Astă iarnă l’am întâlnit des, sgrebulit de frig, ducându-se la cafenea, ca să se ’ncălzească.... Ș’acum, când umbra marelui artist nu mai supără pe nimeni, adunați sfaturile și chibzuiți-vă ce podoabe să-i așterneți pe mormânt. Peste voi și peste ironica voastră risipă cad numai bine cele patru versuri mândre și desprețuitoare ale poetului, strălucitor și vecinic ca și Hiperion: Trăind în cercul vostru strâmt, Norocul vă petrece; Ci eu, în lumea mea mă simt, Nemuritor și rece