Dealminteri Paget va fi primit bucuros, această intervenție și pentru alte motive: englezii s-au arătat mai dușmani față de catolicism decît mulți alții cari au îmbrățișat deosebitele forme ale protestantismului; ei au fost mai militanți și au rămas așa pînă în zilele noastre. Dar, deoarece ortodocșii pe vremea aceea negociau cu protestanții, – și îndemnul a venit din partea celor mai culți, adecă din partea acestor din urmă –, lui Paget îi convenea să vorbească în numele bisericii grecești, prezintînd pe cea anglicană ca patroană a acestei biserici, pe un timp cînd arhiepiscopul de Canterbury, șeful aceleia, scria grecilor în vederea unei legături între cele două organizații. Printr-o serie de ofițeri austrieci, din cari vom alege unul singur mai tipic, cunoaștem împrejurările din Oltenia numai în epoca ocupării de imperiali (1718–39). Austriecii au venit aici cu planuri foarte mari: populația însă a fost nemulțămită de la început din foarte multe motive. Ea era deprinsă cu o administrație patriarhală foarte cruțătoare, iar noii stăpîni au introdus un aspru regim de contabilitate în sens occidental, jupuind pe fiecare tocmai cum scria la carte; au călcat privilegiile boierilor, supuindu-i la impozite: au călcat privilegiile clerului, acordînd protecție specială bulgarilor catolici și instalînd un episcop al acestora, care a funcționat o bucată de vreme la Craiova; au nemulțămit și pe țerani, din cauza caracterului cu totul precis și neiertător al cererilor de impozite, cît și din cauza prestațiilor nesfîrșite pentru facerea drumurilor și căzărmilor.