Învoiala e făcută și, în seara de 15 octombrie, pe când domnul petrecea la o rudă a sa în satul Răuseni, lângă Suceava, un ropot de călăreți ș-un zăngănit de arme în curte îngheață deodată veselia oaspeților. Într-o clipeală ușile sar din țâțâni, masa e răsturnată, sângele se amestecă cu vinul. Mâini nelegiuite târăsc pe Bogdan afară și-i taie capul. Alexăndrel vine cu mama lui la Suceava să culeagă roadele crimei. Dar Petru nu se mai ține de cuvânt, ci cată să-și păstreze sieși sceptrul mânjit de sângele fratelui său. Și iarăși Moldova se părăginește sub doi stăpâni răi. Boierii țin mai mult cu Alexăndrel care, pentru a-și mai ridica o pavăză împotriva lui Petru, se-nchină și lui Huniade în ziua den17 februarie 1453. Dar copilul-domn s-alege-un stricat și, ca de un vin tare îmbătat de putere, își face dușmani din cei mai buni apărători al lui. Peste doi ani, cei mai mulți boieri trec de partea lui Petru Aron. O luptă hotărâtoare se dă la Movile în ziua de 25 martie. Învins, Alexăndrel caută adăpost în Cetatea Albă, unde în curând otrava pune sfârșit și zilelor lui așa de zbuciumate. Rămâne Petru Aron domn singur a toată Moldova. Boierii țării se strâng în jurul lui, Mitropolitul Teoctist îi stă ca cel de mai aproape sfetnic.