Cum să fii mulțumit când vezi cum îți scapă printre degete, și se pierde, pentru toți și pentru totdeauna, cea mai bună parte din comoara pe care tu ai descoperit-o!... O vezi — e la dispoziția ta — și n-o poți lua... Caută încă, mereu caută, pururea neliniștit, sorbind puteri nouă din înseși izvoarele nemulțumirii lui. Prietenii, admiratorii lui de-abia îi pot smulge câteva bucăți pentru o expoziție a tinerilor pictori de la Fontainebleau, în toamna anului 1866. Împăratul Napoleon III, vizitând expoziția, cumpără din lucrările lui Grigorescu o creangă de măr înflorit și un studiu (un cap de femeie). A doua zi toate bucățile lui erau vândute. Lumea se-ntreba: Cine-i?... Cel care a aflat mai târziu noutatea asta, și cel care a uitat-o mai curând a fost Grigorescu. În vara anului 1867 iar îl încinge dorul de țară. — De ce nu rămâi la noi?... Ascultă, rămâi la noi. Ai să fii înțeles aici, și iubit, și sărbătorit de toți... El clătina din cap, visător: — De-ați ști voi ce frumoasă-i țara mea!...