- Dacă-i așa - întâmpinai eu - atunci ai fără îndoială dreptate. Aceasta o spun nu numai ca judecător, dar și ca omul cu bun-simț. - Ei bine! - urmă el - intrând în vreunul dintre partidele politice, am să întrețin legături, să fac și să primesc vizite, să iau parte la întrunirile de tot felul, la soarèle, la nunți și la banchete. Toate acestea costă parale, chiar multe parale, mult mai multe decât ți-ar veni să crezi, căci exigențele societății noastre sunt foarte mari. - Ei! mi se pare că-i oarecare exagerare la mijloc, i-am zis eu; omul într-adevăr vrednic și cumpănit își urmează drumul fără ca să ție seamă de aceste neajunsuri sociale. El dete cu îndărătnicie din cap: nu mai era omul potolit pe care-l știam. - Și rămâne caraghios! strigă el. Pozițiunea ce ți se creează în societate atârnă nu de la ceea ce ești într-adevăr, nici numai de la ceea ce ai, ci de la felul cum te simți și te prezinți în casele altora ori primești pe alții în casa ta, de la luxul pe care-l desfășuri în lărgimea locuinței tale și în mobilă, de la cheltuielile pe care le faci cu slugile, cu mesele, cu petrecerile de tot felul.