Dar, după ce o-nchide el ochii, firește, dumneata ai să fii mai mare între clironomi; ai să strângi pe boieri în chingi negustorește și o să-ți intri-n bani... Și… așa, m-am gândit să-l ajutăm noi; să le facem fetelor o zestre cât de micșoară; că, de! cine se mai însoară astăzi fără zestre, doar de dragoste?... Numai eu am avut noroc să te găsesc pe dumneata - și plăcut și bogat, și galantom și să mă iubești atâta! " Și pe urmă, strânge-l iar și pupă-l. – Bine, puică, să le dăm... Cam cât? – De! știu eu?... cam câte o mie, două de galbeni. – Bucuros, suflețele!... adu-mi aminte mâne să mergem la hagiul, să-i numărăm paralele... Acu, aide, bibilico, să ne culcăm. Dar ea îl strânge iar și zice: – Și... pe urmă, uite... Frățiorii mei... Nu e bine să mai stea așa degeaba... M-am gândit să le faci dumneata rost de un capitălaș, să s-apuce și dânșii' de vreo negustorie, că sunt gogeamite găliganii acuma, nu mai face să se lase tot în spinarea bătrânului: pun-te masă! scoal-te, masă!… Ce zici dumneata, nu zic bine? – Dragă puiule, nu știi că eu zic ce zici mătăluță?… Adu-mi aminte mâne dimineață... Acuma, hai să-i tragem un somn.