Muncitori din toată lumea, pricepînd că lucrurile nu mai pot sta pe loc, au hotărât să sărbătorească o dată pe an înfrățirea tuturor celor asupriți și să ceară atunci, cu glas tare, cîteva din drepturile ce li se cuvin. Așa, cerem azi votul universal, ziua de muncă de 8 ceasuri (pentru cei de la oraș), odihna de duminică, devălmășia islazurilor, desființarea armatei permanente etc. Noi ceștia, socialiștii, luptăm pentru o vreme în care omul va fi stăpîn pe întreg rodul muncii lui, dar știm că asta nu se poate împlini deodată. De aceea cerem pe rînd cîteva îmbunătățiri, care, oricum, ar mai îndulci viața amară de astăzi a celor ce sufăr. Săteni, ca și orășeni, toți cîți vedeți că starea de lucruri de azi e nedreaptă, toți cîți simțiți nedreptatea crudă a orînduirii crude de acum, dați-vă mîna frățește și luptați, alături cu noi, pentru apropierea mai repede a unor vremi mai bune. Ziua de l Mai este aceea pe care muncitorii din lumea întreagă și-au ales-o; s-o serbăm deci și noi cu toții, asupriții de la țară, ca și cei de la oraș.