Pe când povestește camaradul, iată că vine un băiat cu gazete; fiecare dintre cei trei prieteni ia câte una și-și aruncă ochii pe ultimele informațiuni. Unul dă un țipăt și încremenește cu gazeta-n mână. – Anghelache! Atât poate zice și întinde gazeta, în care fiecare citește: „Azi-dimineață s-a găsit la Șosea spânzurat un om bine îmbrăcat în vârstă ca de 40–45 de ani. Din ordinul procu­rorului, cadavrul, asupra căruia nu s-a găsit nimic alta decât un plic cu adresa Anghelache M., mărunțiș în monete nouă de nichel ca de șaptezeci de bani și un ceasornic de argint cu monograma A.M., a fost transportat la Morgă.“ – Bravo! nene Anghelache!… – Da! mai bine moartea decât dezonoarea! – Sărmanul nenea Anghelache! Și toți trei camarazii se despart cu inima zdrobită. A doua zi, la dejun… – S-a deschis casa… – Îi lipsește mult? – Nimic nu lipsește! – ! ? – S-a găsit în plus un pol de aur românesc din 70, învălit într-o foiță de țigară. – ! ! – Trebuie să mergem la Morgă să-l vedem! eu nu m-astâmpăr până nu-l văd! Și pornesc iară toți trei. La Morgă se pregătesc servanții a-l preda pe Anghelache să-l ducă acasă, fiindcă i s-a stabilit complet identitatea și l-a reclamat familia.