Trupa e compusă, cu prea multă îngrijire. I. ukács Marcia, primadona, în rolurile ei este o artistă în toată puterea cuvântului. Atât înfățișarea elegantă, cât și vocea ei plăcută dau un farmec oarecare scenei. Marcia era puțin răgușită, dar tocmai aceasta o face interesantă. De altminteri, Lukács Marcia era o achizițiune proaspătă. Astă-toamnă, în Seghedin, plimbându-se într-o noapte pe o ulicioară strâmtă, d-l director Kösza Bandi se opri deodată locului și rămase uimit ascultând o melodie de care răsuna ulița. El se hotărî, el cuteză, și în aceeași noapte el a și angajat pe frumoasa cântăreață. Tot atât de strălucită achizițiune s-a făcut în persoana primului-amorez Furcea Peti, altădată bărbier de profesiune. Villam Laczi, cel mai vestit măcelar din Dobrițin joacă rolurile de erou. Palier Miska, iscusitul zidar, face pe intrigantul, iar Lógó Marczi, fost portărel vreo zece ani la tribunalul din Kecichemet, este neîntrecut în rolurile de mijlocitor, având totodată și funcțiunea de purtător de afișe. Ceilalți și celelalte sunt născuți și crescuți în artă: fii, fiice, gineri și nurori ale d-lui director Kösza Bandi. Este negreșit cea mai bună dintre toate trupele ambulante. D-l director a jucat o dată cu o trupă din Seghedin. Clopoțelul sună. Prin public trece un fior dezmierdător.