La l868, lumea muncitoare, lipsită ca și astăzi de drepturi și de pîine, a organizat Internaționala, cea mai uriașă manifestare a proletarilor din lumea întreagă. Internaționala avea de scop lupta claselor muncitoare împotriva capitalismului burghez, organizat și asupritor. Această grupare însă a muncitorimii a îngrozit într-atîta clasa stăpînitoare. Încît, pentru ca să distragă privirea proletarilor de la țelul lor, burghezia franceză a declarat război Germaniei. Se știe cum s-a sfîrșit acest război, care a întronat de o parte și de alta a Rinului despotismul burghez. Comuna din Paris înecată în sîngele a 35.000 de oameni, asasinați de micul Thiers, Internaționala nimicită, ordinea burgheză – ordinea lui Muravieff – stăpînă pe lume. Decît un lucru a uitat burghezia de la l87l: ideile; nu se pot ucide atunci cînd ele sînt rezultatul firesc al unor condiții care durează încă. Și, domnia burgheză, cu toate accesoriile ei, durînd încă, ideile socialiste, ideile Internaționalei, departe de a fi ucise, trăiesc și au prins rădăcini puternice. Cuvintele de atunci ale lui KarI Marx „proletari din toate unghiurile, uniți-vă sînt astăzi o realitate: proletarii din toate unghiurile sînt uniți. La Congresul socialist internațional, ținut la Paris în anul l889, s-a hotărît ziua de l Mai st. n. ca manifestare a internaționalismului clasei proletare; iar la Congresul de la l89l dm Bruxelles s-a menținut și s-a subliniat că ziua de l Mai nu trebuie să însemneze numai o manifestare pentru „8 ore de muncă”, ci o manifestare vie și clară a ideii internaționalismului.