<http://schema.org/articleBody>
"&amp;quot;En un hospital hi pots trobar malalts... per\u00F2 tamb\u00E9 hi pots trobar una bona ra\u00F3 per viure&amp;quot;. Aquesta frase del primer episodi de Polseres vermelles de TV3 \u00E9s, en certa manera, l&amp;#039;ess\u00E8ncia de la s\u00E8rie. M\u00E9s enll\u00E0 del drama personal que porta a cadasc\u00FA a l&amp;#039;hospital, la polsera vermella que et posen quan t&amp;#039;ingressen \u00E9s tamb\u00E9 el motor per viure hist\u00F2ries optimistes al marge de la malaltia.Amb el gui\u00F3 d&amp;#039;Albert Espinosa, i amb referents evidents de la pel\u00B7l\u00EDcula Cuarta planta , hi ha la garantia d&amp;#039;un equilibri coherent entre la crua realitat i la imprescindible necessitat de ficci\u00F3 perqu\u00E8 la s\u00E8rie funcioni. T\u00E9 escenes una mica na\u00EFf, per\u00F2 a vegades potser cal aquesta p\u00E0tina d&amp;#039;ingenu\u00EFtat per fer que el producte enganxi l&amp;#039;espectador.Cal agrair, sobretot, un c\u00E0sting que aposta per nous actors joves i no els de sempre; s&amp;#039;ha de destacar la interpretaci\u00F3 d&amp;#039;\u00C0lex Monner, que fa de Lle\u00F3, el l\u00EDder dels Polseres Vermelles. En termes generals (i sorprenentment) els actors m\u00E9s joves tenen un nivell d&amp;#039;interpretaci\u00F3 amb molta m\u00E9s autenticitat que els veterans.\u00C9s un encert la proposta de fer engegar la s\u00E8rie a partir de formar una colla: el l\u00EDder, el guapo, el llest, l&amp;#039;imprescindible, el segon l\u00EDder que podria ser el l\u00EDder si no hi hagu\u00E9s el l\u00EDder i la noia. Anar trobant cada pe\u00E7a del trencaclosques i con\u00E8ixer la seva hist\u00F2ria permet arrencar la s\u00E8rie amb coher\u00E8ncia i crear unes expectatives a l&amp;#039;audi\u00E8ncia. L&amp;#039;opci\u00F3 que el narrador sigui el nano en coma que no participa activament de la trama \u00E9s una bona soluci\u00F3 que facilita (i molt) l&amp;#039;explicaci\u00F3 de la hist\u00F2ria. Per aix\u00F2 \u00E9s l&amp;#039;imprescindible del grup.La tendresa i la sensibilitat a l&amp;#039;hora de tractar la malaltia s\u00F3n evidents, per\u00F2 s&amp;#039;agraeix la franquesa amb qu\u00E8 els mateixos personatges aborden el propi dolor. Si les polseres vermelles es confirmen per als personatges com una bona opci\u00F3 per viure, tamb\u00E9 ser\u00E0 una bona opci\u00F3 per veure-ho."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/media/colla-polseres_0_415158499.html>