– Cipcirip! Cipcirip! Priviţi, ninge! A venit iarna! Poveşti de Emilia Plugaru - A venit primăvara! Două vrăbiuţe ţopăie fericite pe o crenguţă de brăduţ. La rădăcina brăduţului e căsuţa iepuraşului Blăniţă Albă. – A venit iarna?! îşi flutură iepuraşul urechiuşele prin ferestruică. Ce minunăţie! În curând pădurea noastră va fi îmbrăcată într-o mantie de culoarea blăniţei mele. Eu ştiu de ce iarna alege anume această culoare. – De ce? întreabă vrăbiuţele. – Fiindcă iarna mă iubeşte foarte mult. Mai mult ca pe alte animăluţe. – Nu ai pic de modestie, se enervează vrăbiuţele. Eşti un lăudăros. La o adică, baba Iarnă purta cojoc alb mai înainte de a apărea voi, iepuraşii, pe lume! Şi dacă vrei să ştii – Iarna ne iubeşte pe toţi! Pe toţi! – Da! Da! Se alătură celor două vrăbiuţe o veveriţă roşcată. E adevărat! Iarna ne iubeşte pe toţi! – Bine… se dă bătut iepuraşul. Nu mai zic nimic. Şi totuşi, şopteşte el pentru sine, pe mine mă iubeşte mai mult. – Mămulică dragă! Nu cumva ninge?! Iese în uşa bârlogului său ursuleţul Mişani. – Ninge, Mişani! Ninge! sar bucuroase vrăbiuţele. A venit iarna! – A venit… Cine a poftit-o? Nu putea să stea la ea acasă?