Pășii în vârful picioarelor și sărutai ușor fruntea ciudatei prietene. Ea nu se trezi. Eu, însă, n-am închis ochii toată noaptea. * Copilăria și mai ales începutul adolescenței sunt trepte ale vieții, pe care nimeni nu le înțelege. Oricât le-ar fi trăit părinții, cei căsătoriți nu le înțeleg mai bine decât cei necăsătoriți, și-i foarte bine așa, căci altfel viața ar fi grozav de monotonă: copilăria, adolescența, maturitatea și bătrânețea sunt patru vieți, patru feluri de-a trăi; le ucizi pe toate, dacă vrei să torni pe una în tiparul celeilalte. Astăzi știu că uleiul sfânt care ne curge în vine, potrivit temperamentul