În Iași călătorul cunoaște și cîteva persoane interesante prin ele însele sau prin originea ori prin rolul jucat la curte. Astfel pe vestitul boier român Constantin Stolnicul Cantacuzino, fratele lui Șerban Vodă, care trebuise să întovărășească trupele muntene ce participau, cum am văzut, la expediția sultanului. Era un om foarte cult, care-și făcuse studiile la Veneția – s-a păstrat carnetul lui de student, pe care-l avem la Academia Română, cu lista cheltuielilor pe care le-a făcut la signora Virginia Romana, la care a fost găzduit, și la Padova, însemnîndu-se dascălii la cari a învățat; mai tîrziu a tipărit la Padova și o hartă în grecește, acum regăsită. Acest om, care întreținea legături cu apusenii, între alții cu vestitul conte Marsili, descriitorul Dunării într-o operă celebră: Dunărea panonico-misică, și care pregătise o istorie critică a tuturor românilor, cuprinzînd și pe macedoneni, cea mai importantă sforțare pe care a făcut-o mintea românească în domeniul istoriei pînă în epoca modernă, era o personalitate extraordinar de interesantă supt toate raporturile, pe care o vom mai întîlni în cursul acestor expuneri. Magni a mai cunoscut pe duhovnicul lui Duca Vodă care credea că apusenii nu plătesc nimic și numai turcii sînt oameni generoși, drepți și gata să răsplătească serviciile.