Grecii, cari în 1812 au fost mai bucuroși de Basarabia decât de Moldova, sunt căpeteniile evreilor; ei sunt marii negustori și arendașii cei mari: grecul Sinadinos e cea mai puternică pungă din Basarabia. Specula pământului se face în cel mai nerușinat chip de tovărășiile greco-ebraice. În fruntea satelor stau pristavii țerani și preoții. Preoții Basarabiei sunt "moldoveni", bucuroși dacă pot ceti la slujbă din cărți "moldovenești" cu buchi (căci mulți nu știu cartea latinească în care scriem noi). Ar fi bucuroși și de alte cărți, dacă ar fi de acelea pe înțelesul lor și dacă s-ar găsi cine să le trimeată. Sunt oameni buni, pe cari nu trebuie să-i uităm. Țeranul nostru, pentru care o sută de ani nu înseamnă nimic, e așa cum a ieșit de supt frâul lui Constantin-Vodă Ipsilanti pentru a trece la împăratul pravoslavnic. Carte rusească nu știe, fiindcă școala de sat ține trei ani de zile numai, și în fiecare an numai cinci luni. Dacă rămâne în sat - și rămâne mai totdeauna, căci acolo se trăiește în caste -, el va uita puțina rusească ce deprinsese. El știe că această limbă îi folosește, dar, neavând consăteni ruși în număr mare (cum e în Bucovina), n-o poate însuși în adevăr și păstra.