Nu e adevărat lucrul acesta, căcĭ, dac’ar fi adevĕrat, nu am fi putut să realisăm progresele pe carĭ toțĭ le recunosc: acesta e însă simțîmêntul, pe care promiscuitatea viețiiĭ noastre publice îl produce în inimile celor politicește indiferențĭ; așa trebue să creadă mulțimea, când vede lucrând împreună oamenĭ, care s’aŭ tratat uniĭ pe alțiĭ de mișeĭ, și conștiința comunitățiĭ de interese morale e din zi în zi maĭ slabă când totul pare a atîrna de comunitatea intereselor materiale. Dac’am fost în stare să ne pătrundem de convingerea, că e o cestiune de conservare națională să nu suferim, ca Evreiĭ să ia parte la viața noastră culturală, ne vom pătrunde maĭ curînd orĭ maĭ târziu și de convingerea, că e cestiune de conservare națională să ne reîntărim conștiința comunitățiĭ de interese morale și că aceasta n’o putem face de cât combătînd cu toată energia spiritul semitic, ce care suntem cuprinși. Aceasta e adevĕratul rost al mișcăriĭ antisemite, pe care numaĭ Evreiĭ și ceĭ deopotrivă cu dînșiĭ îșĭ daŭ silința s’o presente ca fiind pornită din ură de rasă și din fanatism religios. Ne apărăm noĭ ființa, și nu e între noĭ nimenĭ nicĭ prea jos, nicĭ prea sus, ca să se poată socoti dispensat de datoria de a lua parte la această luptă de apărare națională.