Pentru aceasta trebuia o „poliție”. „Poliția” e în legătură cu ordinea de stat, și consolidarea politică era deci cerința fără greș pentru începerea drumului pe la noi. Cele două cetăți din Ardeal, care fuseseră odinioară sate și ajung în vremea aceasta numai să fie orașe, sînt cetatea Coroanei și cetatea lui Hermann, deci Brașovul și Sibiiul; Brașovul fiind în legătură mai mult cu ținuturile ce se întind dincoace de Olt, Sibiiul cu celelalte regiuni, oltene, deși negustorii din Sibiiu aveau putința de a trece și pe cestălalt țerm al Oltului, pe la Slatina, care e și pomenită în cutare privilegiu comercial din vremea aceasta. Pe de altă parte, în Galiția, prin privilegii ale prinților și regilor ruteni, întărite pe urmă – fiindcă aici a fost întîi o Rusie roșie – de regele Poloniei, în secolul al XIV-lea se întemeiază două centre foarte importante, din care unul are legături necontenite cu noi, iar celait era mai puțin în măsură să folosească drumul moldovenesc: de o parte Lembergul, pe care ai noștri îl numeau, după cuvîntul polon, Liov, iar pe locuitori lioveni, și, pe de altă parte, Cracovia, pe care ai noștri o numeau Cracăul. Negustorii din Cracovia veneau mai rar la noi, dar liovenii era oaspeți obișnuiți ai Moldovei.