Și comedia turcească se reprezintă cu muzică. La întrarea în curte se dă drumul tunurilor, un peic fiind ucis de o schijă. La 5 februar nunta la biserică; „după obicei“ tatăl lipsește. Petru Movilă slujește lîngă mitropolit. Sînt de față soli poloni, brandeburgenzi, curlandezi, ardeleni, munteni, delegatul patriarhului din Constantinopol. În prima zi se oferă darurile regelui și altor prinți străini, ale delegaților senatului polon, a doua zi ale moldovenilor, a treia zi ale orășenilor din Ardeal și Moldova. Masa „e mai mult decît regală”: „nici cel mai mare monarh nu s-ar fi rușinat a o da”. Se dă de mîncare și în case private. O săptămînă se hrănesc slugile în bani. Serbarea urmează douăsprezece zile, cu muzica turcească, venită anume din Stambul, cu pehlivani și circasieni, cu danț, și de femei. Se iau cetăți meșteșugite. Se văd monștri și animale curioase, în luptă cu uriașii; se farmă pietre cu ciocanele pe trup de om, se atîrnă pietre de moară de părul tuns al actorilor, se joacă pe funie. Artiștii îngenunche înaintea lui vodă și-i sărută poala; după care vistierul îi plătește, împărțind și caftane de călărie. Femeile stau la masă deosebit. La 16 februar noii căsătoriți pleacă la Varșovia. Fata a doua a bogatului și luxosului Vasile Vodă al Moldovei, Ruxandra, născută din căsătoria cu Tudosca Bucioc, era de măritat, și se ivise ideea căsătoriei cu Sigismund, fiul lui Gheorghe Rákóczy, fiu care n-a domnit.