Insultele nu-i vor cruța de a doua zi: aș fi recomandat pe Buzdugan pentru a-l căsători cu una din fetele mele! Niciodată presa românească nu s-a coborît atît de jos. Îmi trebuie o extraordinară rezistență ca să mă mențin, cu atîta murdărie, pe care legi făcute pentru astfel de societăți o ocrotesc. Aceleași ziare strigă că numirile făcute prin mine sînt o provocare pentru colegul meu absent în străinătate. Din Paris îmi vine numărul din l’Europe Nouvelle în care sînt prezintat ca un biet „animator» nepolitic, un orator parlamentar și un om prins în multe părți, „elementul pur politic” fiind reprezintat de d. Argetoianu. Din partea lor, ardelenii de la Patria atacă pe d. Vaier Pop, anunță o luptă pe viață și pe moarte în Parlament chiar, pentru ca să aflăm îndată de duelul între dd. Madgearu și Ioanițescu, de încăierări la club și de apeluri la d. Maniu contra dlui Mihalache, neacceptat în Ardeal. E tocmai ce trebuie pentru succesiunea cerută. Ceea ce nu împiedecă marea recepție, neștiută de mine pînă la primirea invitației, de la 27 ianuar la Palat a celor decorați cu Ordinul Ferdinand. E repetarea scenei de la Sinaia cu prilejul căsătoriei prințesei Ileana. Ziarele, totdeauna bine informate în ce privește intrigile, îmi aduc la cunoștință că se va produce din partea regelui un nou „îndemn la unire”, din care va rezulta Ministeriul Național”.