Cei mai mari poeți se întreceau care de care să compuie:mai întîi oda sau sonetul pentru glorificarea numelui acestui celebru artist. Moda chiar luase numele lui; pălării, vestminte și orice alt obiect de lux trebuiau să fie „à la Paganini“; chiar cînd cineva zicea în conversațiune vreun frumos apropo sau dacă la jocul de biliard făcea vreo lovitură frumoasă, să zicea „à la Paganini“; în fine, portretul său, făcut bine sau rău, era reprodus pe toate tabacherile și alte obiecte. Magistrații, împreună cu membrii Academiii, îl onorară cu ordinul Sîntului Salvator în aur, iar împăratul îl numi virtuozo de cameră și maestru de capelă al muzicii sale particulare. După o ședere de mai mult timp în Viena, părăsi acest oraș și vizită cele mai principale rezidențe ale Germaniii, unde fu priimit cu cele mai lingușitoare probe de admirare și respect; dar numai în capitala Prusiii găsi acel mare entuziasm de care dete probe publicul vienez. La 1831 puse în lucrare planul său de a călători în Francia, dar cunoscînd fineța și dificultatea gustului francez, se opri mai întîi într-unul din micile orașe ale Germaniii, unde stătu mai mult de două luni, în care timp făcu un mare esercițiu și mai inventă deosebite efecte pe încîntătorul său instrument, iar dupe aceea se duse la Paris și dete primul său concert pe scena Teatrului de la opera cea mare, la 9 martiu 1831.