A nu se uita și influența acestei ciudate limbi, dislocate, desosate, fluide, suggestie mai curând decât accentuare, care e limba englesă. Are comunicativitatea electricității. Tot felul de automobile, autocamioane, tramvaie cu două rânduri, căruțe de transport cu coviltirul tăiat, ca acela care poartă la Paris pe turiștii americani. D. Nelson Cromwell, prietenul României, călăuzul Reginei prin America. O fluturare de fin păr alb, creț pe energica față rumănă. Oferă tot ce poate oferi această francă ospitalitate, care creiază îndată o atmosferă de foarte veche cunoștință, de caldă familiaritate. Dacă aș putea înțelege mai bine englesa lui americană, toată în sărituri și capricii... Străzile centrale, largi, cu trotuar dublu, pentru cei ce suie și pentru cei ce coboară, se înșiră anonime (afară de două, trei), numerotate numai, ca piesele unei mașini, între clădiri care se întrec din înălțime. Văd mai bine alcătuirea și decorarea lor. Unele din ele cu aparența unor palate florentine mărite pănă la absurd. Cutare au jos un întreg fronton de piatră sculptată de-asupra albului căruia așa de curios se ridică obișnuita clădire roșietică de cărămidă. Încercări originale prind de ferești elegante cuști de fier, gurguiate către stradă. Tocmai în vârf una are o frescă colorată și aurită. Pe alta e înfipt steagul ultimei biruințe.