Țerile noastre au dat și un fel de tribut Ardealului pentru a fi ocrotite, dar în forme foarte delicate: se chema că e în legătură cu pășunarea aici a oilor mocănești; o parte din ce se lua de la mocani se dădea prințului Ardealului, stăpînul lor. Tocmai în vremea cînd vine Strassburg la București, prințul Ardealului căuta să înlocuiască pe Leon Vodă, fiul lui Tomșa de pe vremuri, antreprenor de furnituri de stridii pentru Constantinopol, cu acel Matei din Brâncoveni, care, după ce a trecut prin primejdia de a i se tăia nasul de către adversar, a ajuns aproape de bătrînețe a fi Matei Vodă Basarab. Paul Strassburg vine în Ardeal ca să negocieze în vederea războiului de treizeci de ani pentru Suedia. De aici a trecut la noi, și iată ce a văzut în Țara Românească. De la Brașov pleacă spre Tîrgoviște, care nu mai era capitala țerii, deși Matei se va întoarce aici, unde va ridica, el și boierii lui, biserici nouă, și va ținea mult la acest oraș, care va deveni iarăși ce fusese în întîia jumătate a veacului al XVI-lea. Căci Matei Vodă nu voia să fie numai omul turcilor, ci-și avea toate legăturile lui cu Ardealul.