că dumneaei n-are niciodată o politică vizavi de mușterii. Eu zic... daca domn' Mitică... Jud. : Cine-i domn' Mitică? Leanca: Domn' judecător, uite, săru'mâna, ș-acuma e beat... Jud. : Taci! nu te-ntreb pe d-ta. (Către prevenit:) Cine-i domn' Mitică? Prev. : Domn' Mitică?... nu-l cunoști pe domn' Mitică? (Râzând ironic.) Al dracului domn' Mitică! Jud. : Vorbește serios! Cine-i domn' Mitică? Prev. : Care va să zică, domn' Mitică de la pricepție. (Cu un zâmbet de fină intenție.) Pricepi dumneatale acușica cum vine vorba noastră. (Face cu ochiul.) Jud. : Ce-are-a face domn' Mitică? Prev. : Dacă i-a plătit licența. Leanca: Să fie-al drac... Jud. : Taci! (Prevenitului:) Nu e vorba de licență, e vorba de clondirul cu mastică. Prev. : A căzut de pe tejghea, domn' judecător; era pe margine. Jud. : Cine l-a-mpins? Prev. : Piaza rea, fincă zicea că cheamă vardistul... Eu nu vream, că sunt comersant... Leanca (dându-i cu tifla): Comersant de piei de cloșcă. Jud. : Te invit să fii cuviincioasă aici! aici nu-i permis să dai cu tifla! Prev. (vesel): Bravos, domn' judecător! ai văzut și dumneatale acușica ce pramatie e dumneei? Jud. : Nu-ți permit să fii necuviincios aici!... (aspru) M-ai înțeles? Leanca (veselă): Hahaha!