Mai scrise și alte opere pentru teatrele Parisului, dar nu de mare importanță. Întorcîndu-se în Italia, compuse la 1841 operile Adelia și Maria Padilla, iar la 1842, vizitînd Viena, capitala Austriei, scrise opera Linda di Chamounix pentru teatrul imperial. Triumful acestei noi compozițiuni îi procură titlul și funcțiunea de compozitor de cameră al m.s. austriace, cu o recompensă din cele mai brilante. În timpul locuinței sale la Viena, dete mai multe probe de eminentul său talent muzical, atît în muzica eclesiastică, cît și în cea teatrală. [6] Însă o impulsiune fatală îl îndemnă a părăsi Viena, unde era atît de mult stimat de publicul teatral și de confrații săi de artă, și a se duce la Paris ca să găsească acolo pierderea sa. Operile ce el pregătise pentru capitala Franciei erau Don Pasquale și Don Sebastiano, cea dîntîi destinată pentru Teatrul italian, iar cea de-a doua pentru teatrul operii cei mari. Speranța lui era pusă pe succesul acestor două partițiuni muzicale, din care Don Pasquale, reprezintată pe scena Teatrului italian, corespunse pe deplin la așteptarea lui Donizetti; iar Don Sebastiano, ce se reprezintă mai în urmă, deși era compus astfel ca să poată împăca toate exigențile publicului și ale criticei, invidia însă și rivalitatea artiștilor se amestecară în reprezentarea acestei opere, și, de unde se aștepta un succes sigur, nu fu decît unul prea mediocru.