Mitropolitul Dionisie Lupu, Ilarion episcop de Argeș, vornicul Grigore Băleanu, vornicul Mihail Manu, vornicul Iordachi Slătineanu, vornicul Neculai Golescu, logofătul Scarlat Grădișteanu, Scarlat Câmpineanu, Filipescu Vulpe, Neculai Văcărescu, Mihai și Grigore Filipescu, Ștefan Bălăceanu și alții. Pentru-ntâia oară vorbeau durerile neamului întreg, prin gura unui sol al dreptăților lui. Spre București înaintau acum două răscoale. O parte din boierime, îngrozită, plecă peste hotar. La 16 martie Tudor intră în București în fruntea unei oști de vro cinci mii de oameni și peste câteva zile primește solia și cartea de jurământ a celor 56 de boieri, cu arătare lămurită „că pornirea dumnealui slugerului Tudor Vladimirescu nu este rea și vătămătoare, nici în parte fieșcăruia, nici patriei, ci folositoare și izbăvitoare, pe care ca pre unul de binele țării voitor și de trebuință obștiei norodului l-am primit toată politia București cu drag și cu brațele deschise, și-i făgăduim sub jurământ că niciodată nu vom cugeta împotriva vieții și a cinstei lui”. La 25 martie sosește și Ipsilanti: Puțină oaste de pază ce se află în București, fiind sub căpitani greci, trece la eteriști; Ipsilanti stăruie să-l atragă și pe Tudor — acesta-i răspunde limpede: „În Grecia-i locul grecilor, în Țara Românească al românilor”.