Se înșiră marele-ușier cu suita lui, marele-vătaf cu vătafii lui, jandarmeria creștină cu 50 de jandarmi. Pe măsură ce alaiul înainta pe străzile Iașilor, deosebitele elemente militare veneau de i se adăugiau; de-o parte și de alta a drumului era înșirată, mulțimea, din ce în ce mai numeroasă, staționînd ca să vadă pe strălucitul ambasador polon. Tot alaiul conduce pe conte pînă la casa care i se pregătise. A doua zi, ambasadorul se duce la biserica franciscanilor din Iași, vechea biserică catolică, prefăcută adeseori, și care există și acum, avînd de jur împrejur prăvălii în locul hanului de odinioară, în vecinătatea mitropoliei. El e dator să meargă la biserică, nu numai pentru că e om evlavios, dar și dintr-alt motiv: regele Poloniei era patronul catolicilor din Moldova, pentru că iezuiții cari deserveau lăcașul erau poloni, și vlădicii de odinioară, cum am spus, erau tot poloni și rezidau în Polonia. Pînă foarte tîrziu, cînd a venit înfluența francezilor, și pretențiile austriace, această situație s-a menținut. În ziua de 8 februar, se acordă ambasadorului o audiență la domn, care trimete să-l ia de acasă cu doisprezece cai domnești împodobiți cu valtrapuri frumoase. Alaiul se formează. El este alcătuit din slugile domnești, din maestrul de ceremonii, cu boierii din suita polonă.