– A băgat-o în sfârșit la jăratic pe matracuca! a zis socru-meu râzând. Și m-a pus să-i povestesc iar istoria de mai sus pentru a nu știu câtea oară. Pocovnicul o ținea într-una că în fundul căciulii îmi pusese cocoana farmece și că iedul și cotoiul erau tot una... – Ei aș! am zis eu. – Era dracul, asculta-mă pe mine. – O fi fost, am răspuns eu, dar dacă e așa, pocovnice, atunci dracul te duce, se vede și la bune... – Întâi te dă pe la bune, ca să te spurce, și pe urmă știe el unde te duce... – Da dumneata de unde știi? – Asta nu-i treaba ta, a răspuns bătrânul; asta-i altă căciulă!