Question: Varför går det inte att ta bort enskilda sparade mätningar?

För det första bör du överväga att ta hjälp av någon sakkunnig person som kan hjälpa till att mäta med en riktig ljudnivåmätare. Är din arbetsplats ansluten till företagshälsovården så kontakta dem, de brukar kunna hjälpa till med mätningar. Annars kan du vända dig till konsult som jobbar med bullerfrågor. Tänk på att det är arbetsgivaren, inte arbetstagaren, som är ansvarig för arbetsmiljön och därmed den som är ansvariga för att utreda och åtgärda eventuella problem med buller och störande ljud på en arbetsplats.

Bullerappen ska ses som en indikator. För mer precisa mätningar ska professionell mätutrustning användas.

Vi har listat de anpassade telefonmodellerna på sidan om bullerappen samt på AppStore och PlayStore. Vår plan var även att i samband med senaste uppdateringen av appen lägga till en funktion som flaggade om telefonen inte är kompatibel, men det prioriterades bort på grund av kostnad. Vi hoppas vi kan lägga till den informationen i nästa uppdatering.

Troligtvis kommer vi inte att lägga till fler språk.

Långt ned på nästan varje sida på av.se finns en funktion där du kan kommentera innehållet på sidan. Den inleds med frågan ”Blev du hjälpt av informationen på den här sidan?” Skriv av dig där och uppge din e-postadress om du önskar svar.

Dessvärre måste vi meddela att det var en miss från vår sida. De sedan tidigare sparade mätningarna tycks ha gått förlorade för många iOS-användare. Vi kommer i samband med framtida uppdateringar göra vad vi kan för att undvika att samma problem uppstår igen.

Våra bullerexperter har byggt en stor trälåda med högtalare i ena änden och öppning med tätningsborste i andra änden där en precisionsljudnivåmätare och en telefon legat intill varandra. Därefter justeras apparnas (iOS och Android) kalibreringsfaktor för att få en så likvärdig kurva som bullermätaren som möjligt. När appen installeras känner den av vilken slags telefon och modell som du har och den ställer då själv in den kalibreringsfaktor som det ska vara. Om modellen inte har anpassats så utgår appen från ursprungsläget.

Det kan bero på lite olika faktorer, bland annat: - slitage på telefonerna; - ludd eller annan smuts som sökt sig in i telefonens mikrofon; - ett skal eller fodral som påverkar mikrofonen; När vi anpassar appen för olika modeller så använder vi oss av helt nya telefoner. Det är svårt att avgöra hur den enskilda användarens telefon är i jämförelse med den vi använt vid testtillfället.

Tyvärr så fungerar inte appen så bra vid mätningar av låga frekvenser. Det beror på inbyggda begränsningar i telefonen.

Senaste uppdateringen släpptes i september 2017 och på grund av åtstramad budget kommer inga anpassningar att göras under 2018.

Ingen aning. Testa gärna och återkom till oss om du anser att det fungerar bättre.

Ja det var en bra fråga. Vi tar den med oss till nästa uppdatering.

Vi har valt att prioritera de Android- och Apple-telefoner som vid respektive mättillfälle hade störst marknadsandelar i Sverige i kombination med statistik över vilka telefonmodeller som dominerar surfandet till av.se. Att anpassa en telefonmodell till appen tar en dryg timme vilket innebär en viss kostnad och som myndighet har vi inte obegränsade resurser att lägga på en enskild applikation.

Bullerappen mäter bäst mellan 40 och ca 85 dB(A) om du har en Android-telefon och 40 och upp till 105 dB(A) för vissa iPhone-modeller. Det innebär att även om du med en Android-telefon mäter en ljudkälla som har en högre ljudnivå än 85 dB(A) så kommer du sannolikt ändå inte få ett värde som överstiger 85 dB(A).


Question: På min arbetsplats är varken svenska eller engelska förstaspråk, kommer ni att lägga till fler språk under inställningarna i appen?

För det första bör du överväga att ta hjälp av någon sakkunnig person som kan hjälpa till att mäta med en riktig ljudnivåmätare. Är din arbetsplats ansluten till företagshälsovården så kontakta dem, de brukar kunna hjälpa till med mätningar. Annars kan du vända dig till konsult som jobbar med bullerfrågor. Tänk på att det är arbetsgivaren, inte arbetstagaren, som är ansvarig för arbetsmiljön och därmed den som är ansvariga för att utreda och åtgärda eventuella problem med buller och störande ljud på en arbetsplats.

Bullerappen ska ses som en indikator. För mer precisa mätningar ska professionell mätutrustning användas.

Vi har listat de anpassade telefonmodellerna på sidan om bullerappen samt på AppStore och PlayStore. Vår plan var även att i samband med senaste uppdateringen av appen lägga till en funktion som flaggade om telefonen inte är kompatibel, men det prioriterades bort på grund av kostnad. Vi hoppas vi kan lägga till den informationen i nästa uppdatering.

Troligtvis kommer vi inte att lägga till fler språk.

Långt ned på nästan varje sida på av.se finns en funktion där du kan kommentera innehållet på sidan. Den inleds med frågan ”Blev du hjälpt av informationen på den här sidan?” Skriv av dig där och uppge din e-postadress om du önskar svar.

Dessvärre måste vi meddela att det var en miss från vår sida. De sedan tidigare sparade mätningarna tycks ha gått förlorade för många iOS-användare. Vi kommer i samband med framtida uppdateringar göra vad vi kan för att undvika att samma problem uppstår igen.

Våra bullerexperter har byggt en stor trälåda med högtalare i ena änden och öppning med tätningsborste i andra änden där en precisionsljudnivåmätare och en telefon legat intill varandra. Därefter justeras apparnas (iOS och Android) kalibreringsfaktor för att få en så likvärdig kurva som bullermätaren som möjligt. När appen installeras känner den av vilken slags telefon och modell som du har och den ställer då själv in den kalibreringsfaktor som det ska vara. Om modellen inte har anpassats så utgår appen från ursprungsläget.

Det kan bero på lite olika faktorer, bland annat: - slitage på telefonerna; - ludd eller annan smuts som sökt sig in i telefonens mikrofon; - ett skal eller fodral som påverkar mikrofonen; När vi anpassar appen för olika modeller så använder vi oss av helt nya telefoner. Det är svårt att avgöra hur den enskilda användarens telefon är i jämförelse med den vi använt vid testtillfället.

Tyvärr så fungerar inte appen så bra vid mätningar av låga frekvenser. Det beror på inbyggda begränsningar i telefonen.

Senaste uppdateringen släpptes i september 2017 och på grund av åtstramad budget kommer inga anpassningar att göras under 2018.

Ingen aning. Testa gärna och återkom till oss om du anser att det fungerar bättre.

Ja det var en bra fråga. Vi tar den med oss till nästa uppdatering.

Vi har valt att prioritera de Android- och Apple-telefoner som vid respektive mättillfälle hade störst marknadsandelar i Sverige i kombination med statistik över vilka telefonmodeller som dominerar surfandet till av.se. Att anpassa en telefonmodell till appen tar en dryg timme vilket innebär en viss kostnad och som myndighet har vi inte obegränsade resurser att lägga på en enskild applikation.

Bullerappen mäter bäst mellan 40 och ca 85 dB(A) om du har en Android-telefon och 40 och upp till 105 dB(A) för vissa iPhone-modeller. Det innebär att även om du med en Android-telefon mäter en ljudkälla som har en högre ljudnivå än 85 dB(A) så kommer du sannolikt ändå inte få ett värde som överstiger 85 dB(A).


Question: När uppdaterar ni appen härnäst?

För det första bör du överväga att ta hjälp av någon sakkunnig person som kan hjälpa till att mäta med en riktig ljudnivåmätare. Är din arbetsplats ansluten till företagshälsovården så kontakta dem, de brukar kunna hjälpa till med mätningar. Annars kan du vända dig till konsult som jobbar med bullerfrågor. Tänk på att det är arbetsgivaren, inte arbetstagaren, som är ansvarig för arbetsmiljön och därmed den som är ansvariga för att utreda och åtgärda eventuella problem med buller och störande ljud på en arbetsplats.

Bullerappen ska ses som en indikator. För mer precisa mätningar ska professionell mätutrustning användas.

Vi har listat de anpassade telefonmodellerna på sidan om bullerappen samt på AppStore och PlayStore. Vår plan var även att i samband med senaste uppdateringen av appen lägga till en funktion som flaggade om telefonen inte är kompatibel, men det prioriterades bort på grund av kostnad. Vi hoppas vi kan lägga till den informationen i nästa uppdatering.

Troligtvis kommer vi inte att lägga till fler språk.

Långt ned på nästan varje sida på av.se finns en funktion där du kan kommentera innehållet på sidan. Den inleds med frågan ”Blev du hjälpt av informationen på den här sidan?” Skriv av dig där och uppge din e-postadress om du önskar svar.

Dessvärre måste vi meddela att det var en miss från vår sida. De sedan tidigare sparade mätningarna tycks ha gått förlorade för många iOS-användare. Vi kommer i samband med framtida uppdateringar göra vad vi kan för att undvika att samma problem uppstår igen.

Våra bullerexperter har byggt en stor trälåda med högtalare i ena änden och öppning med tätningsborste i andra änden där en precisionsljudnivåmätare och en telefon legat intill varandra. Därefter justeras apparnas (iOS och Android) kalibreringsfaktor för att få en så likvärdig kurva som bullermätaren som möjligt. När appen installeras känner den av vilken slags telefon och modell som du har och den ställer då själv in den kalibreringsfaktor som det ska vara. Om modellen inte har anpassats så utgår appen från ursprungsläget.

Det kan bero på lite olika faktorer, bland annat: - slitage på telefonerna; - ludd eller annan smuts som sökt sig in i telefonens mikrofon; - ett skal eller fodral som påverkar mikrofonen; När vi anpassar appen för olika modeller så använder vi oss av helt nya telefoner. Det är svårt att avgöra hur den enskilda användarens telefon är i jämförelse med den vi använt vid testtillfället.

Tyvärr så fungerar inte appen så bra vid mätningar av låga frekvenser. Det beror på inbyggda begränsningar i telefonen.

Senaste uppdateringen släpptes i september 2017 och på grund av åtstramad budget kommer inga anpassningar att göras under 2018.

Ingen aning. Testa gärna och återkom till oss om du anser att det fungerar bättre.

Ja det var en bra fråga. Vi tar den med oss till nästa uppdatering.

Vi har valt att prioritera de Android- och Apple-telefoner som vid respektive mättillfälle hade störst marknadsandelar i Sverige i kombination med statistik över vilka telefonmodeller som dominerar surfandet till av.se. Att anpassa en telefonmodell till appen tar en dryg timme vilket innebär en viss kostnad och som myndighet har vi inte obegränsade resurser att lägga på en enskild applikation.

Bullerappen mäter bäst mellan 40 och ca 85 dB(A) om du har en Android-telefon och 40 och upp till 105 dB(A) för vissa iPhone-modeller. Det innebär att även om du med en Android-telefon mäter en ljudkälla som har en högre ljudnivå än 85 dB(A) så kommer du sannolikt ändå inte få ett värde som överstiger 85 dB(A).


Question: Vad gäller vid risk för våld i enskilt hem?

Ja, arbetsgivaren ska utreda orsakerna till ohälsa, olyckor och allvarliga tillbud (med tillbud menas när det är på väg att bli en olycka men inte blir det) i arbetet. Vissa förebyggande åtgärder måste genomföras omedelbart. Andra kanske kan vänta, men då ska de tas upp i en skriftlig handlingsplan med uppgift om när de ska vara genomförda och vem som ansvarar för detta. Det som står i handlingsplanen ska genomföras så snart det är praktiskt möjligt. Alla tillbud och händelser med våld eller hot om våld ska dokumenteras och utredas, vare sig de är allvarliga eller inte.

Vård och omsorg och sociala tjänster är de mest utsatta branscherna när det gäller hot och våld. Arbetsgivaren är skyldig att, i samverkan med den gravida, göra en riskbedömning över hur stor sannolikheten är att den gravida drabbas av våld och vad konsekvenserna blir av detta. Arbetsgivaren är skyldig att snarast vidta åtgärder för att undanröja risken att den gravida drabbas av ohälsa på grund av hot- och våldsrisken. Det kan hända att arbetsuppgifterna behöver anpassas, till exempel genom omplacering. Om arbetsgivaren inte lyckas åtgärda riskerna så är det förbjudet att låta den gravida arbeta i den riskfyllda arbetsmiljön. Det är förenat med böter för arbetsgivaren att bryta mot dessa bestämmelser.

När ett arbete innebär en påtaglig risk för att en arbetstagare ska utsättas för våld, hot eller andra starkt psykiskt påfrestande förhållanden får arbetet inte utföras som ensamarbete. De som arbetar inom hemtjänsten och hemsjukvården eller som personlig assistent, kommer i nära kontakt med brukarna, det vill säga de personer man utför arbetsuppgifter hos. I vissa hem förekommer missbruksproblem eller psykiska sjukdomar. Arbetstagarna riskerar då att utsättas för hot, våld eller andra psykiskt påfrestande förhållanden som tillmälen, beskyllningar eller sexuella anspelningar. Det är viktigt att arbetsgivaren informerar om hur olika psykiska sjukdomar yttrar sig och i vilka fall de utgör ett hot mot arbetstagarna. Detta kan minska arbetstagarnas eventuella rädsla eller känsla av otillräcklighet. Det är också viktigt att arbetsgivaren har en arbetsorganisation som ger utrymme för fortlöpande handledning och stöd. Handledning och stöd till såväl arbetsledare som övriga arbetstagare kan lämnas av någon inom den egna arbetsorganisationen eller av någon utanför denna, till exempel företagshälsovården. För att underlätta samarbetet med brukaren behöver arbetsgivaren innan arbetet påbörjas, informera om sitt arbetsmiljöansvar och att brukarens behov kanske inte alltid kan bli tillgodosedda precis så som man önskar om det riskerar arbetstagarens hälsa.

Du ska vända dig till din arbetsgivare och begära hjälp. Om arbetsgivaren inte själv kan ordna med detta, bör ni tillsammans kontakta företagshälsovården. Det är viktigt att ni gemensamt pratar igenom hur ni ska förebygga att något liknande händer på nytt. Glöm inte heller att anmäla det inträffade som en arbetsskada.

Det beror på vilken typ av vårdavdelning det rör sig om. Om man inte kan få godtagbar säkerhet, är det inte lämpligt. Ibland kan man ordna säkerheten genom att personalen kan larma någon annan instans om hjälp, till exempel arbetsledare, annan avdelning eller väktare. Det är viktigt att försäkra sig om att det finns någon som kan besvara larmet och att se till att man kan få nödvändig hjälp inom rimlig tid.

Detta är ett allvarligt tillbud som ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Ni ska även överväga att göra en polisanmälan. Alla organisationer som kan drabbas av hot- och våldssituationer måste arbeta förebyggande så att ingen drabbas av ohälsa på grund av saker som händer på jobbet. Att kartlägga riskerna för hot och våld ska vara en del av ert systematiska arbetsmiljöarbete. I korthet innebär det att regelbundet undersöka er arbetsmiljö för att hitta de risker som finns, åtgärda dessa med exempelvis säkerhetsrutiner, tekniska lösningar eller genom möjlighet till stöd. Sedan ska arbetsgivaren följa upp åtgärderna för att kontrollera att de fungerade som det var tänkt. Ibland räcker inte de förebyggande åtgärderna till och olyckan kan vara ett faktum. Arbetsgivaren är skyldig att ha en plan för första hjälpen och krisstöd. Upprätta rutiner för hur ni på arbetsplatsen ska agera om någon skadas eller drabbas av hot eller våld. En arbetstagare som utsatts för hot om våld eller våld ska snabbt få hjälp och stöd för att förebygga eller lindra såväl fysisk som psykisk skada. I det akuta skedet kan det ofta vara den drabbades arbetskamrater som förväntas ge den allra första hjälpen tills ambulans och polis anländer. Att snabbt finnas tillhands för en drabbad arbetskamrat kan minska arbetskamratens skador betydligt. Tänk på att även den som blivit vittne till det som inträffat kan vara i behov av stöd. Arbetsolyckor eller allvarliga tillbud ska anmälas till Arbetsmiljöverket.

Nej det får hon eller han inte. Vid prao får endast lättare och riskfritt arbete förekomma. I bilaga 1 i föreskrifterna om minderårigas arbetsmiljö (AFS 2012:3) redovisas vilka arbetsuppgifter som är förbjudna för minderåriga och bland dessa finns bevakningsarbete enligt lagen om bevakningsföretag.

Ja, alla hot om våld eller våld mellan elever och lärare, eller mellan elever, ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Både elever och lärare är skyddade av arbetsmiljölagen och föreskrifterna om våld och hot i arbetsmiljön, AFS 1993:2. I enlighet med dessa föreskrifter ska alla arbetsplatser, där det kan finnas risk att drabbas av ohälsa på grund av hot och våld, arbeta förebyggande för att motverka detta. Det ska även finnas rutiner för hur ni ska göra om olyckan är framme och hur ni till exempel ska hantera anmälningar. Tala med din arbetsgivare som är den som är ansvarig för detta förebyggande arbete. Ni måste också ta ställning till om händelsen bör polisanmälas.


Question: Är arbetsgivaren skyldig att utreda olyckor på jobbet?

Ja, arbetsgivaren ska utreda orsakerna till ohälsa, olyckor och allvarliga tillbud (med tillbud menas när det är på väg att bli en olycka men inte blir det) i arbetet. Vissa förebyggande åtgärder måste genomföras omedelbart. Andra kanske kan vänta, men då ska de tas upp i en skriftlig handlingsplan med uppgift om när de ska vara genomförda och vem som ansvarar för detta. Det som står i handlingsplanen ska genomföras så snart det är praktiskt möjligt. Alla tillbud och händelser med våld eller hot om våld ska dokumenteras och utredas, vare sig de är allvarliga eller inte.

Vård och omsorg och sociala tjänster är de mest utsatta branscherna när det gäller hot och våld. Arbetsgivaren är skyldig att, i samverkan med den gravida, göra en riskbedömning över hur stor sannolikheten är att den gravida drabbas av våld och vad konsekvenserna blir av detta. Arbetsgivaren är skyldig att snarast vidta åtgärder för att undanröja risken att den gravida drabbas av ohälsa på grund av hot- och våldsrisken. Det kan hända att arbetsuppgifterna behöver anpassas, till exempel genom omplacering. Om arbetsgivaren inte lyckas åtgärda riskerna så är det förbjudet att låta den gravida arbeta i den riskfyllda arbetsmiljön. Det är förenat med böter för arbetsgivaren att bryta mot dessa bestämmelser.

När ett arbete innebär en påtaglig risk för att en arbetstagare ska utsättas för våld, hot eller andra starkt psykiskt påfrestande förhållanden får arbetet inte utföras som ensamarbete. De som arbetar inom hemtjänsten och hemsjukvården eller som personlig assistent, kommer i nära kontakt med brukarna, det vill säga de personer man utför arbetsuppgifter hos. I vissa hem förekommer missbruksproblem eller psykiska sjukdomar. Arbetstagarna riskerar då att utsättas för hot, våld eller andra psykiskt påfrestande förhållanden som tillmälen, beskyllningar eller sexuella anspelningar. Det är viktigt att arbetsgivaren informerar om hur olika psykiska sjukdomar yttrar sig och i vilka fall de utgör ett hot mot arbetstagarna. Detta kan minska arbetstagarnas eventuella rädsla eller känsla av otillräcklighet. Det är också viktigt att arbetsgivaren har en arbetsorganisation som ger utrymme för fortlöpande handledning och stöd. Handledning och stöd till såväl arbetsledare som övriga arbetstagare kan lämnas av någon inom den egna arbetsorganisationen eller av någon utanför denna, till exempel företagshälsovården. För att underlätta samarbetet med brukaren behöver arbetsgivaren innan arbetet påbörjas, informera om sitt arbetsmiljöansvar och att brukarens behov kanske inte alltid kan bli tillgodosedda precis så som man önskar om det riskerar arbetstagarens hälsa.

Du ska vända dig till din arbetsgivare och begära hjälp. Om arbetsgivaren inte själv kan ordna med detta, bör ni tillsammans kontakta företagshälsovården. Det är viktigt att ni gemensamt pratar igenom hur ni ska förebygga att något liknande händer på nytt. Glöm inte heller att anmäla det inträffade som en arbetsskada.

Det beror på vilken typ av vårdavdelning det rör sig om. Om man inte kan få godtagbar säkerhet, är det inte lämpligt. Ibland kan man ordna säkerheten genom att personalen kan larma någon annan instans om hjälp, till exempel arbetsledare, annan avdelning eller väktare. Det är viktigt att försäkra sig om att det finns någon som kan besvara larmet och att se till att man kan få nödvändig hjälp inom rimlig tid.

Detta är ett allvarligt tillbud som ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Ni ska även överväga att göra en polisanmälan. Alla organisationer som kan drabbas av hot- och våldssituationer måste arbeta förebyggande så att ingen drabbas av ohälsa på grund av saker som händer på jobbet. Att kartlägga riskerna för hot och våld ska vara en del av ert systematiska arbetsmiljöarbete. I korthet innebär det att regelbundet undersöka er arbetsmiljö för att hitta de risker som finns, åtgärda dessa med exempelvis säkerhetsrutiner, tekniska lösningar eller genom möjlighet till stöd. Sedan ska arbetsgivaren följa upp åtgärderna för att kontrollera att de fungerade som det var tänkt. Ibland räcker inte de förebyggande åtgärderna till och olyckan kan vara ett faktum. Arbetsgivaren är skyldig att ha en plan för första hjälpen och krisstöd. Upprätta rutiner för hur ni på arbetsplatsen ska agera om någon skadas eller drabbas av hot eller våld. En arbetstagare som utsatts för hot om våld eller våld ska snabbt få hjälp och stöd för att förebygga eller lindra såväl fysisk som psykisk skada. I det akuta skedet kan det ofta vara den drabbades arbetskamrater som förväntas ge den allra första hjälpen tills ambulans och polis anländer. Att snabbt finnas tillhands för en drabbad arbetskamrat kan minska arbetskamratens skador betydligt. Tänk på att även den som blivit vittne till det som inträffat kan vara i behov av stöd. Arbetsolyckor eller allvarliga tillbud ska anmälas till Arbetsmiljöverket.

Nej det får hon eller han inte. Vid prao får endast lättare och riskfritt arbete förekomma. I bilaga 1 i föreskrifterna om minderårigas arbetsmiljö (AFS 2012:3) redovisas vilka arbetsuppgifter som är förbjudna för minderåriga och bland dessa finns bevakningsarbete enligt lagen om bevakningsföretag.

Ja, alla hot om våld eller våld mellan elever och lärare, eller mellan elever, ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Både elever och lärare är skyddade av arbetsmiljölagen och föreskrifterna om våld och hot i arbetsmiljön, AFS 1993:2. I enlighet med dessa föreskrifter ska alla arbetsplatser, där det kan finnas risk att drabbas av ohälsa på grund av hot och våld, arbeta förebyggande för att motverka detta. Det ska även finnas rutiner för hur ni ska göra om olyckan är framme och hur ni till exempel ska hantera anmälningar. Tala med din arbetsgivare som är den som är ansvarig för detta förebyggande arbete. Ni måste också ta ställning till om händelsen bör polisanmälas.


Question: Får man arbeta ensam på en vårdavdelning på natten?

Ja, arbetsgivaren ska utreda orsakerna till ohälsa, olyckor och allvarliga tillbud (med tillbud menas när det är på väg att bli en olycka men inte blir det) i arbetet. Vissa förebyggande åtgärder måste genomföras omedelbart. Andra kanske kan vänta, men då ska de tas upp i en skriftlig handlingsplan med uppgift om när de ska vara genomförda och vem som ansvarar för detta. Det som står i handlingsplanen ska genomföras så snart det är praktiskt möjligt. Alla tillbud och händelser med våld eller hot om våld ska dokumenteras och utredas, vare sig de är allvarliga eller inte.

Vård och omsorg och sociala tjänster är de mest utsatta branscherna när det gäller hot och våld. Arbetsgivaren är skyldig att, i samverkan med den gravida, göra en riskbedömning över hur stor sannolikheten är att den gravida drabbas av våld och vad konsekvenserna blir av detta. Arbetsgivaren är skyldig att snarast vidta åtgärder för att undanröja risken att den gravida drabbas av ohälsa på grund av hot- och våldsrisken. Det kan hända att arbetsuppgifterna behöver anpassas, till exempel genom omplacering. Om arbetsgivaren inte lyckas åtgärda riskerna så är det förbjudet att låta den gravida arbeta i den riskfyllda arbetsmiljön. Det är förenat med böter för arbetsgivaren att bryta mot dessa bestämmelser.

När ett arbete innebär en påtaglig risk för att en arbetstagare ska utsättas för våld, hot eller andra starkt psykiskt påfrestande förhållanden får arbetet inte utföras som ensamarbete. De som arbetar inom hemtjänsten och hemsjukvården eller som personlig assistent, kommer i nära kontakt med brukarna, det vill säga de personer man utför arbetsuppgifter hos. I vissa hem förekommer missbruksproblem eller psykiska sjukdomar. Arbetstagarna riskerar då att utsättas för hot, våld eller andra psykiskt påfrestande förhållanden som tillmälen, beskyllningar eller sexuella anspelningar. Det är viktigt att arbetsgivaren informerar om hur olika psykiska sjukdomar yttrar sig och i vilka fall de utgör ett hot mot arbetstagarna. Detta kan minska arbetstagarnas eventuella rädsla eller känsla av otillräcklighet. Det är också viktigt att arbetsgivaren har en arbetsorganisation som ger utrymme för fortlöpande handledning och stöd. Handledning och stöd till såväl arbetsledare som övriga arbetstagare kan lämnas av någon inom den egna arbetsorganisationen eller av någon utanför denna, till exempel företagshälsovården. För att underlätta samarbetet med brukaren behöver arbetsgivaren innan arbetet påbörjas, informera om sitt arbetsmiljöansvar och att brukarens behov kanske inte alltid kan bli tillgodosedda precis så som man önskar om det riskerar arbetstagarens hälsa.

Du ska vända dig till din arbetsgivare och begära hjälp. Om arbetsgivaren inte själv kan ordna med detta, bör ni tillsammans kontakta företagshälsovården. Det är viktigt att ni gemensamt pratar igenom hur ni ska förebygga att något liknande händer på nytt. Glöm inte heller att anmäla det inträffade som en arbetsskada.

Det beror på vilken typ av vårdavdelning det rör sig om. Om man inte kan få godtagbar säkerhet, är det inte lämpligt. Ibland kan man ordna säkerheten genom att personalen kan larma någon annan instans om hjälp, till exempel arbetsledare, annan avdelning eller väktare. Det är viktigt att försäkra sig om att det finns någon som kan besvara larmet och att se till att man kan få nödvändig hjälp inom rimlig tid.

Detta är ett allvarligt tillbud som ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Ni ska även överväga att göra en polisanmälan. Alla organisationer som kan drabbas av hot- och våldssituationer måste arbeta förebyggande så att ingen drabbas av ohälsa på grund av saker som händer på jobbet. Att kartlägga riskerna för hot och våld ska vara en del av ert systematiska arbetsmiljöarbete. I korthet innebär det att regelbundet undersöka er arbetsmiljö för att hitta de risker som finns, åtgärda dessa med exempelvis säkerhetsrutiner, tekniska lösningar eller genom möjlighet till stöd. Sedan ska arbetsgivaren följa upp åtgärderna för att kontrollera att de fungerade som det var tänkt. Ibland räcker inte de förebyggande åtgärderna till och olyckan kan vara ett faktum. Arbetsgivaren är skyldig att ha en plan för första hjälpen och krisstöd. Upprätta rutiner för hur ni på arbetsplatsen ska agera om någon skadas eller drabbas av hot eller våld. En arbetstagare som utsatts för hot om våld eller våld ska snabbt få hjälp och stöd för att förebygga eller lindra såväl fysisk som psykisk skada. I det akuta skedet kan det ofta vara den drabbades arbetskamrater som förväntas ge den allra första hjälpen tills ambulans och polis anländer. Att snabbt finnas tillhands för en drabbad arbetskamrat kan minska arbetskamratens skador betydligt. Tänk på att även den som blivit vittne till det som inträffat kan vara i behov av stöd. Arbetsolyckor eller allvarliga tillbud ska anmälas till Arbetsmiljöverket.

Nej det får hon eller han inte. Vid prao får endast lättare och riskfritt arbete förekomma. I bilaga 1 i föreskrifterna om minderårigas arbetsmiljö (AFS 2012:3) redovisas vilka arbetsuppgifter som är förbjudna för minderåriga och bland dessa finns bevakningsarbete enligt lagen om bevakningsföretag.

Ja, alla hot om våld eller våld mellan elever och lärare, eller mellan elever, ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Både elever och lärare är skyddade av arbetsmiljölagen och föreskrifterna om våld och hot i arbetsmiljön, AFS 1993:2. I enlighet med dessa föreskrifter ska alla arbetsplatser, där det kan finnas risk att drabbas av ohälsa på grund av hot och våld, arbeta förebyggande för att motverka detta. Det ska även finnas rutiner för hur ni ska göra om olyckan är framme och hur ni till exempel ska hantera anmälningar. Tala med din arbetsgivare som är den som är ansvarig för detta förebyggande arbete. Ni måste också ta ställning till om händelsen bör polisanmälas.


Question: Jag har blivit slagen av en patient i jobbet på en akutmottagning. Vad ska jag göra?

Ja, arbetsgivaren ska utreda orsakerna till ohälsa, olyckor och allvarliga tillbud (med tillbud menas när det är på väg att bli en olycka men inte blir det) i arbetet. Vissa förebyggande åtgärder måste genomföras omedelbart. Andra kanske kan vänta, men då ska de tas upp i en skriftlig handlingsplan med uppgift om när de ska vara genomförda och vem som ansvarar för detta. Det som står i handlingsplanen ska genomföras så snart det är praktiskt möjligt. Alla tillbud och händelser med våld eller hot om våld ska dokumenteras och utredas, vare sig de är allvarliga eller inte.

Vård och omsorg och sociala tjänster är de mest utsatta branscherna när det gäller hot och våld. Arbetsgivaren är skyldig att, i samverkan med den gravida, göra en riskbedömning över hur stor sannolikheten är att den gravida drabbas av våld och vad konsekvenserna blir av detta. Arbetsgivaren är skyldig att snarast vidta åtgärder för att undanröja risken att den gravida drabbas av ohälsa på grund av hot- och våldsrisken. Det kan hända att arbetsuppgifterna behöver anpassas, till exempel genom omplacering. Om arbetsgivaren inte lyckas åtgärda riskerna så är det förbjudet att låta den gravida arbeta i den riskfyllda arbetsmiljön. Det är förenat med böter för arbetsgivaren att bryta mot dessa bestämmelser.

När ett arbete innebär en påtaglig risk för att en arbetstagare ska utsättas för våld, hot eller andra starkt psykiskt påfrestande förhållanden får arbetet inte utföras som ensamarbete. De som arbetar inom hemtjänsten och hemsjukvården eller som personlig assistent, kommer i nära kontakt med brukarna, det vill säga de personer man utför arbetsuppgifter hos. I vissa hem förekommer missbruksproblem eller psykiska sjukdomar. Arbetstagarna riskerar då att utsättas för hot, våld eller andra psykiskt påfrestande förhållanden som tillmälen, beskyllningar eller sexuella anspelningar. Det är viktigt att arbetsgivaren informerar om hur olika psykiska sjukdomar yttrar sig och i vilka fall de utgör ett hot mot arbetstagarna. Detta kan minska arbetstagarnas eventuella rädsla eller känsla av otillräcklighet. Det är också viktigt att arbetsgivaren har en arbetsorganisation som ger utrymme för fortlöpande handledning och stöd. Handledning och stöd till såväl arbetsledare som övriga arbetstagare kan lämnas av någon inom den egna arbetsorganisationen eller av någon utanför denna, till exempel företagshälsovården. För att underlätta samarbetet med brukaren behöver arbetsgivaren innan arbetet påbörjas, informera om sitt arbetsmiljöansvar och att brukarens behov kanske inte alltid kan bli tillgodosedda precis så som man önskar om det riskerar arbetstagarens hälsa.

Du ska vända dig till din arbetsgivare och begära hjälp. Om arbetsgivaren inte själv kan ordna med detta, bör ni tillsammans kontakta företagshälsovården. Det är viktigt att ni gemensamt pratar igenom hur ni ska förebygga att något liknande händer på nytt. Glöm inte heller att anmäla det inträffade som en arbetsskada.

Det beror på vilken typ av vårdavdelning det rör sig om. Om man inte kan få godtagbar säkerhet, är det inte lämpligt. Ibland kan man ordna säkerheten genom att personalen kan larma någon annan instans om hjälp, till exempel arbetsledare, annan avdelning eller väktare. Det är viktigt att försäkra sig om att det finns någon som kan besvara larmet och att se till att man kan få nödvändig hjälp inom rimlig tid.

Detta är ett allvarligt tillbud som ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Ni ska även överväga att göra en polisanmälan. Alla organisationer som kan drabbas av hot- och våldssituationer måste arbeta förebyggande så att ingen drabbas av ohälsa på grund av saker som händer på jobbet. Att kartlägga riskerna för hot och våld ska vara en del av ert systematiska arbetsmiljöarbete. I korthet innebär det att regelbundet undersöka er arbetsmiljö för att hitta de risker som finns, åtgärda dessa med exempelvis säkerhetsrutiner, tekniska lösningar eller genom möjlighet till stöd. Sedan ska arbetsgivaren följa upp åtgärderna för att kontrollera att de fungerade som det var tänkt. Ibland räcker inte de förebyggande åtgärderna till och olyckan kan vara ett faktum. Arbetsgivaren är skyldig att ha en plan för första hjälpen och krisstöd. Upprätta rutiner för hur ni på arbetsplatsen ska agera om någon skadas eller drabbas av hot eller våld. En arbetstagare som utsatts för hot om våld eller våld ska snabbt få hjälp och stöd för att förebygga eller lindra såväl fysisk som psykisk skada. I det akuta skedet kan det ofta vara den drabbades arbetskamrater som förväntas ge den allra första hjälpen tills ambulans och polis anländer. Att snabbt finnas tillhands för en drabbad arbetskamrat kan minska arbetskamratens skador betydligt. Tänk på att även den som blivit vittne till det som inträffat kan vara i behov av stöd. Arbetsolyckor eller allvarliga tillbud ska anmälas till Arbetsmiljöverket.

Nej det får hon eller han inte. Vid prao får endast lättare och riskfritt arbete förekomma. I bilaga 1 i föreskrifterna om minderårigas arbetsmiljö (AFS 2012:3) redovisas vilka arbetsuppgifter som är förbjudna för minderåriga och bland dessa finns bevakningsarbete enligt lagen om bevakningsföretag.

Ja, alla hot om våld eller våld mellan elever och lärare, eller mellan elever, ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Både elever och lärare är skyddade av arbetsmiljölagen och föreskrifterna om våld och hot i arbetsmiljön, AFS 1993:2. I enlighet med dessa föreskrifter ska alla arbetsplatser, där det kan finnas risk att drabbas av ohälsa på grund av hot och våld, arbeta förebyggande för att motverka detta. Det ska även finnas rutiner för hur ni ska göra om olyckan är framme och hur ni till exempel ska hantera anmälningar. Tala med din arbetsgivare som är den som är ansvarig för detta förebyggande arbete. Ni måste också ta ställning till om händelsen bör polisanmälas.


Question: Får en 15-åring gå som PRAO tillsammans med en väktare nattetid?

Ja, arbetsgivaren ska utreda orsakerna till ohälsa, olyckor och allvarliga tillbud (med tillbud menas när det är på väg att bli en olycka men inte blir det) i arbetet. Vissa förebyggande åtgärder måste genomföras omedelbart. Andra kanske kan vänta, men då ska de tas upp i en skriftlig handlingsplan med uppgift om när de ska vara genomförda och vem som ansvarar för detta. Det som står i handlingsplanen ska genomföras så snart det är praktiskt möjligt. Alla tillbud och händelser med våld eller hot om våld ska dokumenteras och utredas, vare sig de är allvarliga eller inte.

Vård och omsorg och sociala tjänster är de mest utsatta branscherna när det gäller hot och våld. Arbetsgivaren är skyldig att, i samverkan med den gravida, göra en riskbedömning över hur stor sannolikheten är att den gravida drabbas av våld och vad konsekvenserna blir av detta. Arbetsgivaren är skyldig att snarast vidta åtgärder för att undanröja risken att den gravida drabbas av ohälsa på grund av hot- och våldsrisken. Det kan hända att arbetsuppgifterna behöver anpassas, till exempel genom omplacering. Om arbetsgivaren inte lyckas åtgärda riskerna så är det förbjudet att låta den gravida arbeta i den riskfyllda arbetsmiljön. Det är förenat med böter för arbetsgivaren att bryta mot dessa bestämmelser.

När ett arbete innebär en påtaglig risk för att en arbetstagare ska utsättas för våld, hot eller andra starkt psykiskt påfrestande förhållanden får arbetet inte utföras som ensamarbete. De som arbetar inom hemtjänsten och hemsjukvården eller som personlig assistent, kommer i nära kontakt med brukarna, det vill säga de personer man utför arbetsuppgifter hos. I vissa hem förekommer missbruksproblem eller psykiska sjukdomar. Arbetstagarna riskerar då att utsättas för hot, våld eller andra psykiskt påfrestande förhållanden som tillmälen, beskyllningar eller sexuella anspelningar. Det är viktigt att arbetsgivaren informerar om hur olika psykiska sjukdomar yttrar sig och i vilka fall de utgör ett hot mot arbetstagarna. Detta kan minska arbetstagarnas eventuella rädsla eller känsla av otillräcklighet. Det är också viktigt att arbetsgivaren har en arbetsorganisation som ger utrymme för fortlöpande handledning och stöd. Handledning och stöd till såväl arbetsledare som övriga arbetstagare kan lämnas av någon inom den egna arbetsorganisationen eller av någon utanför denna, till exempel företagshälsovården. För att underlätta samarbetet med brukaren behöver arbetsgivaren innan arbetet påbörjas, informera om sitt arbetsmiljöansvar och att brukarens behov kanske inte alltid kan bli tillgodosedda precis så som man önskar om det riskerar arbetstagarens hälsa.

Du ska vända dig till din arbetsgivare och begära hjälp. Om arbetsgivaren inte själv kan ordna med detta, bör ni tillsammans kontakta företagshälsovården. Det är viktigt att ni gemensamt pratar igenom hur ni ska förebygga att något liknande händer på nytt. Glöm inte heller att anmäla det inträffade som en arbetsskada.

Det beror på vilken typ av vårdavdelning det rör sig om. Om man inte kan få godtagbar säkerhet, är det inte lämpligt. Ibland kan man ordna säkerheten genom att personalen kan larma någon annan instans om hjälp, till exempel arbetsledare, annan avdelning eller väktare. Det är viktigt att försäkra sig om att det finns någon som kan besvara larmet och att se till att man kan få nödvändig hjälp inom rimlig tid.

Detta är ett allvarligt tillbud som ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Ni ska även överväga att göra en polisanmälan. Alla organisationer som kan drabbas av hot- och våldssituationer måste arbeta förebyggande så att ingen drabbas av ohälsa på grund av saker som händer på jobbet. Att kartlägga riskerna för hot och våld ska vara en del av ert systematiska arbetsmiljöarbete. I korthet innebär det att regelbundet undersöka er arbetsmiljö för att hitta de risker som finns, åtgärda dessa med exempelvis säkerhetsrutiner, tekniska lösningar eller genom möjlighet till stöd. Sedan ska arbetsgivaren följa upp åtgärderna för att kontrollera att de fungerade som det var tänkt. Ibland räcker inte de förebyggande åtgärderna till och olyckan kan vara ett faktum. Arbetsgivaren är skyldig att ha en plan för första hjälpen och krisstöd. Upprätta rutiner för hur ni på arbetsplatsen ska agera om någon skadas eller drabbas av hot eller våld. En arbetstagare som utsatts för hot om våld eller våld ska snabbt få hjälp och stöd för att förebygga eller lindra såväl fysisk som psykisk skada. I det akuta skedet kan det ofta vara den drabbades arbetskamrater som förväntas ge den allra första hjälpen tills ambulans och polis anländer. Att snabbt finnas tillhands för en drabbad arbetskamrat kan minska arbetskamratens skador betydligt. Tänk på att även den som blivit vittne till det som inträffat kan vara i behov av stöd. Arbetsolyckor eller allvarliga tillbud ska anmälas till Arbetsmiljöverket.

Nej det får hon eller han inte. Vid prao får endast lättare och riskfritt arbete förekomma. I bilaga 1 i föreskrifterna om minderårigas arbetsmiljö (AFS 2012:3) redovisas vilka arbetsuppgifter som är förbjudna för minderåriga och bland dessa finns bevakningsarbete enligt lagen om bevakningsföretag.

Ja, alla hot om våld eller våld mellan elever och lärare, eller mellan elever, ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Både elever och lärare är skyddade av arbetsmiljölagen och föreskrifterna om våld och hot i arbetsmiljön, AFS 1993:2. I enlighet med dessa föreskrifter ska alla arbetsplatser, där det kan finnas risk att drabbas av ohälsa på grund av hot och våld, arbeta förebyggande för att motverka detta. Det ska även finnas rutiner för hur ni ska göra om olyckan är framme och hur ni till exempel ska hantera anmälningar. Tala med din arbetsgivare som är den som är ansvarig för detta förebyggande arbete. Ni måste också ta ställning till om händelsen bör polisanmälas.


Question: Om en elev slår en anställd ska det då göras en anmälan enligt 3 kap. 3 a § i arbetsmiljölagen?

Ja, arbetsgivaren ska utreda orsakerna till ohälsa, olyckor och allvarliga tillbud (med tillbud menas när det är på väg att bli en olycka men inte blir det) i arbetet. Vissa förebyggande åtgärder måste genomföras omedelbart. Andra kanske kan vänta, men då ska de tas upp i en skriftlig handlingsplan med uppgift om när de ska vara genomförda och vem som ansvarar för detta. Det som står i handlingsplanen ska genomföras så snart det är praktiskt möjligt. Alla tillbud och händelser med våld eller hot om våld ska dokumenteras och utredas, vare sig de är allvarliga eller inte.

Vård och omsorg och sociala tjänster är de mest utsatta branscherna när det gäller hot och våld. Arbetsgivaren är skyldig att, i samverkan med den gravida, göra en riskbedömning över hur stor sannolikheten är att den gravida drabbas av våld och vad konsekvenserna blir av detta. Arbetsgivaren är skyldig att snarast vidta åtgärder för att undanröja risken att den gravida drabbas av ohälsa på grund av hot- och våldsrisken. Det kan hända att arbetsuppgifterna behöver anpassas, till exempel genom omplacering. Om arbetsgivaren inte lyckas åtgärda riskerna så är det förbjudet att låta den gravida arbeta i den riskfyllda arbetsmiljön. Det är förenat med böter för arbetsgivaren att bryta mot dessa bestämmelser.

När ett arbete innebär en påtaglig risk för att en arbetstagare ska utsättas för våld, hot eller andra starkt psykiskt påfrestande förhållanden får arbetet inte utföras som ensamarbete. De som arbetar inom hemtjänsten och hemsjukvården eller som personlig assistent, kommer i nära kontakt med brukarna, det vill säga de personer man utför arbetsuppgifter hos. I vissa hem förekommer missbruksproblem eller psykiska sjukdomar. Arbetstagarna riskerar då att utsättas för hot, våld eller andra psykiskt påfrestande förhållanden som tillmälen, beskyllningar eller sexuella anspelningar. Det är viktigt att arbetsgivaren informerar om hur olika psykiska sjukdomar yttrar sig och i vilka fall de utgör ett hot mot arbetstagarna. Detta kan minska arbetstagarnas eventuella rädsla eller känsla av otillräcklighet. Det är också viktigt att arbetsgivaren har en arbetsorganisation som ger utrymme för fortlöpande handledning och stöd. Handledning och stöd till såväl arbetsledare som övriga arbetstagare kan lämnas av någon inom den egna arbetsorganisationen eller av någon utanför denna, till exempel företagshälsovården. För att underlätta samarbetet med brukaren behöver arbetsgivaren innan arbetet påbörjas, informera om sitt arbetsmiljöansvar och att brukarens behov kanske inte alltid kan bli tillgodosedda precis så som man önskar om det riskerar arbetstagarens hälsa.

Du ska vända dig till din arbetsgivare och begära hjälp. Om arbetsgivaren inte själv kan ordna med detta, bör ni tillsammans kontakta företagshälsovården. Det är viktigt att ni gemensamt pratar igenom hur ni ska förebygga att något liknande händer på nytt. Glöm inte heller att anmäla det inträffade som en arbetsskada.

Det beror på vilken typ av vårdavdelning det rör sig om. Om man inte kan få godtagbar säkerhet, är det inte lämpligt. Ibland kan man ordna säkerheten genom att personalen kan larma någon annan instans om hjälp, till exempel arbetsledare, annan avdelning eller väktare. Det är viktigt att försäkra sig om att det finns någon som kan besvara larmet och att se till att man kan få nödvändig hjälp inom rimlig tid.

Detta är ett allvarligt tillbud som ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Ni ska även överväga att göra en polisanmälan. Alla organisationer som kan drabbas av hot- och våldssituationer måste arbeta förebyggande så att ingen drabbas av ohälsa på grund av saker som händer på jobbet. Att kartlägga riskerna för hot och våld ska vara en del av ert systematiska arbetsmiljöarbete. I korthet innebär det att regelbundet undersöka er arbetsmiljö för att hitta de risker som finns, åtgärda dessa med exempelvis säkerhetsrutiner, tekniska lösningar eller genom möjlighet till stöd. Sedan ska arbetsgivaren följa upp åtgärderna för att kontrollera att de fungerade som det var tänkt. Ibland räcker inte de förebyggande åtgärderna till och olyckan kan vara ett faktum. Arbetsgivaren är skyldig att ha en plan för första hjälpen och krisstöd. Upprätta rutiner för hur ni på arbetsplatsen ska agera om någon skadas eller drabbas av hot eller våld. En arbetstagare som utsatts för hot om våld eller våld ska snabbt få hjälp och stöd för att förebygga eller lindra såväl fysisk som psykisk skada. I det akuta skedet kan det ofta vara den drabbades arbetskamrater som förväntas ge den allra första hjälpen tills ambulans och polis anländer. Att snabbt finnas tillhands för en drabbad arbetskamrat kan minska arbetskamratens skador betydligt. Tänk på att även den som blivit vittne till det som inträffat kan vara i behov av stöd. Arbetsolyckor eller allvarliga tillbud ska anmälas till Arbetsmiljöverket.

Nej det får hon eller han inte. Vid prao får endast lättare och riskfritt arbete förekomma. I bilaga 1 i föreskrifterna om minderårigas arbetsmiljö (AFS 2012:3) redovisas vilka arbetsuppgifter som är förbjudna för minderåriga och bland dessa finns bevakningsarbete enligt lagen om bevakningsföretag.

Ja, alla hot om våld eller våld mellan elever och lärare, eller mellan elever, ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Både elever och lärare är skyddade av arbetsmiljölagen och föreskrifterna om våld och hot i arbetsmiljön, AFS 1993:2. I enlighet med dessa föreskrifter ska alla arbetsplatser, där det kan finnas risk att drabbas av ohälsa på grund av hot och våld, arbeta förebyggande för att motverka detta. Det ska även finnas rutiner för hur ni ska göra om olyckan är framme och hur ni till exempel ska hantera anmälningar. Tala med din arbetsgivare som är den som är ansvarig för detta förebyggande arbete. Ni måste också ta ställning till om händelsen bör polisanmälas.


Question: Vad gäller om man är gravid och arbetar på ett äldreboende för senildementa där det finns många våldsamma patienter?

Ja, arbetsgivaren ska utreda orsakerna till ohälsa, olyckor och allvarliga tillbud (med tillbud menas när det är på väg att bli en olycka men inte blir det) i arbetet. Vissa förebyggande åtgärder måste genomföras omedelbart. Andra kanske kan vänta, men då ska de tas upp i en skriftlig handlingsplan med uppgift om när de ska vara genomförda och vem som ansvarar för detta. Det som står i handlingsplanen ska genomföras så snart det är praktiskt möjligt. Alla tillbud och händelser med våld eller hot om våld ska dokumenteras och utredas, vare sig de är allvarliga eller inte.

Vård och omsorg och sociala tjänster är de mest utsatta branscherna när det gäller hot och våld. Arbetsgivaren är skyldig att, i samverkan med den gravida, göra en riskbedömning över hur stor sannolikheten är att den gravida drabbas av våld och vad konsekvenserna blir av detta. Arbetsgivaren är skyldig att snarast vidta åtgärder för att undanröja risken att den gravida drabbas av ohälsa på grund av hot- och våldsrisken. Det kan hända att arbetsuppgifterna behöver anpassas, till exempel genom omplacering. Om arbetsgivaren inte lyckas åtgärda riskerna så är det förbjudet att låta den gravida arbeta i den riskfyllda arbetsmiljön. Det är förenat med böter för arbetsgivaren att bryta mot dessa bestämmelser.

När ett arbete innebär en påtaglig risk för att en arbetstagare ska utsättas för våld, hot eller andra starkt psykiskt påfrestande förhållanden får arbetet inte utföras som ensamarbete. De som arbetar inom hemtjänsten och hemsjukvården eller som personlig assistent, kommer i nära kontakt med brukarna, det vill säga de personer man utför arbetsuppgifter hos. I vissa hem förekommer missbruksproblem eller psykiska sjukdomar. Arbetstagarna riskerar då att utsättas för hot, våld eller andra psykiskt påfrestande förhållanden som tillmälen, beskyllningar eller sexuella anspelningar. Det är viktigt att arbetsgivaren informerar om hur olika psykiska sjukdomar yttrar sig och i vilka fall de utgör ett hot mot arbetstagarna. Detta kan minska arbetstagarnas eventuella rädsla eller känsla av otillräcklighet. Det är också viktigt att arbetsgivaren har en arbetsorganisation som ger utrymme för fortlöpande handledning och stöd. Handledning och stöd till såväl arbetsledare som övriga arbetstagare kan lämnas av någon inom den egna arbetsorganisationen eller av någon utanför denna, till exempel företagshälsovården. För att underlätta samarbetet med brukaren behöver arbetsgivaren innan arbetet påbörjas, informera om sitt arbetsmiljöansvar och att brukarens behov kanske inte alltid kan bli tillgodosedda precis så som man önskar om det riskerar arbetstagarens hälsa.

Du ska vända dig till din arbetsgivare och begära hjälp. Om arbetsgivaren inte själv kan ordna med detta, bör ni tillsammans kontakta företagshälsovården. Det är viktigt att ni gemensamt pratar igenom hur ni ska förebygga att något liknande händer på nytt. Glöm inte heller att anmäla det inträffade som en arbetsskada.

Det beror på vilken typ av vårdavdelning det rör sig om. Om man inte kan få godtagbar säkerhet, är det inte lämpligt. Ibland kan man ordna säkerheten genom att personalen kan larma någon annan instans om hjälp, till exempel arbetsledare, annan avdelning eller väktare. Det är viktigt att försäkra sig om att det finns någon som kan besvara larmet och att se till att man kan få nödvändig hjälp inom rimlig tid.

Detta är ett allvarligt tillbud som ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Ni ska även överväga att göra en polisanmälan. Alla organisationer som kan drabbas av hot- och våldssituationer måste arbeta förebyggande så att ingen drabbas av ohälsa på grund av saker som händer på jobbet. Att kartlägga riskerna för hot och våld ska vara en del av ert systematiska arbetsmiljöarbete. I korthet innebär det att regelbundet undersöka er arbetsmiljö för att hitta de risker som finns, åtgärda dessa med exempelvis säkerhetsrutiner, tekniska lösningar eller genom möjlighet till stöd. Sedan ska arbetsgivaren följa upp åtgärderna för att kontrollera att de fungerade som det var tänkt. Ibland räcker inte de förebyggande åtgärderna till och olyckan kan vara ett faktum. Arbetsgivaren är skyldig att ha en plan för första hjälpen och krisstöd. Upprätta rutiner för hur ni på arbetsplatsen ska agera om någon skadas eller drabbas av hot eller våld. En arbetstagare som utsatts för hot om våld eller våld ska snabbt få hjälp och stöd för att förebygga eller lindra såväl fysisk som psykisk skada. I det akuta skedet kan det ofta vara den drabbades arbetskamrater som förväntas ge den allra första hjälpen tills ambulans och polis anländer. Att snabbt finnas tillhands för en drabbad arbetskamrat kan minska arbetskamratens skador betydligt. Tänk på att även den som blivit vittne till det som inträffat kan vara i behov av stöd. Arbetsolyckor eller allvarliga tillbud ska anmälas till Arbetsmiljöverket.

Nej det får hon eller han inte. Vid prao får endast lättare och riskfritt arbete förekomma. I bilaga 1 i föreskrifterna om minderårigas arbetsmiljö (AFS 2012:3) redovisas vilka arbetsuppgifter som är förbjudna för minderåriga och bland dessa finns bevakningsarbete enligt lagen om bevakningsföretag.

Ja, alla hot om våld eller våld mellan elever och lärare, eller mellan elever, ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Både elever och lärare är skyddade av arbetsmiljölagen och föreskrifterna om våld och hot i arbetsmiljön, AFS 1993:2. I enlighet med dessa föreskrifter ska alla arbetsplatser, där det kan finnas risk att drabbas av ohälsa på grund av hot och våld, arbeta förebyggande för att motverka detta. Det ska även finnas rutiner för hur ni ska göra om olyckan är framme och hur ni till exempel ska hantera anmälningar. Tala med din arbetsgivare som är den som är ansvarig för detta förebyggande arbete. Ni måste också ta ställning till om händelsen bör polisanmälas.


Question: Jag har en kollega som blivit hotad muntligt av en underleverantör som vi anlitar. Vad har vi som företag för skyldigheter och vad kan vi göra för att hjälpa?

Ja, arbetsgivaren ska utreda orsakerna till ohälsa, olyckor och allvarliga tillbud (med tillbud menas när det är på väg att bli en olycka men inte blir det) i arbetet. Vissa förebyggande åtgärder måste genomföras omedelbart. Andra kanske kan vänta, men då ska de tas upp i en skriftlig handlingsplan med uppgift om när de ska vara genomförda och vem som ansvarar för detta. Det som står i handlingsplanen ska genomföras så snart det är praktiskt möjligt. Alla tillbud och händelser med våld eller hot om våld ska dokumenteras och utredas, vare sig de är allvarliga eller inte.

Vård och omsorg och sociala tjänster är de mest utsatta branscherna när det gäller hot och våld. Arbetsgivaren är skyldig att, i samverkan med den gravida, göra en riskbedömning över hur stor sannolikheten är att den gravida drabbas av våld och vad konsekvenserna blir av detta. Arbetsgivaren är skyldig att snarast vidta åtgärder för att undanröja risken att den gravida drabbas av ohälsa på grund av hot- och våldsrisken. Det kan hända att arbetsuppgifterna behöver anpassas, till exempel genom omplacering. Om arbetsgivaren inte lyckas åtgärda riskerna så är det förbjudet att låta den gravida arbeta i den riskfyllda arbetsmiljön. Det är förenat med böter för arbetsgivaren att bryta mot dessa bestämmelser.

När ett arbete innebär en påtaglig risk för att en arbetstagare ska utsättas för våld, hot eller andra starkt psykiskt påfrestande förhållanden får arbetet inte utföras som ensamarbete. De som arbetar inom hemtjänsten och hemsjukvården eller som personlig assistent, kommer i nära kontakt med brukarna, det vill säga de personer man utför arbetsuppgifter hos. I vissa hem förekommer missbruksproblem eller psykiska sjukdomar. Arbetstagarna riskerar då att utsättas för hot, våld eller andra psykiskt påfrestande förhållanden som tillmälen, beskyllningar eller sexuella anspelningar. Det är viktigt att arbetsgivaren informerar om hur olika psykiska sjukdomar yttrar sig och i vilka fall de utgör ett hot mot arbetstagarna. Detta kan minska arbetstagarnas eventuella rädsla eller känsla av otillräcklighet. Det är också viktigt att arbetsgivaren har en arbetsorganisation som ger utrymme för fortlöpande handledning och stöd. Handledning och stöd till såväl arbetsledare som övriga arbetstagare kan lämnas av någon inom den egna arbetsorganisationen eller av någon utanför denna, till exempel företagshälsovården. För att underlätta samarbetet med brukaren behöver arbetsgivaren innan arbetet påbörjas, informera om sitt arbetsmiljöansvar och att brukarens behov kanske inte alltid kan bli tillgodosedda precis så som man önskar om det riskerar arbetstagarens hälsa.

Du ska vända dig till din arbetsgivare och begära hjälp. Om arbetsgivaren inte själv kan ordna med detta, bör ni tillsammans kontakta företagshälsovården. Det är viktigt att ni gemensamt pratar igenom hur ni ska förebygga att något liknande händer på nytt. Glöm inte heller att anmäla det inträffade som en arbetsskada.

Det beror på vilken typ av vårdavdelning det rör sig om. Om man inte kan få godtagbar säkerhet, är det inte lämpligt. Ibland kan man ordna säkerheten genom att personalen kan larma någon annan instans om hjälp, till exempel arbetsledare, annan avdelning eller väktare. Det är viktigt att försäkra sig om att det finns någon som kan besvara larmet och att se till att man kan få nödvändig hjälp inom rimlig tid.

Detta är ett allvarligt tillbud som ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Ni ska även överväga att göra en polisanmälan. Alla organisationer som kan drabbas av hot- och våldssituationer måste arbeta förebyggande så att ingen drabbas av ohälsa på grund av saker som händer på jobbet. Att kartlägga riskerna för hot och våld ska vara en del av ert systematiska arbetsmiljöarbete. I korthet innebär det att regelbundet undersöka er arbetsmiljö för att hitta de risker som finns, åtgärda dessa med exempelvis säkerhetsrutiner, tekniska lösningar eller genom möjlighet till stöd. Sedan ska arbetsgivaren följa upp åtgärderna för att kontrollera att de fungerade som det var tänkt. Ibland räcker inte de förebyggande åtgärderna till och olyckan kan vara ett faktum. Arbetsgivaren är skyldig att ha en plan för första hjälpen och krisstöd. Upprätta rutiner för hur ni på arbetsplatsen ska agera om någon skadas eller drabbas av hot eller våld. En arbetstagare som utsatts för hot om våld eller våld ska snabbt få hjälp och stöd för att förebygga eller lindra såväl fysisk som psykisk skada. I det akuta skedet kan det ofta vara den drabbades arbetskamrater som förväntas ge den allra första hjälpen tills ambulans och polis anländer. Att snabbt finnas tillhands för en drabbad arbetskamrat kan minska arbetskamratens skador betydligt. Tänk på att även den som blivit vittne till det som inträffat kan vara i behov av stöd. Arbetsolyckor eller allvarliga tillbud ska anmälas till Arbetsmiljöverket.

Nej det får hon eller han inte. Vid prao får endast lättare och riskfritt arbete förekomma. I bilaga 1 i föreskrifterna om minderårigas arbetsmiljö (AFS 2012:3) redovisas vilka arbetsuppgifter som är förbjudna för minderåriga och bland dessa finns bevakningsarbete enligt lagen om bevakningsföretag.

Ja, alla hot om våld eller våld mellan elever och lärare, eller mellan elever, ska anmälas till Arbetsmiljöverket. Både elever och lärare är skyddade av arbetsmiljölagen och föreskrifterna om våld och hot i arbetsmiljön, AFS 1993:2. I enlighet med dessa föreskrifter ska alla arbetsplatser, där det kan finnas risk att drabbas av ohälsa på grund av hot och våld, arbeta förebyggande för att motverka detta. Det ska även finnas rutiner för hur ni ska göra om olyckan är framme och hur ni till exempel ska hantera anmälningar. Tala med din arbetsgivare som är den som är ansvarig för detta förebyggande arbete. Ni måste också ta ställning till om händelsen bör polisanmälas.


Question: Varför får man inte längre hyra ut gamla ställningar?

Utbildningen kan anordnas av företag och enskilda som kan området väl och är goda pedagoger. Arbetsmiljöverket har inga formella krav på dem, och man behöver heller inte göra någon anmälan om verksamheten. I många gymnasieskolors byggprogram ingår ”Allmän utbildning om ställningar”, men tyvärr inte alla. Du måste ta reda på detta från den skola det handlar om. Det måste stå i betyget att utbildningen ingår för att det ska gälla som utbildningsbevis. Om du tappat bort ditt utbildningsbevis kan du inte få ett nytt av Arbetsmiljöverket. Vi har inga listor eller förteckningar över vilka som har genomgått utbildning. Du måste vända dig till den som utfärdat utbildningsbeviset. Arbetsmiljöverket har inga regler om hur länge utbildningen gäller, men arrangören av utbildningen kan ange att den bara gäller en viss tid. Om reglerna för området ändras kan man behöva komplettera sin utbildning.

Räcket ska vara minst en meter högt (1000 mm), och man mäter höjden vinkelrätt mot takytan eller takytans förlängning (om takytan lutar utåt). Om man även kan stå på ställningen ska räcket vara minst 950 mm över arbetsplanet. Titta i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 24-28. Om ställningen bara ska tjäna som skydd mot fall från taket bör arbetsplanet vara nära takfoten. Om man ska kunna gå direkt mellan takytan och arbetsplanet kan avståndet vara lite större, men inte mer än 40-50 cm. Om man ska stå på arbetsplanet och arbeta på takfoten behöver det vara minst 70 cm skillnad för att inte det ska bli för dåliga arbetsställningar. Kom då ihåg att en särskild tillträdesled mellan tak och arbetsplan behövs, och att arbetsplanet kan behöva förstärkas för att klara ett fall från taket. Du behöver normalt ha ställning lika långt åt varje sida som avståndet från den översta delen av arbetsytan till takfoten. Titta på figuren i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 29.

I princip ja, men man måste själv kontrollera att ställningen verkligen är typkontrollerad i ett annat EES-land. Typkontrollintyget måste till exempel vara utfärdat av ett ackrediterat organ, det måste även innehålla en årlig efterkontroll och vara utformat med samma säkerhetsnivå (tekniska krav) som enligt våra föreskrifter om ställningar (AFS 2013:4). Typkontroll och instruktioner måste vara på svenska, och bakomliggande handlingar (till exempel beräkningar och provningsrapporter) måste vara på svenska eller engelska. Leverantörerna av ställningarna måste ha tillgång till handlingarna.

Nej, man kan inte blanda dem utan vidare. De kan mycket väl ha olika hållfasthetsegenskaper eller varierande godstjocklekar, och styvheten mellan komponenterna kan också variera. För att man ska kunna blanda olika fabrikat måste man först göra en utredning som visar att de kan blandas med bibehållen betryggande säkerhet.

Gamla ställningar får hyras ut, men bara om de omfattas av ett typkontrollintyg. Om man inte låtit typkontrollera dem får de inte upplåtas (till exempel hyras ut) från och med 1 januari 2016. Kravet beror på att många gamla ställningar (som inte senare typkontrollerats) har en avsevärt lägre säkerhetsnivå.

Det beror på hur ställningen ser ut – men i fasadställningar och andra fast monterade ställningar ska det normalt vara trappor. Det är sällan något annat är acceptabelt. I stora ställningar kan flera trappor behövas, avståndet mellan dem bör inte vara större än 25 meter. Ibland kan man behöva hiss utöver trappor. Man ska göra en riskbedömning med hänsyn till följande faktorer: - hur högt det är till arbetsplanet; - hur omfattande arbetet är; - hur många som ska använda tillträdeslederna. I rullställningar beror det på hur högt det är från marken till rullställningens översta arbetsplan – är det max 2,5 meter är vertikal stege tillräckligt. Vid större höjder ska det vara antingen lutande stege, trappstege eller trappa. Man ska välja det som behövs med tanke på det arbete man ska utföra. Vid byggnads- och anläggningsarbete ska det normalt vara trappor som tillträdesleder men inte alltid, beroende på tid för arbetet och höjd till arbetsplanet.

Om du använder en ställning där räcket monteras nerifrån så behövs inte personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att såväl överledare och mellanledare finns på plats när du kommer upp på nästa nivå. Om du använder ett tillfälligt skyddsräckessystem som monteras på en lägre nivå och sedan skjuts upp till nästa nivå gäller samma sak, du behöver inte använda personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att räckessystemet har överledare och mellanledare. Om du bygger ställningar på annat sätt och räcket inte finns på plats på en nivå från början måste du använda personlig fallskyddsutrustning tills överledare och mellanledare är monterade. Fotlist ska monteras snarast därefter och finnas på plats innan ställningen överlämnas.

I 10 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som släpper ut ställningar eller ställningskomponenter på marknaden, om de inte är typkontrollerade på ett korrekt sätt. Denna ska betalas av den som släppt ut produkten på marknaden, oftast tillverkaren eller leverantören. I 47 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som låter sina arbetstagare uppföra, väsentligen ändra eller montera ner ställningar, om de inte kan visa dokumentation på att de genomgått föreskriven utbildning. Det blir arbetstagarnas arbetsgivare som får betala sanktionsavgiften. I föreskrifterna om byggnads- och anläggningsarbete är det sanktionsavgift om man arbetar utan att vara skyddad mot fallrisker. Denna gäller endast om ställningen eller väderskyddet ska användas i byggnads- och anläggningsarbete, och man ska då använda reglerna i ställningsföreskrifterna när det gäller hur räcket ska vara utformat. Även denna sanktionsavgift ska betalas av den arbetsgivare vars arbetstagare inte är skyddade mot fallrisker.


Question: Går det bra om en ställning är typkontrollerad i ett annat EES-land?

Utbildningen kan anordnas av företag och enskilda som kan området väl och är goda pedagoger. Arbetsmiljöverket har inga formella krav på dem, och man behöver heller inte göra någon anmälan om verksamheten. I många gymnasieskolors byggprogram ingår ”Allmän utbildning om ställningar”, men tyvärr inte alla. Du måste ta reda på detta från den skola det handlar om. Det måste stå i betyget att utbildningen ingår för att det ska gälla som utbildningsbevis. Om du tappat bort ditt utbildningsbevis kan du inte få ett nytt av Arbetsmiljöverket. Vi har inga listor eller förteckningar över vilka som har genomgått utbildning. Du måste vända dig till den som utfärdat utbildningsbeviset. Arbetsmiljöverket har inga regler om hur länge utbildningen gäller, men arrangören av utbildningen kan ange att den bara gäller en viss tid. Om reglerna för området ändras kan man behöva komplettera sin utbildning.

Räcket ska vara minst en meter högt (1000 mm), och man mäter höjden vinkelrätt mot takytan eller takytans förlängning (om takytan lutar utåt). Om man även kan stå på ställningen ska räcket vara minst 950 mm över arbetsplanet. Titta i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 24-28. Om ställningen bara ska tjäna som skydd mot fall från taket bör arbetsplanet vara nära takfoten. Om man ska kunna gå direkt mellan takytan och arbetsplanet kan avståndet vara lite större, men inte mer än 40-50 cm. Om man ska stå på arbetsplanet och arbeta på takfoten behöver det vara minst 70 cm skillnad för att inte det ska bli för dåliga arbetsställningar. Kom då ihåg att en särskild tillträdesled mellan tak och arbetsplan behövs, och att arbetsplanet kan behöva förstärkas för att klara ett fall från taket. Du behöver normalt ha ställning lika långt åt varje sida som avståndet från den översta delen av arbetsytan till takfoten. Titta på figuren i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 29.

I princip ja, men man måste själv kontrollera att ställningen verkligen är typkontrollerad i ett annat EES-land. Typkontrollintyget måste till exempel vara utfärdat av ett ackrediterat organ, det måste även innehålla en årlig efterkontroll och vara utformat med samma säkerhetsnivå (tekniska krav) som enligt våra föreskrifter om ställningar (AFS 2013:4). Typkontroll och instruktioner måste vara på svenska, och bakomliggande handlingar (till exempel beräkningar och provningsrapporter) måste vara på svenska eller engelska. Leverantörerna av ställningarna måste ha tillgång till handlingarna.

Nej, man kan inte blanda dem utan vidare. De kan mycket väl ha olika hållfasthetsegenskaper eller varierande godstjocklekar, och styvheten mellan komponenterna kan också variera. För att man ska kunna blanda olika fabrikat måste man först göra en utredning som visar att de kan blandas med bibehållen betryggande säkerhet.

Gamla ställningar får hyras ut, men bara om de omfattas av ett typkontrollintyg. Om man inte låtit typkontrollera dem får de inte upplåtas (till exempel hyras ut) från och med 1 januari 2016. Kravet beror på att många gamla ställningar (som inte senare typkontrollerats) har en avsevärt lägre säkerhetsnivå.

Det beror på hur ställningen ser ut – men i fasadställningar och andra fast monterade ställningar ska det normalt vara trappor. Det är sällan något annat är acceptabelt. I stora ställningar kan flera trappor behövas, avståndet mellan dem bör inte vara större än 25 meter. Ibland kan man behöva hiss utöver trappor. Man ska göra en riskbedömning med hänsyn till följande faktorer: - hur högt det är till arbetsplanet; - hur omfattande arbetet är; - hur många som ska använda tillträdeslederna. I rullställningar beror det på hur högt det är från marken till rullställningens översta arbetsplan – är det max 2,5 meter är vertikal stege tillräckligt. Vid större höjder ska det vara antingen lutande stege, trappstege eller trappa. Man ska välja det som behövs med tanke på det arbete man ska utföra. Vid byggnads- och anläggningsarbete ska det normalt vara trappor som tillträdesleder men inte alltid, beroende på tid för arbetet och höjd till arbetsplanet.

Om du använder en ställning där räcket monteras nerifrån så behövs inte personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att såväl överledare och mellanledare finns på plats när du kommer upp på nästa nivå. Om du använder ett tillfälligt skyddsräckessystem som monteras på en lägre nivå och sedan skjuts upp till nästa nivå gäller samma sak, du behöver inte använda personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att räckessystemet har överledare och mellanledare. Om du bygger ställningar på annat sätt och räcket inte finns på plats på en nivå från början måste du använda personlig fallskyddsutrustning tills överledare och mellanledare är monterade. Fotlist ska monteras snarast därefter och finnas på plats innan ställningen överlämnas.

I 10 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som släpper ut ställningar eller ställningskomponenter på marknaden, om de inte är typkontrollerade på ett korrekt sätt. Denna ska betalas av den som släppt ut produkten på marknaden, oftast tillverkaren eller leverantören. I 47 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som låter sina arbetstagare uppföra, väsentligen ändra eller montera ner ställningar, om de inte kan visa dokumentation på att de genomgått föreskriven utbildning. Det blir arbetstagarnas arbetsgivare som får betala sanktionsavgiften. I föreskrifterna om byggnads- och anläggningsarbete är det sanktionsavgift om man arbetar utan att vara skyddad mot fallrisker. Denna gäller endast om ställningen eller väderskyddet ska användas i byggnads- och anläggningsarbete, och man ska då använda reglerna i ställningsföreskrifterna när det gäller hur räcket ska vara utformat. Även denna sanktionsavgift ska betalas av den arbetsgivare vars arbetstagare inte är skyddade mot fallrisker.


Question: Många typkontrollerade ställningar ser likadana ut och passar i varandra – betyder det att de är kompatibla med varandra?

Utbildningen kan anordnas av företag och enskilda som kan området väl och är goda pedagoger. Arbetsmiljöverket har inga formella krav på dem, och man behöver heller inte göra någon anmälan om verksamheten. I många gymnasieskolors byggprogram ingår ”Allmän utbildning om ställningar”, men tyvärr inte alla. Du måste ta reda på detta från den skola det handlar om. Det måste stå i betyget att utbildningen ingår för att det ska gälla som utbildningsbevis. Om du tappat bort ditt utbildningsbevis kan du inte få ett nytt av Arbetsmiljöverket. Vi har inga listor eller förteckningar över vilka som har genomgått utbildning. Du måste vända dig till den som utfärdat utbildningsbeviset. Arbetsmiljöverket har inga regler om hur länge utbildningen gäller, men arrangören av utbildningen kan ange att den bara gäller en viss tid. Om reglerna för området ändras kan man behöva komplettera sin utbildning.

Räcket ska vara minst en meter högt (1000 mm), och man mäter höjden vinkelrätt mot takytan eller takytans förlängning (om takytan lutar utåt). Om man även kan stå på ställningen ska räcket vara minst 950 mm över arbetsplanet. Titta i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 24-28. Om ställningen bara ska tjäna som skydd mot fall från taket bör arbetsplanet vara nära takfoten. Om man ska kunna gå direkt mellan takytan och arbetsplanet kan avståndet vara lite större, men inte mer än 40-50 cm. Om man ska stå på arbetsplanet och arbeta på takfoten behöver det vara minst 70 cm skillnad för att inte det ska bli för dåliga arbetsställningar. Kom då ihåg att en särskild tillträdesled mellan tak och arbetsplan behövs, och att arbetsplanet kan behöva förstärkas för att klara ett fall från taket. Du behöver normalt ha ställning lika långt åt varje sida som avståndet från den översta delen av arbetsytan till takfoten. Titta på figuren i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 29.

I princip ja, men man måste själv kontrollera att ställningen verkligen är typkontrollerad i ett annat EES-land. Typkontrollintyget måste till exempel vara utfärdat av ett ackrediterat organ, det måste även innehålla en årlig efterkontroll och vara utformat med samma säkerhetsnivå (tekniska krav) som enligt våra föreskrifter om ställningar (AFS 2013:4). Typkontroll och instruktioner måste vara på svenska, och bakomliggande handlingar (till exempel beräkningar och provningsrapporter) måste vara på svenska eller engelska. Leverantörerna av ställningarna måste ha tillgång till handlingarna.

Nej, man kan inte blanda dem utan vidare. De kan mycket väl ha olika hållfasthetsegenskaper eller varierande godstjocklekar, och styvheten mellan komponenterna kan också variera. För att man ska kunna blanda olika fabrikat måste man först göra en utredning som visar att de kan blandas med bibehållen betryggande säkerhet.

Gamla ställningar får hyras ut, men bara om de omfattas av ett typkontrollintyg. Om man inte låtit typkontrollera dem får de inte upplåtas (till exempel hyras ut) från och med 1 januari 2016. Kravet beror på att många gamla ställningar (som inte senare typkontrollerats) har en avsevärt lägre säkerhetsnivå.

Det beror på hur ställningen ser ut – men i fasadställningar och andra fast monterade ställningar ska det normalt vara trappor. Det är sällan något annat är acceptabelt. I stora ställningar kan flera trappor behövas, avståndet mellan dem bör inte vara större än 25 meter. Ibland kan man behöva hiss utöver trappor. Man ska göra en riskbedömning med hänsyn till följande faktorer: - hur högt det är till arbetsplanet; - hur omfattande arbetet är; - hur många som ska använda tillträdeslederna. I rullställningar beror det på hur högt det är från marken till rullställningens översta arbetsplan – är det max 2,5 meter är vertikal stege tillräckligt. Vid större höjder ska det vara antingen lutande stege, trappstege eller trappa. Man ska välja det som behövs med tanke på det arbete man ska utföra. Vid byggnads- och anläggningsarbete ska det normalt vara trappor som tillträdesleder men inte alltid, beroende på tid för arbetet och höjd till arbetsplanet.

Om du använder en ställning där räcket monteras nerifrån så behövs inte personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att såväl överledare och mellanledare finns på plats när du kommer upp på nästa nivå. Om du använder ett tillfälligt skyddsräckessystem som monteras på en lägre nivå och sedan skjuts upp till nästa nivå gäller samma sak, du behöver inte använda personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att räckessystemet har överledare och mellanledare. Om du bygger ställningar på annat sätt och räcket inte finns på plats på en nivå från början måste du använda personlig fallskyddsutrustning tills överledare och mellanledare är monterade. Fotlist ska monteras snarast därefter och finnas på plats innan ställningen överlämnas.

I 10 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som släpper ut ställningar eller ställningskomponenter på marknaden, om de inte är typkontrollerade på ett korrekt sätt. Denna ska betalas av den som släppt ut produkten på marknaden, oftast tillverkaren eller leverantören. I 47 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som låter sina arbetstagare uppföra, väsentligen ändra eller montera ner ställningar, om de inte kan visa dokumentation på att de genomgått föreskriven utbildning. Det blir arbetstagarnas arbetsgivare som får betala sanktionsavgiften. I föreskrifterna om byggnads- och anläggningsarbete är det sanktionsavgift om man arbetar utan att vara skyddad mot fallrisker. Denna gäller endast om ställningen eller väderskyddet ska användas i byggnads- och anläggningsarbete, och man ska då använda reglerna i ställningsföreskrifterna när det gäller hur räcket ska vara utformat. Även denna sanktionsavgift ska betalas av den arbetsgivare vars arbetstagare inte är skyddade mot fallrisker.


Question: Vilka krav gäller för dem som anordnar utbildning för att uppföra, väsentligen ändra och montera ner ställningar?

Utbildningen kan anordnas av företag och enskilda som kan området väl och är goda pedagoger. Arbetsmiljöverket har inga formella krav på dem, och man behöver heller inte göra någon anmälan om verksamheten. I många gymnasieskolors byggprogram ingår ”Allmän utbildning om ställningar”, men tyvärr inte alla. Du måste ta reda på detta från den skola det handlar om. Det måste stå i betyget att utbildningen ingår för att det ska gälla som utbildningsbevis. Om du tappat bort ditt utbildningsbevis kan du inte få ett nytt av Arbetsmiljöverket. Vi har inga listor eller förteckningar över vilka som har genomgått utbildning. Du måste vända dig till den som utfärdat utbildningsbeviset. Arbetsmiljöverket har inga regler om hur länge utbildningen gäller, men arrangören av utbildningen kan ange att den bara gäller en viss tid. Om reglerna för området ändras kan man behöva komplettera sin utbildning.

Räcket ska vara minst en meter högt (1000 mm), och man mäter höjden vinkelrätt mot takytan eller takytans förlängning (om takytan lutar utåt). Om man även kan stå på ställningen ska räcket vara minst 950 mm över arbetsplanet. Titta i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 24-28. Om ställningen bara ska tjäna som skydd mot fall från taket bör arbetsplanet vara nära takfoten. Om man ska kunna gå direkt mellan takytan och arbetsplanet kan avståndet vara lite större, men inte mer än 40-50 cm. Om man ska stå på arbetsplanet och arbeta på takfoten behöver det vara minst 70 cm skillnad för att inte det ska bli för dåliga arbetsställningar. Kom då ihåg att en särskild tillträdesled mellan tak och arbetsplan behövs, och att arbetsplanet kan behöva förstärkas för att klara ett fall från taket. Du behöver normalt ha ställning lika långt åt varje sida som avståndet från den översta delen av arbetsytan till takfoten. Titta på figuren i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 29.

I princip ja, men man måste själv kontrollera att ställningen verkligen är typkontrollerad i ett annat EES-land. Typkontrollintyget måste till exempel vara utfärdat av ett ackrediterat organ, det måste även innehålla en årlig efterkontroll och vara utformat med samma säkerhetsnivå (tekniska krav) som enligt våra föreskrifter om ställningar (AFS 2013:4). Typkontroll och instruktioner måste vara på svenska, och bakomliggande handlingar (till exempel beräkningar och provningsrapporter) måste vara på svenska eller engelska. Leverantörerna av ställningarna måste ha tillgång till handlingarna.

Nej, man kan inte blanda dem utan vidare. De kan mycket väl ha olika hållfasthetsegenskaper eller varierande godstjocklekar, och styvheten mellan komponenterna kan också variera. För att man ska kunna blanda olika fabrikat måste man först göra en utredning som visar att de kan blandas med bibehållen betryggande säkerhet.

Gamla ställningar får hyras ut, men bara om de omfattas av ett typkontrollintyg. Om man inte låtit typkontrollera dem får de inte upplåtas (till exempel hyras ut) från och med 1 januari 2016. Kravet beror på att många gamla ställningar (som inte senare typkontrollerats) har en avsevärt lägre säkerhetsnivå.

Det beror på hur ställningen ser ut – men i fasadställningar och andra fast monterade ställningar ska det normalt vara trappor. Det är sällan något annat är acceptabelt. I stora ställningar kan flera trappor behövas, avståndet mellan dem bör inte vara större än 25 meter. Ibland kan man behöva hiss utöver trappor. Man ska göra en riskbedömning med hänsyn till följande faktorer: - hur högt det är till arbetsplanet; - hur omfattande arbetet är; - hur många som ska använda tillträdeslederna. I rullställningar beror det på hur högt det är från marken till rullställningens översta arbetsplan – är det max 2,5 meter är vertikal stege tillräckligt. Vid större höjder ska det vara antingen lutande stege, trappstege eller trappa. Man ska välja det som behövs med tanke på det arbete man ska utföra. Vid byggnads- och anläggningsarbete ska det normalt vara trappor som tillträdesleder men inte alltid, beroende på tid för arbetet och höjd till arbetsplanet.

Om du använder en ställning där räcket monteras nerifrån så behövs inte personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att såväl överledare och mellanledare finns på plats när du kommer upp på nästa nivå. Om du använder ett tillfälligt skyddsräckessystem som monteras på en lägre nivå och sedan skjuts upp till nästa nivå gäller samma sak, du behöver inte använda personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att räckessystemet har överledare och mellanledare. Om du bygger ställningar på annat sätt och räcket inte finns på plats på en nivå från början måste du använda personlig fallskyddsutrustning tills överledare och mellanledare är monterade. Fotlist ska monteras snarast därefter och finnas på plats innan ställningen överlämnas.

I 10 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som släpper ut ställningar eller ställningskomponenter på marknaden, om de inte är typkontrollerade på ett korrekt sätt. Denna ska betalas av den som släppt ut produkten på marknaden, oftast tillverkaren eller leverantören. I 47 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som låter sina arbetstagare uppföra, väsentligen ändra eller montera ner ställningar, om de inte kan visa dokumentation på att de genomgått föreskriven utbildning. Det blir arbetstagarnas arbetsgivare som får betala sanktionsavgiften. I föreskrifterna om byggnads- och anläggningsarbete är det sanktionsavgift om man arbetar utan att vara skyddad mot fallrisker. Denna gäller endast om ställningen eller väderskyddet ska användas i byggnads- och anläggningsarbete, och man ska då använda reglerna i ställningsföreskrifterna när det gäller hur räcket ska vara utformat. Även denna sanktionsavgift ska betalas av den arbetsgivare vars arbetstagare inte är skyddade mot fallrisker.


Question: Vilket skydd mot fall behövs när man uppför, ändrar och monterar ner ställningar?

Utbildningen kan anordnas av företag och enskilda som kan området väl och är goda pedagoger. Arbetsmiljöverket har inga formella krav på dem, och man behöver heller inte göra någon anmälan om verksamheten. I många gymnasieskolors byggprogram ingår ”Allmän utbildning om ställningar”, men tyvärr inte alla. Du måste ta reda på detta från den skola det handlar om. Det måste stå i betyget att utbildningen ingår för att det ska gälla som utbildningsbevis. Om du tappat bort ditt utbildningsbevis kan du inte få ett nytt av Arbetsmiljöverket. Vi har inga listor eller förteckningar över vilka som har genomgått utbildning. Du måste vända dig till den som utfärdat utbildningsbeviset. Arbetsmiljöverket har inga regler om hur länge utbildningen gäller, men arrangören av utbildningen kan ange att den bara gäller en viss tid. Om reglerna för området ändras kan man behöva komplettera sin utbildning.

Räcket ska vara minst en meter högt (1000 mm), och man mäter höjden vinkelrätt mot takytan eller takytans förlängning (om takytan lutar utåt). Om man även kan stå på ställningen ska räcket vara minst 950 mm över arbetsplanet. Titta i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 24-28. Om ställningen bara ska tjäna som skydd mot fall från taket bör arbetsplanet vara nära takfoten. Om man ska kunna gå direkt mellan takytan och arbetsplanet kan avståndet vara lite större, men inte mer än 40-50 cm. Om man ska stå på arbetsplanet och arbeta på takfoten behöver det vara minst 70 cm skillnad för att inte det ska bli för dåliga arbetsställningar. Kom då ihåg att en särskild tillträdesled mellan tak och arbetsplan behövs, och att arbetsplanet kan behöva förstärkas för att klara ett fall från taket. Du behöver normalt ha ställning lika långt åt varje sida som avståndet från den översta delen av arbetsytan till takfoten. Titta på figuren i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 29.

I princip ja, men man måste själv kontrollera att ställningen verkligen är typkontrollerad i ett annat EES-land. Typkontrollintyget måste till exempel vara utfärdat av ett ackrediterat organ, det måste även innehålla en årlig efterkontroll och vara utformat med samma säkerhetsnivå (tekniska krav) som enligt våra föreskrifter om ställningar (AFS 2013:4). Typkontroll och instruktioner måste vara på svenska, och bakomliggande handlingar (till exempel beräkningar och provningsrapporter) måste vara på svenska eller engelska. Leverantörerna av ställningarna måste ha tillgång till handlingarna.

Nej, man kan inte blanda dem utan vidare. De kan mycket väl ha olika hållfasthetsegenskaper eller varierande godstjocklekar, och styvheten mellan komponenterna kan också variera. För att man ska kunna blanda olika fabrikat måste man först göra en utredning som visar att de kan blandas med bibehållen betryggande säkerhet.

Gamla ställningar får hyras ut, men bara om de omfattas av ett typkontrollintyg. Om man inte låtit typkontrollera dem får de inte upplåtas (till exempel hyras ut) från och med 1 januari 2016. Kravet beror på att många gamla ställningar (som inte senare typkontrollerats) har en avsevärt lägre säkerhetsnivå.

Det beror på hur ställningen ser ut – men i fasadställningar och andra fast monterade ställningar ska det normalt vara trappor. Det är sällan något annat är acceptabelt. I stora ställningar kan flera trappor behövas, avståndet mellan dem bör inte vara större än 25 meter. Ibland kan man behöva hiss utöver trappor. Man ska göra en riskbedömning med hänsyn till följande faktorer: - hur högt det är till arbetsplanet; - hur omfattande arbetet är; - hur många som ska använda tillträdeslederna. I rullställningar beror det på hur högt det är från marken till rullställningens översta arbetsplan – är det max 2,5 meter är vertikal stege tillräckligt. Vid större höjder ska det vara antingen lutande stege, trappstege eller trappa. Man ska välja det som behövs med tanke på det arbete man ska utföra. Vid byggnads- och anläggningsarbete ska det normalt vara trappor som tillträdesleder men inte alltid, beroende på tid för arbetet och höjd till arbetsplanet.

Om du använder en ställning där räcket monteras nerifrån så behövs inte personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att såväl överledare och mellanledare finns på plats när du kommer upp på nästa nivå. Om du använder ett tillfälligt skyddsräckessystem som monteras på en lägre nivå och sedan skjuts upp till nästa nivå gäller samma sak, du behöver inte använda personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att räckessystemet har överledare och mellanledare. Om du bygger ställningar på annat sätt och räcket inte finns på plats på en nivå från början måste du använda personlig fallskyddsutrustning tills överledare och mellanledare är monterade. Fotlist ska monteras snarast därefter och finnas på plats innan ställningen överlämnas.

I 10 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som släpper ut ställningar eller ställningskomponenter på marknaden, om de inte är typkontrollerade på ett korrekt sätt. Denna ska betalas av den som släppt ut produkten på marknaden, oftast tillverkaren eller leverantören. I 47 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som låter sina arbetstagare uppföra, väsentligen ändra eller montera ner ställningar, om de inte kan visa dokumentation på att de genomgått föreskriven utbildning. Det blir arbetstagarnas arbetsgivare som får betala sanktionsavgiften. I föreskrifterna om byggnads- och anläggningsarbete är det sanktionsavgift om man arbetar utan att vara skyddad mot fallrisker. Denna gäller endast om ställningen eller väderskyddet ska användas i byggnads- och anläggningsarbete, och man ska då använda reglerna i ställningsföreskrifterna när det gäller hur räcket ska vara utformat. Även denna sanktionsavgift ska betalas av den arbetsgivare vars arbetstagare inte är skyddade mot fallrisker.


Question: Vilka tillträdesleder ska det finnas i en ställning?

Utbildningen kan anordnas av företag och enskilda som kan området väl och är goda pedagoger. Arbetsmiljöverket har inga formella krav på dem, och man behöver heller inte göra någon anmälan om verksamheten. I många gymnasieskolors byggprogram ingår ”Allmän utbildning om ställningar”, men tyvärr inte alla. Du måste ta reda på detta från den skola det handlar om. Det måste stå i betyget att utbildningen ingår för att det ska gälla som utbildningsbevis. Om du tappat bort ditt utbildningsbevis kan du inte få ett nytt av Arbetsmiljöverket. Vi har inga listor eller förteckningar över vilka som har genomgått utbildning. Du måste vända dig till den som utfärdat utbildningsbeviset. Arbetsmiljöverket har inga regler om hur länge utbildningen gäller, men arrangören av utbildningen kan ange att den bara gäller en viss tid. Om reglerna för området ändras kan man behöva komplettera sin utbildning.

Räcket ska vara minst en meter högt (1000 mm), och man mäter höjden vinkelrätt mot takytan eller takytans förlängning (om takytan lutar utåt). Om man även kan stå på ställningen ska räcket vara minst 950 mm över arbetsplanet. Titta i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 24-28. Om ställningen bara ska tjäna som skydd mot fall från taket bör arbetsplanet vara nära takfoten. Om man ska kunna gå direkt mellan takytan och arbetsplanet kan avståndet vara lite större, men inte mer än 40-50 cm. Om man ska stå på arbetsplanet och arbeta på takfoten behöver det vara minst 70 cm skillnad för att inte det ska bli för dåliga arbetsställningar. Kom då ihåg att en särskild tillträdesled mellan tak och arbetsplan behövs, och att arbetsplanet kan behöva förstärkas för att klara ett fall från taket. Du behöver normalt ha ställning lika långt åt varje sida som avståndet från den översta delen av arbetsytan till takfoten. Titta på figuren i vägledningen ”Säkra ställningar”, sid 29.

I princip ja, men man måste själv kontrollera att ställningen verkligen är typkontrollerad i ett annat EES-land. Typkontrollintyget måste till exempel vara utfärdat av ett ackrediterat organ, det måste även innehålla en årlig efterkontroll och vara utformat med samma säkerhetsnivå (tekniska krav) som enligt våra föreskrifter om ställningar (AFS 2013:4). Typkontroll och instruktioner måste vara på svenska, och bakomliggande handlingar (till exempel beräkningar och provningsrapporter) måste vara på svenska eller engelska. Leverantörerna av ställningarna måste ha tillgång till handlingarna.

Nej, man kan inte blanda dem utan vidare. De kan mycket väl ha olika hållfasthetsegenskaper eller varierande godstjocklekar, och styvheten mellan komponenterna kan också variera. För att man ska kunna blanda olika fabrikat måste man först göra en utredning som visar att de kan blandas med bibehållen betryggande säkerhet.

Gamla ställningar får hyras ut, men bara om de omfattas av ett typkontrollintyg. Om man inte låtit typkontrollera dem får de inte upplåtas (till exempel hyras ut) från och med 1 januari 2016. Kravet beror på att många gamla ställningar (som inte senare typkontrollerats) har en avsevärt lägre säkerhetsnivå.

Det beror på hur ställningen ser ut – men i fasadställningar och andra fast monterade ställningar ska det normalt vara trappor. Det är sällan något annat är acceptabelt. I stora ställningar kan flera trappor behövas, avståndet mellan dem bör inte vara större än 25 meter. Ibland kan man behöva hiss utöver trappor. Man ska göra en riskbedömning med hänsyn till följande faktorer: - hur högt det är till arbetsplanet; - hur omfattande arbetet är; - hur många som ska använda tillträdeslederna. I rullställningar beror det på hur högt det är från marken till rullställningens översta arbetsplan – är det max 2,5 meter är vertikal stege tillräckligt. Vid större höjder ska det vara antingen lutande stege, trappstege eller trappa. Man ska välja det som behövs med tanke på det arbete man ska utföra. Vid byggnads- och anläggningsarbete ska det normalt vara trappor som tillträdesleder men inte alltid, beroende på tid för arbetet och höjd till arbetsplanet.

Om du använder en ställning där räcket monteras nerifrån så behövs inte personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att såväl överledare och mellanledare finns på plats när du kommer upp på nästa nivå. Om du använder ett tillfälligt skyddsräckessystem som monteras på en lägre nivå och sedan skjuts upp till nästa nivå gäller samma sak, du behöver inte använda personlig fallskyddsutrustning under förutsättning att räckessystemet har överledare och mellanledare. Om du bygger ställningar på annat sätt och räcket inte finns på plats på en nivå från början måste du använda personlig fallskyddsutrustning tills överledare och mellanledare är monterade. Fotlist ska monteras snarast därefter och finnas på plats innan ställningen överlämnas.

I 10 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som släpper ut ställningar eller ställningskomponenter på marknaden, om de inte är typkontrollerade på ett korrekt sätt. Denna ska betalas av den som släppt ut produkten på marknaden, oftast tillverkaren eller leverantören. I 47 § i ställningsföreskrifterna är en sanktionsavgift införd för den som låter sina arbetstagare uppföra, väsentligen ändra eller montera ner ställningar, om de inte kan visa dokumentation på att de genomgått föreskriven utbildning. Det blir arbetstagarnas arbetsgivare som får betala sanktionsavgiften. I föreskrifterna om byggnads- och anläggningsarbete är det sanktionsavgift om man arbetar utan att vara skyddad mot fallrisker. Denna gäller endast om ställningen eller väderskyddet ska användas i byggnads- och anläggningsarbete, och man ska då använda reglerna i ställningsföreskrifterna när det gäller hur räcket ska vara utformat. Även denna sanktionsavgift ska betalas av den arbetsgivare vars arbetstagare inte är skyddade mot fallrisker.