Și când, mai târziu, după ce le-am cunoscut, filozofăm puțin asupra lor, ne dăm seama că femeia n’a avut mai mult farmec decât o țigare ; iar o țigare n’a durat mai mult decât jurământul unei femei. Cu toate astea eu care n’am crezut niciodată în eternitatea unei țigări și iubirii unei femei, m’am mulțumit cu puțin fum și cu puține sărutări. Fumul aromatic al unei țigări și sărutările dulci și calde ale unei femei sunt fericiri mari pentru cei cari știu să fumeze și să iubească! Eram de zece ani. De nenumărate ori, preotul bisericii din strada noastră — confesorul meu — profesorul și tatăl meu îmi repetaseră acelaș cuvânt, tainic : «A fuma e un păcat!...». Dacă n’aș fi auzit acest cuvânt, desigur tutunul mi-ar fi rămas, în toată vieața mea, necunoscut. Dar pentruce nu au înțeles educatorii primilor noștri ani că vorba «păcat», în loc de a înspăimântă mintea unui copil, din potrivă o neliniștește, o farmecă, o atrage ? Păcat! cât mister are cuvântul acesta, când îl auzim pentru întâia oară ! Așa dar era un păcat să fumezi ? Ei bine, dacă n’ar fi fost păcat, n’aș fi fumat, mi-ar fi fost groază să aprinz vârful unei hârtii subțiri, în care învăluești fire lungi și galbene, dintr’o iarbă amară, apoi s’o bag în gură, să trag și să scot fum pe nas.