Două domnișoare elegante ușor trec. Nici nu se uită la ea. Întoarce puțin capul după ele. Strâmbă din buze cu un dispreț ușor. Un soldat înalt, blond, speriat la față vine. Ea îl privește drept în ochi, cu severitate și cu gingășie, parcă și-ar încerca puterile. Omul se uită la ea cu milă și scuipă. E mulțumită. I-e cald. Își trece evantaiul și își face vânt, repede. Trebuie să se răcorească. Se gândește la cele două elegante și la soldat. Își mușcă buzele, își face vânt repede. Se oprește la o vitrină cu lucruri scumpe. Parc-ar vrea să cumpere ceva, deși portofel n-are. Profită de ocazie, se privește în sticla galantarului. — Sunt drăguță… Își urmează calea…