Starea sănătății sale mergea tot spre mai rău, din care fu silit a se duce la Nisa, unde dupe puține zile plăti tributul naturei la 27 mai 1840. Un scriitor italian, în memoriile sale asupra acestui mare artist, zice că: „În ultima noapte a esistenții sale el se părea prea liniștit; dormise puțin, dar cînd se deșteptă, ordonă să-i ridice cortina patului; se puse apoi a contîmpla luna ce se înălța maiestoasă și plină de lumină pe un orizonte de cel mai limpede azur; această magică panoramă, însoțită de dulcele fream