Tot în Hîrlău e și o veche biserică a lui Ștefan cel Mare, refăcută, și am văzut înuntru picturi interesante din veacul al XV-lea. Pe dinafară biserica e reparată; pe dinăuntru a fost lăsată neatinsă. Petru Rareș, dealminteri, și-a întins atenția asupra regiunii nordice a Moldovei în ce privește clădirile, din care cauză, la Baia, pe lîngă biserica lui Ștefan, care a fost iarăși reparată în timpul nostru, este aceea, încă nereparată, a lui Petru Rareș. Dacă la Piatra Neamț avem biserica Sf. Ioan, foarte frumoasă, de pe vremea lui Ștefan, Petru Rareș figurează și-n împodobirea orașului Roman. Acolo era o biserică foarte veche, din epoca lui Ștefan cel Mare, dar împodobirea i-a fost adausă de Petru Vodă. Și, în sfirșit, el ar fi putut clădi și la Putna lui Ștefan, care aici își fixase locul de îngropare, pentru ca toți acei cari se vor ținea mai aproape de dînsul să-și afle un mormînt. Petru a simțit însă ambiția de a-și avea loc de înmormintare deosebit. Și pentru aceasta a ales o mănăstioară așezată lîngă Siretiu, Sf. Nicolae din Poiană, unde era înmormîntată, alături de anume boieri din veacul al XV-lea, mama lui Ștefan, doamna Oltea, căreia i s-a zis Maria.