Moș Teacă atotștiutor, capabil să învețe pe pești ocenia, să poarte pe piele robă în loc de flanelă-iegăr, să rezolve „difițitu” bugetar cu tabla lu ăla…lu Pitagora! Don Paladu, așa zugrăvit, este azi un tip special al României; de acuma încolo el aparține țării, el este al istoriei. G. D. Pallade ar fi rămas în praful uitării – don Paladu stă deasupra ca-caimacu! Grație muncii noastre de trei ani, putem zice azi că don Paladu este așa de popular – sau „populer” – încît G. D. Pallade a dispărut din limbajul românesc ca o terminologie ce nu mai corespunde la nimic, ci toată lumea cunoaște pe erou sub numele de „Don Paladu”. Don Paladu la abdomenii, Don Paladu cu palanța justiției, Don Paladu la ichilibrajul bugetar, Don Paladu la 2drafcu, Don Paladu în tramcal, Don Paladu la fratele Berechet; iar G. D. Pallade – nicăieri! Don Paladu a întunecat așa de groaznic pe G. D. Pallade. Încît G. D. Pallade se mai păstrează azi doar în lumea oficială. În coloanele Monitorului oficial. Dar și acolo îi stă așa de rău, și stă așa de șubred. Încît amicul nostru Costică Iliescu, directorul Monitorului. Îi zice în particular (cum ar fi la „partea neoficială”), tot Don Paladu.