Acolo se hotărăsc dările, acolo se cumpără și răscumpără domniile, scurte și primejdioase domnii, care-s numai sămânță de vrajbă-n țară, și izvor de nenorociri. — Pe Radu-Vodă îl ucid la Râmnicu- Vâlcea boierii Drăguleștilor. Urmașul lui, unui Moise, fiu al lui Vladislav, piere în luptă cu frate-său Vlad. Pe Vlad îl răstoarnă Vintilă de la Slatina; iar acesta, pentru cruzimile lui, e ucis de boieri la o vânătoare în munții Olteniei. — Banii egumenului Paisie de la Argeș au darul de a schimba un comanac de călugăr în coroană de domn. Dar iată că se ridică o sumă și mai mare de bani, și puterea lor smulge coroana de pe fruntea lui Paisie, ș-o pune pe fruntea unui văr al acestuia, Mircea Ciobanul, feciorul lui Mihnea cel Rău, și ginerele lui Petru Rareș, domnul Moldovei. Pentru marea lui lăcomie de bani și multele-i cruzimi, turcii îl scot. Urmașul acestuia, Pătrașcu-Vodă, fiul lui Radu Paisie, numai pentru că n-a jefuit nici n-a ucis, a rămas în istorie cu numele de Pătrașcu cel Bun. A domnit trei ani, ascultător de poruncile sultanului, ș-a murit în scaun la sfârșitul anului 1557, lăsând doi fii, două figuri luminoase, două fulgere în cea mai întunecată noapte a vieții noastre: Petru Cercel și Mihai Viteazul.