Moartea lui fu pentru Italia și pentru toată Europa o pierdere nereparabilă.“ Aci călugărul termină narațiunea vieții lui Donizetti, lăsînd să iasă din pieptul său cîteva suspine pe care, Dumnezeu să mă ierte, le luai drept prefăcătorie. În fine, îi pusei în mînă trei lire de Milano[7], acompaniate de un compliment prin care esprimam marea dorință ce aveam de a mă libera de dînsul. El înțelese dorința mea și se retrase. Văzîndu-mă liberat de acel viclean și supărător călugăr, mă pusei a contempla monumentul maestrului Simon Mayr[8]. Acest monument este lucrat peste tot în marmoră de Carrara; dasupra cenotafului sînt trei angeli de mărimea naturală, sculptați prea fin, unul sună cu lira iar ceilalți par estaziați de dulceața aceii melodii angelice. La unghiurile de jos ale mauzoleului sînt patru lebede ce țin în pliscul lor ghirlandele de flori care adornă piedestalul pe a căruia fațadă se vede sculptată în litere aurite inscripțiunea de la vale: A GIOVANNI SIMONE MAYR PIO BENEFICO AMATISSIMO MAESTRO IN MUSICA A NESSUNO DE SUOI TEMPI SECONDO, CHE IN QUESTA SUA PATRIA ADOTTIVA EDUCO ALL' ARMONIA CULTORI EMINENTI E RESSE DI SUE NOTE PIÙ VENERATO IL CULTO; AMIRATORI ACCORSI DA OGNI PARTE MANDAVANO SI ERIGESSE L'ANNO DELL ESTREMA SUA VITA 1845[9].