Cu prilejul acestui scurt traiect, Koch prezintă pe cele 300 de familii de șvabi din Basarabia, cari au venit în Dobrogea, unde nelăsîndu-i turcii, ei, afară de unsprezece cari merg pînă la Silistra, se așază în principatul muntean. Străbătînd stepa dobrogeană, călătorul face botanică. Dealtfel nu e posibil altceva în acest pustiu, pe alocuri mlăștinos unde vitele pasc în larg și omul n-are, decît ici și colo, căsuțe proaste. La Chiustenge, bombardată de ruși, află un restaurant german, un important negoț de tranzit, cu Rifaat-Pașa, cărîndu-și marfa spre Constantinopol, cu negustori din Tiflis, desțerați de doisprezece ani, armeni din înaltul neam al mamigonienilor, cari duc spre Persia optzeci de baloturi din Leipzig; nu știu nemțește, dar laudă Germania și pentru femeile cinstite de acolo. De aici Koch se îndreaptă spre Constantinopol. Locotenentul-general prusian A. Jochmus, care a jucat un rol în campania europeană din Siria tulburată de cruzimile curzilor contra maroniților, a făcut în 1847 o călătorie în Răsărit, luînd note amănunțite și de cele mai înălțătoare asupra tuturor lucrurilor pe care le-a văzut și oamenilor cari i-au trecut înainte. Comunicate de sir Roderich I. Murchison, ele au fost tipărite în toiul luptelor din Crimeea, la 1854, în Journal of the royal geographical society, XXIV[24].