Artele caută să devie cosmopolite. Auzim că în București se află și un june compozitor, de origină română, ce are pregătită o operă nouă și cu această operă se va reprezinta în toamna viitoare la teatrul italian de acolo. România dar va avea și dînsa un cîntător și un compozitor. Simțim o mare plăcere dînd această notiță, căci nu putem privi fără un viu interes întinderea artei muzicale într-o țară ce se bucură de simpatiile noastre. Și de ce oare să nu se bucure? Națiunea română nu are ea tot acele aspirațiuni ce avem noi italianii? Oare în vinele generoșilor ei fii nu curge sînge de al nostru? Da… Românii dar sunt italiani; ei sunt o colonie italiană transplantată pe malul Istrului de către imperatorii romani.” (Gazzetta dei teatri, nr. 29) „Leturgia solenelă cîntată în acest an în biserica Santa Maria del Carmine fu pusă pe muzică și dirijată tot de celebrul maiestru Giovanni Toja. În totul s-au esecutat cu mare maiestate, iar în particular, și mai cu seamă în periodul ce începe cu Gloria in excelsis il qui tollis, esecutat de d. Michele Urio, studentul român ce studiază frumosul cînt italian cu d. G. Gerli, pe lîngă o voace robustă și foarte întinsă la notele acute depune multă grație în esecutare și un metod ce ne face a crede că va avea un foarte brilant viitoriu” etc.