Arhidiaconul, la acest prilej, descrie moartea lui, îngroparea și suirea noului domn pe tron. Domnul Matei era atunci foarte bătrân, și necazele trecuților ani turburați au fost adus o mare lovire slabei lui sănătăți. El cârmui douăzeci și trei ani și era foarte cucernic. Archidiaconul încredințează că a zidit în țara sa o sută cincizeci monastiri și biserici, însă, cu toată pietatea sa, el era din suflet prieten turcilor și dușman nempăcat cazacilor și rușilor. Numirea de turc era la el cea mai bună recomendație, iar acea de cazac sau moscalcea mai rea. Nu mult înaintea morții sale se auzise că vine la