Cazaci erau numai patrusprezece mii. Lupta cazacilor din cetate cu oștile noului bei urma necontenit. Timofei, fiiul lui Ihmil, ieșea din cetate în toate zilele și omorea câte o mie de dușmani. Nime nu putea să i se împrotivească, astfel era de viteaz și ager călăreț, în adevăr, el era cel mai viteaz om din lume și istoria nu arată altă pildă de asemine bărbăție și putere, în fieștecare zi ieșea din cetate pe calul său cel alb, pre care îl iubea mai cu deosebire, cu puțini urmași, rănea și omorea grămăzi de dușmani și apoi se înturna la fugă. într-o zi a ucis cu însăși mâna lui o mie trei sute de nemți, cum ne-au spus oameni vrednici de credință. El împușca cu pistoalele de la cobur, întăi cu mâna dreaptă și apoi cu stânga, tăia și împungea cu sabia, apoi își slobozea săneața. într-un cuvânt, întrebuința toate armele de care era pururea plin, pană ce oborea pre toți dușmanii. Aga haznelii și capigi-bașa care veniseră de la Constantinopoli pentru ca să plece trebile în partea sultanului și să afla pre lângă noul bei, era marturi acestor isprăvi și mult se minuna de iscusința călăritului și vitezia lui Timofei. Nime nu-l putea nimeri cu săneața sau cu alte arme, căci cu iuțeala fulgerului se răsucea pe subt pântecele calului.