II primară, retipărite de mine cu învoirea autoriului. Metoda nouă și învățătorul copiilor sunt aprobate și prin decret domnes[c] din timpul d-lui Maiorescu. Celelalte încă sunt aprobate prin deciziuni ministeriale. Noi, fiind ucenicii d-lui Maiorescu și ai societăței literare „Junimea”, parcă nu ne-am prea teme ca lucrările noastre să fie azvîrlite cu despreț din școală, dacă comisiunea însărcinată nu va judeca muntenește... Vorba ceea (cimilitura rîmei): „Apără-mă de găini, că de cîni nu mă tem”. Dori[n]d dar cu nerăbdare a ști cam ce soartă ar avè cărțile noastre, vă rugăm respectuos a face, prin prietenii d-voastre, să aflăm cam ce ne așteaptă în privința cărților mai sus însemnate. Iertați-ne, vă rugăm, de îndrăzneala ce am avut de a vă supăra, și primiți din parte-ne încredințare de stima și respectul ce vă păstrăm. I. Creangă Scrisoare Iași, 1885, maiu 15 Stimabile și mult iubite d-le Negruzzi! Văzînd cele cuprinse în scrisoarea d-voastre din 12 ale curentei, m-am pus pe gînduri. Pisemne d-voastră nu mă credeți că sunt bolnav și aproape, dacă nu de tot, idiot. Apoi, ocupat 30 de oare pe săptămînă cu școala primară, plus dusul și întorsul de 2 ori pe zi, cine știe de unde, prin ploaie și noroiu, ger sau arșiță, cum se întîmplă, nu e lucru tocmai ușor pentru omul vrîsnic și greoiu.