— Dacă sunteți atenți, nu vă puteți pierde. Harta desenată de el era clară și amănunțită. Avea pe margini toate semnele indicatoare ce puteau fi întâlnite în drum și de care le recomandă să se ferească. În plus, îi dădu lui Paul o busolă și îi arătă cum să se servească de ea. Nora trebui să ia în rucsacul ei pânză de pansament, vată și sticluțe de farmacie. Plecarea la Brașov devenea o adevărată expediție. — E așa de periculos? întrebă Paul. — Pe munte, iarna, nu se știe niciodată ce se întâmplă. Nici nu porniseră bine, când îi ajunse din urmă Hagen. — A întrebat Gunther unde aveți de gând să dormiți diseară la Brașov. — La hotel, desigur. — El crede că n-o să găsiți loc. Mi-a spus să vă dau asta. Era un plic pe care Paul citi un nume de femeie. — Frau Adelle Bund – și o stradă necunoscută: strada Prundului, 26. — E locuința mea, spuse Hagen. Nu vă sfătuiesc să trageți acolo. E o casă veche și e departe. Dar dacă nu găsiți în altă parte loc, pe stradă tot n-o să dormiți. Vorbea fără bunăvoință. Se vedea bine că nu-i face plăcere întâmplarea asta.