Sau în direcția opusă. Pe măsură ce se apropie de capăt se simte tot mai greu, plin de dureri și fără puteri. Nu mai poate alerga. Abia se mai târâie ajutat de-o cârjă. Ajunge-n cele din urmă la finalul tunelului și vede, prin membrană, cerul albastru și puternic. Cu ultimele puteri o rupe și iese. Aripile-i cresc la loc, soarele-i dă puteri, și, amețit, se ridică spre cerul infinit unde regăsește și se joacă cu alte suflete prietene scăpate din tuneluri.