Acolo, pedeapsa lui cea groaznică era să ardă de sete și de foame, să înoate pînă în gît în toate bunătățile pămîntului și să nu se poată atinge de ele. Povestea s-a împlinit. Țăranul vă dă copiii ca să-i faceți soldați, să-i bateți, să-i umiliți și să vă apere bunurile voastre. în schimb, voi l-ați prăbușit într-un iad de chinuri, unde stă pînă în gît în comori de care nu se poate atinge. Sărac, fără pămînt, fără unelte de muncă, bătut de jandarmii voștri, năpăstuit de primarii voștri. Împovărat de dări pe care nu le mai poate plăti, el zace într-o vecinică agonie. Iar cînd se ridică să vă spuie că e covîrșitoare mizeria asta, atunci vă asmuțiți hordia de canalii gulerate, puzderia infamă de Telemani, și sîngele muncitorului roșește cîmpiile bătute de vîntul mizeriei, de plaga ciocoismului. Apoi, la Cameră, vă prefaceți în mironosițe cucernice, evlavia de talpa casei vi se urcă în obraji, și vă învinuiți unii pe alții, și inimile vă bat deopotrivă, și plecați, braț la braț, ca doi avocați ai altora, fii ai aceleiași clase. Cine să vă mai creadă pe cuvînt cînd ați dat atîtea dovezi de ce sînteți în stare unii, ca și alții?