Și auzind ea gâlceava afară, s-au spăimântat iarăși de frică mare, crezând că au venit s-o omoare pre ea, pentru că multe rele apăsau inima sa. Dar Iisus au înțeles gândul ei și a grăit: — Nu te teme. Și s-au mulcomit muierea. Iat Iisus a stat pre patul ei și o au ridicat pre ea, apucând-o de mână și au certat frigurile și o au lăsat pre dânsa îndată. Și într-o clipeală s-au sculat soacra lui Simon Petru și au ieșit afară. Iar mulțimea, văzând-o ieșind, au ocorât-o pre ea cu vorbe de hulă, zicând ei: — Au un puteai muri, să fi scăpat de tine!… Și îndată au luat ea toiagul lui Simon Petru din ungher și s-au năpustit la dânșii cu turbare mare și i-au gonit pre ei, lovind și ocărind. Și iarăși au venit muierea în casă și au început să juruiască pre Simon Petru și pre ceilalți, iar pre Iisus nu. Și au zis ei Iisus: — Muiere, mi-e foame. Iar soacra lui Simon Petru au răspuns, grăind: — Au un voi hrăni eu pre toți? Că Simon nimica nu mai face, fără pe drumuri umblă și pește nu prinde. Zis-a Iisus ei: — Eu am făcut pre Simon vânător de oameni.