Voim să fim ómenĭ cinstițĭ și muncitorĭ și ca cinstițĭ și muncitorĭ să fie toțĭ ceĭ ce țin să trăiască împreună cu noĭ. Mulțĭ aŭ fost și sînt, ómenĭ străinĭ de némul nostru, carĭ aŭ venit în țara acéasta, ca să trăiască maĭ ușor decât acasă la dînșiĭ, și toțĭ s’aŭ împărtășit alăturea cu noĭ de ródele bine-cuvîntatului pămînt, pe care în vremurile grele numaĭ Românii l-aŭ apĕrat; toți ne-aŭ zăpăcit prin străinul lor fel de a vedea lucrurile, toțĭ ne-aŭ stricat obiceiurile bune, pe care le-am moștenit de la înțelepțiĭ noștri străbunĭ. Trăind însă împreună cu noĭ, mare parte dintre dînșiĭ s’aŭ făcut ómeni ca noĭ și aŭ ajuns încetul cu încetul să înțelégă, să ia parte la bucurille și la durerile nóstre și să lucreze împreună cu noĭ pentru ridicarea némului românesc. Pe aceștia îĭ socotim de o potrivă cu noĭ și-ĭ iubim și stimăm cum noĭ între noĭ ne iubim și ne stimăm. Nu pe Evreĭ îĭ respingem, ci pe ómeniĭ desbrăcațĭ de firea omenéască, carĭ străinĭ aŭ fost și străinĭ aŭ rĕmas, pe hainiĭ, carĭ nu sînt în stare să se iubéscă și profită fie de nepriceperea, fie de slăbiciunile, fie de strîmtorările nóstre, ca să ne ruineze și să se facă stăpâni pe puterile nóstre viĭ.