Acesta spune că pe vremea lui Petru Rareș erau 3 000 de curteni, că vodă putea să ridice însă pentru război 60 000 de oameni. Dincoace se înseamnă 40 000 de călări oastea Moldovei fiind în cea mai mare parte oaste de călărime, căci pedestrimea e alcătuită din oameni de rînd, fără valoare militară. Caii sînt mici, și nu cunosc grajdul: „chiar în mijlocul iernii se hrănesc pe cîmp… și frîng cu copita lor ghiața ce acopere iarba, deși nu sînt potcoviți”. Supt Despot un alt izvor pomenește tot de 60 000 de oameni și 50 000 de călări. Despot însuși vorbește de 40 000 de pedestrași și 50–60 000 de călări. Chiar dacă am admite exagerații, faptul că mai multe izvoare dau aceleași cifre arată că într-adevăr Moldova pe vremea aceasta avea o respectabilă oaste. Mai ales important era faptul că de această oaste dispunea domnul în fiecare moment. În cîteva zile adecă se putea s-o strîngă, pe cînd se vede din luptele de la 1531 ale lui Petru Rareș cu polonii, care s-au terminat cu înfrîngerea lui la Obertyn, cît de greu regatul polon putea să-și strîngă armata. Se convoca dieta, căci regele n-avea nici oaste, nici bani, și în dietă se punea întrebarea ce mijloace se vor întrebuința pentru a răspinge pe dușman: mercenari, nobilime, chemare generală supt arme; se discuta impozitul care trebuia să se plătească.