O însemnată parte din poporațiunea Ungarieĭ e ast-fel robită, și “înflorirea” economică a statului ungar e maĭ ales resultatul acesteĭ robiĭ, care face, ca mulca să fie ieftină, prețul productelor să scaz ă și producțiunea să créscă în vreme ce muncitorul cade în miserie din ce în ce maĭ négră și e din zi în zi maĭ istovit. Acea-șĭ e sórta muncitoruluĭ de prin orașe. Ne maĭ putĕnd să susțină concurență cu fabricile, care lucréză ĭeftin și prost, ceĭ maĭ mulțĭ dintre dînșiĭ aŭ fost nevoițĭ să intre în sîmbria capitaliștilor, care nu-ĭ lasă să móră de fóme. Milióne de ómeni aŭ ajuns ast-fel să trăiască numaĭ de az ĭ pe mâine, muncind spre a spori bogățiile altora, sbătându-se în miserie fără de scăpare, agitațĭ nmereŭ de o viuă și legitimă nemulțumire și împinșĭ în mod fatal spre o catastrofă socială. Se întĕmplă adese-orĭ, că cele maĭ viguróse pădurĭ de stejar, lăsate în părăginire, sînt înecate de plop, de salcie, de teiŭ orĭ de alte esențe, care cresc maĭ repede de cât stejarul. Vĕntul duce semînța de plop și-o risipește printre stejar, și lopul rĕsare în umbra stejarului, cresce cu chiŭ cu vaĭ subțire și lung; ajuns însă de deasupra, el îșĭ întinde crăcile, se îngróșă în trunchiŭ, îșĭ face rădăcini puternice și îĭ ia aĭerul și lumina stejaruluĭ, care încetul cu încetul se umple de muschĭ și de burețiĭ și se usucă în cele din urmă.