Cauza morții sale era oftica în gît, de care suferea de mai mult timp. Această incurabilă maladie făcînd mari progrese din cauza dezordinilor vieții acestui mare artist, pe la principierea anului 1839 triumfă cu desăvîrșire asupra delicatului său fizic. După consiliul medicilor el străbătu Francia și se duse a se stabili la Marsilia, a căruia climat dulce se credea mai conform cu starea maladiei. Dar așa precum se afla, bolnav și tras cu totul din zgomotul lumii cei mari, acest artist, cu tot progresul maladiei de care suferea, tot se ocupa cu muzica; aci lua violina, aci chitara și esecuta frumoasele sale creațiuni. Odată, inimîndu-se prea mult, esecută cu o agitare neobicinuită cuartetul lui Beethoven — pentru care avea o mare predilecțiune —, dar în timpul esecuțiunii simți o slăbiciune atît de mare, încît fu silit a lăsa instrumentul cu ochii plini de lacrime. Altădată se duse la catedrala de la Marsilia ca să asculte vestitul Requiem de Cherubini scris à voce solo; dar emoțiunea ce-i aduse acea celebră compozițiune fu cauza apropierii morții sale, căci fu coprins de o înfierbințeală febrilă, ce nu-l mai părăsi pînă la ultima oră a vieții sale. Instinctul de conservare și consiliul unora din amicii săi îl determinară a se întoarce la Genova, patria sa; dar toate fură în dășărt.