Mergînd mai departe, pînă la Popești, este întîmpinat de cei doi fii mai mari ai Brâncoveanului, Constantin și Ștefan, întovărășiți și ei de un număr de boieri: doi Cantacuzini, Mihai și Șerban, apoi Radu Izvoranu. Beizadelele erau tineri foarte bine crescuți, și la școala grecească a lui Șerban Vodă, căci tatăl lor nădăjduia să întemeieze o dinastie. Fiind atît de bogat și de influent, cunoscător al tuturor lucrurilor turcești, prin minte nu i-ar fi putut trece catastrofa de la 1714 și biruința unor dușmani pe cari atunci nu-i avea încă, fiind oameni din prejma lui, cari-i cunoșteau toate secretele diplomatice. Cei doi fii de domn introduc pe Paget, „omul cel mare, cinstit și înțelept”[3], în carătă domnească, cu suita de călări, prin Văcărești, la București (în april 1703). Impresia pe care i-a produs-o orașul nu o știm, avînd numai descrierea lui Chishull. Găzduit în casele de boier ale Brâncoveanului, Paget, care mulțămește, prin patru de-ai lui, între cari fratele oaspetelui, e vizitat întîi de domn în ascuns, acesta vrînd să afle imediat scopul vizitei. E o întrevedere particulară, „fără alai”, dar cu primire la scara de jos, înainte de a se ajunge la audiența solemnă. Era vremea cea mai frumoasă din an, în care locurile noastre se înfățișează în chipul cel mai plăcut.