Aceștĭ ómeni incultivabilĭ sânt barbariĭ moderni. Eĭ primesc formele culturale, dar rĕmân inaccesibilĭ pentru simțĕmêntul, care determină întregul mers al viețiĭ nóstre moderne, căcĭ, desechilibrațĭ fiind, eĭ nu se simmt ómenĭ ca alțiĭ, ci numai indiviå ĭ și numaĭ de interese individuale pot fi determinațĭ. Avênd numaĭ consciință individuală, barbarul modern nu póte nicĭ el, cum nu putea cel medieval, să aibă simțĕmêntul de dignitate omenească și nu scie ce e rușinea, minte, se fățăresce, înșeală, despóie orĭ se tîrĕsce, e laș orĭ îndrăsneț, lingușitor orĭ insolent, bine-voitor orĭ nemilos, - după cum în împregiurările date póte să-și facă maĭ ușor treburile. Fie Englez orĭ Muscal, Evreŭ orĭ Maghiar, Armean, Grec orĭ Bulgar, turc orĭ Român, fie bandit orĭ împĕrat, el nu e în stare să-șĭ dea sémă, că se înjosesce și se pune ‘n rînd cu fiarele sĕlbatice când strigă «Să nu avețĭ milă !» căcĭ el în alțĭ ómenĭ vede numaĭ material de exploatare și pe dînsul numai egoismul, amorul propriu, vanitatea orĭ ambițiunea póte să-l împingă la faptă. Ințelege dar, că ómenii, carĭ aŭ acela-și interes, să facă causă comună și să se grupeze după profesiunĭ lege orĭ după ném, dar nu póte să înțelégă indignațiunea de care sînt cuprinșĭ ómeniĭ maĭ echilibrațĭ când vĕd, că semenîi lor sînt despuiațĭ și împinșĭ spre ruina morală și materială.