Dar elementele acestea, cunoscute întîmplător prin orice străini cari călătoreau pe aici, pot fi și mai bine cunoscute printr-o categorie nouă de călători, cari se ocupă îndeosebi de ei și în special printr-o categorie dintre acești străini, catolicii. De catolicii din Muntenia se vor ocupa anume misionari italieni ori slavi italianizați, cari vin din Balcani, de la bulgari; pentru Moldova, în a doua jumătate a veacului al XVI-lea, întîlnim călători catolici, misionari cari vin anume pentru a face inspecția localităților locuite de cei cari au aceeași religie ca dînșii. Este caracteristic pentru acest sfîrșit al veacului al XVI-lea că în același timp cînd iezuiții poloni sfătuiesc pe Ieremia Movilă, care merge la biserica catolică din această mai veche capitală a Moldovei, se încearcă refacerea episcopiei de Bacău și a acelei de Argeș, căci, căutindu-se în vechea arhivă pontificală, se găseau numele vechilor episcopate spre a fi înviate. Și pentru aceasta se trimite întîi un Arsengo, din Creta, care aparținea, prin îndoita deprindere a graiului, și populației grecești supuse și populației italiene stăpînitoare, apoi un Querini, dintr-o familie venețiană, dar probabil din ramura cretană. Și, cu atît mai ușor putea veni pe la noi unul din acești levantini, cu cît era mai mare numărul negustorilor cari, de la o bucată de vreme, veneau, fie din Pera, fie din insulele Mării Mediterane, pentru a face comerț aici și cari aveau așezări foarte importante la Liov, alături de așezările moldovenilor cu cari se amestecau și făceau casă împreună, adăugîndu-se și legături de familie.