El nu e supusul smerit care cerșește îndurarea și ocrotirea stăpânului, ci domnul vrednic și prevăzător, gata să ajute oricând, cu oastea. Cu sfatul și cu banii lui pe regele vecin și prieten. Vremurile sunt neașezate, și banul e scump. Regi mândri și puternici se văd nevoiți să-și pună coroana amanet . Craiul Vladislav, împrumutându-se de la Alexadnru-Vodă c-o mie de ruble de argint, îi zălogește Pocuția, unul din cele mai frumoase ținuturi ale Poloniei. Moldova nu e nici ea mai bogată, dar nu dorește nimărui nimic, și nici cheltuieli prea mari n-o împovărează. Plugarii muncesc mult și se mulțumesc cu puțin pentru nevoile lor. Ei își dau bucuros banul pentru trebuințele domniei, pentru încăputarea oștirii și mai ales pentru înzestrarea țării cu locașuri sfinte. Pe văile apelor mari și în adăposturile munților, biserici și mânăstiri de piatră își înalță din desimea codrilor turlele strălucitoare vestind Cavalerii teutoni. În războiul lor cu polonii erau ajutați de unguri. Marea luptă în care-au făcut minuni de vitejie arcașii lui Alexandru cel Bun, sub comanda spătarului Coman, s-a dat pe pământul Prusiei, în preajma cetății Marienburg, în anul 1422. La 1339 Regele Angliei Eduard al III-lea își amanetează la niște negustori coroana de aur.