Am văzut din Chishull că el a căutat să se puie în contact cu reprezintauții bisericii ortodoxe. Că a fost la Sf. Gheorghe, care era pe vremea aceea mănăstire, cu han, închinată patriarhului din Ierusalim, întreținîndu-se din veniturile lui (pe lîngă aceasta era hanul lui Șerban Vodă și altele mănăstirești). În ce privește tipografia, în Moldova de la 1670, se făcea aceeași operă în mănăstirea Cetățuia, de lîngă Iași. Și era un grec foarte influent, care mai multă vreme a fost ca un fel de supraveghetor al întregii noastre vieți religioase și culturale, patriarhul de Ierusalim Dosoftei, care, Ierusalimul fiind pe atunci în deplină decadență nu stătea acolo, în amestecul cu turcii, care nu era foarte agreabil, ci aici, unde toate onorurile-l așteptau. Astfel, în epoca lui Șerban și a lui Brâncoveanu în Muntenia, a lui Duca Vodă și Constantin Cantemir în Moldova, el a pus bazele culturii superioare grecești în aceste regiuni, tipărindu-se cărți de foarte mare importanță, dintre care unele nici n-au mai fost reeditate după aceea, ca Istoria patriarhiei din Ierusalim, imensul tom cu splendid tipar care este și azi în mînile tuturor cercetătorilor. Tot ceea ce grecitatea avea mai distins în domeniul artei tipografice, ca și în acel ai literaturii venea aici la noi.