000 lei pentru zestrea fetei. Da! El nu era însă omul care poate să și facă asemenea lucru. El să ieie înțelegere cu neguțătorul! ? Peste putință. Lucrul trebuia cu toate aceste să fie făcut și anume cât mai curând. După multă bătaie de cap și după grele lupte sufletești, nu i-a mai rămas decât să-l cheme pe Bughea și să-i spună din fir în păr cum stau lucrurile, ca să facă el operațiunea și să-i fie la nevoie mărturie. Bughea stetea rușinat și nu îndrăznea să i se uite-n ochi. Știa acum de ce a vândut biblioteca și aparatele, știa ce rost avea tânăra femeie, și vorbea din inima curată când i-a făgăduit că nu va spune niciodată nimănuia nimic. Nici n-a spus, și în clipa aceea a rupt în gândul lui toate legăturile cu văduva și cu rudele. E însă grea ispita în care cade cel ce știe un mare secret, căci un mare secret e o mare putere și se cere oarecare virtute ca să nu abuzezi de această putere. Om isteț și fără de sfială, Bughea făcea operațiunile pe care i le cerea bătrânul, dar mai făcea și altele. Și adecă de ce să nu facă! ?