Acest domn era Vlad Dracul, care participase la lupta de la Varna și a fost acuzat că arfi trădat pe creștini și, în retragerea lui Hunyadi chiar, ar fi fost puțin prietenos față de acesta, care l-a și omorît pe urmă pe dușmanul român. Știrile lui Wavrin sînt de cea mai mare importanță, și vom căuta să le împleticim cu alte informații pentru a avea priveliștea Țerii Românești atuncea, în apropierea anului 1450. S-ar putea adăugi pe lîngă aceasta mărturia unui călător venit ceva mai tîrziu în expediție cu turcii. Memoriile unui sîrb turcit, devenit ienicer, care se găsea în armata lui Mohamed al II-lea, venit ca să înlăture din scaunul muntean pe fiul și urmașul, după o serie întreagă de lupte, al lui Vlad Dracul, pe celait Vlad, căruia i s-a zis Țepeș. E vorba de expediția de la 1462, care a izbutit în adevăr să sfarăme domnia lui Țepeș, să-l silească a se retrage în Ungaria, unde a stat foarte multă vreme, închis la Buda, ca unul ce fusese bănuit, pe baza unor scrisori păstrate și care par a fi adevărate, că a stat în legătură cu turcii, pentru a putea fi apoi iertat, a participa la expediția din Bosnia, a fi restabilit pe tronul muntean, murind îndată, de sabie, în margenea Bucureștilor.