El este în acelaș timp un savant și un poet. Ironia lui e fină, blânda, dar te supără uneori. Acest om pare a nu avea nici o francheță, și cu toate astea e plin de sinceritate. Ah, ce bine cunoaște Renan artă de a se amuza!... * * * Sunt câțiva ani de când am citit faimosul său uvraj: «La Vie de Jésus». Îl cumpărasem seara dela un anticar. Coperta cărții era veche și paginile îngălbeniseră. Dar astfel cum era, cartea avea aspectul unei Biblii, uitată în rafturile unui anticar, sub o pânză de praf. În totdeauna am păstrat idealei figuri a lui Hristos o adorațiune aproape mistică. Ea este, întru câtva, o figură de legendă. Acest om simplu, pribeag, halucinat, cu cuvinte geniale pe buze, urmat de doisprezece apostoli, acest om care farmecă mulțimea, iubește copiii și iartă prostituatele, acest om trebuia să străbată veacurile ca o figură supra-omenească. El a creat o religie, o morală. Acestea sunt operele lui. Religia lui poate va pieri odată; dar morala lui va rămâne eternă. Renan studiază vieața acestui om, nu numai ca istoric, dar și ca poet. Vie de Jésus e una din cele mai artistice pagini de istorie, din câte s’au scris până acum.