De aici înainte va începe marea comedie, de stil înalt, a unui guvern popular fără popularitate, reformator fără program și de mînă tare fără șef. S-au inventat, după întrevederea care a adus Bădăcinul la Valea Seacă – lucru simptomatic pentru cine știe să vadă, – discuțiile de la Sinaia, unde, pentru motive politice, regele era absent. Ședințele șefilor național-țerăniști în Sinaia fără rege pentru a instala pe stăpînul pe patru ani – termin fixat de însuși acest stăpîn la o ocazie solemnă —, iată încă unul din lucrurile care spun așa de mult asupra viitorului. Nu s-a uitat să se cheme presa și, la invitația dlui Tillea, care se înțelege astfel șef al biroului – și al restaurantului – presei, simpaticii reporteri cari mă zugrăveau cu condeiul muiat în fierea unui cîne turbat s-au grăbit să alerge pentru a asista la una din acele ceremonii de întronare din care iese viitorul unei națiuni. Ceas de ceas buletinul dispozițiilor domnului Maniu a fost dat cu cea mai mare preciziune unei lumi care, nu e nici o îndoială, era tulburată, înainte de toate, de această chinuitoare impaciență. Rezultatul final a rămas încă nesigur, regele însuși trebuia să stăruie, să se roage, căci d. Titulescu, care, cu toată gloria sa, nu e șeful unui mare partid, se bucurase totuși pe larg de această regală atenție.