Cu totul alta e lupta pornită de cei despoiați împotriva despuietorilor. Evreii și cei asimilați de dânșii au adunat prin lipsă de scrupule și prin apucături mișelești bogății mari, de care se folosesc spre a trăi în desfrâu în vreme ce mulțimea cea mare a muncitorilor se sbate în mizerie materială și morală. E firească ura, pe care au stârnit-o în inimile acestora, și această ură ușor ajunge să se reverse asupra tuturor celorce au bogății moștenite ori agonisite și poate să ducă în cele din urmă la o groaznică vărsare de sânge. Nu are insă a face antisemitismul cu ura aceasta, căci el urmărește tocmai înlăturarea izbucnirilor pătimașe. Tot astfel în urma, lipsei de cruțare a stăpânitorilor feudali s'a adunat multă ură în inimi și ura aceasta a isbucnit în sângeroasele revoluțiuni, cari au schimbat fața societății noastre: numai oameni lipsiți de judecată ar putea să învinovațească pentru vărsările de sânge pe humaniștii din secolul XVIII, cari și-au propagat vederile liberale tocmai pentrucă prevedeau igbucnirile pătimașe și voiau le le înlăture. Pornind din iubire de oameni, antisemiții le zic în fiecare zi evreilor și celor momiți de dânșii: Puneți-vă frâu, fiți cumpătați, nu vă obrăzniciți și dați-vă silința de a aliná suferințele celor îndârjiți, căci astfel vai de noi de toți!