Venim acum la ceea ce spun călătorii cu privire la străinii pe cari-i întîlnesc în a doua jumătate a secolului al XVI-lea. S-a văzut că orașele noastre, și în Moldova și în Muntenia, au fost întemeiate exclusiv – noi am întemeiat numai tîrguri[1] – de străinii din Ardeal sau din partea anexată în veacul al XIV-lea a regatului polon, care este Galiția. În ceea ce privește Muntenia, cînd a fost vorba de Tîrgoviște, s-a vorbit de colonia catolică ce exista acolo și s-a pomenit și colonia, mai veche, din Cîmpulung. În Moldova erau mai multe orașe, civilizația economică și politică fiind aici mult mai înaintată, așa că și numărul orașelor întemeiate de străini a trebuit să fie mult mai mare. Am spus că unul din cele mai vechi a fost fundat de sași în legătură cu exploatările de mine care odinioară formau, fără îndoială, un însemnat izvor de bogăție: e vorba de Baia (lîngă Folticeni), al cării nume chiar înseamnă: mină. În Ardeal, se întîlnește Rodna, cu același sens (în slavonește): anumite nume de localități din împrejurimile Băii amintesc colonia de sași de dincolo de munte, cari erau specialiști în lucrarea minelor; ba chiar populația satelor acestora păstrează și astăzi un caracter deosebit, cu ochii albaștri și poate chiar și cu anume vechi practice de gospodărie mai bună decît a sătenilor celorlalți.