Abia numărăm șase lustri de cînd românii rupseră vălul cel gros ce de mult timp îi ținea în oribilul întuneric al ignoranței, și geniul magistral al străbunilor noștri începu a se manifesta, fresc și viguros, în inimele junilor români din bela colonie plantată pe malul Istrului de divul cezare Traian. Această scînteie divină ce rădică pe grecii antici și pe romani la acea mare perfecțiune intelectuală și morală care chiar astăzi, în supremul secul al luminilor moderne, face ca numele acestor doi populi să stee scris cu litere de aur în cartea artelor și a știinților, ca să arate celor de față și viitori adevăratele legi ale frumosului ideal și material, deși scînteia prometană, dupe cum am mai zis, se manifestă între noi, avu însă a suferi mult din cauza prejudițiilor unei societăți corupte, ce nu cunoaște altă ambițiune decît boieria și funcțiunea publică, și care gratulează foarte lesne cu titlul de mojic pe artistul de orice specialitate. Cu toate aceste, intelegința și devotamentul românilor cătră științi și arte triumfă despre toate obstaculele și astăzi numărăm cu mîndrie mai mulți ingineri civili și agricoli, medici, astronomi și filozofi. În literatura beletristică avem bărbați care mînuiesc pana în proză și versuri cu multă inteligință, grație și conștiință.