Cine ridică sabia de sabie va pieri.” Dacă ar fi fost lovit un moldovean, era să fie condamnat la moarte. Și, îndreptîndu-se către oameni: „cui vi se pare mai folositor în legea voastră pentru slujba dumnezeiască, dați-i cheile, biserica și casa în mîni. Iar voi, călugărilor, încetați de a ațîța mulțimea și de a ridica turburări, de a mișca poporul, căci altfel vă voi goni cu rușine din această țară a mea. Plecați de aici, mincinoșilor, oameni fără obraz și conștiință”. În ce privește legăturile dintre ortodocși și catolici, e interesant ce ni se spune despre o discuție între postelnicul Ienachi, un fel de ctitor și el al bisericii catolice, și doi iezuiți poloni învățați, cu privire la papa și la patriarh. În general pe atunci chestiile acestea de confesie căpătaseră o foarte mare importanță: fost patriarh de Constantinopol, Chirii Lukaris trecuse, se zice, la calvinism în ascuns și primise catehismul lor, înclinînd în partea aceasta calvină ca să se împotrivească ingerinților iezuiților francezi, mai ales, de acolo, din Constantinopol. Solomon Bîrlădeanu, boier foarte cucernic, care dădea frumoase icoane bisericii ieșene a Sfîntului Teodor, luase un loc de la biserica latină. Mitropolitul Varlaam nu a urmat domnia în toleranță, ci s-a opus la ridicarea școlii catolice la Vasile Vodă Lupu.