Stim belönar kvinnliga musikskapare

Summary: Stims årliga stipendier till musikskapare uppgår den här gången till 4,5 miljoner kronor. 46 procent av dem är kvinnor, trots Stims mansdominerade medlemsbas. – Det är i tiden att uppmärksamma jämställdhet, men vi vill visa att vi arbetat med det länge, säger Karsten Dyhrberg Nielsen, vd på Stim, till DN.

Upphovsrättsorganisationen Stim delar varje år ut stipendiepengar till musikskapare inom alltifrån barnvisor till metal. I år delas pengarna ut till 108 personer och uppgår till totalt 4,5 miljoner kronor. Trots musikbranschens skeva könsfördelning är nästan hälften, 46 procent, av årets Stim-stipendiater kvinnor. Bland Stims anslutna medlemmar är 20 procent kvinnor. – Under mina tre och ett halvt år på Stim har vi jobbat medvetet med att ha en jämn fördelning bland stipendiaterna. Även om det är färre kvinnor än män som söker pengarna så har vi uppmärksammat frågan. Vi är en maktfaktor i branschen, och måste föregå med gott exempel, säger Stims vd Karsten Dyhrberg Nielsen. – Musikbranschen är traditionellt mansdominerad. Bakom kvinnliga artister har det ofta varit manliga låtskrivare. Nu har samhället utvecklats i en jämställd riktning, och vi måste jobba med det här medvetet. Ni lyfter upp just det faktum att närmare hälften av stipendiaterna är kvinnor. Borde inte det vara en självklarhet? – Vi ska också akta oss för att förfördela någon. I slutändan är det en kvalitetsbedömning. Om man hade en fast kvot skulle man riskera att kvinnor fick stipendier bara för att de är kvinnor. Det skulle ha motsatt effekt. Dyhrberg Nielsen fortsätter med att påpeka att det ligger i tiden att uppmärksamma jämställdhet. – Det blir en nyhet i det sammanhang musikbranschen är nu, där det pratas om problem med sexuella trakasserier. Vi vill visa att vi jobbat med det här länge. Totalt sökte 1742 personer Stims stipendiepengar. De 108 stipendiaterna tilldelas antingen 25 000 eller 50 000 kronor vardera. Utdelningen sker på Music room i Stockholm den 5 december.


Två polisanmäler Kulturprofilen

Summary: Fler kvinnor anklagar nu Kulturprofilen, som har nära band till Svenska Akademien, för sexuella övergrepp. Enligt uppgift till DN har två kvinnor polisanmält mannen för våldtäkt och ofredande.

DN har varit i kontakt med de två kvinnor som de senaste dagarna har polisanmält Kulturprofilen. Personerna, varav en inte tidigare berättat om händelserna, uppger att de misstänkta övergreppen skett i bostäder i Stockholm och inne på Klubben. Övergreppen ska ha ägt rum under 2010-talet och preskriptionstiden är inte överskriden. – Det känns som att ett helt nytt utrymme har skapats som inte fanns för en vecka sedan, och där vågade jag anmäla, säger en av kvinnorna till DN, som uppger att hon även utsatts för våldtäktsförsök. Den andra kvinnan berättar att det misstänkta övergreppet fick henne att lämna kulturvärlden. – Och i dag känns det avlägset att jag en gång ville bli författare. Jag bestämde mig för att anmäla händelserna när jag insåg att många andra ville gå till polisen men inte vågade då de har för mycket att förlora. Jag vet att det här har betydelse för fler än mig själv, säger hon. I DN:s granskning (21/11) vittnar arton kvinnor om sexuella övergrepp och trakasserier som mannen utsatt dem för mellan 1996 och 2017. Svenska Akademien har i ett officiellt uttalande uppgett att mannen också utsatt ledamöter, ledamöters döttrar och hustrur, samt kanslipersonal för ”oönskad intimitet” eller ”opassande behandling”. Advokat Elisabeth Massi Fritz berättar att hon efter DN:s granskning blivit kontaktad av personer som uppger sig ha blivit utsatta av Kulturprofilen: ”Flera målsägande har tagit kontakt med anledning av polisanmälan och frågan om jag biträda. Jag tackar ja om en förundersökning kommer att inledas”, skriver hon i ett sms till DN. Kulturprofilen har trots upprepade intervjuförfrågningar inte velat svara på frågor. Han har tidigare skrivit i ett sms till DN att han nekar till alla eventuella anklagelser. ”Jag har inte gjort nånting!!!”, skrev mannen i meddelandet.


Aftonbladetprofil hotar medier med polisanmälan

Summary: Den profil på Aftonbladet som har anklagats för våldtäkt kommer att polisanmäla SVT Nyheter och Resumé för påståenden om honom som han inte ska ha fått bemöta, bekräftar han för DN.

Aftonbladetprofilen som har anklagats för bland annat våldtäkt och hängts ut i och med Metoo-kampanjen kommer att polisanmäla de ansvariga utgivarna för tidskriften Resumé respektive SVT Nyheter. Anledningen är att de har publicerat påståenden om honom som han inte har fått möjlighet att bemöta, uppger han för DN. ”Tidningen Resumé har under gårdagen publicerat en intervju med NN där hon framför en mängd påståenden som jag inte ens beretts tillfälle att bemöta”, skriver han i ett mejl. Även SVT Nyheter ska enligt Aftonbladetprofilen ha gjort liknande publiceringar. ”Jag kommer därför att anmäla de ansvariga utgivarna för grovt förtal”, skriver han vidare. I ett sms förtydligar Aftonbladetprofilen att även Svenska Dagbladet och Expressen har anmälts till Pressombudsmannen. Skälet är att de ska ha publicerat ”12-15 år gamla rykten om mig”, skriver han till DN. Johan Såthe, ansvarig utgivare för Resumé, kommenterar Aftonbladetprofilens hot om polisanmälan: – Intervjun som Resumé gjorde med NN hade fokus på #metoo-rörelsen och dess konsekvenser, samt hur hon tänkte när hon anmälde honom, trots att fallet redan var nedlagt av rättsväsendet, säger Johan Såthe. Han fortsätter med att hänvisa till hur texten mottas i tidningens läsekrets: – Resumé är en tidning riktad mot mediebranschen, där läsekretsen mycket väl känner till att mannen nekar till anklagelserna om våldtäkt. Johan Såthe menar också att Aftonbladetprofilen har blivit erbjuden en möjlighet till att bemöta påståendena om honom. – När han under lördagen hörde av sig till mig gavs han direkt möjlighet att skriva ett genmäle eller bli intervjuad om innehållet i artikeln, vilket han avstod från. Artikeln uppdaterades då med kommentarer från en lång intervju i Aftonbladet där han berättade tydligt om hur han såg på anklagelserna. Vi lade också in en länk till intervjun i Aftonbladet, säger Johan Såthe till DN. SVT Nyheters ansvariga utgivare Charlotta Friborg berättar att även hon står bakom sina publiceringsbeslut. ”Jag välkomnar en prövning. Det har varit en speciell tid för hela branschen med många svåra beslut och jag står fast vid mina bedömningar”, skriver hon i ett mejl till DN. Läs mer: DN granskar krisen på Aftonbladet – sexism och tystnadskultur


Lotta Lotass lämnade Svenska Akademien – för två år sedan

Summary: Författaren Lotta Lotass har inte deltagit i Svenska Akademiens arbete på två år. Det berättar hon nu för Borås tidning. Anledningen var att hon inte kände att hon passade in.

Lotta Lotass valdes in i Akademien 2009 på stol nummer 1, men lämnade Akademien sex år senare, säger hon nu till Borås tidning. – Jag tog först ledigt ett halvår för att grunna på min situation, men meddelade sedan ständiga sekreteraren att jag ville lämna min plats för gott. Det var väldigt många som blev mycket ledsna när jag valdes in i Akademien. Många hade velat se en fortsättning av traditionen att ha en högt uppsatt jurist på stol 1 och många tyckte att jag inte förtjänade en stol i Akademien. Under de år jag var med fick jag med jämna mellanrum brev från människor som ville uttrycka sitt missnöje med mitt ledamotskap och hur jag var som person. Jag passade väldigt illa in i miljön kring Akademien, säger hon till Borås Tidning. Hon berättar också för Borås tidning att vissa av ledamöterna var besvikna över att hon inte deltog i middagar och andra sociala evenemang som Nobelfesten och middagar med kungen. – Det blev ett problem. Jag var väldigt glad för allt det spännande och roliga arbete man som ledamot fick uträtta, men världen runt i kring var mig mycket främmande och jag förstod snart att jag inte hade den sociala bildning som krävdes. Det blev till slut omöjligt, säger hon till Borås Tidning. Lotta Lotass säger till tidningen att hennes frånvaro från Svenska Akademien inte väckt några större reaktioner, och att ledamöterna inte hört av sig sedan hon hade ett sista möte med den ständiga sekreteraren Sara Danius i september 2016. På frågan hur hon ser på Svenska Akademiens skadade anseende efter DN:s avslöjande om Kulturprofilen som anklagas för sexuella trakasserier och övergrepp av 18 kvinnor, säger hon att det var en omskakande upplevelse att läsa kvinnornas vittnesmål. – Jag har träffat mannen i fråga, men hade ingen aning om vad som pågick. Tack och lov ser jag inte bra ut och var väl därför ointressant för honom. Jag läste på hans klubb en gång för flera år sedan. Hade jag haft en aning om vad han ägnade sig åt hade jag aldrig tackat ja till framträdandet, säger Lotta Lotass till Borås tidning. Författaren Kerstin Ekman har inte deltagit i Svenska Akademiens arbete på många år, men att även Lotta Lotass lämnat Akademien var inte tidigare känt.


Konsertrecension: Groovelös H K Gruber på Tonsättarfestivalen

Summary: H K Gruber gjorde sig bäst i det mindre formatet med Svenska kammarorkestern. Tillsammans med stor orkesterapparat blev det mest en lattjolajbanlåda.

Efter hela sju egna konserter i Konserthuset har nu österrikiske H K Gruber knutit band också till den svenska huvudstaden. I Malmö, Göteborg och framför allt Örebro är han sedan länge välkänd gästkompositör och -dirigent; i synnerhet med trumpetstjärnan Håkan Hardenberger och Svenska kammarorkestern. Läs mer: Recension av Tonsättarfestivalen 2017, del 1 Helt naturligt fick den slimmat virtuosa Örebroorkestern med sin snillrike dirigent Thomas Dausgaard sätta punkt för årets digra Tonsättarfestival. Och detta blev nog den bästa konserten. Inte för att det varit något fel på Filharmonikerna. Men det är i det mindre formatet som Gruber gör sig bäst. Hans tonspråk är mångordigt och yvigt i sitt instrumentala uppbåd. Kanske är det hans mångåriga bakgrund som orkestermusiker (kontrabas) som triggar lusten att exploatera mesta möjliga klangkombinationer, gärna enligt principen extra allt. Slagverkskonserten med vige solisten Colin Currie gav främst visuell behållning. Och i ”Northwind pictures” blev den stora orkesterapparaten mest till en lattjolajbanlåda att rumstera om i. Det rytmiska drivet till trots fick Gruber aldrig till något riktigt groove. Läs mer: Intervju med H K Gruber Men det satt snyggt i ungdomsverket ”Manhattan broadcasts” för liten orkester 1964 under Thomas Dausgaards snitsiga ledning. Amerikanskt storbandssväng med wienska förtecken saknar inte charm. Likaså bildar ekot från Alban Bergs dekadenta ”Lulu”-miljö en suggestiv fond i Grubers cellokonsert, men jag saknade en tydligare riktning i musiken. Avslutande ”Timescapes” funkade bättre med sin idogt joggande och labyrintiska basgång. Som en kompositorisk sidekick till festivalprogrammet hade Gruber valt Stravinskij. Dennes ohöljt underhållande ”Danses concertantes”, briljant framförda av Svenska kammarorkestern, blev Tonsättarfestivalens bästa bonus.


”Samtalen var förtvivlade”

Summary: Anklagelserna mot Kulturprofilen har varit kända under lång tid. Men trots att även ledamöternas familjemedlemmar utsatts har samarbetet inte stoppats. Ledamoten Sara Stridsberg vill att Svenska Akademien ska vara öppnare med svagheter och brister den här gången.

Krisen i Svenska Akademien fördjupades efter torsdagens sammanträde i Stockholm. Ständiga sekreteraren Sara Danius läste inför ett stort pressuppbåd upp uttalandet där det framkommit att den utpekade Kulturprofilen också utsatt ledamöter, ledamöters döttrar, ledamöters hustrur och personal vid kansliet ”för oönskad intimitet” – och att detta fortgått utan att någon har ingripit. Författaren Sara Stridsberg, som sitter på stol nummer tretton i Akademien, säger till DN att mötet i Börshuset var omtumlande och historiskt. – Vi hade ju att ta ställning till inte bara granskningen i DN utan också oss själva som människor, och det händer något i ett rum när man delar sina privata erfarenheter. När man tillsammans lägger ett större pussel av dem, säger hon om det som framkom i Svenska Akademiens pressmeddelande. Så ledamöter har enskilt känt till Kulturprofilens beteende, i vissa fall riktat mot egna familjemedlemmar, utan att ta upp frågan? – Ja, jag uppfattar att enskilda ledamöter har vetat om detta, men inte delat sina erfarenheter med varandra. Man har hållit dem för sig själv för att man inte velat förstöra den goda stämningen. Det är alltid svårt att vara en partykraschare. Så samtalen vi nu haft – och försöken att förstå oss själva och institutionens historia – har varit starka, förtvivlade, upprörande, även om jag inte vill gå in på detaljer. Vad vi talat om under mötet hade inte varit möjligt utan det enorma ljus som nu kastats över detta i offentligheten. Det har ingett mig hopp, och en känsla av att allting faktiskt är möjligt. Min akuta känsla nu är att jag kan tillföra Akademien klarhet genom mina erfarenheter i de här frågorna, och jag ser det som framtiden: att visa sårbarhet. Att vara öppna med de egna svagheterna och bristerna. Samtidigt är långt ifrån alla i Akademien ”offer” för Kulturprofilen. Tvärtom. Bland ledamöterna finns dem som står honom mycket nära och som aktivt möjliggjort hela hans makt. Hur påverkade det era samtal? – Ja, det finns en berättelse för varje stol, och väldigt olika grader av närhet. Och därför är arbetet framåt så viktigt, då varje ledamots historia ska granskas. Och ja, det är klart att det under mötet uttrycktes skuld. Vi hade ett samtal som väldigt mycket handlade om skuld och ansvar. Och beslutet som till slut togs var enhälligt – utifrån de ledamöter som närvarade. Och nej, alla var inte på plats. Vittnesmålen från de arton kvinnor som framträder i DN:s granskning rör händelser som ska ha skett mellan år 1996 och hösten 2017, men enligt flera uppgiftslämnare kan liknande händelser ha inträffat sedan början av 1980-talet. Redan för tjugo år sedan rapporterade Expressen att flera unga kvinnor anklagade Kulturprofilen för sexuella trakasserier. En kvinna larmade om händelserna i ett brev till såväl myndigheter som Akademiens dåvarande ständige sekreterare, Sture Allén. Han bekräftade att han mottagit kvinnans brev men ville i övrigt inte besvara tidningens frågor: ”Det finns ingen anledning för mig att svara på detta”, sade Allén till Expressen. Tidningen rapporterade också att unga praktikanter utnyttjats på Kulturprofilens verksamhet. Efter Svenska Akademiens sammanträde var Sture Allén, numera ledamot, en av de första som lämnade Börshuset, samtidigt som flera andra ledamöter, däribland Per Wästberg, Horace Engdahl och Klas Östergren. Sammanträdet hade då pågått i drygt två och en halv timma. Flera ledamöter lämnade Gamla stan i bil och varken Sture Allén eller akademiledamoten Per Wästberg – som vid minst tre tillfällen föreslagit att Kulturprofilen bör tilldelas en kunglig orden – ville besvara DN:s frågor, utan hänvisade samtliga kommentarer till Sara Danius. – Nu har vi lovat Sara Danius att inte tala. Hon har nu talesrätten. Det går inte. Det är ingen idé, sade Per Wästberg. Nära två timmar efter att de första ledamöterna lämnade Börshuset kom Sara Danius ut genom portarna. Detta efter att ha författat det uttalande hon sedermera läste upp inför presskåren. På fredagen var DN i kontakt med flera andra ledamöter, både genom mejl och över telefon. Samtliga hänvisade dock alla kommentarer till Sara Danius. – Mina läppar är förseglade. Vi hänvisar det till ständiga sekreteraren. Det är beslut om det helt enkelt, så jag kan ingenting göra, säger akademiledamoten Kjell Espmark. En person som arbetat nära Kulturprofilens verksamhet, här kallad Klubben, säger till DN att mannen haft ett stort nätverk inom kulturlivet, något som gjort att Klubben kunnat få en stark ställning och hög prestige. – Det är klart att Klubben är slut, det säger sig självt. Ingen kommer att vilja uppträda där och själv kommer jag inte att medverka där igen. Tyvärr är det så. Och det beror på att han har betett sig illa, på ett sätt som besökare och de som bidrog inte känner till. Det är sorgligt framför allt för dem som råkat ut för det här, säger personen, som vill vara anonym. Hur mycket kände ni till? – Det är klart vi inte visste något. Det har funnits en vetskap om tafsighet, men det som framkommer är ju saker som naturligtvis ingen av oss som medverkade där hade sett. Sara Stridsberg vill inte tala om vad som sades under mötet, om att Sture Allén och Svenska Akademien larmades om Kulturprofilens agerande redan för tjugo år sedan. – Det är vad utredningen ska kasta ljus över. Det här är början på ett stort arbete, avslutar hon.


En av kvinnorna har tagit kontakt med advokat

Summary: En av kvinnorna som anklagat Kulturprofilen för sexuella övergrepp har tagit kontakt med advokat Elisabeth Massi Fritz – som företräder flera kvinnor som anmält män för sexbrott under Metoo-kampanjen. – Jag mejlade henne för att det plötsligt känns som att det finns ett stöd, säger kvinnan. Samtidigt fortsätter nya vittnesmål att strömma in till DN.

Arton kvinnor anklagar en central person i svenskt kulturliv för sexuella trakasserier och övergrepp. Sedan DN:s granskning av Kulturprofilen publicerades har ett femtontal kvinnor hört av sig till tidningen och berättat om egna och liknande erfarenheter av personen. Deras vittnesmål sträcker sig från slutet av 70-talet till år 2016. Två uppger att händelserna ska ha ägt rum på den adress i Paris där Svenska Akademien har en lägenhet. Av de arton kvinnor som anklagade Kulturprofilen i DN:s granskning hade ingen gjort en polisanmälan. Men nu berättar en av dem, som valt att vara anonym, att hon har kontaktat advokat Elisabeth Massi Fritz – som sedan tidigare företräder flera av de kvinnor som anmält män för sexbrott under Metoo-kampanjen. – Jag valde att skriva till henne eftersom jag vet att hon kan de frågorna. Hon svarade direkt. Jag är fortfarande rädd för konsekvenserna av en anmälan, med tanke på mitt arbete. Men att jag ens mejlat och nu funderar på att anmäla beror på att det känns som att stödet plötsligt ligger hos oss som pratat, och att reaktionen inte har varit ett ifrågasättande eller ett förakt. Och det har jag inte upplevt förut, säger hon.Elisabeth Massi Fritz bekräftar på mejl att kvinnan har varit i kontakt med henne: ”Jag har även tackat ja till att företräda henne. Jag uppmanar alla som har utsatts för brott att göra en polisanmälan. Det är otroligt viktigt och är det enda sättet att få en juridisk upprättelse.


När Jim mötte Andy – och hur Kaufman helt tog över honom

Summary: I den bisarrt fängslande dokumentären "Jim & Andy" berättar Jim Carrey om hur den döda kultkomikern Andy Kaufman tog över inspelningen av "Man on the moon".

"Vad skulle Andy ha gjort?". Det var frågan som Jim Carrey ställde sig själv när han just hade fått huvudrollen i "Man on the moon", Milos Formans biopic om den excentriska komikern Andy Kaufman. När plötsligt trettio delfiner uppenbarade sig i havet utanför Carreys villa i Malibu tog han det som ett tecken. Han beslutade sig för att prata telepatiskt med sin humoristiska tvillingsjäl. I samma stund talade Andy till honom: "Sätt dig, jag ska göra min film". Så blev det också. Jim Carrey gick in i en Kaufmanbubbla, han slutade spela och blev Andy Kaufman under en surrealistisk inspelning där alla tilltalade honom med "Andy" eller alter egot "Tony" - Carrey inkarnerade också den sliskiga loungesångaren Tony Clifton. Läs mer: Kultkomiker ”fejkade sin egen död” – Ibland var det ganska psykotiskt. Jim Carrey existerade inte. Jag var till och med Andy under ett två timmar långt telefonsamtal med regissören Ron Howard som ville prata om min roll i "Grinchen – julen är stulen". Så man kan säga att Andy Kaufman också påverkade 'Grinchen'", berättade en road Jim Carrey när han mötte pressen efter världspremiären för "Jim & Andy" på Venedigs filmfestival. Fast om man ska vara noggrann så är den exakta titeln "Jim & Andy: The great beyond – the story of Jim Carrey & Andy Kaufman featuring a very special, contractually obligated mention of Tony Clifton". Dokumentären bygger på en unik bakom kulisserna-film som var tänkt att ingå i pressmaterialet. Ironiskt nog vägrade filmbolaget att släppa filmen i syftet att skydda sin kassako: "Vi vill inte att publiken ska tro att Jim Carrey är en skitstövel". Det arton år gamla materialet varvas med en nyinspelad intervju där Jim Carrey reflekterar över sitt livs märkligaste jobbupplevelse. – Jag känner inte att jag över huvud taget gjorde filmen. Den verkliga upphovsmannen var Andy och hans genialitet. Eftersom han engagerade sig så helhjärtat blev det nödvändigt för mig att släppa mig själv helt och hållet. Jag brukar inte gå i gång på bakomfilmer, men denna gång var den viktigaste delen av "Man on the moon", säger Jim Carrey. I dokumentären beskriver medlemmar ur filmteamet inspelningen som "en galen melodram". Det finns en talande scen där "Tony Clifton" terroriserar den frustrerade regissören Milos Forman så mycket att "Andy" antydde att "Jim" kunde återgå till att göra vanliga "imitationer" – om det inte passade. Förutom att vara en underhållande metafilm om identitet och rollspel så är "Jim & Andy" också ett fängslande porträtt av en av Hollywoods mest uppriktiga sökare. – I början av min andliga resa trodde jag att min personlighet var allt. Efter att ha spelat rollfigurer på film, speciellt Andy, så insåg jag att även jag spelar en rollfigur som en rollfigur. Nu har jag också insett att det finns en rollfigur som har spelat mig under hela mitt liv, säger Carrey. Humorstjärnan pratar om fjärilseffekten och att inget sker av en slump. Han menar att det hela tiden har funnits paralleller mellan hans privatliv och hans filmroller. Känslan av att vara konstant övervakad som celebritet tog han med sig till dokusåpasatiren "Truman show" (1998). Innan det hjärtslitande romantiska dramat "Eternal sunshine of the spotless mind" (2004) var han själv med om en uppslitande separation som han helst ville radera ur minnet. – Alla mina filmer har en djupare spirituell mening - till och med de löjligaste inslagen. Med "Dum och dummare" villa jag visa att oskuldsfull aningslöshet alltid vinner, säger han. Carrey delar också Kaufmans anarkistiska och subversiva ådra. – Jag gjorde "Ace Ventura" för att jag ville krossa Hollywood, inte vara en del av det. Jag ville driva med den manliga hjältefiguren som sitter med alla svaren, den här Sherlock Holmes-möter-Clint Eastwood-skådespelartypen. Man behöver inte anstränga sig värst mycket för att vara subversiv i "Maskernas stad" där alla bär en förklädnad. Så om någon plötsligt är autentisk så blir det väldigt svårt för alla andra att bära sina masker, säger Jim Carrey. Själv har han släppt hela identitetspusslet och försöker kasta loss från trygghetskajen. – Vi tillbringar våra liv med att springa runt och leta efter dessa ankare som vi tror utgör vår identitet. Men det är bara energier som fått en etikett, en samling idéer om arv, nationalitet och allt det där som är tänkt att ankra en båt som inte ens existerar. Vi är ingenting. Och det är en sådan jävla lättnad att inse detta. Läs DN:s recension av "Man on the moon".


Björn Wiman: Den kommande tiden kommer att ställa stora krav på Akademiens ledarskap

Summary: Skandalen med Kulturprofilen handlar inte om ett enskilt rötägg i Svenska Akademiens närhet. Det är institutionens hittills djupaste kris, skriver Björn Wiman.

DN granskar. Övergrepp i kulturens finrum "Obs! Föreställningen inställd p g a sjukdom!” Meddelandet på den välkända kulturföreningens hemsida går inte att misstolka. Under onsdagskvällen skulle en av Nordens mest framstående poeter, en ledamot av Svenska Akademien och ett antal namnkunniga musiker framträda i ett samlat program med poesi och musik. För ”konstnärlig ledning och regi” står den så kallade Kulturprofilen – den man som i DN-reportern Matilda Gustavssons granskning avslöjas med systematiska övergrepp och trakasserier sedan många år tillbaka. Övergreppen – ibland rena våldtäkter – ska i vissa fall ha ägt rum i Svenska Akademiens lägenheter. Mannens maktstrategi har varit att hänvisa till sina nära relationer med den anrika institutionen, som också varit med och finansierat hans verksamhet på kulturföreningen Klubben. Det är ett avslöjande som skakat hela Kultursverige. ”Sjukdom” är dessutom ett ovanligt passande begrepp i sammanhanget. ”Alla vet och alla har vetat. Men de blundar”, säger en av kvinnorna i reportaget, en av de arton vars modiga och skrämmande vittnesmål nu stänker också på de arton ledamöterna i Börshuset. Det är också en ”sjukdom” som lett fram till kulturvärldens skuldmedvetna tystnadskultur. Där är Svenska Akademien inte heller ensam. I dagarna avslöjar Sveriges Radio hur en känd profil i den klassiska musikvärlden har fått prestigeuppdrag av Kungliga Musikaliska akademien, trots att den känt till mannens historia av trakasserier och övergrepp. Men ordet ”sjukdom” implicerar också ett möjligt tillfrisknande. Det är därför ett hälsotecken att Svenska Akademiens såväl nuvarande som tidigare ständiga sekreterare Sara Danius och Peter Englund omedelbart har gått ut och reagerat med berättigad mänsklig indignation, snarare än som stelbenta ämbetsinnehavare. Det är ingen vågad gissning att Akademien efter sitt sedvanliga sammanträde på torsdagen kommer att offentliggöra ett samfällt avståndstagande från Kulturprofilen och hans verksamhet. Frågan är om det räcker. Svenska Akademien är en av de kvarvarande, förmoderna strukturer som till stora delar lever på att verka utanför den gängse samhällsordningen. De sätter till och med en stolthet i detta. Institutionens status och position vilar på ett omfattande pris- och stipendiesystem som finansierar stora delar svenskt kulturliv – en tyst men genomgripande maktordning som har möjliggjort tystnaden och rädslan kring Kulturprofilens systematiska övergrepp. Hade Svenska Akademien varit en vanlig samhällsinstitution hade samtliga dess ledamöter tvingats avgå. Men Svenska Akademien är ingen vanlig samhällsinstitution. Dess ledamöter kan inte tvingas till avgång. Inget hindrar dock att de hanterar denna djupa kris på samma sätt som en modern organisation skulle ha gjort det: med öppenhet, transparens och en ärlig vilja att gå till botten med problemet. Den kommande tiden kommer att ställa stora krav på Akademiens ledarskap. En rad frågor återstår. Hur ser exempelvis Nobelstiftelsen på den institution som delar ut det kanske mest prestigefulla Nobelpriset? Kulturprofilens förehavanden solkar ner också Nobelprisets status. Vad säger kulturminister Alice Bah Kuhnke? Hon har inget formellt inflytande över Svenska Akademien men måste ändå i kraft av sin ställning engagera sig i saken. Och vad tycker kungahuset, som varje år hedrar institutionens högtidssammankomst med sin närvaro? Skandalen med Kulturprofilen handlar inte om ett enskilt rötägg i Svenska Akademiens närhet. Det är institutionens hittills djupaste kris. Svenska Akademien är en av de kvarvarande, förmoderna strukturer som till stora delar lever på att verka utanför den gängse samhällsordningen.


Dramaten ställer in föreställningar efter anklagelser

Summary: Dramaten ställer in ytterligare föreställningar där en övergreppsanklagad skådespelare medverkar. – Vi måste blicka inåt, säger teaterns tillförordnade pressansvariga Lena Törner till DN.

Efter #tystnadtagning-uppropet kunde DN berätta om hot och trakasserier på Dramaten. En av teaterns medarbetare utreds efter anklagelser om övergrepp. Kort efter att utredningen blivit känd ställdes föreställningar där han medverkade in. Nu ställs ytterligare föreställningar med samma skådespelare in. Dramatens tillförordnade pressansvariga Lena Törner: – Det här har att göra med att vi måste blicka inåt och fokusera på det långsiktiga interna arbete som vi har framför oss. Kan ännu fler föreställningar komma att ställas in i framtiden? – Det är ingenting jag vet i dagsläget. Dramatens egen förklaring till inställningarna berör inte den utpekade skådespelaren. I stället skriver teaterchef Eirik Stubø i ett uttalande att det rör sig om tidsbrist på grund av de interna ärendena. Den utpekade skådespelaren själv har tidigare nekat till anklagelserna, och sade då till DN: – Nej nej nej nej, absolut inte. Ni har pratat med en massa människor som sprider rykten, och pressas till att säga vad de säger. Jag har själv varit med om hot och trakasserier, från både män och kvinnor. Och skulle man springa med det till pressen så herre gud, då blir man en sådan där människa. Jag får ta det i mina memoarer om jag skriver dem.


Anklagad musikprofil fick prestigefyllt uppdrag

Summary: En tidigare lärare på Kungliga Musikhögskolan pressades av ledningen att säga upp sig efter flera anklagelser om sexuella trakasserier. Sedan fick han ett prestigefyllt utlandsuppdrag hos Kungliga Musikaliska akademien.

Sveriges Radios P2 berättade nyligen om att en profilerad lärare på Kungliga Musikhögskolan anklagats av studenter för flera sexuella trakasserier. Läraren ska bland annat, ensam i ett rum med en student, ha blottat sitt könsorgan och bett studenten ligga med honom. Kvinnan ska då ha försökt lämna rummet, men då kysste läraren henne med tvång. Enligt Sveriges Radio ska läraren efter det ha pressats av ledningen att säga upp sig, vilket han gjorde. Ekot berättar nu att den anklagade mannen därefter fick ett prestigefyllt utlandsuppdrag åt Kungliga Musikaliska akademien. Ordföranden i Musikaliska akademien, Susanne Rydén, säger till radiokanalen att hon hade hört talas om anklagelserna mot mannen när hon gav honom uppdraget. Trots det beslutade styrelsen att han var lämplig. ”Jag tror att det är så att vi har inte alltid alla frågor och allt som hänger samman med olika personer ständigt på näthinnan”, säger Rydén till Ekot. Hon säger sedan att Metoo-debatten och de efterföljande uppropen har lett till eftertanke: ”I dag är en ny dag efter att hela den här debatten har aktualiserats. Från akademins sida kommer vi också att arbeta med den.”


Nya namn i #närmusikentystnar – 2192 har skrivit på uppropet

Summary: Närmare 200 ytterligare kvinnor har skrivit på uppropet #närmusikentystnar mot övergrepp och tystnadskultur i musikbranschen. Bland namnen finns artisterna Tove Lo, Arja Saijonmaa, Sanna Nielsen, Titiyo och Lena Philipsson.

I fredags publicerade DN ett upprop i följderna av #metoo och #tystnadtagning – #närmusikentystnar, där kvinnor i musikbranschen berättar om både sexism och regelrätta övergrepp. Läs mer: ”Jag vågade aldrig berätta – då kanske jag inte skulle få sjunga mer” Nu har cirka 200 ytterligare kvinnor aktiva i branschen skrivit på uppropet, bland dem artister som Tove Lo, Arja Saijonmaa, Lena Philipsson, Janice, Sanna Nielsen, Anna Järvinen, Titiyo, Wiktoria Johansson, Molly Pettersson Hammar, Ana Diaz, Nicole Sabouné, Anne-Lie Rydé och Titti Sjöblom. Läs mer: De har skrivit under uppropet #närmusikentystnar I uppropet berättar kvinnliga artister, producenter och andra musikrelaterade yrkesroller om den sexism, de trakasserier och de övergrepp som de tvingas utstå i branschen. Läs hela namnlistan här.


Fortsatt usel kvinnorepresentation i svenska nyhetsmedier

Summary: Kvinnor är fortfarande kraftigt underrepresenterade i de svenska nyhetsmedierna, visar Rättviseförmedlingen. Andelen svenskar med utomnordisk bakgrund har dock ökat med knappt fem procent sedan 2016.

Inte ens var tredje person som förekommer i de svenska nyhetsmedierna är kvinna visar Rättviseförmedlingens årliga granskning Rättvisaren. Totalsiffran är 30,5 procent. Bäst är könsfördelningen i de granskade kultur- och nöjesartiklarna med 44,9 procent kvinnor och 54,8 procent män. Läs mer: Medierna speglar inte hela Sverige 2017 års genomgång av representationen vad gäller kön och bakgrund är gjord på 2 200 slumpmässigt utvalda artiklar från de elva största nyhetssajterna i Sverige. Mätningen visar återigen att kvinnor är kraftigt underrepresenterade. Skillnaderna mot förra årets granskning är ”så små att det inte går att dra några slutsatser av dem”. – Bristen på mångfald i nyheterna riskerar stärka stereotypa föreställningar om vem som kan göra vad, kommenterar Rättviseförmedlingens ordförande Seher Yilmaz undersökningen. – Om vi varje dag möts av en majoritet av män i nyheterna kommer vi att tro att män är mer lämpade att uttala sig än kvinnor. Läs mer: Fler svarta och hbtq-personer i tv-serier Även svenskar med utomnordisk bakgrund är underrepresenterade, trots en ökning sedan förra årets granskning. Andelen svenskar med utomnordisk bakgrund har ökat med fem procentenheter sedan 2016, från 8,1 procent till 13 procent. Gruppen svenskar med utomnordisk bakgrund bland invånarna är dock i dag 20,5 procent enligt SCB. Särskilt tydlig är den knappt femprocentiga ökningen i kategorierna “talespersoner” och “experter”. Förändringen talar enligt Rättviseförmedlingen för att partier, företag och organisationer i dag har ?er svenskar med utomnordisk bakgrund i dessa positioner och att medierna blivit bättre på att tillfråga dem. – Men att det går framåt på ett ställe, betyder inte att det fortsatt ska stå still på ett annat. Under halva min livstid har andelen kvinnor i media legat på ungefär samma nivå. Det är inte rimligt, säger Yilmaz. Läs mer: Fortfarande ojämställt i svenska nyhetsmedier I samband med årets rapport lanserar Rättviseförmedlingen ett nytt digitalt räkneverktyg som ska underlätta för svenska nyhetsmedier att förbättra representationen i deras artiklar.


Bah Kuhnke om artistuppropet: "Avgrunden har blivit allt djupare"

Summary: 1993 kvinnor har skrivit på uppropet #närmusikentystnar mot sexismen inom musikbranschen. Kultur- och demokratiminister Alice Bah Kuhnke (MP) kallar de chefer som inte tar frågorna på allvar för oansvariga. ”Nu finns det ingen som helst återvändo”, säger hon till DN.

Uppropen från skådespelare och sångare har skapat stor uppmärksamhet inom kultursektorn. Nu följer uppropet #närmusikentystnar i DN, där 1993 svenska artister öppet berättar om sexismen och tystnadskulturen i musikbranschen. Läs mer: Uppropet #närmusikentystnar samlar hela musikbranschen Alice Bah Kuhnke säger till DN hon reagerar starkt på vittnesmålen, som innehåller historier om grova sexuella övergrepp och trakasserier. – Det som kvinnor i olika branscher nu gör är att rycka undan mattan och blotta sanningen. Avgrunden har blivit allt djupare. Nu finns det ingen som helst återvändo. Vilka konsekvenser kommer det här att få? – Förhoppningsvis stora och avgörande konsekvenser. Den ledare och chef som från och med nu, och under överskådlig framtid, inte tar upp sexuella övergrepp och trakasserier på vartenda möte och dagordning är en oansvarig ledare. Hur ser du på kraften i uppropen? – Kraften är enorm. Det som vi nu är en del av är vad som kommer att komma våra barn och barnbarn till gagn. De kommer att få vara del av en annan berättelse och en bättre framtid. Läs mer: 1993 kvinnor om situationen i den svenska musikbranschen Vilken möjlighet har politiken att påverka situationen inom musikbranschen, där de största aktörerna är under privat ägande? – De förändringar vi planerar för statliga institutioner måste få spridning. Vi måste samtala och inspireras mellan olika sektorer. Ingen bransch är förskonad från detta strukturella förtryck mot kvinnor och inte sällan unga kvinnor. Kulturministern kallade omgående efter skådespelaruppropet till sig cheferna för nationalscenerna och krävde förändringar. Hon berättar att hon även fört enskilda samtal med styrelseordförandena för Dramaten, Kungliga Operan och Riksteatern. Läs mer: De har skrivit under uppropet #närmusikentystnar – Jag har fortsatt en dialog och har inskärpt allvaret och krävt förändring. Jag tror att vi alla ska förvänta oss stora förändringar och att man tar tag i det vi nu har pågått och pågår.


Skivrecension: Åtminstone en gyllene låt från Morrissey

Summary: Morrisseys elfte soloalbum är en ojämn historia med blaffig produktion och teatrala gester. Men här finns också en gyllene låt i ”Home is a question mark”.

Kan man förstöra sitt arv, sin kulturella status? Morrissey har de senaste decennierna varit mest känd som en kroniskt kränkt och osympatiskt föraktfull offentlig person, som sågad romanförfattare samt för att släppa skivor med halvinspirerad rock i stället för skarp och sensibel pop. Det har varit svårt att se honom som en artist med relevans för samtidens popmusik. Men ingen kan ta ifrån Morrissey att han mellan 1983 års ”Hand in glove” och 1995 års ”Boxers” skapade ett livsverk så magnifikt att han blev en ikon. Den brittiska popmusikens mest fängslande textförfattare någonsin och därtill en av dess finaste sångare? Ja. Varje eko av denna storhet, alla gyllene smulor, tas tacksamt emot av de lyssnare som någon gång drabbats av den. ”Low in high school”, Morrisseys elfte soloalbum, har en sådan gyllene låt. Nämligen ”Home is a question mark”, episkt uppgiven med en final som lyfter mot himlen innan den brutalt imploderar. Det är Morrisseys mest självlysande låt sedan ”First of the gang to die”. I övrigt är skivan rätt ojämn – blaffig produktion, teatrala gester, kitschigt latinska rytmer, politiska kommentarer och den mysdeppiga singeln ”Spent the day in bed”. Avslutande ”Israel” är intressant eftersom Morrissey här adresserar sin homosexualitet tydligare än kanske någonsin tidigare. Bästa spår: “Home is a question mark”


Skivrecension: Vackert högtidliga Brahmsverk till högstämd poesi

Summary: Gävle Symfoniorkester fortsätter att spela in bra Brahms med fyra vackert högtidliga verk satta till högstämd poesi av Hölderlin, Goethe och Schiller.

Nej, någon opera skrev aldrig Brahms, men väl många sånger. Samt en hel del för kör och orkester, bland dem hans breda genombrott: "Ein deutsches Requiem" och den militant tyskpatriotiska "Triumphlied". Just dessa två finns inte på detta album med idel goda svenska krafter. Gävle Symfoniorkester har tidigare gjort bra Brahms på skiva med sin nye chef Jaime Martín och de håller stilen tillsammans med eminenta Eric Ericsons Kammarkör. Fyra vackert högtidliga verk till högstämd poesi av Hölderlin, Goethe, Schiller. Här handlar det om tjusigast tänkbara tyska romantik. Som en uppsluppen kontrast följer ett knippe rödkindade kärleksvisor med kör och orkester i yster valstakt. Bästa spår: "Schicksalslied"


Skivrecension: Ljuvligt minnesalbum för Lars Hollmer

Summary: Dragspelaren Matti Andersson och violinisten Nils-Erik Sparf minns den avantgardistiske Lars Hollmer på ett album med en obestämd folkton.

”Det finns inget så vilset som en folkvisa utan folk”, sa Povel Ramel en gång när han försvarade sina absurdistiska lustmord på svensk folkmusik. Lite av samma andas barn var avantgardisten Lars Hollmer (1948-2008) som i sitt Hönshus på Uppsalaslätten komponerade intrikat tilltrasslad musik ofta med en obestämd folkton. I synnerhet den som han gjorde för dragspel. När dragspelaren Matti Andersson och violinisten Nils-Erik Sparf nu minns honom på detta ljuvliga album är det denna smått melankoliska ton som lyser starkast. Och som även ger associationer till Piazzolla, Bach, BAO och Bartók. Det är stundtals vilt och galet men aldrig distanserat. Rotlöst, ja, men med ett djupt och självklart lod till det som är musikens innersta väsen. Bästa spår: ”Försök”


Sarah Silverman om Louis C K: ”Jag älskar Louis, men han gjorde detta”

Summary: Komikern och skådespelaren Sarah Silverman kommenterade i går Louis C K:s sexuella ofredanden i sitt tv-program ”I love you, America”. Talet rörde sig kring hennes personliga relation till C K. ”Kan man älska någon som gjort dåliga saker?”, frågade hon sig.

I öppningsmonologen i sitt tv-program ”I love you, America” kommenterade komikern och skådespelaren Sarah Silverman de sexuella ofredande som Louis C K anklagats för och erkänt. Talet rörde sig kring hennes egen vänskapsrelation till C K, och en grundläggande moralisk fråga: Kan man älska någon som skadat andra? Hon betonade också att det viktiga är offrens historier och liknade processerna efter Metoo-uppropet vid att skära bort tumörer. ”Det är skitigt och komplicerat och kommer göra ont. Men det är nödvändigt och vi kommer alla bli friskare av det.” Efter att ha förklarat att C K:s kvaliteter som pappa och vän är irrelevanta i det här läget avslutade hon monologen med orden: ”Jag hoppas det är okej om jag för en gång skull är arg för de här kvinnornas skull, och för kulturen som möjliggjorde det han gjort mot dem”, och ”Vi behöver bli bättre. Vi kommer bli bättre.” Louis C K står anklagad för att vid upprepade tillfällen ha onanerat framför olika kvinnor och komikerkolleger. Han kommenterade själv uppgifterna i en öppen ursäkt, bland annat med orden: ”De här berättelserna är sanna. Vid den tiden sade jag till mig själv att det jag gjorde var okej eftersom jag aldrig gjorde det utan att fråga först, vilket är sant. Men vad jag lärde mig senare, för sent, är att när du har makt över någon annan är en fråga om att göra sådär inte en fråga. Det är att försätta någon i en svår och obehaglig situation.”


Måns Zelmerlöw programleder brittiska Melodifestivalen

Summary: Måns Zelmerlöw blir programledare när BBC sänder sin version av Melodifestivalen - "Eurovision: You decide". Han kommer att leda programmet tillsammans med Mel Giedroyc.

Den 7 februari är det dags för Storbritannien att välja sitt bidrag till Eurovision Song Contest i det direktsända programmet "Eurovision: You decide" från Brighton Dome. Och programledare blir Måns Zelmerlöw, tillsammans med Mel Giedroyc. Måns Zelmerlöw har tidigare både vunnit Eurovision Song Contest som artist med "Heroes" 2015 - och varit programledare för Eurovision tillsammans med Petra Mede 2016. - Jag ser verkligen, verkligen fram emot att leda programmet. Jag är säker på att det blir en fantastisk show, och jag skulle älska att se Storbritannien få ett bra resultat i Eurovision 2018, säger Måns Zelmerlöw i ett pressmeddelande. Sex bidrag kommer att tävla i programmet, och vinnaren utses med hjälp av publikröster och en jury. Programmet direktsänds i BBC Two den 7 februari.


Teaterstjärnan: Jag har baktalats och förtalats

Summary: Teaterstjärnan slår tillbaka mot trakasserianklagelserna och menar att han förtalas. Han kräver samtidigt en förklaring från ledningen på Kulturhuset Stadsteatern. ”Jag ska ställa mig på scen, med 75 skådespelare och scentekniker i ryggen och säga att jag inte gjort något fel”, säger mannen till DN.

Medarbetaren berättar att han under helgen fick besked från Benny Fredriksson, vd på Kulturhuset Stadsteatern, att ett framtida projekt inte skulle bli av. – Han sade att det berodde på tidsbrist. Efter det har jag försökt ringa Anna Takanen tre dagar i rad, utan att hon svarat. Hon ringde till slut upp och sade att DN nog skulle höra av sig, säger medarbetaren. Läs mer: Kulturhuset Stadsteatern avslutar samarbete med teaterstjärna Han menar att han inte fått någon tydlig förklaring till varför han inte längre är aktuell för att samarbeta med teatern. – Jag har förstått att jag baktalats och förtalats, att människor säger saker om mig som inte är sanna. Jag har haft ett fantastiskt samarbete med alla de skådespelare som jag arbetat med. Mina år på teatern har varit bland de bästa i mitt liv. – Nu antyds det att cheferna försöker hitta syndabockar och sätta ned foten. Jag är inte skyldig till någonting. Det är vidrigt och bedrövligt om det här medför att det dras skam över mig. Mannen berättar att han i vissa stunder har ett ”starkt humör” och ställer höga krav, men menar att han alltid bett om ursäkt efter situationer där medarbetare eventuellt känt sig förolämpade. – Jag är en person som inte tycker om att få andra människor att må dåligt. Jag kan vara en intensiv konstnär men det är skamligt om det skulle antydas att jag gjort något som gjort att människor far illa. – De personer som baktalat mig får träda fram. Jag ska ställa mig på scen, med 75 skådespelare och scentekniker i ryggen och säga att jag inte gjort något fel. Flera personer vittnar för DN att du utsatt dem för sexuella trakasserier. – Nej, det är en lögn. Hela den här rörelsen är utomordentligt viktig men den får inte dras ned i diket. Det sämsta är att det sprids uppgifter som inte överensstämmer med sanningen. Jag blir otroligt upprörd och ledsen. Benny Fredriksson uppger för DN att du uttryckt ”värderingar offentligt som inte stämmer överens varken med mina eller med verksamhetens”. – Nej, men jag vet inte vad det gäller. De har ringt mig och sagt att det kommer något i DN, annars hade jag inte vetat detta. – Du borde göra en avvägning själv och göra din artikel lite mer intelligent. Vad som är viktigt är att jag kommer att reda ut det här och hoppas att ledningen ändrar sig och fattar att det är ett felaktigt beslut. Skattebetalarna kommer i och med det här gå miste om otroligt viktig teater. Jag tycker det är skamligt och sorgligt. Kulturhuset Statsteaterns konstnärliga ledare Anna Takanen säger att ”det här är det sista han kommer att ha gjort här, i alla fall under min ledning”. – Det är en förolämpning för mig att hon säger det. Det kan hända att hon internt kan svara på vad hon menar, för det ligger en beskyllning i det. Hon ska få förklara i detalj vad hon menar.


MTG:s vd: Jag ska gå till botten med det här

Summary: På en hemlig inspelning lovade MTG i Nordens vd Anders Jensen att agera mot en utpekad chef. ”Detta är ju trakasserier”, säger han under ett möte med en tidigare anställd. Men chefen fick ändå vara kvar. Ord står mot ord”, sade MTG:s vd i går, tisdag, och han har nu valt att inleda en ny, extern, utredning.

Flera källor har tidigare berättat för DN om kränkningar de fått utstå på en redaktion på mediebolaget MTG. De vittnar bland annat om en sexistisk och kvinnofientlig arbetskultur, där kvinnor rangordnas efter hur ”knullbara” de är och nedvärderas för att de är ”inte pallar trycket”. Dessutom har flera personer anklagat en hög chef på redaktionen för mobbning och personpåhopp. Innan DN:s publicering kontaktade flera personer Anders Jensen, vd på MTG i Norden, och berättade om sina upplevelser på arbetsplatsen och den aktuella chefen. DN har tagit del av en inspelning från ett möte som en tidigare anställd, produktionsplaneraren Sara Andersson, hade med Anders Jensen för två veckor sedan. Sara Andersson har tidigare berättat om sina upplevelser anonymt i DN, men väljer nu att framträda med sitt namn. Under mötet med Jensen återger hon hur den utpekade chefen agerat när hon berättade att hon var gravid: – När jag berättade om min tidiga graviditet i förtroende, frågade han om jag berättat för någon annan. När jag sa nej skrek han ut nyheten över redaktionen för att i samma sekund vända sig till mig: ”Så, nu vet alla.” Hon slog larm om den berörda chefens beteende till företagets hr-avdelning, men ingenting hände. Sara valde då att säga upp sig. – Den dagen kom han fram till mig, satte sig ner väldigt bredbent, visade upp ett hårstrå som inte var hans och sa: ”Jag var ute med en modell i går, hade en jävligt skön natt. Trist att du ska sluta.” Sedan tog han min telefon, tog en bild på sig själv och sa: ”Så du aldrig glömmer vem som bestämmer över dig”, säger Sara Andersson. Anders Jensen lovar att agera när han får höra om händelsen: – Detta är ju trakasserier, hörs han säga på inspelningen. Sara Andersson berättar också för Anders Jensen om hur den berörda chefen suttit med ett uppsträckt långfinger i ansiktet på en medarbetare under ett helt möte. – Det är härskarteknik, han vill visa vem som bestämmer, säger Anders Jensen om chefens beteende när han får historien återberättad. Innan de skils åt lovar MTG:s vd att ta tag i situationen när alla är tillbaka efter höstlovet. Som en följd av vittnesmålen inledde MTG en internutredning. Men en vecka senare, förra torsdagen, gick MTG ut med ett pressmeddelande om att den berörda chefen får vara kvar och att bristerna ”inte är av sådan karaktär att de föranleder förändringar inom avdelningens nuvarande ledning”. Till Expressen sa Anders Jensen att den berörda chefen ”använt dåligt placerad humor och ironi som absolut kan uppfattas som kränkande även om det inte är illa ment”. I går, tisdag, sade Anders Jensen att han syftade på vad den interna utredningen kunnat belägga, inte de vittnesmål han fått. – Under vårt möte bekräftade jag att det hon (Sara Andersson) beskrev är väldigt allvarligt. Det är trakasserier och härskarteknik i ledarskapet. Man kan också använda trakasserier och mobbning på ett subtilt sätt. Att man på ett cyniskt sätt manipulerar fram prestation genom att vara någon form av härskare, säger Anders Jensen. Vad säger du om att chefen öppet spridit uppgifter om hennes graviditet? – Hon hade ett exempel hon berättade om, där hon bett om konfidentialitet från chefens sida, men att personen ”outat” det i ett större forum. Om det skett är det naturligtvis ofantligt korkat. Det hävdas bero på en missuppfattning, men oberoende av vilket är det dumt. Efter att ha tagit del av vittnesmålen konfronterade Anders Jensen den aktuella chefen. – Han blånekar till allt. Han känner över huvud taget inte igen sig i de här beskrivningarna, säger Anders Jensen. – Han vidhåller att han faktiskt sagt några grejer som var ett dåligt skämt. Det har vi kunnat fastslå. Det innebär att du tror på honom? – Nej, jag tror inte på någon. Jag måste samla in fakta. Jag har fyra stycken som vittnar om en sak. Och samtidigt har jag en nuvarande anställd som säger att han är utsatt för en förtalskampanj. Ord står mot ord. Anders Jensen berättar att han fått ny information som gjort att man inlett en ny utredning mot den berörda chefen. I den tidigare utredningen, som leddes av hr-avdelningen, tillfrågades tio personer på avdelningen om sina upplevelser. I den nya utredningen ska MTG i stället anlita ett externt ombud. – Jag vill inte göra om samma sak. Om jag får nya uppgifter ska det göras på ett nytt sätt. Jag ska gå till botten med det här. Svårare än så är det inte. Jag ska rakryggat kunna säga att jag har gjort det som varit både moraliskt riktigt, lagmässigt riktigt och med utgångspunkt i vad som är bäst för de som eventuellt blivit utsatta och för företaget, säger Anders Jensen. En annan tidigare anställd, Isabel Boltenstern, har på sin blogg berättat öppet om upplevelserna på företaget, som ledde till att hon blev utbränd och till slut valde att säga upp sig. Enligt henne gjorde den berörda chefen sig skyldig till ”utstuderad psykisk misshandel”. Sara Andersson säger att en extern utredning är nödvändig. – Ingenting verkar jag förstå gällande humor. Tydligen ingenting. För chefen är kvar. Det skulle väl möjligtvis vara den dåligt placerade humorn, säger Sara Andersson. DN har upprepade gånger sökt den utpekade chefen. ”Jag tror inte på någon. Jag måste samla in fakta. Jag har fyra stycken som vittnar om en sak. Och samtidigt har jag en nuvarande anställd som säger att han är utsatt för en förtalskampanj. Ord står mot ord.” Anders Jensen, vd MTG.


MTG startar ny utredning mot anklagad chef

Summary: På en hemlig inspelning lovade MTG i Nordens vd Anders Jensen att agera mot en utpekad chef. ”Detta är ju trakasserier”, säger han under ett möte med en tidigare anställd. Men chefen fick ändå vara kvar. ”Ord står mot ord”, säger MTG:s vd som nu inlett en ny utredning.

Flera källor har tidigare berättat för DN om kränkningar de fått utstå på redaktionen. De vittnar bland annat om en sexistisk och kvinnofientlig arbetskultur, där kvinnor rangordnas efter hur ”knullbara” de är och nedvärderas för att de ”inte pallar trycket”. Dessutom har flera personer anklagat en hög chef på redaktionen för mobbning och personpåhopp. Innan DN:s publicering kontaktade flera personer Anders Jensen, vd på MTG i Norden, och berättade om sina upplevelser på arbetsplatsen och den aktuella chefen. Läs mer: Tidigare MTG-anställd: Jag kan inte vara tyst längre DN har tagit del av en inspelning från ett möte som en tidigare anställd, Sara Andersson tidigare produktionsplanerare på MTG, hade med Anders Jensen för två veckor sedan. Sara Andersson har tidigare berättat om sina upplevelser anonymt i DN, men väljer nu att framträda med sitt namn. Under mötet med Jensen återger hon hur den utpekade chefen agerat när hon berättade att hon var gravid: – När jag berättade om min tidiga graviditet i förtroende, frågade han om jag berättat för någon annan. När jag sa nej skrek han ut nyheten över redaktionen för att i samma sekund vända sig till mig "Så, nu vet alla". Läs mer: Internutredning på MTG efter anklagelser mot hög tv-chef Hon slog larm om den berörda chefens beteende till företagets HR-avdelning men ingenting hände. Sara valde då att säga upp sig. – Den dagen kom han fram till mig, satte sig ner väldigt bredbent, visade upp ett hårstrå som inte var hans och sa: jag var ute med en modell i går, hade en jävligt skön natt. Trist att du ska sluta. Sedan tog han min telefon, tog en bild på sig själv och sa: "så du aldrig glömmer vem som bestämmer över dig", säger Sara Andersson. Anders Jensen lovar att agera när han får höra om händelsen: – Detta är ju trakasserier, hörs han säga på inspelningen. Hon berättar också för Anders Jensen om hur den berörda chefen suttit med ett uppsträckt långfinger i ansiktet på en medarbetare under ett helt möte. – Det är härskarteknik, han vill visa vem som bestämmer, säger Anders Jensen om chefens beteende när han får historien återberättad. Han återkommer flera gånger till att den berörda chefens beteende inte är acceptabelt. – Om NN (chefens namn) blir bortplockad ur ekvation, räcker det? säger Anders Jensen. Innan de skils åt lovar MTG:s vd att ta tag i situationen när alla är tillbaka efter höstlovet. – Anders Jensen gjorde det väldigt tydligt att han inte accepterade det här. Jag lämnade vårt möte hoppfull, berättar Sara Andersson. Läs mer: Inga åtgärder på MTG efter intern utredning Som en följd av vittnesmålen inledde MTG en internutredning. Men en vecka senare, förra torsdagen, gick MTG ut med ett pressmeddelande om att den berörda chefen får vara kvar. "Jag kan av utredningen dra slutsatsen att de brister som funnits varit oacceptabla på flera punkter, men att de inte är av sådan karaktär att de föranleder förändringar inom avdelningens nuvarande ledning", uppgav Anders Jensen i ett pressmeddelande. Till Expressen sa han också: – Den här aktuella chefen har brustit i två saker. Att han inte varit hårdare mot personer som haft ett direkt oacceptabelt språkbruk, och att han använt dåligt placerad humor och ironi som absolut kan uppfattas som kränkande även om det inte är illa ment. I dag säger Anders Jensen att han i intervjun syftade på vad den interna utredningen kunnat belägga, inte de vittnesmål han fått. – Under vårt möte bekräftade jag att det hon (Sara Andersson) beskrev är väldigt allvarligt. Det är trakasserier och härskarteknik i ledarskapet. Man kan också använda trakasserier och mobbning på ett subtilt sätt. Att man på ett cyniskt sätt manipulerar fram prestation genom att vara någon form av härskare, säger Anders Jensen. Vad säger du om att chefen öppet spridit uppgifter om hennes graviditet? – Hon hade ett sådant exempel som hon berättade om, där hon bett om konfidentialitet från chefens sida, men att personen "outat" det i ett större forum. Om det skett är det naturligtvis ofantligt korkat. Det hävdas bero på en missuppfattning, men oberoende av vilket är det dumt. Efter att ha tagit del av vittnesmålen konfronterade Anders Jensen den aktuella chefen. – Han blånekar till allt. Han känner över huvud taget inte igen sig de här beskrivningarna, säger Anders Jensen. Inga uppgifter alls? – Inte någonting. Han vidhåller att han faktiskt sagt några grejer som var ett dåligt skämt. Det har vi kunnat fastslå. Vad är det han erkände har varit ett dåligt skämt? – Det finns ett exempel, som ni skriver om, att han tagit folks mobiler på avdelningen och tagit en bild på sig själv. Det har jag också fått konstaterat från nuvarande anställda. Att det är en "kul grej" som den här chefen brukar göra. Han har gjort det fler gånger helt enkelt? – Ja, precis. Men han säger att han inte menar något illa, att det är ett skämt. Men han säger också att han nu förstår att det kanske är någon som tagit illa vid sig. Hur tolkar du att han säger att ”så att du aldrig glömmer vem som bestämmer över dig"? – Nej, det hävdar han att han aldrig sagt. Han medger att han springer och tar bilder med andras mobiler. Men inte att han gjort det uttalandet. Det innebär att du tror på honom? – Nej, jag tror inte på någon. Jag måste samla in fakta. Jag har fyra stycken som vittnar om en sak. Och samtidigt har jag en nuvarande anställd som säger att han är utsatt för en förtalskampanj. Ord står mot ord. Han menar att det är förtal? – Precis, och jag är skyldig att utreda och belägga. Om jag kan belägga att det finns ett mönster och att nuvarande anställda vittnar om samma sak, då har jag underlag att agera och göra det som man ofta efterfrågar i sådana här sammanhang, att avskeda den här aktuella chefen eller flytta på honom. – Men om det inte finns belägg eller andra oberoende vittnesmål, då är dilemmat att jag måste köpa ut den här personen om jag vill avskeda honom. Jag kan inte bevisa något annat. Och jag vägrar att betala en massa av företagets pengar för att köpa ut en person som eventuellt har betett sig illa bara för att rena vårt samvete. Då fortsätter jag utreda tills jag kan agera med fakta. Är utredningen inte slutförd? – Den är nyöppnad. Jag har fått ny information i dag, säger Anders Jensen, som inte vill utveckla vad för slags information det rör sig om. Vad menar chefen skulle vara de här personernas motiv till en förtalskampanj? – Det finns en del omständigheter som skulle kunna föranleda det, att man blivit ovänner om olika saker. Men huruvida man ska tro på det är svårt. Vi har sökt chefen utan framgång. Kan ni inte presentera vad hans förklaring är? – Jag har uppmanat chefen att kliva fram och bemöta uppgifterna. Varför? – För att jag tycker det är det rakryggade att göra, säger Anders Jensen. I den tidigare utredningen, som leddes av HR-avdelningen, tillfrågades tio personer på avdelningen om sina upplevelser. I den nya utredningen ska MTG i stället anlita ett externt ombud. – Jag vill inte göra om samma sak. Om jag får nya uppgifter ska det göras på ett nytt sätt. Jag ska till botten med det här. Svårare än så är det inte. Jag ska rakryggat kunna säga att jag har gjort det som varit både moraliskt riktigt, lagmässigt riktigt och med utgångspunkt i vad som är bäst för de som eventuellt blivit utsatta och för företaget, säger Anders Jensen. Betraktar du inte vittnesmålen som inkommit som trovärdiga, eftersom den tidigare internutredningen visade något annat? – Jo, absolut. Deras vittnesmål är väldigt trovärdiga. Jag vill verkligen inte förminska någon människas upplevelse. Men ord står mot ord. Jag har de här fyra, som jag tar på allra största allvar, och jag har en chef som säger att ”jag är utsatt för en förtalskampanj”. Och jag har flera gånger bett om att andra, oberoende människor, ska träda fram och berätta. Jag vill veta vad jag står inför. En annan tidigare anställd, Isabel Boltenstern, har på sin blogg berättat öppet om upplevelserna på företaget, som ledde till att hon blev utbränd och till slut valde att säga upp sig. ”Hur jag blev psykiskt nedbruten av min dåvarande chef, hur jag jobbade ihjäl mig för att alla mina ‘nej’ vändes till att jag ‘inte pallade branschen’ eller ‘kunde bli ersatt om det inte passade’. Hur han satte i system att jag aldrig skulle känna mig trygg, för då var jag inte längre hans marionettdocka. Hur han kunde ögna mig upp och ner och häckla mitt utseende. Ren och skär mobbning, utstuderad psykisk misshandel, som nu vänds till ‘dåligt placerad humor’, skriver Isabel Boltenstern. Sara Andersson säger att en extern utredning är nödvändig. – Ingenting verkar jag förstå gällande humor. Tydligen ingenting. För chefen är kvar. Det skulle väl möjligtvis vara den dåligt placerade humorn, säger Sara Andersson. DN har upprepade gånger sökt den utpekade chefen.


Europeiskt filmpris till ”Sameblod”

Summary: Amanda Kernells "Sameblod" är första svenska film att vinna EU-parlamentets Lux-pris. På tisdagen fick huvudrollsinnehavarna Lene Cecilia Sparrok och Mia Erika Sparrok ta emot priset i Strasbourg.

Det hyllade uppväxtdramat "Sameblod" fortsätter att surfa på framgångsvågen. Sedan premiären har filmen lockat 181 000 besökare till svenska biografer och toppar även kritikernas betygsindex. På tisdagen fick filmsystrarna Lene Cecilia Sparrok och Mia Erika Sparrok ta emot priset av EU-parlamentets talman, Antonio Tajani: – Lux-priset går i täten med att främja filmer skapade i Europa, vår kreativa industri och vår kulturella och språkliga mångfald. Filmkonsten är en bärare av kultur, värderingar och dialog. Kulturarv består inte bara av litteratur och konst. Det skapas också av de historier vi berättar och filmerna vi tittar på, sa Antonio Tajani. Läs mer: DN:s recension av Sameblod. "Sameblod" kretsar kring tonårsflickan Elle Marja som möter rasfördomar när hon överger sin samiska kultur för en dröm om ett annat liv. – Vi hoppas att Europa upphör med rastänkandet i ett vi och dom, sa huvudrollsinnehavaren Lene Cecilia Sparrok i sitt tacktal. Den svenska filmen vann årets Lux-pris i konkurrens med två andra finalistfilmer; Robin Campillos franska hbtq-drama "120 hjärtslag" och Valeska Grisebachs tyska "Western". "Sameblod" är också den första svenska vinnaren sedan priset instiftades 2007. Bland tidigare vinnare märks filmer som "Min pappa Toni Erdmann", "Mustang" och "Ida". Priset röstas fram av EU:s 751 ledamöter och innebär att filmen visas i EU:s 28 medlemsländerna och översätts till de 24 medlemsspråken. – Jag är väldigt, väldigt glad för det här! Det är ju ett enormt fint pris att få. Dessutom känns det som en revansch och en upprättelse för de äldre generationerna som fått uppleva att behandlas som mindre värda. Så det här priset delar jag med dem, säger manusförfattaren och regissören Amanda Kernell.


Hot, trakasserier och rädsla på Dramaten

Summary: Flera personer vittnar för DN om trakasserier och hot på Dramaten. En skådespelare ska ha gjort sig skyldig till grova kränkningar. Händelserna ska inte ha utretts trots att de varit kända av teaterledningen. Nu kräver flera anställda att ledningen byts ut.

Skådespelaruppropet, där 456 kvinnliga skådespelare berättat om sexuella trakasserier och övergrepp inom teater- och filmbranschen, har skapat svallvågor i Kultursverige. Kultur- och demokratiminister Alice Bah Kuhnke (MP) kallade omgående cheferna för de tre nationalscenerna, Dramaten, Operan och Riksteatern, till krismöte och krävde förändringar. Flera nuvarande och tidigare anställda berättar nu för DN om en hård och maktfullkomlig struktur på Dramaten. De berättar bland annat om anklagelser mot en välkänd skådespelare som varit kända för ledningen under många år. Anklagelserna handlar inte primärt om sexuella trakasserier, utan om trakasserier, kränkningar, personpåhopp och förtäckta hot, uppger flera anställda. Två anställda på Dramaten säger till DN att de är rädda för skådespelaren och att de i största möjliga mån försöker undvika att möta personen i byggnaden för att slippa konfrontation. Skådespelaren har flera gånger varit våldsam, uttalat hot och kastat föremål mot anställda, vittnar flera personer. – Jag är rädd för personen och skulle aldrig gå in i samma hiss som denne. Det värsta jag gjort under mina år på Dramaten är att jobba i en föreställning med personen. Det är väldigt obehagligt eftersom det hela tiden finns risk för våldsamheter, säger en anställd. Personens beteende har flera gånger gett upphov till tillbudsrapporter och personliga samtal mellan utsatta och teaterledningen. Flera uppgiftslämnare menar att de fyra senaste cheferna på Dramaten (Ingrid Dahlberg, Staffan Valdemar Holm, Marie-Louise Ekman och Eirik Stubø) uppmärksammats på problemen men att skådespelaren fortsatt att tilldelas roller. – Det har alltid hanterats väldigt dåligt. Jag gick själv och påtalade problemen men inga förändringar skedde. Vi skrattar alla högt när man nu säger att man inte vetat om det här, säger en tidigare chef på lägre nivå. – Det är klart att de högsta cheferna har vetat om det. Allt annat är bara skitsnack. Att det accepteras beror på en struktur som är satt från högsta ledning. När de inte ingriper riskerar det att eskalera på golvet, säger en anställd. Staffan Rydén, som var biträdande teaterchef, vice vd och produktionschef på Dramaten mellan 1997 och 2009, säger till DN att han själv känt sig hotad av skådespelaren och att han var rädd för att bli slagen när skådespelaren var upprörd över att ensemblen fick ordna individuell transport till hotellet efter en mottagning under en turné. – Facket har varit oerhört lamt i frågan om trakasserier. De har lämnat walkover. På andra arbetsplatser hanteras sådant här av arbetsmarknadens parter men idiomet är att Dramaten är en familj. Så i stället för att bli hanterbara problem så behandlas sådant här som familjebråk. Delvis också för att ensemblen håller facket utanför den här typen av frågor, säger Staffan Rydén. Du tillhörde ju själv ledningen i tolv år. – Jag har en del av ansvaret. Vi har gjort massor runt det här, som att förnya reglerna för representation. Och folk har ju blivit uppsagda. Men det har alltid hanterats inom ”familjen”, och det här arbetet hade behövt professionaliseras. Men då måste också motparten vara delaktig. Rydén ifrågasätter också att skådespelaren är fortsatt anlitad. – Om det här beteendet fortfarande dyker upp med jämna mellanrum så ifrågasätter jag att personen ska engageras. Det kan jag säga att det tycker jag är fel, säger Staffan Rydén. En tidigare anställd berättar för DN att hen blev våldsamt påhoppad av skådespelaren under ett genrep men fick hjälp av två kollegor som kastade sig över skådespelaren. Personen uppger att regissören då förklarade att man måste ha förståelse för att skådespelare beter sig så ibland, och att man måste ha respekt för att de är något annat än vanliga människor. Enligt den tidigare anställda frågade hen den dåvarande teaterchefen Marie-Louise Ekman om personalen verkligen ska vara fysiska och psykiska slagpåsar och slasktrattar för nervösa skådespelares utfall. Enligt personen ska hon ha svarat: ”Ja.” DN har sökt Marie-Louise Ekman. Enligt den tidigare anställda har skådespelaren även därefter fortsatt trakassera andra anställda på Dramaten, vilket ska ha anmälts eller påpekats muntligen till den nuvarande chefen Eirik Stubø. Flera personer berättar oberoende av varandra för DN om andra incidenter och trakasserier som skådespelaren legat bakom och som tagits upp med Stubø av såväl anställda som fackliga representanter. – Det sades då att personen inte skulle få fler roller men så fort facket lämnat rummet blev det nog inget av det där. I stället fick personen nytt kontrakt. Det var mycket svammel. Men jag måste säga att det ibland också känts som att vi anställda varit bidragande del till att strukturen och tystnadskulturen kunnat bibehållas, säger en annan tidigare anställd. Problemen är inte begränsade till den utpekade skådespelaren. Enligt uppgifter till DN har flera fall av sexuella trakasserier inträffat på teatern utan att de blivit anmälda. Många är samtidigt överens om att det vid sidan av de mest allvarliga övergreppen under många år har funnits en arbetskultur där raseriutbrott, personpåhopp och kränkningar accepteras, i synnerhet påhopp från ledande manliga skådespelare och regissörer, både mot andra skådespelare och mot personal som arbetar bakom scenen. DN och SVT Kulturnyheterna rapporterade tidigare i år, i samband med en omorganisation på Dramaten, om ett utbrett missnöje med teaterledningen. Under fjolåret slutade minst sex personer i ledande positioner, däribland personalchefen, samtidigt som sjukskrivningarna bland personalen ökade. Missnöjet bekräftades av Teaterförbundets representant, som också vittnade om stor oro bland de anställda. – Och nu är mitt misstroende mot ledningen enormt. Jag ser inte hur den nuvarande ledningen ska kunna lösa det här. Människorna här är inte odelat onda, men vi kan inte behålla en struktur som tillåter att vissa får bete sig precis hur som helst, säger en anställd. – För att bryta den här kulturen ser jag ingen annan lösning än att ledningen måste bytas ut. Det har gått för långt nu, säger en annan anställd. Dramaten inledde i slutet av förra veckan en intern utredning mot en person, som enligt flera källor är samma skådespelare som nämns i den här texten. Skådespelaren förnekar dock att det är hen som utreds och säger också att hen inte vet vem det rör sig om. – Nej nej nej nej, absolut inte. Ni har pratat med en massa människor som sprider rykten, och pressas till att säga vad de säger. Jag har själv varit med om hot och trakasserier, från både män och kvinnor. Och skulle man springa med det till pressen så herre gud, då blir man en sådan där människa. Jag får ta det i mina memoarer om jag skriver dem, säger skådespelaren. Skådespelaren menar, angående skådespelaruppropet #tystnadtagning, att de grövre fallen hör filmvärlden till och att hen inte hört talas om något liknande på Dramaten på tjugofem år. – Jag tror att det är en handfull som har varit med om någonting, och alla andra ställer sig bakom det. Alla har inte några ruskiga historier att berätta. Men jag tror inte att kvinnorna har gripit det här ur luften och det är bra att de sätter ner foten. Skådespelaren tycker dessutom att man måste tåla lite tuffare tag inom teatervärlden. – Ja, men vad är det vi håller på med? Allt som är farligt och ömt i livet, från kärlek till hat. Det är klart att det kan bli nappatag och konstiga känslor ibland, det går inte att undvika. Nya, unga människor tycker att ”oj, det här var lite tuffare än jag tänkt mig”. Men de som jobbat några år vet att det kan gå rått till på en teater. Det kanske inte är precis som på SJ eller NK, men i stort sett är klimatet på Dramaten bra. Förutom att starta en utredning har Dramaten anlitat externa jurister och psykologer. Enligt ledningen pågår ett stort internt arbete med bland annat en omarbetad medarbetarenkät, kompetensutveckling för chefer och en handlingsplan för att motverka tystnadskulturen. DN har sökt teaterchef Eirik Stubø. Presschef Mimmi Fristorp svarar på DN:s frågor över mejl och skriver att de aldrig kan uttala sig om enskilda personalärenden. ”Det är alltid problematiskt att uttala sig om tidigare ledningars agerande. Den här ledningens mål är att Dramaten ska vara en trygg arbetsplats där alla behandlas med respekt. Alla ärenden som kommit till ledningens kännedom har hanterats, utifrån det individuella fallet”, skriver Fristorp och fortsätter: ”Eftersom att personalärenden är konfidentiella är det svårt att vara helt transparent inom organisationen kring vilka åtgärder de enskilda fallen lett till. Med det sagt ser vi att vi måste gå igenom våra rutiner för hur vi kommunicerar kring vårt arbetsmiljöarbete samt hur vi arbetar med ledarskap.” Flera anställda säger till DN att de inte har förtroende för ledningen på Dramaten och kräver att de byts ut. Vad säger ni om det missnöje som finns bland personalen? ”Det är naturligtvis allvarligt. Dramaten har det senaste året gått igenom en stor och krävande förändringsprocess som varit påfrestande och smärtsam för många. Vi blickar nu framåt och hoppas och tror att alla ska känna förtroende för Dramaten, såväl publik som medarbetare”, skriver Mimmi Fristorp. Hur ska ni komma till rätta med den här situationen? ”Ett stort problem, som vi redan är medvetna om, är den omfattande tystnadskultur som råder på Dramaten och i hela scenkonstbranschen. Arbetet måste börja där, vi behöver skapa en trygghet där personal upplever att deras berättelser tas på allvar och leder till åtgärder.” 456 kvinnor ur teater- och skådespelarbranschen skriver ett gemensamt upprop i Svenska Dagbladet den 8 november där man vittnar om manliga kollegors sexuella trakasserier och hotfulla beteende. Dagen därpå kallar kulturminister Alice Bah Kuhnke cheferna för Dramaten, Operan och Riksteatern till ett möte för att höra vilka åtgärder de tänkt sig. Manliga skådespelare, chefer och filmare kommenterar för DN uppropet. ”Det är en kultur som råder där manliga genier tillåtits härja fritt”, säger skådespelaren Morgan Alling. Under torsdagen bekräftas att en medarbetare vid Dramaten utreds internt, misstänkt för övergrepp. Samtidigt vittnar anonyma källor till DN om en kultur där Dramatens publikdragande stjärnor tillåtits att gå över gränser.


Hur bra förstår du norska och danska?

Summary: Språkförståelsen skandinaver emellan har blivit sämre över tid. Samtidigt gör tv-serier som norska Skam och dansk-svenska Bron att många får upp ögonen för grannspråken. Hur bra förstår du norska och danska? Testa dina kunskaper i DN:s quiz längst ned i artikeln.

Under tidig medeltid talade nordbor i princip samma språk. Man talar om ”dansk tunga”, där tunga betyder språk. Det berättar Lars-Olof Delsing, professor i nordiska språk vid Lunds universitet. – Men sedan börjar det hända saker i alla språken, främst på uttalssidan. Ännu lite senare, under 1600-talet börjar främst uttalet av konsonanter förändras i svenskan, säger Lars-Olof Delsing. I svenskan börjar man till exempel uttala ”skära” med ett sj-ljud i stället för med ett tydligt k, ”ge” med ett j-ljud i stället för med ett hårt g, berättar han. – Det är den typen av språkförändringar som gör norskan och svenskan svårare för danskar och tvärtom. Men det finns stora likheter mellan norska, danska och svenska, även om vissa egenskaper i språken skiljer dem åt. I ljudsystem, alltså uttal, avviker danska från norska och svenska. Ord och stavning är däremot ganska lika mellan norska och danska. – Under goda förutsättningar och med en välvillig samtalspartner går det hyfsat bra att förstå varandra. Men kommer det plötslig norska eller danska och man inte är beredd på det kan det vara svårt. Är man lite sämre på ett språk så spelar också mängden buller i ljudmiljön större roll för hur lätt eller svårt vi har att urskilja vad den andre säger, säger Lars-Olof Delsing. 2005 genomfördes en studie som undersökte språkförståelse mellan unga skandinaver. Lars-Olof Delsing och Katarina Lundin Åkesson vid Lunds universitet var författare till studien, som initierades av Nordiska kulturfonden. Senast en liknande studie av grannspråkförståelse gjordes var på 1970-talet, och resultaten var delvis jämförbara. – Det tydligaste vi kunde se var att man i Sverige och Danmark har blivit tydligt sämre på grannspråkförståelse. För Norge vågar vi inte riktigt säga samma sak, men det är tydligt så i Sverige och Danmark, säger Lars-Olof Delsing. I studien ingick nästan 1.300 gymnasieelever från flera städer i Norden, som efter att ha läst tidningstexter och lyssnat på inspelningar av norska, danska och svenska fick göra olika tester. 850 av dessa elever bodde i Sverige, Norge eller Danmark. Det visade sig i det sammanlagda resultatet att man i Danmark var sämst på att förstå grannspråken norska och svenska, man hade lite lättare för norskan än svenskan. För de som bodde i Sverige var norskan lättast. Men det skilde sig också mellan städerna. I Sverige var malmöbor något bättre på att förstå danska än norska. För stockholmare var det tvärtom. – När svenskar och danskar ska prata med varandra finns problem på två fronter, både med ordförrådet och med uttalet. Men många är ganska bra på att förstå varandra i Öresundsregionen. Där har nog Öresundsbron gjort sitt till, säger Lars-Olof Delsing. Sammantaget var norrmännen bäst på förståelse av båda grannspråken svenska och danska. Men sedan studien publicerades 2005 kan mycket ha hänt, tror Lars-Olof Delsing. – Man skulle mycket väl kunna upprepa studien nu och kanske ha ett resultat om några år. Det vore mycket intressant, säger han. Norska uttryck som ”russebuss”, ”drittsekk” och ”kosegruppa” fick spridning till grannländerna efter den norska succéserien Skams stora genomslag. Tv-serien fick också motta Föreningen Nordens språkpris 2016, för sin ”förmåga att engagera en ung nordisk publik, stärka förståelsen för skandinaviska språkvariationer och bygga positiva attityder mot angränsande språk i Norden”. Dansk-svenska samproduktioner som tv-serien Bron, men även norsktalande Fredrik Skavlans pratshow har också haft en positiv inverkan på vår förståelse av grannspråken, inte minst för att man i populärkulturen får höra nya uttryck och slang i grannspråken som annars kan vara svåra att förstå, menar Lars-Olof Delsing. – Det har nog varit så traditionellt, att de som ivrar för språkförståelse grannländerna emellan har varit lite väl finkulturella. Det hjälper inte att komma dragandes med Strindberg och Ibsen, utan det är det dagliga mötet med människor som gör stor nytta, säger han.


Luuk gör talkshow med Instagram-profil

Summary: Kristian Luuk gör talkshow på Scalateatern med Instagram-komikern Daniel Hallberg som sidekick. Varje kväll finns två gäster på scen – men inte en enda tv-kamera.

Nya ”Scenkväll med Luuk & Daniel Hallberg” är tänkt att vara en "en hyllning till talkshows". Varje scenkväll blir unik i det att den enbart kan ses av de femhundra i publiken. Fyra datum med start 22 februari finns bokade med två, ännu hemliga, gäster på scen vardera kväll. – Jag tror att det kommer uppstå något särskilt när våra gäster kommer till det här rummet, säger Kristian Luuk när DN möter honom och Daniel Hallberg på Scalateatern i Stockholm. – Det blir en väldig närhet i en sådan här salong. Publiken sitter så nära att jag ju kan ta frågor från den också. Ambitionen är att skapa ett slags multimediashow. – Beroende på vilken gäst vi har så kan man tänka sig att göra roliga moment på scenen, men också visa filmade inslag som vi gjort i förväg på videoskärmar. Vi ska skräddarsy varje kväll med en typ av idéer för en musiker och en helt andra för en skådis, tillägger Daniel Hallberg som efter sina sketcher på Instagram numera tituleras medieprofil. Kortfilmer som i dag ses av över 54.000 följare. - Det är något spännande att de som gillar de snabba digitala grejerna som jag sysslar med kommer hit och ser det vi gör i den här klassiska teaterkontexten. Men i dag är det ju också en massa Youtubers och podcastavsnitt som spelas in inför publik i sådana här salonger. Tv-veteranen Luuk - som tidigare gjort tv-program som ”Hassan”, ”Sen kväll med Luuk” Melodifestivalen och ”På spåret”- har den här gången en 30-årig television-rookie vid sin sida. Vad förväntar du dig av ert samarbete? - Det är en kick att få jobba med någon som är mycket yngre. Jag känner redan hur kul det här är och vilken energi jag får av Daniel. Det är väldigt lätt när man blir äldre att vila i det man har och sitta och vara nöjd och mätt. Drömgäster? - Vi har gjort en A-lista som vi börjat beta av med exklusiva namn, kända personer som alla känner till men som inte så ofta förekommer i sådana här scenshower. Jag tror att vi kan få hit folk som inte vill tala inför tv-kameror. ”Scenkväll med Luuk & Daniel Hallberg” arrangeras på Scalateatern 22 och 23 februari respektive 8 och 9 mars.


Martin Timell tillbakavisar anklagelse om våldtäkt

Summary: Den förra TV4-profilen Martin Timell utreds för en misstänkt våldtäkt på en ”Äntligen hemma”-medarbetare. Nu slår han tillbaka. – Han tillbakavisar alla anklagelser, säger hans advokat Hanna Lindblom.

Den åklagarledda förundersökningen inleddes i slutet av oktober efter att en tidigare produktionsassistent på ”Äntligen hemma” anmält programledaren för ett övergrepp som ska ha skett under en personalfest på hans lanställe 2008. Läs mer: Kvinna vittnar om övergrepp av folkkär TV4-programledare. Flera andra medarbetare på programmet har även berättat om rasistiska, homofoba och sexuella trakasserier som TV4-profilen ska ha utfört under en lång tidsperiod. Martin Timell har hittills inte kommenterat händelsen om den misstänkta våldtäkten, men nu väljer programledaren att uttala sig via sin advokat där han förnekar brott. – Han tillbakavisar allt som eventuellt kommer att läggas honom till last i den här historien säger Hanna Lindblom. Advokaten säger att de välkomnar den pågående utredningen och riktar samtidigt skarp kritik mot hur hennes klient har behandlats i media. – Vi välkomnar att det görs en ordentlig utredning av polis och åklagare i stället för att en så kallad utredning bedrivs i morgonsofforna vilket har skett den senaste tiden, säger hon. Hanna Lindblom vill i övrigt inte kommentera förundersökningen eller uppge om Martin Timell har förhörts i ärendet. – Själva utredningen kommenterar jag inte. Det är bättre att den får skötas i lugn och ro hos polisen, säger hon. Advokaten utgår från att förundersökningen läggs ned. Efter anklagelserna har TV4 avslutat allt samarbete med Martin Timell och lyft ”Äntligen hemma” ur tablån samt playtjänsten. Inspelningarna av kommande program har också stoppats och tv-kanalen har tillsatt en egen extern utredning om händelserna. Läs mer: TV4:s vd: Vi har blundat för problemen. Trots åtgärderna har ledningen på TV4 fått mycket kritik för att man inte har agerat tidigare och stoppat Timell. Bland annat av ”Äntligen hemmas” tidigare exekutiva producent som nu har anmält kanalens ledning till diskrimineringsombudsmannen (DO).


Lika inspirerad som sorgsen

Summary: Efter att ha skapat Sveriges mest häpnadsväckande hiphop låter Yung Lean nu lugnare, mognare och mer emotionell. Och det nya albumet hör till det starkaste han gjort.

Hiphop Yung Lean ”Stranger”. (YEAR0001) Inom hiphop finns – kanske i högre utsträckning än hos andra musikgenrer – en ständig dragkamp mellan gränslös fantasifullhet å ena sidan och lojalitet mot äkthetsideal å den andra. Bilden kompliceras av att vissa hiphopartister har inslag av båda sidorna – exempelvis inom gangstarap där fiktion alltid har varit minst lika viktigt som självbiografi – samt av att det inte går att säga att det ena är bättre än det andra. Båda stilarna har gett upphov till vital och nyskapande musik. Inom svensk hiphop har dock den äkthetstörstande inriktningen dominerat stort. Det gäller både för hårda skildrare av bistra verkligheter och för poppiga rappare som gör klubbiga låtar med texter om kärlek och sex. Därför blev chocken så stor när Sad Boys – Yung Lean och hans två producenter Gud och Yung Sherman – gjorde entré 2013. Folk irriterade sig till döds på den sjuttonårige killen med privilegierad bakgrund som rappade – på engelska dessutom! – om allt möjligt som han tyckte om eller fantiserade om. Irritationen blev dubbelt så stor av att Yung Lean snabbt blev populär och till och med fick en fanskara i USA, något som ingen svensk rappare vågat drömma om. Alla artister skapar en persona, men den persona som Jonatan Leandoer Håstad skapade stack ut i hiphopvärlden i allmänhet och i Sverige i synnerhet. Yung Leans rap var en medvetandeström som obekymrat blandade italienska renässanskonstnärer, japanska romanförfattare, science fiction-filmer, mat, naturromantik och gamla tv-spel med fantasier om droger, dyra kläder och extremt snuskigt sex. Parat med de sinnesutvidgande beatsen föddes den mest häpnadsväckande hiphop som kommit från detta land. Yung Lean har varit väldigt produktiv – ”Stranger” är hans tredje officiella studioalbum men sjunde fullängdsalbum om man räknar med mixtapes och sidoprojekt. Han har också nästan kört sin karriär i botten när Sad Boys turnerade i USA och levde ut sina rockstjärnedrömmar, med katastrofala följder: överdos, mentalsjukhusvistelse och den inte särskilt lyckade skivan ”Warlord”. Men nu är han tillbaka och låter mer inspirerad än på länge. Det är en ny Yung Lean som framträder på ”Stranger” – lite mognare, lite lugnare, lite mer melodiös. Texterna är inte längre fullproppade med referenser till populärkultur, istället låter han det emotionella och sorgsna komma i förgrunden. I ”Red bottom sky” sjunger han om naturfenomen och den ångestfyllda förnimmelsen av att halka genom tillvaron; ”Agony” är en naken ballad med ett ostämt piano som låter som att det tillhör Aphex Twin. Musikaliskt är utvecklingen än mer slående – de aggressiva klubbdängorna lyser med sin frånvaro, i stället har Gud och Yung Sherman (och kompisen WhiteArmor) skapat luftiga, futuristiskt dubbiga beats. De klär Yung Leans nya sångliknande rap perfekt. ”Yellowman” påminner otippat nog om en militärmarsch, medan ”Skimask” har en melodi så ramsliknande att man kan hoppa hopprep till den. ”Stranger” är Sad Boys starkaste skiva sedan ”Unknown death 2002”, och visar att även eskapistiska fantasidyrkande hiphopartister kan utvecklas och mogna, utan att förlora lyskraft och unikum. Bästa spår: “Red bottom sky” Yung Leans rap var en medvetandeström som obekymrat blandade italienska renässanskonstnärer, japanska romanförfattare, science fiction-filmer, mat, naturromantik och gamla tv-spel med fantasier om droger, dyra kläder och extremt snuskigt sex. 1. De La Soul ”3 feet high and rising” (1989) Trion rappade om blommor, sprängde murar för vad som var okej att sampla – en skiva med fransk språkkurs var att föredra framför James Brown-funk – och gjorde med hjälp av radioteaterliknande mellanspel ett konceptalbum om ett fånigt tävlingsprogram i tv. 2. Wu-Tang Clan ”Enter the Wu-Tang/36 chambers” (1993) De kom från New Yorks mest bortglömda stadsdel Staten Island men förvandlade den till Shaolin, en plats där munkar mediterar, svärdstrider utkämpas och rappare inte har ett alias utan fem olika. Beatsen var lika outgrundliga och atmosfäriska som råa. 3. Missy Elliott ”Da real world” (1999) Debutalbumet “Supa dupa fly” var visserligen just det, men i uppföljaren “Da real world” drog Missy Elliott och producenten Timbaland sin futuristiska och lekfulla hiphop-R&B-hybrid till sin spets. Hype Williams legendariska videor blev pricken över i. 4. Madvillain ”Madvillainy” (2004) På egen hand hade både Madlib och MF Doom skapat apart och älskvärd alternativrap, men när de spelade in en skiva ihop och blev Madvillain uppstod en kreativ explosion. Obskyr jazz, enorma mängder gräs och en hiphop som är psykedelisk både i ord och toner. 5. Nicki Minaj “Monster” (2010) Detta är ingen skiva av Nicki Minaj utan en singel av Kanye West, men Nicki stjäl showen totalt med sin gästvers här. Hon växlar mellan olika alter egon som en mästerlig röstskådespelare och manusförfattare, med ljuv rapschizofreni som resultat.


Att fostra ett ovanligt barn

Summary: Rosie och Penn har fem pojkar, en vild och glad barnaskara. Men den yngste, Claude, ser sig som flicka. Vad gör man som förälder? Hur stöttar man utan att styra?

Laurie Frankel ”Saker som vi döljer” Övers. Åsa Brolin Printz publishing Det svåraste med ”Saker som vi döljer” är att den handlar om hur fasansfullt det är att vara förälder. Också. Vi talar mest om glädjen, om förbehållslös kärlek, stolthet och lycka. Har man tur växer barnen upp till lyckliga vuxna med bra liv (hur det nu ska definieras, men är barnen glada brukar man som förälder vara oändligt tacksam och nöjd). Rosie och Penn får fem pojkar, en vild och glad barnaskara. Eller tja, de fyra äldsta är åtminstone vilda och glada. Den yngste, Claude, är inte riktigt som de andra. När Claude vill ha klänning i förskolan blir föräldrarna oroliga. Visst: barnen ska få klä sig som de vill och bröderna kan se hur galna ut som helst. Bara inte könsöverskridande. De bor i amerikanska mellanvästern, inte det mest toleranta området i världen. Det kan bli farligt. Claude vill vara flicka och heta Poppy. Laurie Frankel (som själv har en dotter som föddes som pojke) skriver fint om våndan: hur gör man för att stötta sitt barn utan att styra för mycket, utan att fatta livsavgörande beslut som kan bli fel? Trots ämnet är det en rolig, kärleksfull bok med mycket drastisk humor och i högt tempo. Laurie Frankel jämför hela tiden föräldrarnas attityder till de olika barnen: Behandlar de Poppy annorlunda än bröderna? Hur pass annorlunda är hon egentligen? Jag är en rätt fördomsfull tant, måste jag erkänna. Jag använder sällan ”hen” som pronomen (om inte personen som omtalas uttryckligen vill det) och jag muttrar ibland över att identitetsfrågor tar så stor plats trots att det handlar om så få människor. Men när Laurie Frankel berättar att fyrtio procent av alla transsexuella försöker ta livet av sig, när hon berättar om hot, långtgående mobbning och mord, blir plötsligt frågan väldigt enkel. Yvonne De Geer ”Aldrig en av oss” Natur & Kultur En självbiografisk berättelse om att bli adopterad in i en adelsfamilj. Ett och ett halvtåriga Eivor blir Yvonne, enda barnet till ett excentriskt par som är antinazister under andra världskriget. Inte förrän hon fyller tio får hon reda på att hon är adopterad. Dels är det en intressant tidsskildring, dels också en märklig, skrämmande bild av synen på arv och miljö. Trots pappans fnysande irritation över den inavlade adeln är många släktingar misstänksamma mot Eivor. Eowyn Ivey ”Mot den glittrande snön vid världens ände” Övers. Johanna Svartström Bazar En roman med ovanligt dokumentär prägel om teknik och övernaturligheter, om etniska motsättningar och om manligt och kvinnligt. I 1800-talets Alaska beger sig en officer med en trupp ut i ödemark som inte besökts av vita på hundra år (och det går rykten om att tidigare upptäckare blivit uppätna). Vilka monster döljer sig i världen bortom kartan? Samtidigt går officerens fru hemma och börjar lära sig fotografera. Jojo Moyes ”Ensam i Paris” Övers. Helen Ljungmark Printz publishing Löst sammanhållen novellsamling där de två längsta utspelar sig i Paris (och den ena innehåller gamla bekanta för Moyesläsare). Jojo Moyes är en begåvad berättare, som kan snabbskissa engagerande personporträtt utan att de blir för ytliga. Genren är den romantiska, och längs hela skalan: här finns kvinnan som valt helt fel man, mannen som inte kan låta bli att jobba ens på sin smekmånad, kvinnan som blir orättmätigt svartsjuk och flera andra. Agnès Ledig ”Välj honom” Övers. Marianne Tufvesson Forum Juliette möter Roméo, men Juliette är sjuksköterska och Roméo är medvetslös efter en fruktansvärd olycka. Juliette har redan ett förhållande och försöker förgäves få barn med sin sambo. Roméo borde vara frisk och ta hand om sin fjortonåriga syster, för de är föräldralösa. Agnès Ledig skriver respektfullt men med lätt hand om misshandel, våldtäkter och utnyttjande, i bästa möjliga feel good-anda: jo, livet är hemskt ibland. Men det kan bli bättre. Gail Honeyman ”Eleanor Oliphant mår alldeles utmärkt” Övers. Ylva Mörk Lind & Co Den börjar ju alldeles bakvänt, tänker jag förvånat: Eleanor Oliphant är svår att tycka om. Outhärdligt ensam och udda. Varpå berättelsen öppnar sig åt helt oväntade håll, med hemska små detaljer från Eleanors bakgrund (telefonsamtalen med mamman blir bara värre) som kontrasteras mot överlevnadsförmågan. Det finns skäl till att en del är glada bara det inte händer något. Simona Ahrnstedt ”Allt eller inget” Forum En reklambyrå i Stockholm blir uppköpt, och in stormar en ny chef med uppdrag att sparka en drös medarbetare. Och vem träffade han på krogen kvällen före första arbetsdagen? Den drängfulla copywritern Lexia, som inte visste vem han var och sa alldeles för mycket. Den svenska romancemästaren Simona Ahrnstedt skriver så bra om övervikt och kroppspositivism att jag önskar att många fler läste henne, men tyvärr är slutet lite för bombastiskt. Amanda Prowse ”Det som en gång fanns” Övers. Lina Erkelius Printz publishing En familj lever lyckligt i sin lilla engelska kuststad till den dag när mannen berättar att han har träffat en annan. Vips är han utflyttad och Rosie måste försöka försörja sig själv och barnen. Helst ska hon inte heller hata ihjäl mannen och hans nya, rika och eleganta, flickvän. Känslorna kring skilsmässan är lysande skildrade, men sen är det som att Amanda Prowse tröttnade och sopade ihop hela berättelsen på några sidor i slutet. Clare Swatman ”Innan du går” Övers. Ylva Mörk Louise Bäckelins förlag Irriterande konstruktion: Zoes man går och dör precis i början av romanen, varpå Zoe efter några månaders outhärdlig sorg plötsligt drabbas av tidsresor (jaja, fråga inte) och får en chans att leva om några avgörande dagar i sitt och makens liv. De har bråkat. De har varit olika. Och de ägnade väldigt mycket tid och kraft åt att försöka få barn. Vad gör Zoe annorlunda om hon får chansen? Fint om hur jobbigt det kan vara med IVF-behandlingar.


Skådespelarna i Louis C K:s nya film tar avstånd – efter anklagelser om övergrepp

Summary: Anklagelserna mot Louis C K får följder för komikerns nya film, ”I love you, daddy”.

Under torsdagen publicerade New York Times uppgifter om att komikern Louis C K ska ha trakasserat flera kvinnor sexuellt. Läs mer: Louis C K anklagas för sexövergrepp Komikerns nya film ”I love you, daddy” skulle ha haft premiär i dagarna, men efter anklagelserna har datumet skjutits fram på obestämd tid. Den har tidigare visats på filmfestivalen i Toronto. Nu tar två av skådespelarna i filmen avstånd från dess skapare och huvudperson. Charlie Day, som spelar Louis C K:s karaktärs assistent i filmen, säger i ett uttalande till Los Angeles Times att han är ”lika chockad som alla andra” över anklagelserna, och att han på grund av dem inte kommer att marknadsföra filmen ytterligare. Läs mer: Övergreppskultur i kulturvärlden Även Chloe Grace Moretz, som spelar Louis C K:s karaktärs dotter, har sagt i ett uttalande att hon avslutade all marknadsföring för filmen redan för två veckor sedan, efter att ha informerats om ett flertal anklagelser mot komikern. I en på förhand uppmärksammad scen i ”I love you, daddy” låtsas Charlie Days karaktär onanera medan han och Louis C K diskuterar en kvinnlig rollfigur. Filmen har blivit omtalad på grund av att händelserna i den påminner om verkliga händelser som involverar Louis C K, och i viss mån även den övergreppsanklagade regissören Woody Allen. Andreas Nordström: Övergreppsanklagelserna mot Louis C K har tystats ner länge Flera planerade framträdanden, bland annat ett i pratshowen ”The late show” och ett på en HBO-gala, har ställts in efter anklagelserna. HBO har också plockat bort samtliga Louis C K-relaterade produktioner från sin strömningssajt.