Edouard Thouvenel, care era să fie mai tîrziu ambasadorul lui Napoleon al III-lea la Constantinopol, cu însărcinarea expresă de a duce la capăt, contra Angliei, Austriei și, firește, Turciei, chestia Unirii, străbătuse aproape odată cu Saint-Marc Girardin principatul muntean[11]. Vine din Ungaria, unde a văzut la români „o sărăcie hidoasă”, și întră în Muntenia pe la Orșova, unde, în lazaret, află pe fratele lui Alexandru Vodă Ghica, banul Mihai. Drumul îl face pe apă în tovărășia lui Constantin Ghica, fiul lui Grigore Vodă, și a lui Blarenberg, înrudit cu Ghiculeștii. La Vîrciorova pilotul român al bărcii pe care s-a suit înfățișează un limpede tip roman. La Cerneți, unde se coboară călătorul, e primit în casa lui Glogoveanu: orășelul fusese prădat la 1828 și clădiri nouă se ridicaseră pe alt loc. I s-a vorbit de Tudor, un Mazzaniello, care ar fi fost ucis într-o colibă, aflîndu-se la el 5 000 de galbeni în aur și pietre scumpe! Undeva lîngă apa Severinului călătorul observă rămășițele podului lui Traian. Mai departe în cale, cu surugiul, care-i vorbește în limba lui, înțeleasă pentru francez, Thouvenel înseamnă portul femeilor, hora, țiganii ursari. La Craiova întîlnește pe maiorul Fălcoianu; orașul îl interesează, cu bazarul lui oriental, cuprinzînd multă marfă germană, cu multele circiume – o cincime din prăvălii – și cele cîteva case mari; podurile,de stejar n-au fost încă înlocuite cu un alt pavaj; școala centrală, a lui Ioan Maiorescu, are patru clase[12].