är dags att säga hejdå. Då säger han oväntat: Jag måste kissa. Jag stannar förstrött innan jag förstår att det är en förevändning bara för att få visa upp könsorganet. För att parera det pinsamma i situationen säger jag att jag nog borde sätta upp mina Hitta Harry-lappar lite närmare bilvägen där mer folk rör sig. Killen verkar generad över sitt rätt taffliga sexuella ofredande, men blir kvar med handen på sitt könsorgan. Jag ser nogsamt till att hålla blicken ovanför blixtlåshöjd. Tar obegripligt nog ansvar för situationen genom att låtsas att jag inte ens förstår att jag just blivit sexuellt ofredad. Jag räddar blottarens ansikte, eller kanske lika mycket mitt eget. Killen förföljer mig inte när jag snabbt stegar ut mot civilisationen. Jag polisanmäler inte eftersom jag just har polisanmält en försvunnen katt och har fullt sjå med att försöka rädda livet på den. Tänker först att blottaren ska vara glad att det var mig han blottade sig inför – eller väldigt ledsen. Kanske är han dum nog att göra det igen.


Efter konflikt – Liten filmfestival ersätter Lilla filmfestivalen

Summary: Efter konflikter mellan Lilla filmfestivalen och Ulf Berggren, chef för biografen Scala, arrangerar Berggren till helgen en egen festival med det snarlika namnet Liten filmfestival.

På lördag startar Liten filmfestival, den festival som Ulf Berggren, chef för biografen Scala i Båstad, bestämde sig för att sjösätta strax efter att Lilla filmfestivalen meddelat att de ställer in. Att Lilla filmfestivalen i år inte blir av beror på konflikter med Berggren om biografen Scala där de hållit till sedan Bo Widerberg startade festivalen för 20 år sedan. – Det känns helt enkelt för jävligt efter allt arbete vi har lagt ner. Vi har vetat att vi hängde löst och till sist var vi tvungna att ta beslutet att ställa in. Vi fick mejl från Berggren om att han planerat in en stor premiär på den tid vi brukar ha festivalen och att det inte fanns någon plats för oss. Det var ju ett uppenbart svepskäl, sa Lilla filmfestivalens konstnärliga ledare Emma Gray Munthe till DN i april. Läs mer: Konflikt sätter stopp för Lilla filmfestivalen i år Liten filmfestival liknar inte föregångaren enbart i fråga om namnet utan även idémässigt. Ulf Berggren skriver på Scalabions hemsida att han ”valt att utforma festivalen i Bo Widerbergs anda”. – Namnet kommer sig av att jag tidigare i år arrangerade Liten teaterfestival och senare ska ordna en Liten operafestival. Att den heter Liten filmfestival har alltså att göra med att jag vill markera en enhet mellan de här festivalerna som vi ordnar på Scala, säger Ulf Berggren. Är det inte problematiskt att festivalerna påminner så mycket om varandra? – Nej, det tycker jag inte. Alla de som frågar om tanken med namnet och innehållet får ju svar. Programmet till Liten filmfestival presenterades i veckan och temat är "svenskar i världen". Bland annat visas filmerna ”Svarta nejlikan”, i regi av Ulf Hultberg och med Michael Nyqvist i huvudrollen, och Elisabeth Wennbergs trilogi ”Jordens minne”. Hur är din relation med Film i Båstad, huvudman för Lilla filmfestivalen, och den festivalledningen nu? – Den är ansträngd. Vi får se nästa år om de orkar eller vill komma tillbaka. Jag har ett avtal med kommunen om att ställa lokalen till Lilla filmfestivalens förfogande tre till fyra dagar per år, så de har rätt att använda Scala, säger Ulf Berggren.


Angelina Jolie: ”Det har varit en svår tid”

Summary: Skilsmässan från Brad Pitt i höstas skapade rubriker över hela världen. Nu berättar Angelina Jolie för första gången i en intervju om livet efter separationen. – Det är viktigt att inte gråta inför barnen, säger hon till Vanity Fair.

De var Hollywoods kanske mest omtalade par. Men i september förra året sprack äktenskapet mellan skådespelarna Angelina Jolie och Brad Pitt efter 12 år. Uppbrottet kulminerade med att Jolie sparkade ut maken – och Pitt anmäldes, och friades, för att ha varit våldsam mot parets son. Angelina Jolie är försiktig när hon beskriver händelserna i en längre intervju med Vanity Fair. – Det blev dåligt. Jag ville inte använda det ordet. Saker blev "besvärliga", säger hon till tidningen. – Det har varit en svår tid och vi har precis kommit upp för att andas. Läs mer: Brad Pitts första intervju efter skilsmässan Villkoren för skilsmässan förhandlas fortfarande och hon har sökt ensam vårdnad om parets sex barn, varav tre är biologiska. Trots det är stämningen, enligt Jolie, god mellan exmakarna. – Vi bryr oss om varandra och vår familj, och vi arbetar båda mot samma mål, säger hon, men tillägger: – Jag vill inte att mina barn ska oroa sig över mig. Jag tycker att det är väldigt viktigt att gråta i duschen och inte inför barnen. De behöver veta att allt kommer att bli bra även om du inte är säker på att det är så. Under perioden har Jolie drabbats av hälsoproblem, berättar hon. Hon fick bland annat ansiktsförlamning, som hon numera har återhämtat sig från. – Ibland sätter sig kvinnor i familjer sist, till det går ut över deras egen hälsa, säger hon.


Debaser stämmer Stockholms stad

Summary: Enligt bokningsbolagen har det blivit svårare att boka mellanstora akter till Stockholm sedan Debaser Medis stängde. Nu planerar rockklubben att lämna in en stämningsansökan, eftersom staden inte funnit en passande ersättningslokal.

Nyårsafton 2016 var sista kvällen på Debaser Medis. Nästan hälften av de anställda sades därefter upp och lokalerna i flygeln närmast Götgatan tömdes. Skälet: Staden hade nya planer för huset och i dessa inkluderades inte klubben. Konsertscenen och klubblokalen skulle byggas om för att bli en del av Medborgarplatsens Tranströmerbibliotek. Men budgeten var felberäknad och renoveringen har nu stoppats. När Debaser flyttade ut från Medborgarhuset var tanken att fastighetskontoret skulle erbjuda klubben en ersättningslokal. För enligt hyreslagstiftningen ska hyresvärden förse hyresgästen med en annan godtagbar lokal om hyresavtalet upphör på grund av att huset ska rivas eller byggas om. Men ännu har ingen sådan hittats. – Vi har satsat mycket tid och kopplat in externa konsulter för att hitta en ny lokal åt Debaser. Men vi har inte funnit någon som motsvarar deras krav. En plats vi hade velat diskutera med dem var Slakthusområdet, men det området har de inte varit intresserade av, säger Linda Laine, pressansvarig på Stockholms stads fastighetskontor. Läs mer: Debaser Medis stänger – personalen sägs upp Debasers vd Annelie Telford hymlar inte med att det är innerstaden som är aktuell för deras verksamhet. Staden har utifrån den premissen, enligt henne, inte kommit upp med ett enda konkret förslag till ersättningslokal. Nu har processen och förhandlingarna mellan Stockholms stad och Debaser, om hur staden ska kompensera klubben, gått i stå. – Vi kommer inom väldigt kort att lämna in en stämningsansökan och det vet staden om. Vi hade gärna diskuterat ersättning med dem direkt i stället för i domstol om det hade rört sig om en ersättningsnivå som vi hade kunnat acceptera, säger Annelie Telford. Stockholms kulturborgarråd Roger Mogert (S) har tidigare sagt att politikerna borde ha satt igång ett arbete för att hitta en ny lokal till Debaser tidigare. Han beklagar att nöjeslokalen tvingades stänga men betonar också att flera nya konsert- och klubbscener, som Kraken i Slakthusområdet och Folkets hus i Bagarmossen, på sistone tillkommit. ”Svårigheten att hitta en lösning för Debaser Medis är naturligtvis tråkig. Livescenen har varit viktig för kultur- och musiklivet i Stockholm och vad gäller scener i den storleken, som tar en publik mellan 600 och 1200 personer, är behovet stort” skriver Mogert i ett mejl till DN. Sedan Debaser Medis stängde har det blivit svårare att boka mellanstora akter till Stockholm. Enligt bokningsbolagen saknas det anpassade konsertlokaler för artister som är på väg upp eller som ännu inte har en så stor svensk publik att de kan fylla någon av arenorna. – Det är svårt för oss som arrangörer att få ekonomi i klubbspelningar. Ska man exempelvis hyra en teater måste man också hyra teknik och utrustning för en konsert, vilket kostar pengar. I slutändan påverkar det biljettpriset, säger Anna Sjölund, konsertarrangör på Live Nation och fortsätter: – Det händer att mellanstora artister tackar nej till komma till Stockholm eftersom vi inte kan erbjuda flera olika speldatum. De existerande lokalerna är mycket uppbokade. Läs mer: Debaser Medis tvingas stänga Hon är kritisk mot hur Stockholms stad prioriterat scener för populärmusik i allmänhet, och Debaser Medis i synnerhet. – För mig är det obegripligt att man inte satsade på den befintliga klubben på Södermalm där det faktiskt finns ett levande uteliv. Det verkar som om man inte insett värdet av pop- och rockmusik och därför inte investerar i den i samma utsträckning som i annan kultur, säger Anna Sjölund. Roger Mogert hävdar att kulturnämnden nu lägger allt mer fokus på att säkerställa kulturens, och livesceners, utrymme i staden. Han nämner bland annat projektet ”Night mayor”, ett samarbete mellan nattklubbsägare, handelskammaren och staden för att skapa bättre dialog mellan nattliv och politiken. Han säger också att det numera finns personal på kulturförvaltningen som arbetar dedikerat med att hjälpa kulturaktörer, exempelvis konsertarrangörer, i deras dialog med fastighetsägare. Debaser, som genom Debaser Strand i Hornstull fortfarande är en stark klubb- och konsertaktör i Stockholm, har slutat att själva leta efter en ny lokal som kan ersätta den vid Medborgarplatsen. – Att starta en livemusikscen är väldigt kostsamt. 25 miljoner kronor är inte en orimlig summa för att bygga scen, teknik, barer och restaurangkök. De medlen har vi inte nu, sedan vi fick lämna Medborgarhuset där vi hade investerat mycket, säger Annelie Telford. Hur ser du på framtiden för Debaser? – Jag hoppas bara att vi får ut den ersättning som vår verksamhet Debaser Medis var värd. Jag tror att vi har goda chanser till det eftersom vi har en väl underbyggd värdering. Utöver det känner jag att vi står starka inför att driva den verksamhet som vi har kvar. Artikeln har 26/7 uppdaterats: Enligt hyreslagstiftningen ska hyresvärden erbjuda hyresgästen en annan godtagbar lokal om hyresavtalet upphör på grund av att huset ska rivas eller byggas om. Mellanstora livescener i Stockholm. Kägelbanan ligger under Mosebacketerrassen och är en del av Södra teatern. Kapacitet: 685 personer. Stora scen på Södra teatern. Kapacitet: 414 numrerade platser, fördelat på parkett och två balkonger. Stora salongen Berns ligger i Berzelii park. Kapacitet: 800 personer. Trädgården ligger i huset Under bron under Skanstullsbron. Kapacitet: 1500-2000 personer. Debaser strand ligger i Hornstull. Kapacitet: 750 personer. Nobelberget ligger i Akzo Nobels före detta industrilokaler i Nacka. Kapacitet: 3000 personer. Kraken ligger i Slakthusområdet bakom Globen. Kapacitet: 900 personer.


Justin Bieber ställer in världsturné — stöttas av John Mayer

Summary: Popstjärnan Justin Bieber ställer in resten av sin världsturné ”Purpose tour” på grund av ”oförutsägbara omständigheter”, skriver Biebers team på Facebook. Nu stöttar sångaren John Mayer popstjärnans beslut. ”Jag ger Justin tummen upp för insikten att det var dags att ställa in”, twittrar han.

Världsturnén, som drog i gång den 9 mars 2016, ställs nu in meddelar Biebers team i ett inlägg på Facebook. Det innebär att 14 konserter uteblir i bland annat Kanada och i Asien. Anledningen till att Justin Bieber hoppar av sin världsturné är ”oförutsägbara omständigheter”. • Läs mer: Justin Bieber är årets populäraste artist på Spotify I inlägget står det bland annat: ”Justin älskar sina fans och hatar att göra dem besvikna. Han tackar sina fans för de otroliga upplevelserna under världsturnén de senaste 18 månader.”  Teamet skriver också att de fans som har köpt biljetter ska få tillbaka sina pengar. Till nöjessajten TMZ säger Justin Bieber i en video att han inte haft för avsikt att ”föråda fansen”. Nu stöttar sångaren John Mayer popstjärnans beslut. På Twitter skriver Mayer att när ”någon ställer in resten av sin turné innebär det att det troligen skulle vara skadligt för dem att fortsätta turnera”. ”Vi har förlorat så många bra artister den senaste tiden. Jag ger Justin tummen upp för insikten att det var dags att ställa in”, skriver John Mayer på Twitter. Under sin världsturné uppträde Justin Bieber bland annat på årets upplaga av festivalen Summerburst i Stockholm. I slutet av september förra året uppträdde han även inför en fullsatt Tele2 arena i huvudstaden. Justin Bieber har de senaste åren hamnat i blåsväder för sina ”turnéhyss”. Nyligen förbjöds popstjärnan av kinesiska myndigheter att uppträda i Kina på grund av sitt dåliga uppförande, enligt The Guardian. • Läs mer: Justin Bieber slipper graffiti-åtal I fjol blev han bortjagad av vakter från mayatemplet i mexikanska Tulum för att ha dragit ned byxorna för ett fotografi. För fyra år sedan konfiskerade de tyska myndigheterna hans kapucinapa Mally och krävde honom på 8.000 dollar för besväret. När Justin Bieber besökte Summerburst på Gärdet i Stockholm i juni skrev DN:s recensent Mattias Dahlström att popstjärnan gav ett ”lojt intryck”.


Jinder om kommande operationen: ”Rätt sjukt”

Summary: Hon är på turné, avslutar Emmabodafestivalen och kommer med ett nytt album i oktober. Mitt i alltihop måste Little Jinder operera halsen. – Skivan kommer ju att vara inspelad under den här tiden så jag har en liten annan klang på rösten, säger hon.

Under hela våren och sommaren är Josefin Jinder, mer känd som Little Jinder, ute på en turné som avslutas med en spelning på Gröna Lund i augusti. Nästa lördag spelar hon på Emmabodafestivalen – vilket kanske blir sista dagen på festivalen någonsin. Arrangören Håkan Karlsson berättade i maj för sajten Festivalrykten att Emmabodafestivalen lägger ner efter i år. – Nu känner man nästan ett behov av att åka ut och spela, vilket jag inte riktigt upplevt förut, för det har varit så pass mycket. Har man haft någon ledig helg så bara ”vad ska jag göra nu?”. Det känns jättebra, jag älskar det, säger Little Jinder. Kort efter turnéavslutet ska Little Jinder operera halsen, då hon har fått en cysta på stämbanden som måste bort. – Det är det som gör att jag är så hes hela tiden. Men det är inte en sådan big deal om man tar hand om det efteråt. Så jag måste operera bort den, sedan vara tyst i två veckor så att det läker ordentligt, och sedan öva upp rösten på nytt, säger hon. Första veckan efter operationen ska hon åka på spa. Little Jinder får nämligen inte prata alls under två veckor. – Det kommer nog bli rätt sjukt, men helt klart värt det. För det här är också ganska jobbigt, det är så himla mycket dagsform. Ibland märker jag inte av det, och ibland känner jag mig jättetrött i halsen – att jag kommer behöva pressa på ganska hårt för att få fram en trevlig ton. Det ska bli skönt att slippa bara, den där eviga oron över att man inte kanske kan leverera, säger hon. Däremot blir det inte någon längre paus. I oktober släpper Little Jinder ett nytt album, som bland annat innehåller de sedan tidigare släppta singlarna ”Amy” och ”Kvicksand”. – Det skiljer sig ganska mycket från förra skivan. Dels organiskt, på grund av mitt röstproblem så är jag i ett annat röstläge på skivan, vilket jag tycker är ganska intressant. Det kommer att bli lite före och efter operation, typ. Sedan är det mycket högre tempo, det är en mer intensiv skiva. Förra skivan var lite drömsk, den här är lite råare, säger Little Jinder.


Justin Bieber portad från Kina på grund av ”dåligt uppförande”

Summary: Justin Bieber har förbjudits att uppträda i Kina, rapporterar The Guardian. I ett officiellt brev till landets beliebers förklarar den kinesiska regeringen att han på grund av sitt dåliga uppförande är en dålig förebild.

Den kanadensiske popsångaren Justin Bieber är känd för sina turnéhyss. För fyra år sedan konfiskerade de tyska myndigheterna hans kapucinapa Mally och krävde honom på 8.000 dollar för besväret. I fjol blev han bortjagad av vakter från mayatemplet i mexikanska Tulum för att ha dragit ned byxorna för ett fotografi. För att nämna två av många exempel. Nu har de kinesiska myndigheterna förklarat att han inte får uppträda i Kina på grund av sitt ”dåliga uppförande”, rapporterar The Guardian. Läs mer: Kina blockerar Nalle Puh på nätet Ett kinesiskt fan frågade i ett brev varför han inte tillåts uppträda i landet. I ett svar publicerat på den kinesiska regeringens hemsida i tisdags står att stjärnan förvisso är talangfull, men att han också har gjort sig känd för att orsaka "allmänt missnöje" i de länder han besöker. Läs mer: Justin Bieber på Summerburst ”Är det för sent att säga förlåt?”, sjunger Justin Bieber i ”Sorry”. Inte enligt den kinesiska regeringen, som även skriver att de hoppas att Bieber en dag växer upp och därmed gör sig förtjänt att sjunga för landets beliebers.