O colonie străină în Bacău pe vremea pentru care avem izvoare nu se întîlnește însă. Dar acolo era reședința nominală a episcopului catolic, care avea în atîrnarea lui un număr de sate, de origine, cum vom vedea, foarte veche. La Ocna însăși erau așa-numiții șalgăi sau șangăi, al căror nume poate fi pus în legătură cu ciangăii. Dacă la Bacău nu întîlnim alături de locțiitorul episcopal o populație străină, această populație, cu caracter marcat unguresc, și în ceea ce privește numele locuitorilor, se întîlnește la Trotuș. În județul Putna, numit după apa Putnei, era odinioară unul din cele mai vechi centre străine la noi, care a fost dărîmat de tatari cu ocazia năvălirii lor, pe la jumătatea secolului al XlII-lea. E cetatea Milcovului, reședință episcopală. Și, precum în Ardeal, cînd ungurii au întemeiat episcopia de Bălgrad (Alba Iulia), ei au așezat și o orînduială militară, cu iobagi, cari erau întîi ostași, țerani liberi și luptători, același plan l-au urmărit ei, pătrunzînd dincoace de Carpați, cînd au organizat episcopatul de Milcov, destinat a fi punctul de plecare pentru luarea în stăpînire a întregului ținut. Prin urmare cam aceea ce ar fi făcut, dacă ar fi rămas, cavalerii teutoni pătrunși în Țara Bîrsei și în Cîmpulung, o „teutonie” pînă la Dunăre, au încercat să facă, îndată după aceasta, în legătură cu episcopatul de Milcov, întemeiat pentru cumani, și numit și al cumanilor, ungurii regelui.