Demult, pe vremea când nu existau încă Dr. Max și Catena, într-un sătuc de munte, trăia o farmacistă care avea grijă de oamenii din jur. Era o comunitate mică, ruptă de restul lumii, și care supraviețuia prin propriile puteri. Dimineața, farmacista, își lua plăsuța, și pleca pe dealurile din împrejurimi pentru a culege plante cu care să-i trateze pe cei cu nevoi. Seara, ruptă de oboseală, se întoarcea la căsuța ei din ștreașina muntelui, unde amesteca plantele până obținea efectul dorit. Apoi, mergea pe la casele oamenilor pentru a le alina suferințele. Spre dimineață, se lăsa furată de un somn scurt și apoi începea din nou … Câteodată găsea repede cele necesare, mai ales în locul numit Cur Necăjit, care era plin de flori cu puteri miraculoase. Dar, alteori, căutarea dura zile întregi, iar farmacista trebuia să urce pe munți înalți precum Piatra Craiului sau Retezat pentru a găsi plantele potrivite. Oamenii scrutau cu teamă vârfurile din depărtare și se rugau să se întoarcă teafără. Fără ea, ar fi fost pierduți! Anii treceau, tot mai repede, iar oamenii îmbătrâneau. Farmacista la fel... Dacă în trecut putea urca fără probleme muntele, acum, se mulțumea dacă mai ajungea, sprijinindu-se de un băț, până la Cur Necăjit.