1. La interogatoriul instrucțiunii am afirmat că semnam articolele mele. 2. Nu mi s-au imputat la instrucție articolele iscălite A. C. căci atunci aș fi cerut expertiză, ca să se dovedească contrariul în lipsa manuscriselor doveditoare. 3. Acuzarea care trebuie să-și probeze afirmările n-a adus nici o probă, nici o prezumție măcar, că eu aș fi semnat A. C. 4. Colegul de redacție Sulcină a numit pe autorul acestor articole și v-a declarat că eu am protestat în redacție contra faptului că se semnau articole cu niște inițiale, care ar fi putut produce confuzie. Din citirea articolelor semnate A. C. s-a văzut că nici stilul, nici ideile, nici tonul nu-mi aparțin, dovadă că acest stil, ton, idei n-au fost găsite de domnul comisar regal în nici un articol semnat de mine. Or - nu s-ar putea susține că la acea dată, când, după spusele acuzării, noi am fost siguri de victoria germană și deci nu ne-am fi așteptat la acest proces, aș fi putut păstra atât de bine demarcațiunea între articolele semnate și cele cu A. C. Încât prin unele să fiu inofensiv, iar prin celelalte trădător. Din toate acestea rezultă că numai prin răsturnarea sistemului de probațiune și printr-o nesocotire a celor mai elementare principii de dreptate și de omenie mi s-ar putea imputa o vină, pe care nu o am, și aș fi tras la răspundere pentru fapte, care - afirm cu toată tăria - nu sunt ale mele.