Copiii se îmbracă foarte sumar și sînt dați chiar – cum spune și Bandini – prin zăpadă ca să se întărească. Cît privește alte orașe, se pomenește Galațul, unde patriarhul stă la mănăstirea Sf. Dumitru, refăcută de Vasile Vodă, pentru oaspetele său, patriarhul mazil Atanasie Patelarie, și închinată la Athos; alte opt biserici, cele mai multe de piatră (două ale Maicii Domnului, una a Sf. Mihail, cîte una a Sf. Paraschive și a Sf. Gheorghe) sînt aici; la Precista, cu ziduri, se văd trei cupole și o clopotniță mare, făcută de un grec din Brăila, probabil Dia. Apoi Vasluiul, unde, în legătură cu vechea biserică, se deșteaptă icoana lui Ștefan cel Mare, „vestit în războaie și temut de toți, care se bate de patruzeci și patru de ori cu turcii și tatarii și adesea cu polonii și ungurii, biruindu-i pe toți și ajungînd faimos”. În apropiere de podul vechii lupte a lui Ștefan, Scînteia, cu biserica lui Ștefan, a Sf. Paraschive. La Bîrlad, biserica Precistei, cea Domnească, apoi Sf. Dumitru și ctitoria lui Chiriac. Se vorbește și de Tecuci, cu trei biserici, de Focșani. În treacăt numai se atinge Romanul. Regiunea sudică a Moldovei e rău prădată, din cauza luptelor între cei doi domni; și chiar fără aceste lupte ea fusese strașnic jăfuită de tătari și cazaci, cu cîțiva ani înainte, cînd Vasile Lupu, care nu voia să-și deie fata după Timuș, a trebuit să steie ascuns o lună de zile în codrii Vasluiului, ridicînd și o bisericuță de stejar pentru slujba dumnezeiască în zilele acestea de restriște.