Altfel, la ce-i mai zice spiritism de pomană? *** Într-o seară, Moș Teacă se pomenește că i se bate sprânceana dreaptă. Consultă pe aghiotant, și acesta-i spune că „sprânceana dreaptă de ți se va clăti, nenorocire însemnează”. Nenorocire! Vorba asta nu-i prea plăcea. În noaptea aceea trebuia să fie de jurnă pe cazarmă și se temea să nu i se-ntâmple vreun bocluc. Se duse deci repede la locotenentul Spanopol, care tocmai se gătea să plece. — Ia ascultă-mă, camarade, aș vrea să te rog ceva, dacă se poate... — Bucuros, don căpitan! — Uite ce e: în noaptea asta eu sunt căpitan de zi și trebuie să fac de jurnă. Da, vezi dumneata, mi-e cam rău și aș vrea să mă duc mai bine acasă. Aș face o baie de muștar, aș pune să mă tragă și aș putea să mă-ntorc sănătos mâine. Spanopol, un excelent camarad, primi cu plăcere propunerea de a dormi în cazarmă, și asta nu doară pentru că avea motive ca să nu se întâlnească de dimineață cu proprietarul casei, ci numai dintr-un sentiment de camaraderie. Moș Teacă, vesel, strânse cu căldură mâna lui Spanopol și plecă acasă. „Ehe! Am păcălit sprânceana dreaptă! Asta va s zică tactică, domle, să derutezi și soarta!” *** Când ajunse acasă, bătu la ușă.