Noi aprobăm că și unii, și alții sînt demni… de Văcărești. Și cum n-ar fi așa? Toate acuzațiile pe care liberalii le aduc conservatorilor sînt tot atît de adevărate ca și toate acuzațiile pe care conservatorii le aduc liberalilor. Schimbați numai numele proprii, și discursul unuia se potrivește perfect în gura celuilalt. Liberalii, ca și conservatorii pot zice unul altuia fără teamă de a minți – o teamă pe care de altfel n-o prea au – „ați violat libertatea alegerilor, ați dat apanagii, ați jefuit țara, ați torturat pe săteni, v-ați îmbogățit prin fraudă”… etc… E chestia numai de date și de nume proprii. Pentru noi lucrul e foarte îmhucurător. Căci, învinuindu-se unii pe alții, descosîndu-și trecutul cu atîta dreptate și arătîndu-și unii altora oglinda în care s-au întipărit faptele lor rușinoase, muncitorii au prilejul să-i vadă de-a binele așa cum sînt. * * * Credem că este o urmă de metafizică politică să dai lecții de procedeuri parlamentare adversarilor. Utopiștii, grupările fără o sistemă și fără o bază științifică pot să facă apel la liberali. Îndemnîndu-i „să abordeze calea largă a principiilor”. Noi nu putem face asemenea, jonglerie politică. Facă-și de cap liberalii, ca și conservatorii, atît mai bine pentru noi: clasa muncitoare are un prilej minunat de a-i judeca.