In mijlocul nostru nu vor putea nicĭ odată să trăiască cum trăiesc în Ungaria, îm Galiția orĭ în Bucovina, și trebue să-șĭ dee silința de a fi ómeni cinstițĭ și muncitorĭ și să iee parte la tóte durerile și la tóte bucuriile nóstre, dacă in să aibă viață tihnită pe pământul românesc. Acesta e simțământul tuturor Românilor, și aceia dintre Româĭ, care vorbesc alt-fel, orĭ sînt stăiniĭ de némul lor, orĭ îĭ înșélă pe Evreĭ. Cea dintâĭ și mai adevărată dovadă de iubire este sinceritatea, și noĭ iubirea nóstră de ómeni o dovedim când le zicem Evreilor: Din zi în zi tot maĭ mult vom stăruĭ, ca prin legĭ bine chibzuite și prin o severă disciplină socială susțiitori statuluĭ român să fie ferițĭ de ruina morală și economică! Acesta e adevărul, și cine nu se póte împăca cu el face bine dacă se duce.