După ce mai întreprinse și alte călătorii artistice în Italia, la 1827 se opri la Roma și dete vro cinci concerte pe scena Teatrului Argentina, care-i procură din partea pontificelui Leon al XlI-lea ordinul numit „Pintenul de aur“ și brevetul de membru al Academiei muzicale din Roma. D-aci se îndreptă către Florența și Milano, apoi luă drumul către capitala Imperiului Austriii, iar la 16 martiu 1828 dete primul său concert în teatrul acelui oraș. Ar fi peste putință ca să descrie cineva magicul efect ce produse asupra publicului vienez încîntătoarele sunete ce ieșeau din violină acestui violonist; entuziasmul fu atît de mare, încît o parte din public, nemărginindu-se numai în manifestări de tot felul dupe săvîrșirea concertului, voiră a-l purta în triumf pînă la otelul unde locuia. Mayseder, Sausa, Strebinger și Böhm, cei mai celebri violoniști ai Germaniii, declarară că ei n-au putut auzi alt artist care să esecuteze cu o așa de mare agilitate dificultățile acelea pe care Paganini le esecută cu cea mai mare înlesnire și declarară în unanimitate că Paganini este un geniu supranatural. Dupe mai multe concerte ce dete acest artist în capitala Austriei, entuziasmul, în loc să dispară, din contra, el ajunse pînă la delir. Numele său era un subiect de conversare pentru toți, pe orice stradă trecea i se aruncau ghirlante compuse din cele mai scumpe flori.