Și adaug că cele trei volume tipărite sînt numai o parte din întreaga lucrare și că în manuscris mai este material pentru cel puțin două volume de istorie a Principatelor propriu-zisă. Revenind la partea descriptivă, mai importantă, Sulzer vorbește de păduri și apoi de animale. Partea aceasta din urmă este mai folositoare decît cealaltă. Se pare că el însuși a făcut la noi mai mult crescătorie de vite decît altceva. Dă astfel prețuri care sînt interesante: o vacă cu vițel costă 6 lei, o păreche de boi 20 lei, o păreche de bivoli 36–50 de lei. Și de la el aflăm că în Basarabia se pregătea foarte multă pastramă în salhanale și că se transporta la Constantinopol. În ce privește oile, numai din Ardeal vin peste 500 000, care plătesc trei parale de cap ca oierit, și la 1777 oieritul aducea 250 000 de lei venit. La această dare erau supuși și boierii, cari aveau însă 400 000 de oi scutite. Numărul total al oilor în Țara Românească era de două milioane și jumătate, pentru amîndouă principatele de patru milioane. Cît privește prețul, oaia ordinară se vindea cu un leu, țurcanele mult mai scump. Porci sînt mulți: fiecare casă de țeran are patru pînă la zece, pe lîngă vreo douăzeci de păsări, între care mulți curcani.