Carl Ewald von Rönne e trimes în Țara Românească cu nouă regimente de cavalerie și patru tunuri. La 2 iulie apar primele cete de tatari. La 3 a trecut toată cavaleria cu generalul Janus; apoi Allart cu infanteria; se taie cele două poduri. După amiază vine țarul cu garda și restul infanteriei. La 4, infanteria toată trece Bahluiul. La 5 se înaintează spre Movila Răbîii, la 6 la Gîrla. La 7 Janus merge mai departe cu cazacii și trimete vestea că vizirul e la gura Sărății sau Strîmbii (Stranbuzeretzin), că a făcut două poduri și au trecut 3 000 de ieniceri; Janus e rechemat. La 8, consiliu de război; sînt 40 000 de ieniceri cu 400 tunuri, mari și mici. Enzberg e trimes să primească pe Janus; spahiii și tatarii urmăresc, cu 15–16 000 de oameni. Se iau măsurile de luptă. Nu ne oprim asupra ei[7]. O comparație cu Neculce, cronicarul moldovean al luptei, ar fi de făcut. La părcane, la căruțele de apărare, erau destinați, în retragere, moldoveni și cazaci. Se încheie armistițiul. La Iași pleacă turcii. În retragere țara nu poate da provizii[8]. La 11 august călătorul trece din nou peste Prut. La Mohilău i se pare că locul se chiamă așa, după „un domn moldovenesc Movilă”[9].