Ba nu! Și de la T.C.R. tot cinci erau. În îmbulzeală se greșise numărătoarea. Toți zece alergătorii terminaseră cu bine cursa. Clasificarea urma să se facă după cronometraj. Dar atunci, cine era alergătorul căzut? Cine era acest al unsprezecelea concurent neînscris și care zăcea acum în zăpadă în mijlocul terenului? Echipa de salvare alerga spre locul accidentului. Nora nu-și putu opri un gând absurd. — Te rog, așteaptă-mă aici, îi spuse lui Gunther. Mă întorc îndată. Paul pornise spre vârful muntelui fără gând precis. Voise doar să se depărteze de Turing-Club și de toată acea mulțime turbulentă. Pe versantul dinspre Timiș, muntele era tăcut și pustiu. Pădurea își recăpăta acolo sălbăticiunea pierdută. Rămăsese câtăva vreme pe pietrele înghețate din vârf, albe ca niște mari blocuri de gheață. Nevăzuta vale a Timișului, acoperită de nori, vibra în adânc cu un foșnet depărtat de torent. Zările erau închise de aceeași ceață densă, ca între niște ziduri de fum. Nu știa de cât timp se afla acolo. Minute sau ore treceau pe lângă el cu un gust de somn. Coborâse câteva trepte mai jos ca să ocolească stâncile de gheață, care blocau trecerea spre versantul Timișului, și găsi printre brazi o pârtie lată, așezată ca o șea pe grumazul muntelui.