- Închide ușa, ca nu cumva să ne mai audă cineva, îi șopti apoi țiganului. Bumbu rămase zăpăcit. Nu-i venea deloc la socoteală să stea cu ușa-nchisă, și-l răzbise temerea că s-a sfârșit acum cu luna socotită din numai douăzeci de zile. - Închide ușa, țigane, - se răsti notarul - și să nu te pună Benga să-ți umble gura, că te cotonogesc în bătăi. Cuprins de frică, Bumbu își luă inima-n dinți și-nchise ușa, apoi se opri stând smirna-n fața mesei. - Tare ești prost, măi Bumbule! îi zise notarul. Nu vezi tu că Muscău al vostru e un hâtru și te înșeală? Bumbu dete îndărătnic din cap. Nu intra în mintea lui gândul că poate Muscău să-l înșele pe el, nici că cineva în lumea aceasta poate să prostească o întreagă țigănie. - Bine! urmă notarul. Unul și cu unul cât face? - Doi face, răspunse țiganul, chiar doi. - Dar doi cu doi? - Patru fac, să trăiești. - Dar zece cu zece? - Douăzeci. - Dar douăzeci cu douăzeci? - Fac patruzeci. - Ei bine, - stărui notarul - dacă douăzeci și cu douăzeci fac patruzeci și el te plătește acum la douăzeci și iar la douăzeci, din câte zile-ți socotești luna?