Și un partid și altul se adresau către Poartă, și întîmplarea făcu să răzbată numai cererea acestor din urmă, „cărvunari” sau carbonari, care a și fost primită. Arzului lor i se datorește domnia pămînteană în Moldova și, ca o consecință neapărată, și în principatul muntean. Odată ce se atinse acest rezultat, învingătorii își dădură toate silințele ca să ajungă la îndeplinirea integrală a programului lor. În 1822 ca și pe urmă, cu ocazia plecării trupelor turcești, după cererea rușilor, din Principate, și a garanțiilor ce se cereau pentru aceasta de la Constantinopol, ei elaborară puncte de constituție care nu putură fi admise și din cauza statornicei împotriviri a puterii protectoare. Dar, cînd se ajunse la o înțelegere vremelnică între Rusia și Poartă, prin convenția de la Acherman, constituția mult dorită fu promisă țerilor noastre. Cu clauze grele pentru țeran, împovărat cu zile de lucru și nerecunoscut ca vechi proprietar, această lege dădea, prin adunări oricît de strîmt alese, un control domnilor, și anume în aceeași formă pentru Moldova ca și pentru Țara Românească. Un comitet de boieri din Iași și București, cu înțeleptul poet Conachi, cu priceputul grec muntean dr. Asachi, iar, ca secretari, cu Asachi, de o parte, iar, de alta, cu tînărul Barbu Știrbei, format la Paris, se ocupă de alcătuirea acestei legi fundamentale, pe care rușii, din anume considerații, o numiră „Regulament Organic».