Din norocire însă, tocmai pe atunci se formase în Bergamo o școală de muzică prin stăruirea și după proiectul renumitului maestru Simon Mayr. Junele Donizetti intră în acea școală și profită atît de bine de lecțiunile ce priimi, că în anul 1809, la un esamen ținut la finitul anului școlar, susținu cu cea mai posibilă bravură partea de contralto din opera Alcide al bivio, scrisă într-adins pentru acea solemnitate. Săvîrșind studiile elementare ale muzicei vocale, începu a lua lecțiuni de clavir de la Antonio Gonsales, iar după aceasta se dete cu o mare stăruință la studiul compozițiunei și, în trei ani, trecu cursul complect sub direcțiunea lui Stanislao Mattei, cel mai faimos maestru de compozițiune dupe acei timpi și preceptor al celebrului Rossini. Înainte de a începe cariera de scriitor, Donizetti, în escesul unei desperări, intră în serviciul militar, dar mai în urmă îi păru rău că dedese ascultare unei emoțiuni momentane, însă eroarea era mare și nereparabilă. Disciplina militară, deși riguroasă, nu-l putu opri de a scrie prima sa operă, Enrico di Burgogna, și de a o reprezenta la 1818 pe teatrul Fenice din Veneția; dupe dînsa scrise opera Il Falegname di Livonia și Le Nozze in villa,amîndouă comice; iar opera semi-serie: Zoraide di Granata, reprezintată în carnavalul de la 1822 pe teatrul Argentina din Roma, îi procură liberarea sa din serviciul militar.