Cum va fi arătând capul unui om care are - o operă ori o dramă 'n el, cu oamenii ei interesanți , cu lumina de lampe, cu pânzele zugrăvite, cu totului tot în capul lui ... Un teatru întreg în care sufletul lui, ghemuit într-un colț al salei, e singurul spectator. — Bine. Dar de ce să nu credem că făptura normală a omului este cea anume făcută ca să vadă adevărul? — De ce? Pentru că tocmai această făptură normală nu este una ș' aceeași totdeuna vor fi mici deosebiri ; unde însă deosebirile sunt mari, avem altă lume. Dar să urmez. Nu știu dacă cineva s-a visat vrodată elastic ... că poate crește, se poate îmfla, se poate contrage ... Dacă pe-un asemenea om nu l-ar trezi nimene din somn, el ar trăi o viață întreagă c-o lume reală și pipăită , căci în somn se pipăie așa de bine ca-n trezire ... va să zică nu lipsește nici acest control , cel mai sigur, al realității ... Și acest om s-ar contrage 'ntr-o cartofă care - ar striga oamenilor de pe uliță să ia sama să nu-l calce, ori s-ar subția într-o prăjină cu barbă englezască și cu pălărie naltă, ori s-ar îngroșa ca un birtaș bavarez ... ar trece printr-o mie de figuri el însuși și, dac' ar dormi toată viața lui, nici în minte nu i-ar mai 1 veni să se îndoiască că aceasta este natura lui, că altfel nu poate fi și că toate trebuie să fie cum sunt ... Dacă s-ar trezi puțin înainte de-a muri, ar crede, din contra, c-a adormit și că visează.