La l88l, cînd s-a serbat regalitatea, toți negustorii din București au făcut cîte un car alegoric, reprezintînd diferite bazaconii eroice. Dintre toate carele, cel mai nostim era al unei fabrici de săpun. Onorabila făcuse bustul regelui și al reginei din săpun. Ca dracu, se întîmplă că, tocmai cînd era defilarea carelor în toiul ei. Începe o ploaie de parcă turna cu găleata. Suveranii de săpun, apucați de ploaie, făceau clăbuci la gură, spre marea veselie a onor. public cascăgură. * * * De atunci n-am mai văzut așa minune decît la diferitele întruniri publice, unde oratorii-ți toarnă niște bășici de crezi că le suflă cineva cu țeava. Iată însă că se deschide Expoziția cooperatorilor Un farmacist din Galați ori din Brăila – nu țiu minte bine patria cooperatorului – se apucă să-și expuie și el marfa. Ce să expuie însă? S-a gîndit și s-a răzgîndit sărmanul apoticar, pînă ce î-a venit o idee genială: a luat capsule.de Copahu și de unt de ricină le-a vopsit tricolor și le-a așezat în formă de Carol I… Cine nu crede n-are decît să meargă la Cișmigiu. Mă mir numai că don farmacist n-a pus să scrie deasupra: hoc vinces signo! încaltea să ajungem să vedem că balsamul de Copahu este emblema dinastiei.