Natural că această curte de țară era făcută numai pentru petrecerea acolo în anume momente de vară, cînd sînt căldurile mari: Duca ședea la Cetățuia, avînd la îndemînă, cum am văzut, trupele sale, poate și pentru vecinătatea armatelor turcești, care foiau acolo. Magni a cercetat și bisericile, găsindu-le în general plăcute la vedere, iar două chiar frumoase: Golia și Trei Ierarhii. Golia, întemeiată de Ion Gole la sfîrșitul secolului al XVI-lea, a fost refăcută – cum am spus pe larg la înfățișarea mai multor călători – de Vasile Lupu și nu sămăna pe vremea aceea cu clădirea de acum, schimbată în secolul al XVIII-lea de Grigore Ghica, pînă ce noi ne-am apucat, cu gîndul unei eventuale reparații, să ridicăm o șchelă de durată eternă, care împiedecă întrebuințarea clădirii și-i permite deteriorarea tot mai iremediabilă. Pe atunci biserica de piatră avea o cupolă înaltă. Nu se pomenesc amănuntele foarte frumoase de sculptură care se întîlnesc și la ușa pridvorului și la cea care duce în interiorul bisericii, cu Buna-Vestire de marmură în foarte delicat bazorelief unic, înainte de vechea împodobire a ușii, așa cum a fost făcută de Vasile Lupu: săpături înflorite, cu slove chirilice de un caracter puternic, sever, în jurul herbului cu bourul.