Refuzul acestei dame îndemnă pe artistul nostru a invita pe faimoasa baletistă Pallerini, ce era totodată și distinctă cantatriță, ca să ia parte la concertul său. Această din urmă artistă, învinsă de rugăciunile lui Paganini, priimi, dar cînd se văzu față cu publicul își pierdu curagiul și cîntă cu oarecare sfială, avu însă destule aplaude; pe cînd însă ieșea din scenă, pîntre aplaude se auziră vro cîteva fluierături. Paganini, furios de aceasta, jură răzbunare în contra acelora ce fluieraseră pe însoțita sa. Venindu-i rîndul a esecută ultima piesă de violină, spre încheierea concertului, anunță că prin această piesă va imita cu cea mai mare acurateță vocea mai multor animale; după ce făcu să se auză cu cea mai mare perfecțiune ciripitul mai multor feluri de paseri, cînticul cocoșului, miorlăitul pisicei și lătratul cîinelui, înaintă către public și imitînd cu cea mai surprinzătoare asemănare vocea sau urletul asinului, zise: — Aceasta este pentru cei ce au fluierat pe Pallerini. Dar pe cînd el credea că prin gluma aceasta va face o petrecere auditorului și va pune pe acei ce fluieraseră într-o poziție desprețuitoare, publicul, din contra, se înfuriă atît de mult, încît începu a arunca pe scenă cu ce găsea și în escesul cel mai mare al furiii voiră cu orice preț să puie mîna pe Paganini, și nu se poate ști ce s-ar fi făcut cu dînsul, daca acesta nu o lua la picior.