Fama acestuia ajungînd pînă la dînsul îl electriză așa de mult, că părăsi Ancona fără a-și lua ziua bună măcar de la cei mai intimi amici ai săi. Ajungînd la Milano, aceea ce făcu mai întîi fu de a se duce la Teatru de la Scala, ca să auză pe celebrul violonist francez. Îi plăcu prea mult maniera de esecutare a acestui artist. Vrînd însă a strînge legături de amicie cu dînsul, dete un concert la care esecută cele mai alese din compozițiunile sale. Dar Lafont, nedînd ascultare decît egoismului său, în loc să salute pe acest straordinar violonist, avu nesocotința de a-l provoca la o luptă artistică, ce era și fatală pentru dînsul. Se înfățișă la Paganini și-l invită a da un concert împreună. Acest din urmă, după ce-i arătă lui Lafont pericolele cele mari la care se espuneau amîndoi, după ce-i demunstră că acest duel își cerea victima sa și că unul din amîndoi era să sufere o mare umilire, văzînd în cele din urmă că violonistul francez lua acest înțelept consiliu drept o necutezare, îi zise: — Cunosc că vei să treci de primul violin al Europei; te voi face însă să cunoști că acela care merită mai mult acest titlu nu ești d-ta.