D. Cananău va da d-lui Bascheville locuința, masa, spălatul, o slugă numai în serviciul lui, și 1 200 de lei pe an plătiți de înainte, pe trimestru. Părțile se vor înștiința cu trei luni înainte etc. Trecut în dublu la Iași, 26 octombrie 1817”. Cu gîndul la vreo nuntă cu o „boyarde”, la o apropiată revoltă a grecilor, el stătu, împreună cu fratele, mult timp în acele locuri primitoare. Casa de țară a lui Cananău era la cinsprezece leghi de Iași: doamna vorbea franțuzește; copilului căruia nu-i lipsia inteligența, se cerea să i se deie ca educație ceea ce-ar trebui pentru un ofițer din garda imperială, căci în țară alții din boierime nu știu nici atîta. Dar băiatul nu învață; umiliri foarte explicabile se adaugă: o dată se ia la ceartă cu arnăuții, altă dată, cum servitorii treceau pe lîngă el, „dascălul”, cu mîncările, de la un boier oaspete la altul, el îi lovește, cu minerul cuțitului, fără ca stăpînul să-l dezaprobe. Fratele trece de la boierul Mavrogheni, pe care-l îngrijește în ultima boală pînă la moarte, la hatmanul Paladi, ginerele lui Scarlat Vodă Callimachi. În primăvară, după sfatul acestuia, Barthélémy Bascheville pleacă spre Constantinopol, și nu-l împiedică nici un accident de trăsură, care fusese luat ca fiind de rău augur.