Armașul ­ paza temnițelor, și Aga ­ straja și liniștea orașului. Și alte bune întocmiri se așează pe la județe și pe la mărgini pentru cârmuirea și paza țării. Pârcălabul de Hotin are-n grija lui hotarul dinspre țara Leșască și Căzăcească; vameși sunt puși pe la schelele țării și ispravnici pe la ținuturi. În toată vremea asta de muncă neadormită pentru întemeierea gospodăriei și orânduiala dinlăuntru a Moldovei, înțeleptul voievod nu pierde o clipă din vedere primejdiile ce se urzesc în afară. Cugetă că țara-i slabă, iar greutățile ce-i stau în cale sunt multe și mari, și de aceea caută sprijinul și ocrotirea pe care armele nu i le pot încă da în păstrarea legăturilor de prietenie cu leșii. El știe ce vifor se ridică de la răsărit împotriva creștinătății. Știe și de învoiala pe care-n primăvara anului 1412 au încheiat-o la Lublau Sigismund, regele Ungariei, cu Vladislav, craiul Poloniei — de înțelegerea lor de a-și împărți Moldova pe din două, dacă domnul ei nu ar veni cu toată oastea în ajutorul ungurilor, când ar fi vorba de un război cu turcii. Toate le știe și le cumpănește și prin toate se strecoară, biruind pe cei vicleni și răi, cu cinstea, cu blândețea și cu bunătatea lui.