Afară s-auzi un râs ascuţit: "Hi, hi, hi!". Apoi, un glas: – Unde e punga? Toţi îngălbeniră şi începură a se închina, şoptindu-şi speriaţi: – Cine-a fi râs? – Unde-a fi punga? – Era aci şi ne pieri din ochi… – Dar baba unde e? – Care babă? – A cu un dinte în gură şi cu cocoaşă în spinare? – Eu am văzut-o – zise un flăcău, şi-i clănţăneau dinţii de frică – a intrat în perete parc-ar fi sorbit-o o vultoare! Un bătrân trase cuţitul din gâtul omului. – E rece ca gheaţa. – A scăpat de noroc. – Şi cui rămân toate bogăţiile lui? – Altora. – Ce, nu ştiţi, zise un moş cu barba până-n brâu, nu ştiţi că nimeni nu are noroc pentru el? Norocul e al dracului: îţi vine ţie ca să folosească altora… Ş-a plâns muierea pe bărbatul său. Dar cu atâtea turme, şi cirezi, şi herghelii curând s-a mângâiat. Şi nu s-a lăsat până n-a ajuns de la şapte la paisprezece, că decât fără soţ… mai bine paisprezece decât şapte…