Când, acum câteva săptămâni, s-a auzit că dl. Vasile Stroescu - Vasile de Stroesco, cum se scrie d-sa, ca nobil basarabean, coborâtor al vechilor noştri răzeşi şi boieri - a făcut o danie de 100 000 de coroane fondului cultural din Blaj, menit să sprijine, împotriva oricui, şcoala românească, a fost o uimire. Se poate ca un român bogat să facă un astfel de lucru? Dar aceasta înseamnă călcarea în picioare a celor mai frumoase datini naţionale! Când cineva din neamul nostru are bani de prisos mai cumpără moşii, clădeşte vreun palat aurit, călătoreşte pe unde dracul şi-a-nţercat copiii sau face pe "boierul valah" în lumea cântăreţelor şi dănţuitoarelor din Paris, ori de-l ajută vrâsta ori nu. Aşa se cuvine: aşa s-a făcut şi aşa o să se facă. Un grec, un bulgar pot dispune altfel de banul lor, fiindcă doar unul e numai o "capră" de grec, iar celălalt un "tucanaglava" prost de bulgar, dar o naţie nobilă trebuie să aibă alte apucături. Mulţi se mirau de ce dl. Stroescu, român ortodox din Basarabia pravoslavnică, s-a găsit să facă darul său de rege Bisericii unite, cu care nu e legat prin nimic. Vreun român prea roman de dincolo s-o fi gândit poate la vreo convertire în perspectivă, căci sunt şi rătăciţi de aceia cari-şi pierd vremea cu astfel de lucruri.