La miezul nopții se trezea ca să citească psalmii, și la biserică îndeplinea și funcția de dascăl, cîntînd în strană. Cînd poftește lume la masă, o servește însuși. Se bea vin și aici, dar tot pentru scopuri sacre: pentru Dumnezeu, pentru Hristos, pentru Sf. Treime, pentru Maica Domnului, pentru hramul zilei, pentru biserica de acolo. Pe urmă numai se trece la politică și se bea: pentru sultan, pentru domn, pentru patriarh, pentru copiii domnului, pentru neamurile lui, pentru servitorii patriarhului, pentru preoți, pentru diaconi, pentru nobili,pentru țerani. În felul acesta ni se spune că se pot bea și treizeci de păhare de vin. Rămîn acum însemnările despre localitățile pe care le-au vizitat sirienii. Nu vom urmări descrierea în amănunte, ci vom indica numai itinerariul și ce se află mai important în cale. Pavel de Alep a fost și la Curtea de Argeș. Aici spune că sînt nouă biserici, dar cea mai frumoasă, firește, este mănăstirea, al cării egumen iese înaintea patriarhului. Aici se făcuseră de curînd lucrări de Matei Basarab; și clopotnița era clădită de dînsul, de zid, dar se dărîmase. Mitropolia de la București, care se făcea tocmai pe vremea aceea, de Constantin Basarab – pentru a fi apoi schimbată cu totul de fanarioți –, era după modelul de la Argeș, după cum tot după acest model e făcută și biserica de la Cotroceni.