dintre buze i se desprinse un geamat. Apoi inca unul. Si inca unul … primele erau de frig si foame apoi uita de ele … isi imagina ca reusise sa iasa din pestera si gasise o casa de pe hornul careia iesea fum … inauntru se zareau niste oameni. printr-o crapatura ii vedea cum stateau in pat la caldura … cu mesele incarcate de colacei unsi cu miere … in geam erau niste flori albe gingase sunetul din gatul lui incepea sa prinda contur printre dinti se auzeau cateva cuvinte silabisite tremurat: Scoala gazda din patut Scoala gazda din patut Scoala gazda … Si imi da un colacut Ca mamuca n-o facut Sita deasa n-o avut Pe cand sita-o capatat Covata i s-o crapat Cand covata o lipit Cuptorul nu s-o urnit era o miciuna tot ce gandea … stia si el asta. Mamuca lui nu facuse colaci pentru ca nu se mai intorsese acasa… dar, in momentul acela era prea slabit iar minciuna il incalzea mult mai tare decat adevarul. florile acelea din geam il fascinau. nu-si putea rupe ochii de la ele. ar fi vrut sa spuna ceva frumos despre ele. un cuvant mai puternic decat esenta care le tinea in viata nu mai putu sa zica decat: Florile, florile dalbe Florile, florile dalbe Florile, florile dalbe Florile, florile, florile ….