La Tîrgul Jiiului se semnalează mine de fier, la Tismana se pomenesc toate legendele în legătură cu Sf. Nicodim, la mănăstirile Gura Motrului și Bucovăț, se dau note sumare. Despre Craiova nici o știre, dar de Caracăl este vorba, ca și de Segarcea și de mănăstirile de pe cursul Oltului. În regiunea Bucureștilor, pe lîngă Vărăști și Coeni, pe lîngă Grădiște și Comana, cu palatele lor, avem Dobrenii lui Constantin Basarab, care era fiul nevestei preotului de acolo cu Radu Șerban. Biserica se păstrează și acum, cu mormîntul acestei vinovate Elina. Despre Buzău, și mai ales despre Râmnic, despre Ploiești, nu sînt lămuriri, dar se vorbește mai pe larg de Baia de Aramă. Se arată și cum se exploatau minele, unde arama fuse găsită tocmai supt Matei Basarab. Piatra e crăpată cu un foc teribil, pe urmă se face topirea în cinci-șase cuptoare, cu foaie mișcate de apă. Se lucrează și zi și noapte. Pe urmă se pun straturi amestecate de lemne și minerai, și se arde cuptorul din nou. Arama ce se scoate de aici e mai bună decît cea din Asia Mică, și e dusă pînă în Brusa și Trapezunt. Într-un an s-au scos 600 000 de ocă. Exploatarea este așa de intensă, încît păduri de plopi și de sălcii din regiunea aceasta sînt aproape desființate.