În schimb, scandaluri de gelozie știi să-mi faci… Ehei, proastă mai sunt eu, bine a zis cine a zis! Pascu înghiți ca un filosof și pe urmă dormi scăldat. Dimineața, mergând la slujbă, își pipăi mâneca să vadă de nu-i duce lui Faranga vreo somație. Pe la zece îl chemă ministrul și-l ținu zece minute. Când se întoarse, își găsi paltonul pe jos, cu cheotoarea ruptă, iar alături auzi pe Faranga răcnind la cineva și bătând cu pumnul în masă… Trei zile gustă Pascu plăcerea zbuciumărilor altora. A patra zi, însă, cântărind o rezoluție pentru o chestie încurcată, se pomeni cuprins de îngrijorare. Dăduse adineaori peste hârtiile de o mie, și acuma îi veni în minte că afacerea aceasta nu se poate opri aici. Odată și odată trebuie să se afle că banii lui Faranga s-au împotmolit în mâneca lui, și atunci?… Și baremi de-ar fi păstrat scrisoarea de dragoste! La masă, în vreme ce Dorina, tăcută și melancolică, stătea cu privirea în farfurie, Pascu îi zise cu blândețe: — Mi se pare că mama ta nu se mai îndură să te ajute! Dorina ridică ochii, înțepată și gata să-l fulgere. Dar el, cu o energie neobișnuită, o domoli și urmă: — Mama ta ți-a făgăduit și nu ți-a dat, eu nu ți-am făgăduit și uite… ți-am făcut rost… ca să nu mai fi dezbrăcată… Își șterse gura cu șervetul, scoase portofoliul, numără banii și-i întinse peste masă cu un zâmbet de cuceritor.