Când vrei însă să-l prinzi pe hoț, îl lași să săvârșească fapta; nimeni nu 1-a împedecat dar pe bătrânul, și el a vândut și aparatele, și cărțile, la care ținea atât de mult. III Gândul lui Vârlan nu era să deie suta de mii de lei dintr-al lui: aceasta ar fi fost o lipsă de pietate către răposatul, care lăsase destulă avere pentru ca din veniturile ei să se poată pune în timp de câțiva ani o sută de mii de lei pe nesimțite la o parte. Vorba era însă ca să scape cât mai curând de tânăra femeie depunând zestrea făgăduită la casa de depuneri, apoi își lua încetul cu încetul înapoi și ceea ce depusese dintr-al lui. Chiar acum toamna punea în vânzare peste 2000 chile de grâu, în urmă venea rândul vinului și al lemnelor adunate peste vară în pădure, iar la primăvară vindea porumbul și țuica. Se putea stoarce din toate câte ceva. Cum? Aceasta n-o știa deocamdată. Pe la începutul lunei octombrie prețurile grâului s-au urcat în câteva zile de la 75 la 86 lei și cumpărătorii au început să deie năvală. Nu era greu să deie grâul cu 86 și să-l treacă în socoteli ca fiind vândut câteva zile mai-nainte cu 74, ceea ce făcea dintr-un condei peste 24.