Prin urmare, socialismul are în vedere numai clasa aceea de oameni care va avea să pună într-o zi mîna pe mijloacele de producțiune. De la frazeologia socialismului utopic, care își întemeia lupta pe dreptul natural, pe morală, pe o serie întreagă de abstracții sau de principii juridice, și pînă la socialismul modern, care crede că societatea va trebui în mod fatal să ajungă la colectivizarea mijloacelor de producțiune cum a ajuns la colectivizarea muncii, e o prăpastie întreagă Punctul de plecare al socialismului modern este lupta de clase, luptă inevitabilă, fatală, luptă de exterminare. Una din două trebuie să piară – ceci tuera cela. Nu mai e vorba de „catastrofa iminentă” pe care o putem ocoli cu mai mult sau mai puțin umanitarism din partea exploatatorilor, ci de un eveniment social, care va trebui să ne sosească adus de legi tot atît de firești ca legea căderii corpurilor. Aceasta o înțelege și o știe orice social-democrat care n-a rămas la Schaffle ori la Malon. * * * În terminologia noastră nu intră decît două clase: salariații-proletari și capitalișii-burghezi. Prin urmare. Încă o dată: ce este „pătura cultă”? Dacă am înlocui cuvîntul „pătură”, cuvînt împământenit de curînd de aceia care fug de vorba „clasă”, prin cuvîntul clasa, vedem că ne aflăm în fața unei a treia clase, pe lîngă cele două… „clasa cultă”.