Aducându-și adecă aminte de cele ce-mi spusese odinioară, el se uită la mine zâmbind cu un fel de nepăsare ironică. - Te vei fi mirând - îmi zise — că mă găsești încă tot necăsătorit. - Nevoile - răspunsei eu - care silesc pe om să facă ceea ce nu voiește sunt așa de multe, încât nu poți să te miri aflând că el n-a făcut aceea ce ar fi dorit. - Da! da! stărui dânsul. Cel mai nesuferit dintre toate gândurile este acela de a fi nevoit să faci ceea ce e împotriva firii tale. Acesta e lucrul de care m-am ferit întotdeauna mai mult decât de orice. De aceea - adause cu tonul dăscălitor pe care îl știam - e așa de bine să ai puține slăbiciuni și multe bogății, căci bogățiile te scapă de multe nevoi. Dar lucrul acesta are un cântec, pe care o să-l deslușim după masă, la cafea, când o să putem vorbi în toată tigna, ca odinioară, când aveam mai puține experiențe și mai multe iluziuni. Deocamdată, adause zâmbind iar, îți spun numai că erau neîntemeiate îndoielile pe care le aveai în ceea ce privește pe verișoara mea. La mijloc sunt vederile mele asupra vieții casnice, care nu se potrivesc deloc cu stările politice din țara noastră.