Dar neînțelegerile dintre Moldova și Ardeal pun piedici. Și, cînd vine propunerea direct din Polonia, se fac greutăți, răspîndindu-se zvonul că și marele cneaz muscălesc ar fi cerut pe Maria. O solie, compusă din Mirski și Mierzinski, un ofițer și un consilier, duc fetei, cu inelul de logodnă, casete de agată și opal, o oglindă, ca daruri, iar lui vodă o sabie aurită, puști de lux, ceasornice. Ei aduc în schimb portretul princesei. Urmează solii moldoveni Catargiu vistierul și Ianovici, cunoscutul boier știutor de latinește. Radziwill pleacă, aducînd o suită de șaizeci de persoane cîte cu zece slugi, două sute de călăreți, două sute de cazaci și două sute de dragoni, plus mușchetari. La 29 ianuar 1645, el e în Moldova. La Hotin îl așteaptă Toma Cantacuzino și Iordachi Șătrarul cu „patru companii pedestre și șese călări“. La o milă de Iași apare domnul cu solii ardeleni și oastea de 12 000, „de deosebite nații“. I se dă lui Radziwill „calul de ginere“. În cale turcii fac exerciții pe cal și joacă geridul; se face și „pehlivănia“ de a prinde săgeți cu mîna, de a le culege de jos, de a sări pe cal în picioare. Se dau și priveliști de luptă între ieniceri și străjerii lui vodă.