Dintre dînșii, Matei a continuat pe Stavrinos, scriind cronica lui Radu Șerban, biruitorul împotriva ungurilor și luptătorul împotriva turcilor, zugrăvind apoi domnia lui Alexandru Iliaș, a lui Radu Mihnea și așa mai departe. Iar un Doroteiu de Monembasia, care se crede acum a fi deosebit de Ieroteiu, a făcut și un cronograf, adică o istorie universală, începînd de la Facerea Lumii, pentru a trece la evrei, la romani, la bizantini, pînă se ajungea și, în timpurile mai nouă, la ai noștri. Figura lui Petru Șchiopul o cunoaștem și din povestirea acestui oaspete, care, trecînd pe la Mihnea, a venit la Iași, fiind bine primit de domn, dăruit cu tain, și a stat de vorbă cu acesta, care i-a spus că se interesează de geometrie – am zice: de agrimensură – și, de fapt, cînd Petru a fugit în Apus, el a lăsat o însemnare a distanțelor făcute, a itinerariului urmat. Pe urmă se dă o întreagă povestire despre familia lui Petru Vodă, arătîndu-se de ce origine este, ce rude are, care a fost cariera Domnului[10], – este și arătarea unui vis minunat al maicei lui. După un grec, un rus, Trifon Corobeinicov, care mergea la Constantinopol pentru nevoile cneazului din Moscova, la 1593.