Bruți era așa de bogat, încît putea să trimeată 6 000 de galbeni ungurești rudelor. Acesta a fost sprijinul de căpetenie al propagandei catolice la noi. Era vorba să se primească stilul nou încă de la 1590, îndată după decretul prin care Grigore al XV-lea îl impuse, în Moldova; s-a căutat a se redacta un catechism românesc, ceea ce nu s-a făcut. Ungurii și sașii cîștigați pentru propaganda luterană trebuiau să fie aduși din nou la catolicism. Se va vedea că și Ieremia Movilă a sprijinit catolicismul, mergînd în Suceava la biserica catolică. În Muntenia Alexandru Vodă, fratele lui Petru Șchiopul, este zugrăvit așa de un scriitor catolic, autorul unui raport italian: „Petru Vodă din Moldova și prieten al regelui Poloniei, a avut un frate care a fost domn în Muntenia și se chema Alexandru, care a murit la 1577, fiind socotit sfînt, ca unul ce purta ascuns supt haina lui un veșmînt de călugăr de păr de cal foarte aspru, cu care a și murit”[4]. Se pomenește în același raport de nevoia unor cărți ungurești și „sîrbești” (adecă slavone) în legătură cu propaganda catolică. Așa fiind, era natural ca iezuiții să și vorbească de țerile noastre. Acum, nu cunoaștem tot ce au spus iezuiții și ce se păstrează în relațiunile lor manuscrise.