Zici că ești de ăia... apăi ce ai învățat acolo, dacă nici o cizmă nu știi să văcsuiești? Las, că te-nvăț eu! Am să-ți scot eu cafeaua, cu lapte din burtă! Să marș la-n-chisoare! Patru zile sala de poliție! Și altdată să-nveți să fii lustrugiu! Când m-oi uita la cizma ta, să-mi fac mustața-ntr-însa! Ai înțeles? Cum te cheamă?... — Rodolf Soreanu. — Cum ai zis? Sor... Ești rudă cu colonelul?... — Da, nepot, să trăiți, domle căpitan! — Ei! Să trăiți! Da' cine vă pretandă să ziceți „trăiți!”, domle Soreanu? Îmi pare rău! Asta-i pentru ăia... care n-au aia... — Dumneavoastră ziceați... — Ei, ziceam!... Parol d'onor, am glumit... Am vrut să văd dacă știți... Unde mergeți acuma? — La cazarmă. — Ce să faceți la cazarmă, domnule Soreanu? — Zice că e corvadă... — Corvadă? Cum, dumneavoastră la corvadă? Cine v-a spus? — Domnu sergent-major. În vremea asta au ajuns la cazarmă. Moș Teacă, roșu ca pomponul de mare ținută, intră cu volintirul de braț. — Sergen'-majur! Cum ai îndrăznit să chemi pă don Soreanu la corvadă? Cin' ți-a dat ordin? — Dum... — Nu vorbi, sergen'-majur, că-ți vâr sabia până-n plăsele!... Cum ți-ai permis, râtane? Să marș la-nchisoare pentru neexecutare de ordine!