Lumea de azi e de tot noauă și nu vrea să aibă nici o legătură cu cea veche, și pe când mai-nainte femeile veneau la mine să le dau buruieni ca să aibă, azi dau năvală, cerând buruieni, ca să nu aibă copii. De ce adecă să-i mai ai dacă cer atâta bătaie de cap și atâtea jertfe și pe urma lor nu te poți aștepta nici măcar la mulțumirea de a ști că au să-ți ducă mai departe gândul cel bun și să scoată la capăt cele începute de tine?! - De! - am adăugat așa, mai în glumă - buruienile rămân și de aci înainte tot cele ce au fost până acum și nu se mai întreabă dacă mai știu ori nu oamenii când să le adune și cum să se folosească de ele. Au trecut ani și iar ani de zile fără ca s-o mai fi văzut pe Baba Dana și adeseori îmi aduceam aminte de spusele ei. „Ce va fi lăsat oare aici?! și ce va fi luat cu dânsa? ” m-am întrebat apoi când am primit, în sfârșit, vestea despre moartea ei.