În ce privește pe locuitori, neexistînd, se pare, domn, călătorul a vizitat numai, cu Ahmed-Pașa, ambasador turcesc la Petersburg, pe fostul stăpînitor Grigore Ghica, care servește cu pipa întîi pe demnitarul străin[3]. A frecventat, dealtfel, și alte cercuri. I s-a părut că e multă stricăciune în boierimea veche, care a luat cîte ceva rău de la fiecare din străinii cu cari a întrat în atingere: divorțul de la poloni, desfrîul de la ruși, pizmuirea și vanitatea de la fanarioți și lenea de la turci. Și femeile, superioare bărbaților, pierd vremea cu vizite și cetirea fără simț critic a romanelor[4]. De la turci e și luxul acestor oameni cheltuitori și insolvabili[5]. De la un timp însă arendășia se împuținează și renta pămîntului crește. Saint-Marc Girardin recunoaște la acest neam caracterul latin: „dacă se consultă numai originile, Muntenia și Moldova sînt o parte din marea familie a Europei latine”[6]. De aceea și răpedea adoptare a occidentalismului în forma franceză: lașul și Bucureștii, spune el, „sînt două mari orașe în care limba franceză e vorbită ca la Bruxelles și îndrăznesc să spun: mai bine decît la Bruxelles”. În conversații „nici cel mai mic cuvînt, și aș zice aproape nici cel mai mic sunet nu arată pe străin”[7].