– Di! Di! Di! Renuţii mei, Poveşti de Emilia Plugaru - Desaga cu fulgi Să-mi zburaţi ca nişte zmei! zice moşul şi e gata să tragă de hăţuri, însă brusc se opreşte… – Hm, şopteşte el, nepoţico, pare-se că am uitat pe cineva. – Pe cine? nu pricepe Crăciuniţa. Apoi îşi aminteşte. – Pârlică! Am uitat de Pârlică. Cred că doarme pe cuptor. Mă duc să-l trezesc. Dar nu mai e nevoie. Din direcţia căsuţei lui Moş Crăciun aleargă o zvârlugă de iepuraş. – Staaaaaţi, nu plecaaaţi! ţipă urecheatul. Am adunat fulgi pentru Vasilică! Aţi vrut să-l lăsaţi pe Vasile fără de cadou!? Aţi vrut să plecaţi fără mine în satul lui Vasilică!? Iepuraşul e supărat, supărarea însă îi trece, urcă în sanie şi imediat începe să sforăie. – Pârlică, somnorosule, adineauri spuneai că ai adunat fulgi, unde e desaga? întreabă bătrânul. Renii aşteaptă cuminţi, ninge lin, de jur-împrejur cât vezi cu ochii – doar o imensă întindere albă, căci asta e ţara în care locuieşte moşulică, nepoţica şi iepuraşul Pârlică. – Desaga? deschide un ochi iepuraşul. Au! Sunt atât de uituc! Acuşi o aduc… Desaga plină cu fulgi e la locul ei, cadourile nu lipsesc, baniţa cu jăratec este, făcliile de aprins în caz că tăbărăsc lupii – la fel, nepoţica cu Pârlică stau alături deci se poate trage de hăţuri şi… – La drum!