uite-te la mine... Te opresc, magariule, să faci de mauvaises plaisanteries pi conta doamnei Grégoraschko, soția mè! Apoi face un ocol prin cafenea bufnind: — A-t-on jamais vu pareille insolence! Edgar nu pricepe deloc... Însă Raoul se întoarce iar și, gesticulând cu cravașa, de care nu se desparte niciodată: — Altădată, dacă-ți mai permiți di aeste, îți rup urechile. — Dar... — Urechile! m-ai înțeles? espèce d'imbécile! Și iese turbat, făcând să șuere aerul sub jocul cravașei. Toată lumea rămâne uimită. Din ce pricină?.. Hebe?.. Calici?.. — Nu înțeleg deloc, zice Turturel, dând din umeri cu totul nedomirit. Pe când fiecare caută cu deamănuntul să găsească în cronică motivul penibilei scene, iată că intră în cafenea d. maior Edmond Buzdrogovici, grație amabilității căruia opera filantropică avusese concursul grațios al muzicei militare. Fără să salute și vădit foarte supărat, Edmond se apropie de Edgar, cu așa pas și aer strașnic, încât Edgar se ridică drept în picioare în fața lui Edmond. — Domnule! zice Edmond, ferbând ca un samovar; dumneata ești acela cari scrii porcăriile aeste?.. Răspunde! Și-i vâră lui Edgar gazeta sub nas. Edgar, ferindu-se, răspunde hotărît: — Da! — N-o fost și madam Buzdrogovici, soția mè la bal? — Ba da!