Sînt cîteva case boierești nouă cu două rînduri și cerdac, cărora li se zice, ambițios, „palate”, dar altfel e un „sat mare” în mijlocul vastelor curți și al grădinilor. Înăuntru, locuința cea mai bogată nu oferă decît, după moda turcească, divanul de jur împrejur, un dulap, cîteva scaune „occidentale”. Bisericile sînt întunecoase, preoții lor ignoranți. Nu sînt biblioteci, nici lucruri vechi. O singură stradă lungă e acoperită cu lemn, cu „pod”. Bîlciul e însă mai mare și decît la Botoșani, fără a mai aminti un și mai bogat trecut. Grecii aduc stofe de Stambul, de India, de Alep, de Chios, muselină, brocart de aur, tulpane de două sute de lei și mai mult, și cu pietre scumpe[23]. Alte mărfuri vin apoi din Austria, Germania, Franța, Anglia, ca: mătasă, postavuri, pînză, dantele, galoane, obiecte de metal. Italia trimete coloniale, pietre scumpe, mărgăritare. Blănile vin din Rusia. Călătorul se coboară pe la Bîrlad spre Fălciiu, total distrus, dar nu merge mai jos, căci aici se află trupele lui Suvorov, în retragere de la Galați spre Tecuci, tîrînd după sine bejenari cu vitele, români, dar și tatari, bulgari, lipoveni, țigani, evrei caraiți[24]. Sîrbi, rău priviți, „tatari”, foarte darnici, vorbind românește, ar fi fost așezați în colonii lîngă Bîrlad.