Murind foarte tânăr, căpitanul Radovici, fost adjutant al Prințului Ferdinand, își lăsase pensiune de 27 lei lunar și cu patru copilași și femeia paralitică. Am deschis la ziarul Minerva o listă de subscripție pentru această familie și am strâns o sumă de peste patru mii de franci, am apelat la medici, care au dat consultația lor gratuit, și am salvat acea familie. După aceea am îngrijit să se înscrie la Școala Militară copilul cel mai mare, care azi este sublocotenent la lași. Familia Radovici îmi era necunoscută, nu-mi era rudă. Această femeie astăzi poate părăsi patul în urma îngrijirilor date de mine, în urma apelului către toată ofițerimea din țară, la care s-a răspuns admirabil. Aceasta era preocuparea mea principală în articolele ce le scriam. De altminteri multe cazuri de această natură pot pleda în favoarea mea. N-am vrut să aduc asemenea martori. Dovadă că aceasta a fost unica mea preocupare e faptul că domnul comisar regal nu mi-a imputat nici un articol semnat A. Camb. sau A. Camburopol, afără de unul singur, care însă - așa cum se vede din titlu, subtitlu și citații - reproduce fără comentarii un interviu al domnului Nenițescu. Domnul comisar regal mi-a atribuit însă articole semnate A. C. Declar, încă o dată, că nu eu sunt autorul lor.