robi la tătari. Leopold împăratul văzând această nevoie mare ce venise asupra țărilor lui și necrezându-se numai oștilor sale, au trimis poloni de au cerut agiutoriu. Deci până au venit polonii, turcii așa bătea cetatea cât gândea dinlăuntru să o dea acum în mâinile turcilor. Fără Șerban și Duca domnii românilor avea corturile sale despre Dunăre, și avea poruncă de la vezir să facă pod peste Dunăre; ci ei lucra încet ca doară mai curând ar veni oastea creștinească să duduie pe spurcații turci, care erau aduși de unguri împotriva împăratului celui creștinesc. Afară de aceasta Șerban-Vodă pre ascuns se înțelegea cu nemții prin cărți, și odată au vrut pre un pater iesuit mult timp ascuns în codrul său, și când mai voia nemții să dea cetatea, trimise pe iesuit de le spuse, bărbătește să se apere încă patru ceasuri, că turcii gată iarbă de pușcă sau primul și vor înceta de a bate până li se va aduce, și au ridicat Șerban-Vodă și o cruce de lemn de stejarii întru pomenirea sa și a tuturor românilor, care mult se muncea și se ruga lui Dumnezeu ca în anul 1711, când Petru cel Mare își îndreaptă privirea și spada spre Constantinopol, Brâncoveanu socotind că rușii au să fie biruitori se dă de partea lor.