Se interesează de exarhul Ambrozie Serebrenicov, trimes pentru a cîrmui, cu ajutorul cîmpulungeanului Gavriil Bănulescu, biserica Moldovei. Îl arată pe acest cleric rus sfințind geamiile cetăților basarabene, de curînd cucerite, Bender, Ismail; el, care știe că armenii din cea dintîi cetate și din Chilia au fost atrași la Dubăsari, peste Nistru. Se descrie și consacrarea lui Gavriil ca episcop la „Bender și Cetatea Albă“, de un vlădică grecesc și de altul tocmai din Grusinia. Clericul străin a avut de la favoarea lui Patiomchin o mănăstire, Pîngărații, unde a stat nu mai puțin de doi ani, lîngă apa frumoasă, în mijlocul a treisprezece sate cu locuitori zdraveni, cari-i dau tributul anual de 150 de oi. 200 de bani de argint, 700 de păstrăvi afumați, tot atîtea roți de cașcaval, 1 000 de scoici, pentru zile de post, în afară de cuvenita dijmă; în jur se poartă cinzeci de cară țigănești. Om cinstit, georgianul nu urmează sfatul de a vinde, cînd pleacă, averea mănăstirii[5]. Un englez, John Jackson, face la 1797 drumul de la Giurgiu la București, unde are a face cu agentul austriac Merkelius. Și el se miră de luxul în călește al boierimii, dar, în calitatea lui națională, critică și mai tare lipsa de adevărată religiozitate și de sfințenie a căsătoriei[6].