Cînd și cînd vine din Polonia cîte un trimis care vizitează și Țara Românească; ici, colo se mai întîlnește cite un act care arată existența de relațiuni cu acele părți. Pentru curiozitatea lucrului înfățișez scrisoarea pașaport dată lui Nicolae Brzeski, care a jucat un rol important în legătură cu țerile noastre prin aceea că a dat o traducere în limba polonă, cu oarecare explicații asupra boierilor și rosturilor țerii, a vechii cronici slavone a principatului: vestita „Cronică moldo-polonă”, tipărită de Hasdeu și pe urmă de Ioan Bogdan[2]. Iată pașaportul: „Io, Petru Voevod” – era Petru Șchiopul –, „din mila lui Dumnezeu domn a toată Țara Ungrovlahiei, scriu Domnia Mea cinstitului și bunului prieten și prea-iubitului părinte, marelui Zecmot August, mare crai leșesc și litvan și mazur” – Mazuria sau Mazovia făcea parte din deosebitele state ale regelui polon – „și peste alte țeri și părțile lor de sus, multă sănătate și dragoste trimetem Crăii Tale, și cu aceasta dăm știre Crăiei Tale că a venit un poclisar (adecă ambasador) al Măriei Tale crăiești, cneazul Necula, de la cinstita Poartă domnească a cinstitului Împărat la Domnia Mea, și ne-a vestit de viața și prietenia și dragostea pe care o are Crăia Ta către noi, și a cerut de la noi oameni să-l ducă la Ștefan Craiul” – era pe vremea aceasta Ștefan Báthory, domnul Ardealului, considerat ca succesor al regilor ungurești –, „și Domnia Mea i-am dat lui oameni să-l ducă” – aceștia se numeau mai tîrziu mehmendari –.