Pentru ce făceai pă mortu? — Trăiți, don căpitain... patimă veche... de mic copil...Doamne, cum o să trăiesc eu? Și un șiroi de lacrimi îi curge pe obraji. — Nu te zborși ca muierile, cioară! Melitaru nu plânge! Crezi că mă prostești pă mine? Și Moș Teacă, scos din răbdări, îi dă doi pumni. Patru zile la-nchisoare pă pâine cu apă! Și să mi-l scoți la corvadă regulat, sergent! Și dacă să mai face apucat dă boalacopiilor, te-am învățat leacu!... Acuma treci la frecat, gașperiță! Și Moș Teacă iese. Soldații freacă-ntruna și cântă mereu: Pe malul Siretului Paște calul Iorgului; Un fir paște, Altu naște, Iarba-n patru se-mpletește... Numai Vasile nu cântă; cu fața contractată, cu fruntea la pământ, ochii-i varsă lacrimi, cu care freacă scândurile...