Nu doară că ar fi avut vreo mare slăbiciune pentru ea ori c-ar fi simțit că are ea slăbiciune pentru dânsul. I-a plăcut totdeauna pentru că era subțirică și avea ceva ager și-n ochi, și-n zâmbet, și-n mișcările ei, dar ea n-a alergat niciodată după el, iară el avea obiceiul de [nu] alerga după femei, și astfel treceau unul pe lângă altul fără ca să se împedece ea de el ori el de ea. În timpul din urmă au mai venit însă și altele. Gonind mereu cu cabrioleta și umblând prin păduri, mâncând bine și bând vinuri bune, el a-nceput să facă burtă. I s-au rotunjit obrajii, i s-au lăsat bărbiile, i s-a-ngroșat ceafa, a-nceput să cam gâfaie când cobora din cabrioletă, și 1-a cuprins durerosul simțământ că nu mai aleargă femeile după el, ci parcă se feresc din calea lui. Înțelegea acum că tot nu sunt atât de proști cum i se păreau lui cei ce se leagă ca să [se] lege, și nu mai cerceta dacă are ori nu Firica copil la doică și dacă e ori nu ofticoasă. Era păcat de casa lui cea frumoasă ca numai el singur să se vadă din când în când în multele ei oglinzi.