Îți spun acestea drept dovezi că Bolentinul făcea distribuția nu numai cu bunăvoință, ci și cu multă pricepere. Într-adevăr, nici Grossmann n-ar fi putut s-o ducă cu ceilalți atât de bine ca și cu mine, nici eu n-aș fi putut să mă împac cu vreunul dintre dânșii ca și cu Grossmann. Guvernanta mă ceartă mereu că sunt om dezordonat și zăpăcit, care nu ține nici la curățenie, nici la buna rânduială. Hârtii și cărți îmi stau claie peste grămadă pe masă și prin sertare; când fumez scap cenușa pe jos, arunc chibriturile cât colo, ba scap chiar și mucuri de țigară; când mănânc, îmi pătez hainele; plec adeseori diminețile la școală fără cravată, ba pe ici, pe colo chiar și fără guler și fac mereu gălăgie că mi-a luat cineva ochelarii, pe care îi am într-unui din buzunarele în care nu sunt obișnuit a-i pune, ori pana de gâscă, pe care o am la ureche. Toate acestea și multe altele de felul lor pot să fie adevărate, dar nu dovedesc că sunt om dezordonat și zăpăcit. E o năpăstuire pornită din exces de purtare de grijă. Adevărul e că mă simt nenorocit când văd împrejurul meu necurățenie și lipsă de bună rânduială și am un adevărat cult pentru cei ce-și dau osteneala de a le face împrejurul meu toate curate și bine rânduite.