Ducele de Ragusa, Marmont, a străbătut teritoriile românești de supt coroana Sf. Ștefan la 1834[2], mergînd spre Rusia de sud. În cale se oprește în castelele nobililor unguri, ca Ludovic Károlyi, interesîndu-se la herghelii, la cirezi și la agricultură. La Timișoara vede cele zece bastioane ale cetății; la Caransebeș prețuiește pe grăniceri, descriindu-li, cu competență, pe larg, organizarea. Țiganii aurari îi ies mai departe în drum. Orșova e numai „un tîrg foarte păcătos, dar menit să se dezvolte” din cauza negoțului cu Turcia. La Mehadia vin boieri luxoși din principatul vecin. În Ardeal se dau note asupra ruinelor Sarmisagetuzei; de la Hațeg, vizitatorul trece la Deva, la castelul din Inidoara al Huniazilor. La Sibiiu e primit de arhiducele guvernator. La Alba Iulia avem descrierea cetății. Se cercetează și minele de la Zlatna. Apoi ducele se urcă pînă la Turda, de unde trece la Cluj, unde e primit de guvernatorul civil Iosika[3]. Dejul, Bistrița sînt cercetate pe urmă, prin locuri sărace. Statistica ce i se dă înseamnă 250 000 de unguri, un milion de români, 5–600 000 de germani, 150 000 de secui și 120 000 de armeni [4]. În Bucovina,unde se trece pe la Iacobeni, capitala (cu 8 000 de locuitori) e descrisă ca fără interes.