Și mergând el încotro îi arătase, pe la amează iaca vede niște curți și mai frumoase decât cele dintăi. Și apropiindu-se de dânsele, dă și de zâna cea mijlocie, care și ea tocmai spăla niște cămeși la fântână. Cum se văzură amândoi, se îmbrățoșară. Și intrând în casă, Făt-Frumos întrebă pe zână ca' ce putere are zmăul ei și unde se află el acum. Ea răspunse că-i dus la vânat și, când se întoarce, zvârle buzduganul de șese mile de loc și izbește în poartă, din poartă în ușă, și din ușă se pune în cuiu. Și atunci bucatele trebuie să fie nici reci, nici calde, cum îs mai bune de mâncat. Pe când încă vorbeau ei, se și aude buzduganul izbind în poartă, din poartă in ușă, și din ușă se pune în cuiu. Atunci zâna zise înspăimântată: — Ascunde-te, Făt-Frumos, că, de te-a găsi zmăul aici, te face mii și fărâme. — Ba l-oiu fărma eu, cum am fărmat și pe cânele de frate-său, zise Făt-Frumos, care și ie buzduganul din cuiu și, ieșind afară, îl zvârle înapoi de 12 mile de loc. Și apoi iese în calea zmăului, punându-se de pândă sub podul de argint de la poartă.