Se observă că niciodată boierimea nu se întrecuse atîta la facerea de locuinți trainice și frumoase ca în acest moment, și aceasta va ținea pînă la sfîrșitul domniei Brâncoveanului: patruzeci de ani de mare prosperitate a boierimii indigene. Pentru ca să se vadă cum se înfățișa cel mai bogat boier al țerii, iată ce spune Pavel de Alep despre Brâncoveanul cel bătrîn, Preda, bunicul aceluia care va fi domn. El avea așezarea lui de căpetenie în Oltenia, chiar în satul Brâncoveni de unde plecase Matei. Aici ține 12 000 de capete de vite, 30 000 de oi, 400 de boi, 1 000 de bivoli, 4 000 de porci și are 800 de stupi pe posesiunile lui din 200 de sate. Anual trimitea turcilor 1000 de boi și 10 000 de oi. Ca servitori avea 1 500 de țigani: fiecare familie, de Sf. Gheorghe, da 6 dinari domnului. Erau și lăutari și artiști adevărați. Altfel, omul acesta, așa de bogat, era de o simplicitate de moravuri admirabilă. La masă bea numai apă. Foarte milos, a făcut biserici pînă și în Ardeal, unde craiul țerii, cu situație regală, îi zicea: tată. La moartea lui Matei a luat asupră-și întreținerea tuturor mănăstirilor acestuia, care erau vreo patruzeci.