Crus e un ursuleţ veşnic mormăit, veşnic supărat şi nemulţumit. Poveşti de Emilia Plugaru - Crus, Hep şi peştişorul de Aur – Morrr, morrr, morrr, mormăie Crus de dimineaţă până-n seară. O să plec departe, departe… E atât de urât aici… Barem dacă aş găsi un lac pe malul căruia să stau şi să pescuiesc. Câtă plictiseală… Uf… – Crus, îl întreabă într-o zi Hep, un iepuraş vesel şi năstruşnic, ai vrea să cunoşti un peştişor de aur, ca acela din poveste? – Care poveste? Ce fel de peşte? Nu ştiu nici o poveste. Lasă-mă-n pace! – Cum? Nu ai citit povestea Peştişorului de Aur? Crus, ai pierdut foarte mult. Dă-mi voie să ţi-o citesc. – Hep, dacă nu mă laşi în pace, se enervează Crus, îţi zvânt o mamă de bătaie şi te fac să uiţi de scornelile tale pentru totdeauna! – Crus, nu se dă bătut Hep, ascultă povestea! Acea cu Peştişorul de Aur. După ce o vei auzi, vei dori numaidecât să faci cunoştinţă cu un asemenea peşte. – Zău că te bat, îşi strânge ameninţător lăbuţele Crus. Dar Hep ştie, ursuleţul nu e bătăuş, e doar morocănos. – Crus, insistă iepuraşul, ascultă povestea! Precis că o să-ţi placă.