Această introducere a unui nou capitalism, care nu poate veni decît din Răsărit, este una din explicațiile influenței constantinopolitane care se exercită asupra amînduror curților noastre. Mai la vale, întră cineva într-o lume de turci, care de la malul Dunării se întindea pînă adînc în interior, la noi. Lumea aceasta o cunoaștem foarte bine prin izvoarele turcești. Scrisorile contimporane ne fac să vedem și bîlciurile care se țineau necontenit, cu ienicerii cari veneau aducînd mărfuri din Răsărit, și nu se purtau ca orice neguțător, ci erau foarte pretențioși: dacă împrumutau sau cumpărau, lumea trebuia să se supuie condițiilor lor. Formula de prin cronici despre cine „arunca bani prin sate” arată că ienicerii veneau oferind să împrumute pe oameni, și, chiar dacă aceștia n-aveau nevoie să se împrumute, se lăsau în silă banii, cu o dobîndă pe care o fixau turcii. Bîlciurile acestea erau foarte cercetate, și viața economică foarte vie pe malul stîng al Dunării, cuprinzînd și o bandă importantă din șesul muntean. Populația de aici era adeseaori preschimbată din cauza autorității turcești ce se întindea și pe un mal și pe celait al Dunării. Mulți dintre ai noștri se întîlnesc dincolo, și mai mulți de dincolo veneau de se așezau la noi.