Și aici este turnul cu ceasornic, unde stătea străjerul cu toba. În timpul cit se făcea slujbe de Crăciun, un felinar se ridica pentru ca să se arăte că circulația trebuie să înceteze; oricine ieșea pe stradă era oprit de strajă, care avea dreptul chiar să ucidă. Matei Basarab însuși apare cu postelnicul și spătarul său, încins cu sabia, purtînd buzduganul și calpacul. Dar nu stă pînă la sfîrșitul slujbei, fiind foarte slab și năcăjit de moartea doamnei lui, Elina, din neamul Năsturel, sora marelui cărturar Udriște, care-și zicea și Oreste. Se aruncă bani mulțimii. Pe urmă vine masa, după datină, cu muzică și descărcături de tunuri; se închină deseori din păhare mari de cîte o ocă de vin: de trei ori pentru serbătoare, de trei ori pentru patriarhie, de trei ori pentru vodă; se bea pînă ce lumînările, topite cu desăvîrșire, dau semnul de plecare. Atunci se împart caftane egumenilor, iar clerul cel sărac primește bani legați în năframe. În tot timpul mesei cîntă și aici preoții și copiii de casă. La Anul nou se va da un nou ospăț, și se va prezintă un peșcheș domnului. Iată acum și descrierea Bobotezei: serbarea se face într-un singur loc, deși Tîrgoviștea avea „optzeci de biserici, cît Alepul și Damascul împreună”.