Toată de piatră cioplită, cu două brîie și două turnuri, ea cuprinde mormîntul doamnei Tudosca, întîia nevastă a lui Vasile, și a fiilor domnului, între cari cel slăbănog, care, trimis pentru băi la Brusa, în Asia Mică, a murit acolo și trupul s-a adus în țară. Mormintele erau acoperite cu un covor de mătasă, și candele de argint atîrnau deasupra lor[4]. În biserică se vede chipul doamnei și al celor trei copii morți, căci se pare că Tudosca avuse și alți doi copii mai mici. Se laudă mult bogăția materialelor, stîlpii de piatră verde, cu vine de aur, scările de marmură albă, sicriul Sfintei Paraschive, ale cării moaște fuseseră aduse de bogatul domn cu bani scumpi din Peninsula Balcanică, sicriu împodobit cu cuie de argint și încunjurat cu candele din același metal, jețurile de abanos de Constantinopol, policandrul cel mare, foarte frumos lucrat, sfeșnicele celelalte de alamă. „Biserica, așa cum se înfățișează, este mai frumoasă decît celelalte românești și chiar căzăcești”, – destul de simple acestea pentru ca a noastră să poată susținea concurența. În apropiere era școala și lîngă dînsa baia cea mare, baia turcească a lui Vasile Lupu, care a fost păstrată pînă în timpul nostru, cînd primăria a găsit cu cale să spargă cu dinamita zidurile cele vechi pentru a face băile pe care le apreciază cine a fost pe acolo.