Bolentinul nostru, însă, în rechizitoriul său n-a mai vorbit de «Carnabat și ceilalți», ci de «Slavici și ceilalți», m-a pus adică pe mine în frunte și ceilalți s-au adăpostit în dosul meu. Apărătorii acestora au ținut deci să mă apere și pe mine, ceea ce era în interesul clienților lor. E de sine înțeles că nu-mi rămânea decât să le mulțumesc. Le și sunt recunoscător. Deși nepregătiți pentru apărarea mea îndeosebi, mai ales Socor, Periețeanu, frații Mora amândoi, Radu Rosetti, Micescu și Negreanu au scos cu căldură și cu multă pricepere la iveală nedreptatea ce mi s-ar face dacă aș fi osândit. Încă mai vârtos le eram și le sunt recunoscător adversarilor mei politici Cocea și Costaforu, precum și apărătorului din oficiu, maiorul Steriadi, care m-au apărat cu toată râvna. Pus însă în strânsă legătură cu ceilalți acuzați, eu eram oarecum ferecat, încât nu mai puteam să fac decât ceea ce se părea potrivit cu interesele de apărare ale coacuzaților mei. Cunoști întrucâtva spiritul de solidaritate al ziariștilor. În timpul procesului el s-a dat încă mai învederat pe față. Au fost, ce-i drept, doi inși, Carnabat și Grossmann, care nu s-au sfiit a pune în primejdie soarta celorlalți făcând mărturisirea că ei au lucrat din convingere și pe deplin încredințați că servesc țara susținând politica tradițională alături cu oameni de frunte cum sunt P. P. Carp, Teodor Rosetti, A. Marghiloman și mulți alții.