Cum rămîi eu, cu tîrgul arendat, în socoteala mea, d-luipreședinte al interimarii? Cît pierz eu? Și de ce să pierz cînd sînt cu ai noștri și mă dau de mîni și de picioare d-lui Niță și d-lui guvern? Vreau să știu, unde e hidra despotici și unde nu este ? Cariera mea de june tînăr este zdrobită de fostul primar, de preaiubitul și preavenerabilul d-l președinte, aci de față, dupe cum la Slatina se găsește sluj înaintea leaderului opus, fostul director general al tutunurilor. Eu în politică știu așa: una și cu una fac două! Bob numărat! D-l Niță e zapciu? Este! Doctorul e doctorul plășii? Este! Pricor are poșta? Are! Ciupei este la favoruri? Este! D-l Andrin este avocat și fiu-său ajutor de jude? Este! Și eu?… păgubaș de tîrg! Cum s-o învîrtesc? Ba nu zău, cum s-o mai învîrtesc?! Și isprăvind acest discurs, fostul arendaș al tîrgului, abia stăpînindu-și mînia, puse mîna pe pălărie. Bătrînul Andrin se făcuse mic și-și ștergea sudoarea de pe fruntea sa galbenă și zbîrcită. Președintele intelimarii, arendașul tîrgului, îngîna: „Da-nda, nda-nda”, uitîndu-se la unghii. Cocoana Ghioala deschise gura de mai multe ori ca să vorbească și o închise, scrîșnind din dinți, neștiind cum să înceapă.