S-au vărsat lacrimi de bucurie, s-au purtat pe umeri ca nişte învingători cântăreţii. Pare că-ţi vine, aflând acestea, o veste din altă lume... O dată ce-nvie, sufletul nu se poate opri: el se hrăneşte din înseşi nădejdile sale. Praf se fac înaintea lui toate alcătuirile, cât de uriaşe, ale lumii. Uitaţi-vă numai la ce se petrece în Basarabia. (Neamul românesc, anul I, nr. 64.) Primim nr. 1 al "gazetei naţionale independente" Moldovanul din Chişinău, a d-lui Gh. Madan. Articolul prim făgăduieşte luptă pentru cultură şi gospodărie în margenile formelor politice actuale. Foaia nu va ataca guvernul rusesc, precum cealaltă foaie, împotriva căreia pleacă cu duşmănie, Basarabia, nu atacă şi nu va ataca râia basarabeană a jidovismului. Forma literară e mai bună. Se face un loc amintirilor istorice ale Moldovei, pe care Basarabia le ignorează. Se predică unirea creştină a tuturor "moldovenilor" pentru scopuri "moldoveneşti". Totuşi chestia cu colonelul de jandarmerie din Chişinău ar trebui s-o lămurească dl. Madan. Mi se pare că noi n-avem, în bine sau în rău, nimic a face cu jandarmeria de acolo. Şi partea în care noi, ăştia din România, suntem pocniţi în frunte cu vorba "străini", pune pe gânduri. Să nu fi scris aici colonelul fără ştirea d-lui Madan, care voia să se lupte cu tânărul Cujbă?