Afară de aceasta se vede clar că, nu numai a văzut țara în treacăt, ci a făcut și cercetări în unele părți: astfel ocupîndu-se de trecutul cel mai depărtat al acestor locuri, a vrut să găsească documente arheologice, și pentru aceasta a mers la Suceava: descrie figurile care se văd pe cetate. Într-alt loc vorbește de săpăturile pe care le-a orînduit să se facă în vecinătatea Galaților. Cînd a fost în expediția de la Petrovardin, în timpul luptelor cu Eugeniu de Savoia, a însemnat un val de pămînt pe care l-a pus în legătură cu valul lui Traian. Pe lîngă acestea sînt multe lucruri pe care le-a auzit și, cu toată învățătura lui, le crede. Așa ni spune că la munte se găsește un fel de rouă care cuprinde unt și din această cauză oile care mănîncă plantele din partea locului sînt mai grase decît celelalte. Intr-alt loc e vorba de un fel de găinușe care se lasă a fi prinse, pentru că sînt surde, mute și proaste (se gîndește la imobilitatea lor în vremea prăsirii). Cînd vorbește de descîntece, de vrăji, de farmecele babelor, le crede pe toate: ni povestește cum de pe urma unei vrăji s-a umflat un cal și, intervenind o altă babă, a trecut umflătura de la cal la proprietarul calului; baba însă a făcut farmece și li-a trecut umflătura amîndurora.