Cutare din ele reprodusă în facsimile la 1913, după originalul tipărit la Lyon, în 1595, dă, alături de lucruri secundare, și cutare informație din Brașov în care se spune cu ce preț se vindeau acolo vitele care făceau parte din prada românească[5]. Izvoare grecești privitoare la Mihai Viteazul sînt două, dar nici unul, nici altul nu dau lămuriri asupra țerii. Întîi avem o povestire în versuri, scrisă, cu caracter mai mult popular, de vistierul – nu marele vistier, ci vreun vistier al treilea, care făcea funcțiune de căpitan – Stavrinos, prins de adversarii lui Mihai Viteazul și închis într-o temniță din Bistrița, unde a scris, în nopțile luminoase, „la lumina stelelor”, povestea Viteazului. Apoi un alt grec, profesor la școala din Ostrog, în părțile rusești ale regatului Poloniei, unde era o școală cu caracter clasic, a scris o epopee a lui Mihai, imitînd, cu așa de modeste puteri, Gerusalemme Liberata a lui Torquato Tasso. Opera lui Gheorghe Palamed e mai puțin importantă tocmai pentru că e artificială, pompoasă, solemnă, decît naiva povestire, plină de orgoliu național grecesc –, căci se scot necontenit la iveală faptele palicarilor greci cari au luptat și la Călugăreni –, a lui Stavrinos[6]. Lucrurile acestea le spunem mai mult ca să nu se creadă că, dacă lipsesc știri de călători pe vremea lui Mihai Viteazul, lipsește și informația în izvoarele străine privitor la epoca lui.