O adevărată capodoperă de seriozitate mistică e povestea Maicii Domnului care merge să caute pe Isus coborât de pe cruce; n-am mai văzut o mai desăvârșită înveșmântare în frumoase cuvinte poetice a legendelor religioase pe care le știe poporul. Sunt apoi idei poetice schițate în proză ritmată, sunt scrisori care-ți strâng inima de mila acestui suflet superior care se stinge într-un rece mediu banal, din care nu se află nimeni să-l smulgă — căci în alte împrejurări nenorocita fată ar fi trăit, spre folosul literaturii noastre — sunt pagini de jurnal intim, cu scene de moarte, pagini care nu sunt de loc mai prejos de acelea care au făcut pe Maria Bașkirțev[1], autoarea cunoscutului ziar al vieții ei, întrerupte în tinerețe, o scriitoare vestită în toată lumea. Nu e numai o curiozitate psihologică și literară această cărticică, ci o parte integrantă a literaturii românești mai noi.