Nu toțĭ aŭ fost, dar numaĭ ceĭ ce așa eraŭ aŭ putut să păstreze țara aséstă, s’o cótă din nevoĭ și să mi’o lase în starea în care am primit-o noĭ ceĭ ce azĭ ne rĕsfățăm într’însa și numaĭ ceĭ ce așa ereaŭ nu avéŭ nevoie de Evreĭ. Ceĭ l’alțĭ, fiind maĭ ca noĭ, aveaŭ nevoe de Evreĭ și li-aŭ deschis drum largih mișlocul nostru. Satana are viață fără de sfârșit și e pretutindenĭ și în tótă clipa de față. N’a fost între pĕrințiĭ noștĭ și nu e între noĭ nicĭ unul, căruia nu i-a șoptit, la ocasiunĭ potrivite, în ureche: Nu te lăsa să fiĭ prostit de vasmele popilor și ale visătorilor: pĕrerĭ deșarte și serbede sunt toate cele sufleteștĭ, visărĭ lipsite de orĭ-ce ființă adevărată, și pentru munca viețiĭ nu găseștĭ compensațiune de cât în plăcerile trupeștĭ și ‘n satisfacerea amoruluĭ tĕŭ propriŭ, a vanitățiĭ tale. Sunt și astă-zĭ ómenĭ, care nu se ‘ncântă de șóptele aceste ci ‘șĭ fac de trei orĭ semnul cruciĭ și merg înainte pe drumul croit de bĕtrânĭ; și aŭ fost și atuncĭ oamenĭ, care se încântaŭ, și aceștia nu maĭ puteaŭ să trăiasc fără de Evreĭ cum nu putem nicĭ noĭ să trăin fără de legiunile de ispititorĭ ci de mijlocitorĭ, care toțĭ sunt uneltele Sataneĭ.