Fama lui fiind ajunsă înainte de dînsul la Paris printr-o serie de etudine pentru violină, publicate de mai mult timp în acel oraș și care deveniseră o enigmă pentru toți jucătorii de violină, pusese într-o mare mișcare pe toți violoniștii cei mai însemnați; afară de aceasta, reputațiunea sa europeană și succesele cele mari ce avu pe toate teatrele de primul ordin fură cauza că în prima seară de concert era teatrul plin de tot ce conținea în sine Parisul mai inteligent în arta muzicală și special într-a violinii. Succesul fu destul de mare, iar curiozitatea publicului și delirul ce-l coprinse dupe săvîrșirea concertului ar fi cu neputință a se descrie, căci dupe ce îl aplaudă neîncetat în tot timpul cît ținu concertul și-i arătă cele mai vii manifestații de impresiunea ce simțea, apoi dupe concert se formă o deputațiune care îl petrecu pînă la locuința sa, însoțit de purtători de torțe și în neîncetate strigări de: vivat! În luna lui mai din acel an părăsi Parisul ca să viziteze Londra, unde-l aștepta mai mult curiozitatea popolului anglu, decît interesul artistic cu care-l priimi publicul din capitala Franciei. Dar suirea prețurilor pentru concertele sale dete ocaziune jurnalismului anglu a-l împovăra cu obicinuitele sale injurii și pretinse chiar a popri pe acest artist de a nu se bucura în deplină libertate de producțiunile geniului său, fără să ție socoteală că el nu impunea nimenui prin forță a veni să-l asculte.