Asistă, acum, la serbare. Din Iași sosește o trupă de călăreți, care se înfățișează foarte bine, și se așază de o parte și de alta, cu steaguri. Domnul se postează, cu fratele, lîngă un chioșc, unde se făcuseră pentru ocazie două corturi, avînd aproape pe secretarul lui pentru limbile străine, de la Roche, iar jos lîngă dînsul și pe secretarul turcesc. Se aduce decretul de mucarer, și domnul îl primește cu cea mai mare evlavie, făcînd gestul de închinare către „împărat”. I se aduce calul dat de sultan. Se cetește porunca acestuia, pe cînd pe deal caraghiosul curții spune glumele lui. După aceea vine audiența la domn a lui Boscovich, a lui personal, iar nu în calitate de însoțitor al ambasadorului: în timpul serbării, odată cu dulcețile, cafeaua și fumigarea cu curse și odogaciu, el fusese invitat de beizadeaua Alexandru în italienește, de domn în grecește, să-i viziteze la curte. Palatul i se pare vechi, fără nici un fel de gust și rînduială. Intră într-un cabinet curat, unde sînt sofale, dar și o mică bibliotecă cu cărți bune, mai ales de știință. Vede două globuri, unul terestru, altul ceresc; după aceea e dus în odaia mică, unde de la Roche se așază la picioarele lui vodă; sînt și cîțiva curteni în picioare.