Pretutindeni pe unde ajungea, pe pereții caselor, pe uluci, pe porți erau lipite mari afișe, prin care i se aducea publicului iubitor de artă la cunoștință că seara se va da la grădina „Paradis” o mare reprezentațiune extraordinară pentru debutul domnișoarei Evelina, celebra cantatrice lirică și melodramatică, a căreia sosire de mult anunțată fusese amânată în urma unei împrejurări neprevăzute. „Acolo am neapărat s-o găsesc! ” își zise el, convins că de la o asemenea reprezentațiune extraordinară o damă ca dânsa nu poate să lipsească. Seara, dar, el a fost între cei dintâi sosiți la grădina „Paradis” și a rămas înfipt la intrare, ceva mai la o parte, ca nu cumva să-i treacă cineva pe nevăzute. Venea lumea ca la comedie, dedea năvală ca la pomană, dar frumoasa lui, gingașa lui, dorita lui nu se ivea nicăiri, și e urât lucru să stai și să aștepți fără ca să știi dacă o să vie ori nu cine-ți este în gând. Nicu însă, om neînfrânt, nu s-a mișcat de la locul lui nici după ce s-a început reprezentația. Deodată s-a pornit un vifor de aplauze și de urlete frenetice: Domnișoara Evelina, celebra cantatrice ea însăși, se prezentase pe scenă cu un mare buchet de flori și făcea cu multă grație complimente la dreapta și la stânga.