Dar pentru ce ai venit la mine, Bob ? ― Am fost prea tulburat, de am uitat să vă dau scrisoarea de la stăpânul meu. Iat-o. „Prietene, Pentru ce n-ai mai venit pe la mine de atâta vreme ? Sper că nu te-ai supărat de neașteptata și repedea mea schimbare. Am avut de atunci o mare pricină de neliniște pe care nu îndrăznesc să ți-o încredințez. Nu mi-e bine și Bob mă plictisește cu sfaturile și întrebările sale. Nimic nou în colecția mea zoologică. Dacă poți, vino imediat cu Bob. Te aștept cu nerăbdare ! Am să-ți comunic ceva foarte grav și misterios. Al d-tale cu totul devotat, Edgar de Sex ” Această scrisoare mări neliniștea prințului Glinka. Oare să fi înnebunit bietul meu prieten ? Ce înseamnă acea mărturisire stranie și de așa mare importanță ? ! Fără să mai zică un cuvânt, prințul și cu Bob plecară spre coliba lui Edgar. Bob ducea pe umerii lui lați și puternici trei casmale noi. ― De unde le-ai cumpărat ? ― Din ordinul stăpânului le-am cumpărat din oraș și nu știu ce are să facă cu dânsele. Cred că și aceste unelte i-au fost cerute de racul de aur. După un drum de trei ore cu barca, ajunseră la colibă.