Pești vii se zbat în vase; lumina se revarsă din policandre; flori sînt răspîndite pe mese. Balș însuși cu soția lui sînt pretutindeni. Danțul ține pînă în ziuă. După ce a gustat din această „splendidă ospitalitate”, Ker Porter se îndreaptă spre nord, la 17 februar, în sanie, peste ușoara zăpadă ce se cernuse. Botoșanii îi plac, cu cele vreo mie de case, în mijlocul cărora se înalță opt pînă la zece biserici. Boala fusese aici cumplită. Călătorul se oprește un moment la agentul austriac Gorgias. Apoi, prin Mamornița și pe la carantina austriacă, el trece spre Cernăuți, care i se pare „un oraș important”. Ca observații de ordin general, englezul notează, după Wilkinson, însemnatul export de grîne la Constantinopol (două milioane de măsuri), apoi acela de oi (300 000), de boi, de cai, cu un preț impus, prea mic. Se trimit și lemne. Galații joacă un rol mare în acest comerț, pe care boierii l-ar dori liber. Se importă cafea, rom, vin grecesc, zahăr și băcănii, – firește în afară de multele și multiplele articole de lux pentru îmbrăcăminte și podoabă. Călătoria lui Stürmer poate fi pusă alături de a trimesului prusian von Schladen, care străbătu Țara Românească la 1820. Cu acest prilej consulul la București, baronul de Kreuchely-Schwerdtberg, fost profesor de limbi și autorul portretului din codul lui Scarlat Callimachi[12], face descrierea.