Dezvoltarea secolului al XV-lea se înfățișează aici, prin urmare, cu totul inferioară celor dintîi două decenii o le acestui secol, cum și deceniului cu care se sfîrșește secolul al XIV-lea. Capitala, se zice de obicei, a fost mutată de la Tîrgoviște la București. Nu se poate vorbi de o mutare a capitalei pe vremea aceea. Radu cel Frumos, fratele care a înlocuit pe Vlad Țepeș, va sta mai tîrziu în București, dar această reședință aici nu e un semn de dezvoltare a principatului, ci o datorie față de turci. Turcii s-au așezat în Giurgiu, s-au aciuat în părțile Severinului. Ei s-au stabilit în punctele cele mai importante ale malului stîng al Dunării. Și atunci, pentru a avea pe domn mai la îndemînă, pentru a-J ajuta, dacă e credincios, pentru a-l combate și a înăbuși imediat răscoala lui, dacă se arată rebel față de sultan, trebuia ca el să nu se mai găsească la Tîrgoviște, ci la București. Satul care se găsea aici ajunge răpede la importanța unui oraș: lîngă cetatea domnului se adună târgoveții: pe la Mihai- Vodă, probabil, pe înălțimea aceasta, a fost așezarea cea dintîi a domnilor din secolul al XV-lea, și această așezare a domniei la București, trecătoare la începutul veacului, s-a făcut în chip mai durabil abia pe la 1460-70.