Question: Vilka boendeformer har kommunerna möjlighet att erbjuda?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.


Question: Kan även asylsökande ungdomar som fått sin ålder uppskriven av Migrationsverket bo kvar i kommunen?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.

Frågor och svar – ensamkommande som fyller 18 år


Question: Behöver kommuner som är intresserade ansöka om bidraget?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.


Question: Får kommunen pengar oavsett om den unge bor kvar efter den 1 juli eller inte?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.


Question: Vad kan kommunerna använda bidraget till?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.


Question: Hur påverkar förslaget det nya kommunersättningssystemet för ensamkommande barn och unga som börjar gälla den 1 juli 2017?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.


Question: Men är det inte så att barn som bor kvar i kommunerna och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen inte berättigar kommunerna någon ersättning?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.


Question: Vad gör ni om det här inte visar sig räcka?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.


Question: Vilket ansvar har Migrationsverket för denna grupp asylsökande unga 18-20 år som kommunen ordnar boende för?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.


Question: Vilken kommunikation ger Migrationsverket i samband med att den ensamkommande unga fyller 18 år och hur påverkas den kommunikationen av detta förslag?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.


Question: När kommer kommunerna att få bidraget?

Migrationsverket kallar ensamkommande barn ett par månader innan 18-årsdagen till ett så kallat 18-årssamtal tillsammans med den gode mannen. Där informeras de bland annat om att boendet inte längre är socialtjänstens ansvar och att Migrationsverket kan erbjuda hjälp med bostad i ett av Migrationsverkets boenden. Vuxna asylsökande har alltid rätt att bo i så kallat eget boende (EBO) under asylprocessen och under samtalet ges möjlighet att lämna information om eget boende efter 18-årsdagen samt att lämna in eventuell ny boendeadress till Migrationsverket som då registreras in efter 18-årsdagen.

Regeringen och Vänsterpartiet presenterar det tillfälliga kommunbidraget för att stödja de vistelsekommuner som vill låta ensamkommande ungdomar som rotat sig i kommunen bo kvar. Bidraget går därför bara till kommuner som hade ungdomar boende i kommunen den 30 juni 2017. Exakt hur medlen ska användas är dock upp till kommunerna att avgöra, eftersom behov och förutsättningar kan skilja sig åt mellan olika kommuner.

Migrationsverkets ansvar är att pröva ansökan om asyl samt även fatta beslut om bistånd enligt lagen om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA). Samtliga asylsökande ska också vara registrerade hos Migrationsverket även om de inte bor i Migrationsverkets boenden. För att Migrationsverket ska kunna kalla den unge till besök inom ramen för asylprocessen och för övrig myndighetsutövning är det viktigt att den unge lämnar en adress till Migrationsverket i samband med att han eller hon byter adress, oavsett om det är kommunen eller den unge som ordnar boendet. Frågan om boende tas också upp i Migrationsverkets så kallade 18-årssamtal som i normalfallet sker innan det ensamkommande barnet fyller 18 år.

Nej, så är det inte. De som kom hit som ensamkommande barn och får uppehållstillstånd efter 18-årsdagen berättigar kommunerna till ersättning enligt det system som införs från 1 juli i år. Detta påverkas inte av det tillfälliga kommunbidraget.

Det systemet påverkas inte alls. Det tillfälliga kommunbidraget föreslås mot bakgrund av det faktum att det stora antalet asylsökande som kom under hösten 2015 har inneburit att många ensamkommande unga har fått vänta länge på besked om de får stanna i Sverige.

Nej, utbetalningen sker med automatik, utan ansökningsförfarande, baserat på hur många personer i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017.

Vi kommer självklart i vanlig ordning att följa frågan och vara beredda att agera beroende på hur läget utvecklas.

Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende. Det är upp till varje kommun att avgöra hur det tillfälliga bidraget ska användas.

Pengarna kommer att betalas ut till kommunerna under december 2017, efter att riksdagen beslutat om regeringens förslag till höständringsbudget. Pengarna som föreslagits för 2018 kommer att betalas ut i början på året.

Det är upp till kommunen att avgöra. Asylsökande vuxna är i normalfallet ett statligt ansvar och staten är skyldig att erbjuda boende i ett anläggningsboende.

Målgruppen som fördelningen baseras på består av drygt 8 000 personer vilket innebär att det tillfälliga bidraget motsvarar knappt 50 000 kronor per person i målgruppen under 2017 och ytterligare knappt 25 000 under 2018.

Under 2015 kom mer än 35 000 ensamkommande barn och unga till Sverige för att söka asyl. Detta har medfört att många av de som kommit har fått vänta länge på ett slutgiltigt besked om de får stanna i Sverige och hunnit rota sig i den kommun där de bott under väntetiden. Från och med den 1 juli 2017 får kommunerna ersättning för ensamkommande unga mellan 18 och 21 år som vårdas enligt LVU eller som har ett motsvarande vårdbehov, till exempel på grund av kriminalitet eller missbruk och vårdas enligt socialtjänstlagen. Det förutsätter att vården påbörjades innan barnet fyllde 18 år. Tidigare har kommunen kunnat få ersättning för unga som vårdas enligt socialtjänstlagen även om vårdbehovet inte motsvarar det som krävs för LVU. Regeringen väljer därför att göra ett tillfälligt tillskott av medel till vistelsekommunerna så att de kommuner som önskar kan låta ungdomarna bo kvar även efter att de blivit 18 år till exempel för att avsluta pågående studier.

Det tillfälliga kommunbidraget presenterades som ett förslag från regeringen och Vänsterpartiet den 5 juli. Då föreslogs att 195 miljoner kronor skulle avsättas för detta ändamål i höständringsbudgeten. Regeringen och Vänsterpartiet föreslår nu att beloppet höjs till 390 miljoner kronor och att 195 miljoner kronor avsätts för ändamålet i budgetpropositionen för 2018. Att det tillfälliga kommunbidraget nu föreslås bli högre än vad som tidigare kommunicerats hänger bland annat samman med att synpunkter från kommunerna beaktats. Dessa medel fördelas proportionellt till kommunerna utifrån hur många inskrivna asylsökande ensamkommande barn och unga som väntade på ett slutligt avgörande i sitt asylärende i respektive kommun per den 30 juni 2017. Fördelningsnyckeln baserar sig på antalet ensamkommande barn och unga som antingen fyller 18 år mellan 1 juli 2017 och 30 juni 2018 eller är mellan 18 och 20 år och har ett placeringsbeslut enligt socialtjänstlagen.

Regeringen har valt ett enkelt system för att fördela pengarna, så att de säkert ska kunna komma kommunerna till del under 2017. Fördelningen av medel baserar sig på hur många ensamkommande unga i målgruppen som var boende i kommunen den 30 juni 2017. Det är alltså bara kommuner som har ungdomar boende i kommunen som kan få medel. Däremot görs ingen efterhandskontroll av hur många ungdomar som faktiskt bor kvar i kommunen efter den 1 juli. Det skulle kräva en administrativ hantering vid Migrationsverket som skulle medföra att medlen inte kan betalas ut till kommunerna under 2017.


Question: Är människor verkligen redo för att konsumera hållbart? Vill vi göra de uppoffringarna?

Dagens konsumtion har negativa effekter på miljön och klimatet. Men allt som vi konsumerar är inte lika skadligt för miljö och klimat. Idag ser vi hur delningsekonomin växer, där samma pryl delas och används flera gånger om av olika personer. Allt fler företag arbetar också med att återvinna material och minska sin energianvändning. Genom att konsumera fler tjänster istället för prylar, välja de mer miljövänliga alternativen när vi handlar och laga våra prylar istället för att köpa nya kan vi minska vår påverkan på klimat och miljö. En mer hållbar konsumtion innebär att efterfrågan på gröna varor och tjänster ökar. Företag som tillhandahåller dessa produkter gynnas och trycket ökar på fler företag att ställa om.

Näringslivet har en mycket viktig roll för att främja en hållbar konsumtion och produktion, och många företag arbetar aktivt med frågorna. De närmare formerna för näringslivets frivilliga engagemang och dess roll inom ramen för forumet för miljösmart konsumtion kommer att utvecklas i samarbete mellan Konsumentverket och övriga aktörer. Men självklart kommer även regeringen fortsatt ha omfattande kontakter med näringslivet.

Undersökningar visar att många människor i Sverige har ett stort engagemang för miljön, att det finns en stor medvetenhet om att man själv kan vara med och påverka och att det finns en vilja att handla miljövänligt. Men det finns också hinder i form av bl.a. brist på kunskap, ibland högre pris, tidsbrist och vanor. Därför behöver förutsättningarna att agera hållbart förbättras och här har staten i samarbete med andra aktörer en viktig roll att spela.

Regeringen har lagt en omfattande proposition till riksdagen med förslag till ett nytt regelverk för offentlig upphandling. Dessutom har en nationell upphandlingsstrategi presenterats och en ny myndighet inrättats - Upphandlingsmyndigheten. Såväl regelverket som strategin och uppdrag till myndigheten omfattar en rad sociala och miljömässiga aspekter. I strategin för hållbar konsumtion har vi mot denna bakgrund valt att primärt behandla den privata konsumtionen.

Satsningar på ökad resurseffektivitet genom sänkt moms på reparationer och stöd till den växande delningsekonomin är steg i skiftet till en mer cirkulär ekonomi och främjande av nya, mer hållbara, affärsmodeller, dvs. en form av systemskifte. Även t.ex. kraven på företag att lämna tydligare hållbarhetsinformation och förbättrade möjligheter för kommuner att koppla samman miljö och stadsutveckling inklusive hållbara transporter via stadsmiljöavtal och lokala klimatinvesteringar kan också ses som en del i att förändra samhället på ett mer djupgående plan.

Att regeringen har presenterat en rad strategier är ett uttryck för höga ambitioner! Det finns ingen hierarki mellan de olika strategierna. Alla beslut som regeringen fattar baseras på en omfattande beredning och koordinering inom Regeringskansliet, bl.a. för att i möjligaste mån undvika målkonflikter. De extra medel inom ramen för konsumentpolitiken som anslås är 43 mnkr till Konsumentverket t.o.m. 2020 och därefter 9 mnkr per år för arbetet med en miljömässigt hållbar konsumtion. I strategin presenteras också en rad satsningar som görs inom ramen för andra politikområden, bl.a. skatteavdrag och momssänkning för reparationer, utvidgade satsningar på stadsmiljöavtal och lokala klimatinvesteringar och främjande av mikroproduktion av förnybar el. Medel har också avsatts för det fortsatta arbetet utifrån den livsmedelsstrategi som regeringen avser att presentera inom kort.

(I Agenda 2030 finns mål nr 8 Anständiga arbetsvillkor och ekonomisk tillväxt, reds anm.) Regeringen vill att Sverige ska vara ett föregångsland för en fri och rättvis handel, vilket bl.a. inbegriper anständiga arbetsvillkor och kamp mot fattigdom. Regeringen arbetar aktivt för att förverkliga Agenda 2030, både nationellt och internationellt, och har tillsatt en delegation och involverat en rad myndigheter i arbetet. Regeringen har tagit initiativet Global Deal. Sverige bedriver också ett omfattande utvecklingsbistånd och stödjer det civila samhället inom ramen för detta.

Regeringen vill att Sverige ska vara ett föregångsland för en fri och rättvis handel, vilket bl.a. inbegriper anständiga arbetsvillkor och kamp mot fattigdom. Regeringen kommer att aktivt arbeta för att förverkliga Agenda 2030, både nationellt och internationellt, och har tillsatt en delegation och involverat en rad myndigheter i arbetet. Regeringen har tagit initiativet Global Deal. Frågorna har också behandlats i aktuella skrivelser såsom Politik för hållbart företagande (skr. 2015/16:69) och Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 (skr. 2015/16:182). Sverige bedriver också ett omfattande utvecklingsbistånd och stödjer det civila samhället inom ramen för detta.

Denna fråga kommer regeringen att återkomma till i livsmedelsstrategin, vilken bl.a. syftar till att främja en hållbar tillväxt i det svenska jordbruket och livsmedelsindustrin.

"Strategin ska bidra till hållbarhetsdelen av det konsumentpolitiska målet (""en miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion""), relevanta miljömål och Agenda 2030, och då främst mål 12 om hållbara konsumtions- och produktionsmönster. De extra medel inom ramen för konsumentpolitiken som anslås är 43 miljoner kronor till Konsumentverket t.o.m. 2020 och därefter 9 miljoner kronor per år för arbetet med en miljömässigt hållbar konsumtion. I strategin presenteras också en rad satsningar som görs inom ramen för andra politikområden, bl.a. skatteavdrag och momssänkning för reparationer, utvidgade satsningar på stadsmiljöavtal och lokala klimatinvesteringar och främjande av mikroproduktion av förnybar el. Medel har också avsatts för det fortsatta arbetet utifrån den livsmedelsstrategi som regeringen avser att presentera inom kort."

Målet med strategin för hållbar konsumtion är att konsumtionens negativa klimat- och miljöpåverkan ska minska. Strategin är bred och omfattar många frågor, inom flera politikområden. Det kommer därmed förstås vara en utmanande uppgift att följa upp arbetet. Men underlag kommer inte saknas. Uppdrag till Konsumentverket kommer att innehålla krav på rapportering. Vad gäller en del av de specifika åtgärderna såsom en effektivare miljömärkning, en giftfri vardag, miljöpåståenden i marknadsföringen och skatteförändringar så följs dessa upp av ansvarig myndighet/organisation och av regeringen i det löpande arbetet. I vissa fall tas statistik fram som vi kan luta oss emot (t.ex. avfallsmängder, utsläpp av växthusgaser ur ett konsumtionsperspektiv). Den miljömässiga dimensionen av hållbarhet målsätts och följs genom miljömålssystemet. Regeringen har dessutom gett SCB i uppdrag att ta fram indikatorer för välfärdsmått, som ska komplettera BNP för att belysa ekonomins långsiktiga hållbarhet och människors livskvalitet. Det går inte i dagsläget att säga i vilken utsträckning de indikatorer som nu arbetas fram kommer att belysa just konsumtionens miljöpåverkan, men konsumtionsmönster lyfts explicit i generationsmålet och i Agenda 2030:s mål 12 och uppmärksammas i många sammanhang som en betydelsefull del av möjligheterna att nå målen.

Ambitionen är att strategin ska bidra till såväl en miljömässigt som socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion. Åtgärder som berör samtliga dimensioner tas därför upp i strategin, även om betoningen ligger på den miljömässiga dimensionen. Exempel på åtgärder som tar sikte på den sociala och ekonomiska dimensionen är insatser mot överskuldsättning, arbete som rör produktsäkerhet och vikten av att beakta konsumenters olika förutsättningar inklusive mer sårbara konsumenter t.ex. funktionsnedsatta och äldre. Andra åtgärder som omnämns rör flera dimensioner av hållbarhet, t.ex. bättre hållbarhetsinformation från företag och finansiella aktörers samt rättvis handel. De områden med särskilt fokus som lyfts i strategin – livsmedel, boende, och transporter - är betydelsefulla för konsumenter ur såväl miljömässig som social inklusive hälsomässig och ekonomisk aspekt. Vissa av åtgärderna relaterar samtidigt till den del av det konsumentpolitiska målet som avser väl fungerande konsumentmarknader, där konsumentpolitiken framför allt syftar till att förbättra konsumentskyddet och då i synnerhet på marknader som av olika skäl är särskilt problematiska för konsumenter.

Denna fråga kommer regeringen att återkomma till i livsmedelsstrategin. Livsmedelsstrategin ska bidra till att miljömålen kan nås och att konsumenter ska kunna göra medvetna val.

Denna fråga kommer regeringen att återkomma till i den forskningspolitiska proposition som läggs fram i höst. Redan i budgetpropositionen för 2017 har regeringen pekat på några samhällsutmaningar som regeringen ser som särskilt viktiga: klimat och miljö, hälsa och livsvetenskap samt en ökad digitalisering. Förutom klimatforskning framhåller regeringen också bl.a. forskning om en cirkulär och biobaserad ekonomi och forskning för att nå miljömålen. Denna forskning inkluderar också hållbara konsumtionsmönster. Det forum som Konsumentverket får i uppdrag att inrätta kommer bl.a. att samverka med forskare. De närmare formerna för detta får utvecklas i det fortsatta arbetet.

Frågor och svar om strategin för hållbar konsumtion


Question: Vad innebär hållbar konsumtion för tillväxt och sysselsättning? Behöver färre arbeta? Och vad innebär det för ekonomins utveckling?

Dagens konsumtion har negativa effekter på miljön och klimatet. Men allt som vi konsumerar är inte lika skadligt för miljö och klimat. Idag ser vi hur delningsekonomin växer, där samma pryl delas och används flera gånger om av olika personer. Allt fler företag arbetar också med att återvinna material och minska sin energianvändning. Genom att konsumera fler tjänster istället för prylar, välja de mer miljövänliga alternativen när vi handlar och laga våra prylar istället för att köpa nya kan vi minska vår påverkan på klimat och miljö. En mer hållbar konsumtion innebär att efterfrågan på gröna varor och tjänster ökar. Företag som tillhandahåller dessa produkter gynnas och trycket ökar på fler företag att ställa om.

Näringslivet har en mycket viktig roll för att främja en hållbar konsumtion och produktion, och många företag arbetar aktivt med frågorna. De närmare formerna för näringslivets frivilliga engagemang och dess roll inom ramen för forumet för miljösmart konsumtion kommer att utvecklas i samarbete mellan Konsumentverket och övriga aktörer. Men självklart kommer även regeringen fortsatt ha omfattande kontakter med näringslivet.

Undersökningar visar att många människor i Sverige har ett stort engagemang för miljön, att det finns en stor medvetenhet om att man själv kan vara med och påverka och att det finns en vilja att handla miljövänligt. Men det finns också hinder i form av bl.a. brist på kunskap, ibland högre pris, tidsbrist och vanor. Därför behöver förutsättningarna att agera hållbart förbättras och här har staten i samarbete med andra aktörer en viktig roll att spela.

Regeringen har lagt en omfattande proposition till riksdagen med förslag till ett nytt regelverk för offentlig upphandling. Dessutom har en nationell upphandlingsstrategi presenterats och en ny myndighet inrättats - Upphandlingsmyndigheten. Såväl regelverket som strategin och uppdrag till myndigheten omfattar en rad sociala och miljömässiga aspekter. I strategin för hållbar konsumtion har vi mot denna bakgrund valt att primärt behandla den privata konsumtionen.

Satsningar på ökad resurseffektivitet genom sänkt moms på reparationer och stöd till den växande delningsekonomin är steg i skiftet till en mer cirkulär ekonomi och främjande av nya, mer hållbara, affärsmodeller, dvs. en form av systemskifte. Även t.ex. kraven på företag att lämna tydligare hållbarhetsinformation och förbättrade möjligheter för kommuner att koppla samman miljö och stadsutveckling inklusive hållbara transporter via stadsmiljöavtal och lokala klimatinvesteringar kan också ses som en del i att förändra samhället på ett mer djupgående plan.

Att regeringen har presenterat en rad strategier är ett uttryck för höga ambitioner! Det finns ingen hierarki mellan de olika strategierna. Alla beslut som regeringen fattar baseras på en omfattande beredning och koordinering inom Regeringskansliet, bl.a. för att i möjligaste mån undvika målkonflikter. De extra medel inom ramen för konsumentpolitiken som anslås är 43 mnkr till Konsumentverket t.o.m. 2020 och därefter 9 mnkr per år för arbetet med en miljömässigt hållbar konsumtion. I strategin presenteras också en rad satsningar som görs inom ramen för andra politikområden, bl.a. skatteavdrag och momssänkning för reparationer, utvidgade satsningar på stadsmiljöavtal och lokala klimatinvesteringar och främjande av mikroproduktion av förnybar el. Medel har också avsatts för det fortsatta arbetet utifrån den livsmedelsstrategi som regeringen avser att presentera inom kort.

(I Agenda 2030 finns mål nr 8 Anständiga arbetsvillkor och ekonomisk tillväxt, reds anm.) Regeringen vill att Sverige ska vara ett föregångsland för en fri och rättvis handel, vilket bl.a. inbegriper anständiga arbetsvillkor och kamp mot fattigdom. Regeringen arbetar aktivt för att förverkliga Agenda 2030, både nationellt och internationellt, och har tillsatt en delegation och involverat en rad myndigheter i arbetet. Regeringen har tagit initiativet Global Deal. Sverige bedriver också ett omfattande utvecklingsbistånd och stödjer det civila samhället inom ramen för detta.

Regeringen vill att Sverige ska vara ett föregångsland för en fri och rättvis handel, vilket bl.a. inbegriper anständiga arbetsvillkor och kamp mot fattigdom. Regeringen kommer att aktivt arbeta för att förverkliga Agenda 2030, både nationellt och internationellt, och har tillsatt en delegation och involverat en rad myndigheter i arbetet. Regeringen har tagit initiativet Global Deal. Frågorna har också behandlats i aktuella skrivelser såsom Politik för hållbart företagande (skr. 2015/16:69) och Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 (skr. 2015/16:182). Sverige bedriver också ett omfattande utvecklingsbistånd och stödjer det civila samhället inom ramen för detta.

Denna fråga kommer regeringen att återkomma till i livsmedelsstrategin, vilken bl.a. syftar till att främja en hållbar tillväxt i det svenska jordbruket och livsmedelsindustrin.

"Strategin ska bidra till hållbarhetsdelen av det konsumentpolitiska målet (""en miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion""), relevanta miljömål och Agenda 2030, och då främst mål 12 om hållbara konsumtions- och produktionsmönster. De extra medel inom ramen för konsumentpolitiken som anslås är 43 miljoner kronor till Konsumentverket t.o.m. 2020 och därefter 9 miljoner kronor per år för arbetet med en miljömässigt hållbar konsumtion. I strategin presenteras också en rad satsningar som görs inom ramen för andra politikområden, bl.a. skatteavdrag och momssänkning för reparationer, utvidgade satsningar på stadsmiljöavtal och lokala klimatinvesteringar och främjande av mikroproduktion av förnybar el. Medel har också avsatts för det fortsatta arbetet utifrån den livsmedelsstrategi som regeringen avser att presentera inom kort."

Målet med strategin för hållbar konsumtion är att konsumtionens negativa klimat- och miljöpåverkan ska minska. Strategin är bred och omfattar många frågor, inom flera politikområden. Det kommer därmed förstås vara en utmanande uppgift att följa upp arbetet. Men underlag kommer inte saknas. Uppdrag till Konsumentverket kommer att innehålla krav på rapportering. Vad gäller en del av de specifika åtgärderna såsom en effektivare miljömärkning, en giftfri vardag, miljöpåståenden i marknadsföringen och skatteförändringar så följs dessa upp av ansvarig myndighet/organisation och av regeringen i det löpande arbetet. I vissa fall tas statistik fram som vi kan luta oss emot (t.ex. avfallsmängder, utsläpp av växthusgaser ur ett konsumtionsperspektiv). Den miljömässiga dimensionen av hållbarhet målsätts och följs genom miljömålssystemet. Regeringen har dessutom gett SCB i uppdrag att ta fram indikatorer för välfärdsmått, som ska komplettera BNP för att belysa ekonomins långsiktiga hållbarhet och människors livskvalitet. Det går inte i dagsläget att säga i vilken utsträckning de indikatorer som nu arbetas fram kommer att belysa just konsumtionens miljöpåverkan, men konsumtionsmönster lyfts explicit i generationsmålet och i Agenda 2030:s mål 12 och uppmärksammas i många sammanhang som en betydelsefull del av möjligheterna att nå målen.

Ambitionen är att strategin ska bidra till såväl en miljömässigt som socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion. Åtgärder som berör samtliga dimensioner tas därför upp i strategin, även om betoningen ligger på den miljömässiga dimensionen. Exempel på åtgärder som tar sikte på den sociala och ekonomiska dimensionen är insatser mot överskuldsättning, arbete som rör produktsäkerhet och vikten av att beakta konsumenters olika förutsättningar inklusive mer sårbara konsumenter t.ex. funktionsnedsatta och äldre. Andra åtgärder som omnämns rör flera dimensioner av hållbarhet, t.ex. bättre hållbarhetsinformation från företag och finansiella aktörers samt rättvis handel. De områden med särskilt fokus som lyfts i strategin – livsmedel, boende, och transporter - är betydelsefulla för konsumenter ur såväl miljömässig som social inklusive hälsomässig och ekonomisk aspekt. Vissa av åtgärderna relaterar samtidigt till den del av det konsumentpolitiska målet som avser väl fungerande konsumentmarknader, där konsumentpolitiken framför allt syftar till att förbättra konsumentskyddet och då i synnerhet på marknader som av olika skäl är särskilt problematiska för konsumenter.

Denna fråga kommer regeringen att återkomma till i livsmedelsstrategin. Livsmedelsstrategin ska bidra till att miljömålen kan nås och att konsumenter ska kunna göra medvetna val.

Denna fråga kommer regeringen att återkomma till i den forskningspolitiska proposition som läggs fram i höst. Redan i budgetpropositionen för 2017 har regeringen pekat på några samhällsutmaningar som regeringen ser som särskilt viktiga: klimat och miljö, hälsa och livsvetenskap samt en ökad digitalisering. Förutom klimatforskning framhåller regeringen också bl.a. forskning om en cirkulär och biobaserad ekonomi och forskning för att nå miljömålen. Denna forskning inkluderar också hållbara konsumtionsmönster. Det forum som Konsumentverket får i uppdrag att inrätta kommer bl.a. att samverka med forskare. De närmare formerna för detta får utvecklas i det fortsatta arbetet.


Question: Hur kan strategin för hållbar konsumtion bidra till mål 8?

Dagens konsumtion har negativa effekter på miljön och klimatet. Men allt som vi konsumerar är inte lika skadligt för miljö och klimat. Idag ser vi hur delningsekonomin växer, där samma pryl delas och används flera gånger om av olika personer. Allt fler företag arbetar också med att återvinna material och minska sin energianvändning. Genom att konsumera fler tjänster istället för prylar, välja de mer miljövänliga alternativen när vi handlar och laga våra prylar istället för att köpa nya kan vi minska vår påverkan på klimat och miljö. En mer hållbar konsumtion innebär att efterfrågan på gröna varor och tjänster ökar. Företag som tillhandahåller dessa produkter gynnas och trycket ökar på fler företag att ställa om.

Näringslivet har en mycket viktig roll för att främja en hållbar konsumtion och produktion, och många företag arbetar aktivt med frågorna. De närmare formerna för näringslivets frivilliga engagemang och dess roll inom ramen för forumet för miljösmart konsumtion kommer att utvecklas i samarbete mellan Konsumentverket och övriga aktörer. Men självklart kommer även regeringen fortsatt ha omfattande kontakter med näringslivet.

Undersökningar visar att många människor i Sverige har ett stort engagemang för miljön, att det finns en stor medvetenhet om att man själv kan vara med och påverka och att det finns en vilja att handla miljövänligt. Men det finns också hinder i form av bl.a. brist på kunskap, ibland högre pris, tidsbrist och vanor. Därför behöver förutsättningarna att agera hållbart förbättras och här har staten i samarbete med andra aktörer en viktig roll att spela.

Regeringen har lagt en omfattande proposition till riksdagen med förslag till ett nytt regelverk för offentlig upphandling. Dessutom har en nationell upphandlingsstrategi presenterats och en ny myndighet inrättats - Upphandlingsmyndigheten. Såväl regelverket som strategin och uppdrag till myndigheten omfattar en rad sociala och miljömässiga aspekter. I strategin för hållbar konsumtion har vi mot denna bakgrund valt att primärt behandla den privata konsumtionen.

Satsningar på ökad resurseffektivitet genom sänkt moms på reparationer och stöd till den växande delningsekonomin är steg i skiftet till en mer cirkulär ekonomi och främjande av nya, mer hållbara, affärsmodeller, dvs. en form av systemskifte. Även t.ex. kraven på företag att lämna tydligare hållbarhetsinformation och förbättrade möjligheter för kommuner att koppla samman miljö och stadsutveckling inklusive hållbara transporter via stadsmiljöavtal och lokala klimatinvesteringar kan också ses som en del i att förändra samhället på ett mer djupgående plan.

Att regeringen har presenterat en rad strategier är ett uttryck för höga ambitioner! Det finns ingen hierarki mellan de olika strategierna. Alla beslut som regeringen fattar baseras på en omfattande beredning och koordinering inom Regeringskansliet, bl.a. för att i möjligaste mån undvika målkonflikter. De extra medel inom ramen för konsumentpolitiken som anslås är 43 mnkr till Konsumentverket t.o.m. 2020 och därefter 9 mnkr per år för arbetet med en miljömässigt hållbar konsumtion. I strategin presenteras också en rad satsningar som görs inom ramen för andra politikområden, bl.a. skatteavdrag och momssänkning för reparationer, utvidgade satsningar på stadsmiljöavtal och lokala klimatinvesteringar och främjande av mikroproduktion av förnybar el. Medel har också avsatts för det fortsatta arbetet utifrån den livsmedelsstrategi som regeringen avser att presentera inom kort.

(I Agenda 2030 finns mål nr 8 Anständiga arbetsvillkor och ekonomisk tillväxt, reds anm.) Regeringen vill att Sverige ska vara ett föregångsland för en fri och rättvis handel, vilket bl.a. inbegriper anständiga arbetsvillkor och kamp mot fattigdom. Regeringen arbetar aktivt för att förverkliga Agenda 2030, både nationellt och internationellt, och har tillsatt en delegation och involverat en rad myndigheter i arbetet. Regeringen har tagit initiativet Global Deal. Sverige bedriver också ett omfattande utvecklingsbistånd och stödjer det civila samhället inom ramen för detta.

Regeringen vill att Sverige ska vara ett föregångsland för en fri och rättvis handel, vilket bl.a. inbegriper anständiga arbetsvillkor och kamp mot fattigdom. Regeringen kommer att aktivt arbeta för att förverkliga Agenda 2030, både nationellt och internationellt, och har tillsatt en delegation och involverat en rad myndigheter i arbetet. Regeringen har tagit initiativet Global Deal. Frågorna har också behandlats i aktuella skrivelser såsom Politik för hållbart företagande (skr. 2015/16:69) och Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 (skr. 2015/16:182). Sverige bedriver också ett omfattande utvecklingsbistånd och stödjer det civila samhället inom ramen för detta.

Denna fråga kommer regeringen att återkomma till i livsmedelsstrategin, vilken bl.a. syftar till att främja en hållbar tillväxt i det svenska jordbruket och livsmedelsindustrin.

"Strategin ska bidra till hållbarhetsdelen av det konsumentpolitiska målet (""en miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion""), relevanta miljömål och Agenda 2030, och då främst mål 12 om hållbara konsumtions- och produktionsmönster. De extra medel inom ramen för konsumentpolitiken som anslås är 43 miljoner kronor till Konsumentverket t.o.m. 2020 och därefter 9 miljoner kronor per år för arbetet med en miljömässigt hållbar konsumtion. I strategin presenteras också en rad satsningar som görs inom ramen för andra politikområden, bl.a. skatteavdrag och momssänkning för reparationer, utvidgade satsningar på stadsmiljöavtal och lokala klimatinvesteringar och främjande av mikroproduktion av förnybar el. Medel har också avsatts för det fortsatta arbetet utifrån den livsmedelsstrategi som regeringen avser att presentera inom kort."

Målet med strategin för hållbar konsumtion är att konsumtionens negativa klimat- och miljöpåverkan ska minska. Strategin är bred och omfattar många frågor, inom flera politikområden. Det kommer därmed förstås vara en utmanande uppgift att följa upp arbetet. Men underlag kommer inte saknas. Uppdrag till Konsumentverket kommer att innehålla krav på rapportering. Vad gäller en del av de specifika åtgärderna såsom en effektivare miljömärkning, en giftfri vardag, miljöpåståenden i marknadsföringen och skatteförändringar så följs dessa upp av ansvarig myndighet/organisation och av regeringen i det löpande arbetet. I vissa fall tas statistik fram som vi kan luta oss emot (t.ex. avfallsmängder, utsläpp av växthusgaser ur ett konsumtionsperspektiv). Den miljömässiga dimensionen av hållbarhet målsätts och följs genom miljömålssystemet. Regeringen har dessutom gett SCB i uppdrag att ta fram indikatorer för välfärdsmått, som ska komplettera BNP för att belysa ekonomins långsiktiga hållbarhet och människors livskvalitet. Det går inte i dagsläget att säga i vilken utsträckning de indikatorer som nu arbetas fram kommer att belysa just konsumtionens miljöpåverkan, men konsumtionsmönster lyfts explicit i generationsmålet och i Agenda 2030:s mål 12 och uppmärksammas i många sammanhang som en betydelsefull del av möjligheterna att nå målen.

Ambitionen är att strategin ska bidra till såväl en miljömässigt som socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion. Åtgärder som berör samtliga dimensioner tas därför upp i strategin, även om betoningen ligger på den miljömässiga dimensionen. Exempel på åtgärder som tar sikte på den sociala och ekonomiska dimensionen är insatser mot överskuldsättning, arbete som rör produktsäkerhet och vikten av att beakta konsumenters olika förutsättningar inklusive mer sårbara konsumenter t.ex. funktionsnedsatta och äldre. Andra åtgärder som omnämns rör flera dimensioner av hållbarhet, t.ex. bättre hållbarhetsinformation från företag och finansiella aktörers samt rättvis handel. De områden med särskilt fokus som lyfts i strategin – livsmedel, boende, och transporter - är betydelsefulla för konsumenter ur såväl miljömässig som social inklusive hälsomässig och ekonomisk aspekt. Vissa av åtgärderna relaterar samtidigt till den del av det konsumentpolitiska målet som avser väl fungerande konsumentmarknader, där konsumentpolitiken framför allt syftar till att förbättra konsumentskyddet och då i synnerhet på marknader som av olika skäl är särskilt problematiska för konsumenter.

Denna fråga kommer regeringen att återkomma till i livsmedelsstrategin. Livsmedelsstrategin ska bidra till att miljömålen kan nås och att konsumenter ska kunna göra medvetna val.

Denna fråga kommer regeringen att återkomma till i den forskningspolitiska proposition som läggs fram i höst. Redan i budgetpropositionen för 2017 har regeringen pekat på några samhällsutmaningar som regeringen ser som särskilt viktiga: klimat och miljö, hälsa och livsvetenskap samt en ökad digitalisering. Förutom klimatforskning framhåller regeringen också bl.a. forskning om en cirkulär och biobaserad ekonomi och forskning för att nå miljömålen. Denna forskning inkluderar också hållbara konsumtionsmönster. Det forum som Konsumentverket får i uppdrag att inrätta kommer bl.a. att samverka med forskare. De närmare formerna för detta får utvecklas i det fortsatta arbetet.