Dovadă și fuga recentă a lui Caragea, care de la început și-a depus banii în bănci străine[7]. A auzit vorbindu-se și de Horea și Cloșca[8]. La Odesa i se pare acestui perfect cunoscător al vieții grecești, care citează foia din Viena, Λόγιος Έρμης, că grecii locali se dau prea mult ca „philomusi” și „helleni”: el nu pare a prevesti apropiata revoluție a acestor entuziaști. În Basarabia, călătorul are întîi supt ochi melancolia cetății părăsite din Bender, cu amintirea lui Carol al XII-lea. La cinci mile de Iași află între flori columna care pomenește moartea în cîmp a lui Potemchin, la 5 octom- bre 1791; mormîntul de la Cherson al „prințului Tauridei” fusese deschis și oasele amestecate în cimitir. Trecerea Prutului se face pe la carantina din Sculeni. La Iași, grecul sosește după mișcarea revoluționară din iunie contra măsurilor de pază sanitară. Și aici se spune că germanii din oraș fuseseră în fruntea tulburătorilor. În curți, care-și deschideau porțile numai pentru călești, ardeau grămezile de gunoi; prăvăliile stăteau închise; vînzarea se făcea după gratii, și banii se puneau în oțet. Oamenii cu basmaua la nas se feresc pe străzi de a se atinge și-și vorbesc numai de departe. Căruțe cu bolnavi sau numai suspecți și bagaje merg cu steaguri roșii pe strada mare, precedate de un arnăut călare și urmate de cînii credincioși.