E încă vremea în care se pot urmări ușor legături de familie cu străinii, care au făcut să treacă moșii moldovenești în mâna rușilor și altor neamuri conlocuitoare. Dacă s-ar face lucrul acesta mai târziu, ar fi poate, în atâtea cazuri, zădarnic. Acum mulți ani, un membru al Academiei Române, Gheorghe Sion, aducea din Basarabia vestea comorii de știri cu privire la Moldova între anii 1806 și 1812 care se află la Chișinău, în așa-numită Arhivă a Senatorilor, după titlul oblăduitorilor civili supremi ai Moldovei în acești ani de ocupație, premergătoare anexării pentru ținuturile ei răsăritene. De atunci un harnic român basarabean, care scrie însă, și pentru că e funcționar, în rusește, a dat știri bogate, regeste amănunțite în acea operă a sa, Lucrări ale comisiunii arheologice din Basarabia, care, după ce făcuse cunoscut așa de interesantele acte ale Chișinăului, s-a oprit, din nenorocire, prea răpede. Pe baza acestor lămuriri d. Radu Rosetti a scos copii și a redactat rezumate, care, publicate în volumul XXXII din "Analele" noastre, aruncă o așa de puternică lumină asupra regimului rusesc în toată Moldova pe o vreme când puțini ar fi crezut, după anexarea, formală, a amânduror Principatele, recunoscută și de Napoleon, arbitru general al răpirilor, că va fi cândva o Românie și un viitor național pentru acest neam.