D-sa a confundat insă teoriile liberalismului clasic, reprezentantul neintervenționismului, cu doctrina conservatoare, foarte intervenționistă… în felul ei. Dar nu asta ne interesează pe noi. Oratorul conservator a declarat că repausul de duminică e un punct socialist. Iată unde-i greșeala. În adevăr, chestiunea asta poate fi susținută de socialiști, dar în același timp o susțin clericalii și… unii negustori chiar. Repausul de duminica nu-i numai o cerință economică, precum ar fi scurtarea zilei de muncă, mărirea salariului etc. E vorba aci de o părere pe care o poate sprijini orice medic, orice preot și orice om doritor de cultură, căci, din toate aceste puncte de vedere, o zi de odihnă corporală și de instrucție morală și intelectuală pe săptămînă este mai mult decît trebuitoare. Dacă socialiștii susțin și ei repaosul de o zi din șapte, pricina e că ei socotesc că-i drept să nu se istovească puterile productive ale acestei clase de muncitori. Nu-i vorba, prin urmare, de a întreba cine susține repausul duminical, ci dacă el e trebuitor sau nu. Și aici d. Filipescu n-a adus nici un argument nou. Este însă în discursul oratorului guvernamental o parte pe care o împărtășim și noi; aoeasta este partea în care d-sa a combătut pe d. Dumitrescu-Mirea, care a susținut repausul de o jumătate de zi.