Am citit mai zilele trecute în Monitorul Oficial că d. Cristu Negoescu a primit medalia Bene-merenti pentru lucrările sale literare. Vă puteți închipui disperarea mea, nu pentru că d. Negoescu a primit o medalie, dar pentru că nu aflasem încă de lucrările literare ale medaliatului. Să ai pretenția că faci și tu literatură, că, în tot cazul, urmărești ce se tipărește prin cărți și prin gazete, și, când colo, să nu știi că în țara ta trăiește un scriitor cu numele de Cristu Negoescu și că scriitorul acesta a produs atâta încât a meritat să i se dea din partea guvernului o medalie specială. Și atunci... fuga la librării, fuga pe la prieteni. — Mă rog, am să vă fac o rugăciune mare!... — Ce e? — Uite ce e... Dar să nu râdeți de mine... Mi-e rușine să vă spui. — Lasă rușinea la o parte, între prieteni... — Voi spume: știți voi ce-a scris scriitorul nostru Negoescu? Eu n-am aflat încă... Mi-e rușine... În fața acestor întrebări și mai ales în fața confuziei mele, bieții prieteni au rămas și ei trăsniți: nu știau nici ei. La librării, același rezultat. Tocmai târziu, la pagina a patra a unei gazete am găsit catalogul unei librării din Ploiești.