Cum să-l trimitem? E peste putință.» Sergies băgă mâna în buzunarul pantalonilor, scoase câteva «piese» și le zăngăni în palmă, apoi se apropie de mine. «În România nu e nimic peste putință! - îmi șopti el la ureche. Scrie biletul și să nu-mi mai zici Sergies dacă nu-l primește doamna Slavici încă mai înainte de a se fi înserat.» Mi-a dat apoi un creion, a rupt o foaie din carnetul său și m-am ascuns într-un colț al gangului, unde-am scris în pripă: «Să nu fii, dragă, îngrijorată. Mă aflu la fortul Domnești, pe care-l știi din plimbările noastre. E bine aici, aer curat, lumină multă, verdeață de jur împrejur și mulți oameni cumsecade, între care și Sergies, care are grijă de mine. Voi ajutați-vă cum puteți și cu mine nu vă mai bateți capul.» Cu toată dragostea II Iubite amice, Te rog să mă ierți dacă încep spunându-ți lucruri despre care, mai ales după părerea mea, nici pe șoptite nu are să se vorbească. Am stăruit adică și stărui și acum în gândul că acolo unde e inimă curată e și gând curat, și mâna curată, și obraz curat, și gură curată; numai cu cea mai adâncă scârbă sunt deci în stare să vorbesc despre murdării nepotrivite cu firea omenească.