Lui Neagoe i se atribuie, cu dreptate, „învățăturile” către fiul său Teodosie, foarte important monument de compilație bizantină, de un caracter moral deosebit, cu învățăminte din viața lui „Varlaam și Ioasaf”, venită tocmai din India și trecută prin canalul bizantin și sîrbesc, apoi din Sfînta Scriptură etc. S-a spus mai de curînd că lucrarea ar putea fi datorită unui călugăr care a împrumutat numele lui Neagoe, dar sînt unele capitole în care domnul își învață fiul cum să se poarte cu solii, cum să meargă la război, ce atitudine să aibă față de turci, care nu pot veni de la un călugăr, ci numai de la un domn, și încă de la unul foarte experimentat în toate rosturile țerii, așa cum ele existau, precis, în această epocă. Biserica de la Dealu nu este bizantină, dar influența sîrbească aducea cu dînsa, în acest început al veacului al XVI-lea, o altă influență, care pentru întîia oară se manifestă în viața țerilor noastre: cea venețiană. Clădirea aceasta de marmură se înfățișează ca un pătrat perfect, purtînd la dreapta și la stînga ușii de întrare, și nu deasupra, ca în bisericile lui Ștefan cel Mare, în două tabele, o inscripție foarte fină, cu litere care amintesc pe cele latine cum se făceau la Veneția în vremea aceasta.