Cunoaște ofițeri și diplomați în serviciul Rusiei, ei înșii de origine grecească, un Barozzi, levantin, un Melissino, în legătură cu marea și bogata familie Cantacuzino din Muntenia. La Șumla, unde era marele vizir, mergea cu propuneri de armistițiu. Plecat din București la 19 mai 1790, el trece pe la Florești, sat vechi din secolul al XV-lea, unde familia Cantacuzino are locuința ei lîngă o bisericuță destul de veche. Aici întîlnește pe generalul Splényi, de origine ungur, întrebuințat multă vreme în administrația Bucovinei, cît a durat regimul militar după anexiunea din 1775, și, adaug, avem unul din cele mai interesante documente privitoare la Bucovina după anexare în rapoartele acestui general. După aceea trece la Mărtinești, unde se dăduse, de curînd, o mare luptă. Într-o căruță pornește în galop spre Dunăre. Întîlnește în drum arnăuți intrați în serviciul Rusiei, cari trădaseră pe domn. Cîte unul făcea și comerț. Mai departe își amintește de marele dragoman Mavrocordat care fusese în Germania îmbrăcat ca negustor și locuise o bucată de vreme la München: cu el călătorul avuse legături personale, primind de la dînsul în dar parfumuri orientale, pe atunci un semn de deosebită atenție. Avem apoi cîteva cuvinte despre Silistra, despre Brăila, Izmail și Călărași.