Simțiam că în fundul inimii mele tresar porniri ciudate. Confidențele ei nu se mai sfârșiau. O ascultai câtva timp, tăcut, silindu-mă să mă stăpânesc. Dar deodată, fără să-mi dau seama cum, fără să fi urmat impulsiei unei reflecții, mă simțiii cuprins de o turbare a tuturor simțurilor mele ; și fără să fi dat loc la orice scenă, la orice neînțelegere, m’am aruncat asupra ei, ca o fiară, strângând-o de gât c’o voluptate neînchipuită. După asta parcă mi se făcu frică. Cum însă mă temeam că n’o omorîsem bine și cum nu vream s’o fac să sufere, îi înconjurai gâtul c’o batistă și strânsei din toate puterile. Apoi mă culcai lângă cadavru și adormii. M’am deșteptat dimineața, la orele cinci, m’am îmbrăcat și am ieșit să mă dau prins în mâinile justiției. «Asta e tot».