– Buchet, trezeşte-te! Te rog, nu dormi! Poveşti de Emilia Plugaru - Telescopul Cocoşelul îl atinge cu aripa pe prietenul său. – Lasă-mă, Rigu, mârâie căţelul. Nu vezi? Dorm… – Buchet, se enervează cocoşul. Dacă în noaptea asta iarăşi se va strecura Roşcovana şi va dispărea vreo moţată sau şi mai rău, doamne fereşte, voi dispărea eu… Îţi dai seama? Găinile trebuie să aibă cocoş. Dacă se întâmplă acest lucru, fii convins, mâine dimineaţă stăpâna te va alunga de la casă. – Foar-r-r-te bine! Foar-r-r-te bine! Sare în picioare Buchet. În sfârşit voi fi liber! – Liber? Se miră Rigu. Ştii ce înseamnă pentru un căţel ca tine să fii alungat de la casă? – Înseamnă că nu voi mai avea lanţ şi că voi face tot ce îmi va trăsni prin cap. – Greşeşti, Buchet. Un căţel alungat devine un căţel vagabond. – Ce înseamnă vagabond? Întreabă curios Buchet. – Înseamnă că în ograda noastră nu vei mai fi primit. Şi nici într-o altă ogradă. Nimeni nu îţi va da de mâncare sau apă de băut. Vei dormi sub cerul liber, bătut de ploi şi de vânt. Iarna vei îngheţa de frig şi nimeni nu îţi va oferi un adăpost.