De la Buda deci, călătorul putea să treacă prin Ardeal, care era în vremea de cea mai mare înflorire a orașelor săsești. Așa de mîndri erau în această vreme sașii de puterea lor, încît la un moment dat s-au gîndit chiar să desfacă Transilvania de Ungaria și să-și proclame un rege în părțile acestea. Expediția pe care a făcut-o Matiaș Corvinul împotriva lui Ștefan cel Mare și care s-a isprăvit, trecînd prin pasul Oituzului, cu înfrîngerea de noapte de la Baia (1467) și rănirea regelui unguresc, care se și credea stăpîn pe Suceava, de care era așa de aproape, expediția aceasta a fost în parte datorită și legăturilor de alianță pe care Ștefan le încheiase cu nemulțămiții din Ardeal, doritori să ridice ca rege pe un Ioan de Pösing și Skt. Georg, care, de sine înțeles, ar fi fost înainte de toate un rege pentru sași. S-ar putea zice că a fost un moment de conștiință transilvăneană îndrăzneață, cum se întîmplă totdeauna cînd Si e omului prea bine. Căci podoabele principale ale acestor orașe săsești datează toate de la sfîrșitul secolului al XV-lea și începutul secolului al XVI-lea, pînă pe la 1550, cînd începe decăderea, care se vede și din îngustarea socotelilor orașelor.