Prin urmare eu n’am rolul de cronicar al războiului și, pe lângă aceasta, țara noastră este neutră, din causa hotareior ce are și vecinilor pe cari ni i-a dat Dumnezeu. Evident că și ca profesor, dar și în situația pe care n’am cerut-o, dar fără îndoială că trebuie să fiu mândru de dânsa și să-i corespund și ca atitudine politică, în această dublă calitate nu sunt chemat să vă presint buletinul critic al operațiilor ce se desvoltă pe frontul de Apus, care este singurul pentru moment, dar nu se știe câte fronturi pot să răsară mâne. La Academia Română, după ședință, generalul Rosetti ni spune nouă lucruri care nu se pot spune nici acolo în ședință publică, ceia ce nu înseamnă a vă invita pe d-voastră să aplecați urechea la gaura cheii. Dar eu pot face altceva, care nu este nici contra neutralității, nici contra îndoitei calități pe care am ajuns s’o am și pe care n’am intenția de a o părăsi, nici pe una, nici pe alta, pentru că una mă pune în legătură cu tineretul țării, iar cealaltă mă face să asist la sfaturile celorlalți, în mâna cărora stă soarta României, și, acolo, se poate spune din când în când un cuvânt, care, dacă ar lipsi, poate că unele hotărîri nu s’ar lua, ori s’ar lua altfel; ceia ce pot eu face potrivit și cu aceste două calități ale mele este să arăt originea ideilor care în momentul de față fac nenorocirea omenirii.