Și Despot adauge: „Cu ajutorul și sprijinul ce-l voi avea de la neînvinsul împărat Ferdinand, stăpînul mieu cel prea milostiv”. El bătea și bani domnești, ca taleri imperiali, cu chipul său încoronat și de partea cealaltă Maica Domnului, „patroana Ungariei”, întocmai ca pe monedele corespunzătoare ale împăratului habsburgic, rege al Ungariei. Astfel, deci, „nădăjduiesc să cîștig în scurtă vreme cetățile Moldovei mele pe care le stăpînește păgînul” – adecă malul Dunării –, „și nu numai acelea, ci și Țara Românească, și toată Grecia” –, pe care el o introducea, cu rost sau fără rost, fiindcă visa, probabil, la liberarea popoarelor creștine, în Imperiul bizantin reconstituit, așa cum va visa Alexandru Ipsilanti la 1821, în momentul cînd va porni, la noi, în Iași, Eteria. ; „Și nu e nici o îndoială că vom avea de la început sprijinul tuturor domnilor creștini, pe mare și pe uscat, împotriva dușmanilor tuturora, și, cu ajutorul lui Dumnezeu, necurmat vom avea biruința asupra lor, cu veșnică vărsare a sîngelui lor. Și cu aceasta ne vom face cunoscuți de toată lumea ca adevărați romani”, – pentru întîia oară un domn al țerii noastre pomenește de originea aceasta romană –” și coborîți din aceia, și neamul nostru va fi nemuritor, și vom spăla icoana părinților noștri cari s-au lăsat pradă lupului, cu atîta rușine față de toată lumea.” Aceasta în ce privește ceea ce am putea numi politica lui externă.