— Calc scurt, trăiți, don căpitan! — Scurt, scurt, firește că scurt, că te ia mama dracului dacă n-îi călca scurt; da, vorba-i, unde ții picioru-nainte de a călca? — Îl țiu în cizmă, trăiți, don căpitan! — Cizmă, cizmă, firește că-n cizmă, că te ia mama dracului dacă l-îi scoate! Vorba e: unde-l mai ții? — ? ! — În aer, mocofane, în aer, că de-aia a lăsat statu aer!... Și cu capu ce faci? — Cu capu... mă gândesc, trăiți... — Und te gândești, mă? La tat-tu acasă? Und te gândești în front? — ? — Cu capu, răcane, îl ții paralel, adică oblig pă umăr, că dacă nu-l ții, ți-l îndrept în pumni... Și lângă cine trebuie să simți cotu? — Unde e alinierea, trăiți, don căpitan! — Bine. Da unde-i alinierea? — ? — Alinierea e unde e și domnu gheneral, răcane! — Am înțeles, trăiți... — Da dacă gheneralu nu-i la paradă, atunci unde e alinierea? — Atunci... acasă la don gheneral! *** — Spune-mi, răcane, ce faci tu când întâlnești pă drum un supirior. — Îl salut, trăiți, don căpitan, și trec înainte. — Da dacă ai într-o mână gamela și într-alta bidonu? — ?