Și exarhatul plaiurilor de la Argeș și exarhatul asupra Maramurășului și a comitatelor de la vest și unor părți ale Ardealului făceau parte din acest plan patriarhal, din care făcu parte apoi și intervenția în Rusia, la Chiev și pînă în Rusia moscovită, care forma alt element politic și religios. Tot așa a vrut să facă patriarhia și în Moldova. De îndată ce s-a întemeiat țara, domnii, după șovăielile de la început, cînd nu știau dacă o să se poată desface de Ungaria, văzînd că Moldova rămîne, căutară să aibă o formă bisericească în legătură cu organizația politică, de acum independentă și permanentă. Ei au trebuit să se gîndească la scaunul, de care a mai fost vorba, de la Cetatea Albă. Acum, episcopii ortodocși din preajma noastră, în timpurile mai vechi, au fost fără îndoială greci; cel de la Cetatea Albă însă se întîmplase, la un moment dat, prin legături pe care nu le știm, să fie român, moldovean. Poate că și în dorința de a se muta episcopatul de la Cetatea Albă la Suceava, precum Alexandru-Vodă, fiul lui Basarab, în Muntenia, mutase episcopatul de la Vicina la Argeș, căutase domnul moldovean să strecoare la Cetatea Albă ca episcop pe un român.