Înţelegem astăzi preţul informaţiei noastre asupra noastră şi chiar al informaţiei pe care scriitori şi cugetători români o pot da cu privire la viaţa de pe alte tărâmuri, apropiate sau îndepărtate. De aceea, când am cetit într-un ziar bucureştean care nu merita această cinste, într-un biet ziar de speculaţie puţin cetit şi lipsit de orice prestigiu, frumoasele pagine, gândite şi simţite, pe care le tipărea cu privire la mişcările din Rusia şi la felul cum se cuvine să le judecăm, dl. D.C. Moruzi, cunoscut mie prin calda-i scriere mică despre Basarabia, l-am îndemnat să nu le lase în uitarea ce cuprinde neapărat vechile colecţii de ziare şi să le adune în volumul care este astăzi în fiinţă. Poate că această încercare nouă de a ne lumina între noi despre tot ce trebuie să ceară interesul nostru, să aibă mai multă izbândă decât celelalte. Dl. Moruzi e un om în vrâstă, cu multe necazuri şi cu puţini prieteni, izolat prin boala şi bătrâneţele sale de aproape orice înrâuriri şi sfaturi, aşa încât sufletul său se poate întoarce asupra lui însuşi, pentru a înţelege mai adânc şi a simţi mai tare, pentru a găsi cuvinte duioase şi a prinde ici şi colo câte un mărgăritărel de poezie.