Cu totul altceva decît inscripțiile moldovenești, amestec interesant și original de elemente gotice și orientale. Nu putem judeca partea dinăuntru a mănăstirii Dealului, care a fost foarte adeseori prădată și, la începutul secolului al XIX-lea, total schimbată; ea n-are picturi, iar odăjdiile au dispărut în cea mai mare parte. Cînd, acum, Neagoe, s-a hotărît să facă o biserică pe care s-o opuie celei de la Dealu, mănăstirea din Argeș, cu tot luxul de care era capabilă, nu numai visteria țerii, dar și comoara, cum spune legenda și cîntecul, pe care o strînsese familia domnească, doamna Milița, această biserică ia anumite elemente tot de la Dealu. Biserica de la Argeș are însă stranele rotunjite; turnuri grele, care dau totuși o înfățișare foarte sprintenă, se ridică deasupra clădirii. Ornamentarea este bogată, însă așternută cu cel mai mare bun gust. Cînd s-a făcut reparația de Lecomte du Noüy, s-a scris și o lucrare explicativă, care relevează elemente orientale și armenești, dar în arta bizantină însăși se adunaseră de multă vreme elemente răsăritene și, pe de altă parte, Veneția, unde se strîngea atîta viață din Orient în această vreme, era în stare să deie maeștri cari aveau toată cunoștința artei orientale. În ce privește vechea zugrăveală, desfăcută și expusă într-una din sălile muzeului din București, este imposibil să nu se recunoască influența occidentală venită prin Ardeal.