- Dacă, dacă, dacă! strigă scos din răbdare. Tocmai acest „dacă” e dovadă că nu rămâne decât să iei biciul, sabia și făclia aprinsă ca să stârpești tot ceea ce a mai rămas din trecutul urgisit. Nu mai era acum vorba de deosebiri de vederi, ci de repulsiuni neînvinse, și am dat discuțiunilor altă îndrumare. La Constanța, unde el a luat drumul spre Colonia, ne-am despărțit ca buni prieteni. - Dacă te oprești la Genova - îmi zise stăpânindu-și glasul - vizitează și palatul GaIliera. E unul din cele mai frumoase și sunt adunate-n el multe opere de artă. Apoi - adăugă mai mult pentru sine - vei afla, poate, și lucruri care-ți vor schimba părerile. Mi-a rămas viu întipărită figura interesantului meu tovarăș de călătorie, dar m-am oprit trei zile la Zürich, am petrecut trei la Berna, m-am plimbat timp de vreo zece zile pe lacul de Geneva și prin împrejurimile lui, am mai zăbovit și prin Ponente și-l uitasem pe parizian când am sosit la Genova. Aici am început să fac băi la Bagni di Strega și aș fi uitat și palatul GaIliera dacă n-ar fi fost la mijloc un lucru care mi se părea din ce în ce mai ciudat.