Nevoie n-aveau s-o facă, și din el, dacă ar fi fost în locul lor, n-ar fi putut nimeni să scoată nimic; nu-i socotea însă oameni cu destulă virtute și de aceea aștepta cu inima încleștată să vadă cum vin lucrurile. Luase, când a plecat de acasă, înțelegere cu nevastă-sa ce să spună, dacă 1-ar fi căutând cineva, că el s-a dus la lucru unde va fi găsind și are să se întoarcă — ea nu poate să știe cân - apoi să vină ca să se înțeleagă ce au să facă mai departe. Cinci săptămâni de zile ea venise aproape în fiecare noapte, ca să-i spună că nimeni nu-l caută: nu era a bine că acum nu mai vine! Ori i se urase, ori se temea, ori nu mai voia să aibă legătură cu el. Îi zvâcnea, când se gândea la aceasta, și i se turbura tot sângele în vine, căci de la dânsa îi venea, la urma urmelor, tot răul. Dacă Șișcă și Graur îl vor fi dat în adevăr de gol, vinovată era numai dânsa, care nu-i putuse suferi la casa ei și-l pusese în vrajbă cu dânșii. Pe urma ei căzuseră toate relele pe capul lui. Cu ușoară și ferită de griji îi era viața mai înainte de a o fi luat pe dânsa și ce puțin i-ar fi păsat dacă singur ar fi fost și acum de cele ce pot să-l ajungă!