Drumul este arătat foarte amănunțit, conac de conac: el trece pe la Larga, Brînzeni, Duruitor. Aici se arată o companie de ostași, în fruntea căreia era boierul care aducea salutările domnului, prezintate tot în limba latină. Se poate spune, în treacăt, că pe vremea aceea, dacă Moldova nu mai avea o armată capabilă de a se lupta, din deosebitele elemente ale armatei de odinioară rămăseseră atîtea încît să se formeze trupe de paradă, ba chiar, în măsura în care adevărata forță luptătoare a Moldovei, ca și a Țerii Românești, scăzuse, în aceeași măsură alaiul militar se făcea mai strălucitor, împrumutîndu-se de la toți vecinii forme militare care nu existaseră pînă atunci, așa încît o mulțime de nume luate de la turci, de la poloni se întîlnesc în nomenclatura armatelor moldovenești din această vreme. Drumul se continuă, ambasadorul trecînd pe la Vaslui. Drum ce pare cam curios, dar poate că anume griji de întreținere cu provizii a suitei ambasadorului vor fi determinat acest itinerariu puțin obișnuit. Ajungînd la Cîrniceni, vine înaintea lui Mniszech postelnicul Moldovei cu carătele domnești, postelnicul avînd, mai ales acum, cînd legăturile cu străinătatea sînt mai obișnuite, funcții de ministru de externe; astfel acela care îndeplinea această sarcină trebuia să fie cunoscător de grecește și latinește, mai tîrziu de italienește și franțuzește.