La Dorohoi nu pare să fi existat vreodată o așezare, ceea ce dovedește că, dacă popasul era vechi, orașul e mai nou: am văzut însă o biserică a lui Ștefan cel Mare. Botoșanii au avut coloniști armeni mai vechi, din veacul al XV-lea poate, în tot cazul din al XVI-lea și mai ales al XVII-lea, cînd ei sînt adesea constatați documentar. Alt grup a mers la Roman chiar cînd a fost nevoie ca orașul să se colonizeze, primind o populație specific orășenească. În general aceasta a fost un avantagiu pentru noi, căci, dacă n-ar fi fost armenii, veneau germanii în număr mai mare, și prezența armenilor, deprinși cu viața orășenească italiană, mai înaintată în foarte multe privințe decît cea germană, italianizați în practicele comerciale, a constituit un folos pentru dezvoltarea naționalității noastre, în primejdie să fie invadată de elementele germanice și subgermanice, cum erau ungurii. Și la Bîrlad au fost armeni; la Galați mai puțin, căci portul s-a ridicat mai tîrziu: pe vremea lui Despot abia se pomenește, – Renii, Tomarova, de unde: Tomoroveanu, ca nume de familie, avînd o mai mare importanță decît Galații. Bineînțeles că și în Reni și în Galați erau și alți armeni, veniți probabil pe corăbii, așa cum veneau, apărînd și dispărînd, la Brăila și Cetatea Albă, care-și aveau legăturile cu Constantinopolul și Trapezuntul.