Banii au fost căpătați cu împrumut de la un negustor italian orientalist cu totul, Iacob Celebi-cilibiu, cf. Cilibi Moise, va să zică la noi: om elegant, dar la turci este un titlu de mare onoare, însemnînd om distins, învățat. Iacob Celebi locuia în Iași, după ce casele au fost cumpărate și dăruite bisericii. Zamoyski recunoaște după aceasta pe Bandini ca vicariu în locul vacant cu venituri de moșie de la Trebeș, aproape de Bacău. Misionarul își începe deci călătoria prin orașe și sate, în octombre 1646, trecînd și prin centre mai însemnate de populație, ca și prin sate, așa încît în felul acesta, ceea ce constată el, ne dă icoana foarte bogată, nu numai a Moldovei catolice, dar a Moldovei în genere. Și în această călătorie adaug că el a fost ajutat de foarte puțină lume, cîțiva catolici pe cari-i citează: parohul din Cotnari, Gheorghe Grosul (un german „Gross”, romanizat cu desăvîrșire), un raguzan, Ioan „Zlatonius”. Să vedem deci cum se prezintă orașele Moldovei în descrierea lui Bandini. La Suceava Vasile Vodă va fi mers din cînd în cînd, deși n-avem dovezi despre aceasta, dar el a stat de obicei la Iași: dincolo era să se petreacă însă ultimul act al tragediei lui, cînd doamna Ecaterina, cu copilul ei Ștefan, păziți de Timuș Hminițchi, fiul hatmanului cazacilor și ginerele lui Vasile, a fost asediată în Suceava, mai multe luni de zile, un eveniment din cele mai interesante în cariera lui Vasile Lupu și din istoria noastră militară în veacul al XVII-lea.