Bulgarii, care veneau în România și înainte de Ipsilanti, se așezau în regiunea de baltă, cum spune Sulzer. Chiar și supt raportul cultural Raicevich e bine informat. El cunoaște cîteva cărți din cele mai vechi ale noastre, și le apreciază mult mai bine ca Sulzer, deși acesta avea o bibliografie mult mai întinsă. Pomenește de școlile întemeiate atunci, știe de influența franceză, mai nouă, care se exercită la noi și zice între altele: „Limba franceză este foarte mult en vogue, și sînt multe femei care o vorbesc“. Are știri despre tipar. Noțiunile lui despre limbă sînt juste, dar, în cît privește obiceiurile populare, se adresează mai mult lui Del Chiaro, care scrie în aceeași limbă ca dînsul. Pe boieri nu-i maltratează, cum făcea Sulzer, deși acesta făcuse afaceri cu dânșii. Îi critică însă pentru luxul lor, spunînd că purtau haine care costau pînă la 3 000 de lei: știe însă că Grigore Vodă Ghica din Moldova a întemeiat o fabrică de postav lîngă Iași și că a impus boierilor să umble în postavul fabricat în țară. Raicevich prețuiește mult masa boierilor, pe cînd și Sulzer afirmă toate năzdrăvăniile, cu privire la bucătarii țigani și la muștele nenumărate din felurile servite. XIII.