Brăila munteană poate că n-avea încă ființă pe atunci, ci era numai un sat al lui Brae (de unde Brăila, Brăescu, Brăiloiu). Dacă Licostomul avea oarecare importanță, Cetatea Albă, Maurokastron, cum îi ziceau bizantinii acestei Cetăți Albe, avea, astfel, în mare parte monopolul comercial în bazinul occidental al Mării Negre. Aici era – vom vedea-o – și un episcopat. Ai noștri atîrnau pentru Moldova de vlădica de Cetatea Albă, precum cei din Muntenia de vlădicii de dincolo de Dunăre: de cel din Vidin pentru ardeleni și de cel de Silistra pentru munteni. Pe la cetate se îmbarcau și pelerinii ruși cari mergeau la Constantinapol. Și încă o observație: e cu neputință să se găsească pe malul unui rîu sau pe țermurile unei mări o cetate înfloritoare, unde se fac schimburi importante, fără ca din aceasta să nu se resimtă și toată viața Hinterlandului, a regiunilor interioare.