De aici a urmat întrarea lui Bogdan în Polonia și jăfuirea țerii pînă la Liov, iar apoi năvălirea polonilor pînă la Botoșani. Principesa s-a măritat cu altcineva, iar Bogdan a încheiat o căsătorie în țară cu o fată de boier, al cării mormînt se vede la Dobrovăț. În ce privește pe Ștefăniță, fiul lui Bogdan, el a luat o principesă munteană, pe una din fetele lui Neagoe Basarab. Erau două: una mai frumoasă și alta mai urîtă, și domnul muntean ca și al Moldovei voia să ieie pe cea mai tînără și mai frumoasă. De aici lupta între dînșii, care s-a terminat cu singura căsătorie posibilă pentru moldovean. Ea a fost scurtă. Fără îndoială însă că, dacă ar fi durat mai multă vreme, fata lui Neagoe ar fi introdus o civilizație slavo-bizantină mai perfectă în Moldova pentru motivele ce se vor vedea pe urmă. Petru Rareș, cînd a luat Moldova, putem zice: pe neașteptate, era căsătorit cu o româncă, se pare, Maria, care este îngropată la Putna, pe cînd soțul ei nu apucase a ridica noua și splendida mănăstire de la Pobrata. A doua căsătorie a lui Petru Rareș a fost cu o femeie din neamul sîrbesc al Brancoviceștilor, înrudit și cu Cantacuzinii imperiali.