După Lațcu, domnește aproape un an Costea Mușat, tatăl lui Roman. Cearcă să ocrotească legea catolică: fruntașii țării îl răstoarnă și cheamă la domnie pe litvanul Iurg Coriatovici, care, pentru împăcarea drept-credincioșilor moldoveni, înființează un episcopat ortodox sub ascultarea Patriarhiei de la Ohrida. Dar nici ei nu domnește mai mult de un an. Boierii îl răstoarnă și așează domn în locul lui pe Petru, fiul lui Costea Mușat. El strămută scaunul Moldovei la Suceava. Fiind cumnat cu Vladislav, regele polonilor, Petru își pune coroana și țara sub ocrotirea acestor vecini tari pe vremurile acelea, și domnește-n pace șaisprezece ani. În anul 1391 moare. Roman, fratele și urmașul lui, întemeietorul orașului Roman, stă numai trei ani la cârma țării. Polonii se amestecă din ce în ce mai mult în gospodăria Moldovei, și vrajbă semănată de ei în jurul tronului de la Suceava prinde-a rodi. Orbiți de patima domniei, încep să se ridice frații împotriva fraților și fiii împotriva părinților. — Zile negre și istovitoare pentru biata țară! Ca umbrele-au lunecat domnii aceia peste viața neamului nostru, și nici o amintire înălțătoare nu ne-au lăsat din trecerea lor. Polonii ajută pe Ștefan I, fratele lui Roman, să-i ia domnia, și tot ei, mai târziu, ațâță vrăjmășie și lupte sângeroase, pentru coroană, între feciorii lui.