​ -Sa n-ai nici o grija - ii zise apoi - ca n-o sa mor, cumnata draga. Sa vedem insa ce va face fratele meu cand ma va vedea mort. Vom trimite azi pe cineva la cotitura, ca sa stea la panda si sa ne spuie cand se-ntoarce. Iar acum sa mancam in toata linistea, si cand vom afla ca el se-ntoarce, am sa ma culc intins pe masa, iar tu sa ma acoperi cu un giulgiu ca pe morti, imi aprinzi o lumanare la capatai si-ncepi a ma boci. ​ Asa au si facut apoi. ​ ​Iar fratele mai mare se dusese, dupa ce a plecat de acasa, pe unde umbla de obicei la vanatoare. A umblat insa ziua in zadar, caci spre marea lui uimire n-a reusit sa vaneze nimic. Abia pe-nserate, cand se-ntorcea acasa, a zarit la mare inaltime un vultur si a dat drumul celor doi soimi pe care-i avea. Acestia s-au inaltat si l-au luat pe vultur la goana si-n cele din urma l-au doborat, incat vanatorul l-a putut prinde. ​ -Ei, vezi, ii zise acesta vulturului, orisicat de sus, pe deasupra norilor, vei fi zburand tu, din manele mele nu poti sa scapi. ​ -O, vai!