Vizita se făcea în ajunul Crăciunului, și se observă pregătirile pentru această mare serbătoare. În acea zi se sună tobele și se adună oastea. Domnul apare în rădvan, căci rana căpătată la Finta împiedecă pe moșneag de a călări. Muzica pornește, și se aduce în pompă vînatul pentru masa solemnă. Alaiul domnesc, la acest prilej, este de 10 000 de oameni. Se împart caftane. Pe urmă vine slujba bisericească: preoții înfățișează icoana lui vodă. Muzica apare, cu același drept de a felicita; alaiul e luminat cu felinare și torțe. Mulți dintre muzicanți erau turci, în acest timp toate circiumele erau deschise, pentru seimenii lui vodă, dar ei ar fi respectat destul de bine disciplina ca să nu se îmbete nici unul. Curtea, care se descrie cu ocazia acestei solemnități, e de piatră, încunjurată cu zid, chiar lîngă Ialomița. Lîngă dînsa e biserica, împărțită în trei, avînd și un compartiment pentru morminte, lucru care se întîlnește în Moldova la Pobrata lui Petru Rareș și la Slatina lui Alexandru Lăpușneanu. Una din cele mai vaste ale principatului, e interesantă și azi, după reparația din veacul al XVIII-lea, prin aceea că doamna și „fetele” ei, ca să asiste la slujbă, întrau de-a dreptul de la curte în biserică printr-un gang, așezîndu-se în balconul de la care o scară foarte frumoasă de piatră duce în naos.