– I-ai adăpat? – Asta nu se face acum; știi d-ta bine că noi adăpăm boii când se culcă găinile! – Dar caii... Bujor îi taie vorba: – Bade Mitre! Ca în toate serile, astăzi s-au hrănit porcii, apoi s-au închis, s-au muls vacile, apoi s-au adăpat, s-au adăpat și boii și caii; plugurile sunt în car; sămânța este în saci; grăpile la îndemână. Mâne dimineață, când răsare luceafărul boului, noi adăpăm - și ziua ne prinde în câmp. – Dar tot ar fi mai bine să nu-ți pierzi tu vremea pe aici pe la fete! – Dar ce să fac în grajd? Nu e destul Toader la vite? – Ești bun la gură, îi zise badea Mitru după aceste vorbe. Dar om n-are să iasă din tine! – Ia dă-mi pace! răspunse Bujor, făcându-se a glumi. D-ta ai vrea ca toți să fim moșnegi. Ce zici tu, măi Ghiță!? Ghiță era flăcău numai d-aici din vecini. Foarte bucuros petrecea seara la scărmănat de pene cu Ileana și ceilalți tineri veseli. Așadară el știa că badea Mitru este cam rău de gură. Gândi că este mai bine să nu răspundă nimic. A răspuns însă badea Mitru, scurt, dar gros: – Măi!