Spune-i fetei… Domnul: Spune-i, spune-i! Crezi d-ta că e ușor să-i spui! Dacă-i spui, se supără. Eu nu vreau s-o 10 supăr. De ce s-o supăr? Cucoana: Apoi, dacă-i așa, de ce aș supăra-o eu? Domnul: Eu, eu!… Tu ești mamă… tu știi cum s-o iei, mai cu binele, mai pe departe… Cucoana: Tocmai fiindcă sunt mamă nu pot să-mi silesc odrasla să se mărite cu cine nu-i place. Destul am suferit eu… Domnul: Ce-ai suferit? Cucoana: Multe. Numai sufletul meu știe câte am înghițit. Domnul: Ce-ai înghițit? Cucoana: întreabă-mă pe mine… Domnul: Ce să te întreb? Cucoana: Că eu sunt pățită și mâncată de toate nevoile… Domnul: Norocul tău să-l aibă fata mea, mai mult nu cer de la Dumnezeu… Bărbat bun am fost, de agonisit am agonisit, trai bun ai avut… Cucoana: Avut, avut… ferească Dumnezeu pe toată lumea de ce nu m-a ferit pe mine! Domnul: Apoi, da, acuma poți să cârtești, acu ce-ți pasă? Dar atunci te-ai ținut scai de mine. Din „puiule” și „scumpule” nu mă mai scoteai… Cucoana: O, bătu-te-ar Dumnezeu, urâtulel Numai inima mea știe ce-a-ndurat… Domnul: Ha-ha… Inima ta, sireaca! Cucoana: Atâta îți spun, ca să știi: pe Ghighi n-am s-o mărit cu cine nu vrea!