Nu spune un lucru pe care să nu-l cunoaștem, dar mențiunea aceasta nu este fără interes […] La Chișinău, „un mic loc fără însemnătate”, cu „moldoveni, greci și evrei”, se face popas. Îndreptîndu-se către Iași, von Renner arată cum au trecut Prutul, cum au fost întîmpinați la Iași de domnul însuși. După cum am văzut din descrierile anterioare, domnii noștri de țară nu ieșiau înaintea ambasadorilor, dar fanarioții obișnuiau. Călătorului îi face deosebită plăcere văzînd cum și femeile veneau în calea lui, femeile care, ni spune el, de obicei nu erau lăsate să se uite la străini. Aici se înșală: și alți călători spun că la noi nu exista nici un fel de constrîngere de felul acesta, ci doar în materie de căsătorie mirele nu trebuia să vadă pe mireasă decît puțin înainte de căsătorie, dar altfel fiecare avea voie să-și sature ochii cu ce-i plăcea mai bine. După ce von Renner ajunge la cvartir în Podul-Vechi și Cutuzov trage la otel, în strada Mare[9], aici domnul vine să facă vizită oaspetului. Deci încă o schimbare de datini cu totul neașteptată, căci vechii voevozi primeau numai la curtea lor. Se oferă banchetul, ceea ce arată încă o pătrundere a influențelor străine și o schimbare de datine introdusă de domnii străini.