Se dă, și nu se dă: cum e mai rău, Om „cu două socoteli”, el stă cu oastea și cu inima la mijloc, îngrijat, nedumerit încă... Rușii sunt învinși în bătălia de la Stănilești. Dumitru Cantemir, domnul Moldovei, care fusese cu ei, acesta pre față , scapă, ca prin urechile acului, Îndată după încheierea tratatului cu Petru cel Mare domnul obștește-n toată țara pasul acesta: „Noi Dimitrie Cantemir din mila lui Dumnezeu domnul țării Moldovei către mitropolitul, episcopii, boierii, căpitanii și toți slujitorii pământului moldovenesc facem știut că întru cât dușmanii creștinității, turcii, n-au respectat tratatul încheiat de predecesorul nostru Bogdan, prin care țara se obliga a plăti sultanului numai 4000 de galbeni, 40 de cai și 24 de șoimi pe an, și au introdus în Țara Moldovei tot soiul de asupriri, dărâmând sau ocupând cetățile ei, învoind tătarilor a o prăda, luând în robie pe fii și soțiile noastre spre a-și face râs de ele, sporind pe fiece zi tributul până la așa grad că au devenit cu neputință de răspuns, noi ne-am unit cu împăratul milostiv și credincios al Rusiei, Petru Alexievici, care au ridicat arma spre a mântui pe creștini din jugul robiei mohametane. Prin urmare tot omul din această țară să ia armele spre a-i veni în ajutor, căci care nu va urma astfeliu îi se vor confisca averile”.