<http://schema.org/articleBody>
"La flamant vict\u00F2ria dels gal\u00B7lesos al Sis Nacions - grand slam incl\u00F2s- no \u00E9s, ni de bon tros, flor d&amp;#039;un dia. Gal\u00B7les sempre ha sigut un pa\u00EDs especial dins del m\u00F3n del rugbi. Una naci\u00F3 petita, de poc m\u00E9s de tres milions de persones, per\u00F2 que sempre s&amp;#039;ha mantingut entre les principals pot\u00E8ncies d&amp;#039;aquest esport. Un pa\u00EDs on el de la pilota ovalada \u00E9s l&amp;#039;esport rei, i que sempre ha comptat amb un clar esperit popular (a difer\u00E8ncia de l&amp;#039;elitisme classista del rugbi a Anglaterra, per exemple). No debades, la selecci\u00F3 nacional llueix orgullosa el sobrenom de  miners , en clara refer\u00E8ncia a la classe social de la majoria dels seus jugadors al tombant del segle XIX i XX. Una naci\u00F3 orgullosa que sempre ha trobat en el rugbi el seu mitj\u00E0 d&amp;#039;expressi\u00F3 esportiu preferit. La forja de la llegenda Precisament va ser a principis del segle XIX que la primera gran generaci\u00F3 del rugbi gal\u00B7l\u00E8s va brillar amb llum pr\u00F2pia. La selecci\u00F3 del drac va aconseguir guanyar els campionats dels anys 1908, 1909 i 1911 completant en cadascun el  grand slam , \u00E9s a dir, comptant tots els seus partits per vict\u00F2ries. Aquella m\u00EDtica selecci\u00F3 va tenir un final for\u00E7a tr\u00E0gic, ja que tretze dels seus integrants van trobar la mort als camps de batalla de Verdum, Amiens, el Somme o el Maine durant la Primera Guerra Mundial (1914-18). A ells s&amp;#039;hi ha d&amp;#039;afegir els lesionats que mai m\u00E9s van poder tornar a jugar a rugbi.Va haver de passar mig segle perqu\u00E8 el rugbi de Gal\u00B7les torn\u00E9s a con\u00E8ixer una gran fornada de jugadors capa\u00E7os d&amp;#039;imposar la seva llei a tot Europa. La selecci\u00F3 de Gal\u00B7les dels anys setanta \u00E9s considerada per molts la millor selecci\u00F3 europea de tots els temps. Aquell equip encap\u00E7alat per homes com Gareth Edwards (autor del que per a molts \u00E9s el millor assaig de la hist\u00F2ria, anotat amb la samarreta dels Barbarians en un partit contra els All Blacks), Gerald Davies, Mervyn Davies (mort la setmana passada), Barry Jones, JPR Williams o Phil Bennett va regnar a l&amp;#039;hemisferi nord, completant tres  grand slams m\u00E9s els anys 1971, 1976 i 1978. A aquests tres campionats aconseguits amb el ple de vict\u00F2ries, cal sumar-hi els campionats de 1970, 1973 i 1975, anys en qu\u00E8 els  miners van emporta-se el campionat per\u00F2 no van completar el  grand slam. A aquesta fant\u00E0stica collita de t\u00EDtols encara cal afegir-hi el triomf de l&amp;#039;any 1979, quan els gal\u00B7lesos no van completar el ple de vict\u00F2ries per\u00F2 s\u00ED que van guanyar la Triple Corona (t\u00EDtol que guanya l&amp;#039;equip brit\u00E0nic capa\u00E7 d&amp;#039;imposar-se a les altres tres nacions integrants de les Illes Brit\u00E0niques). Aquell equip de llegenda va revolucionar el rugbi europeu del moment amb un joc virtu\u00F3s que feia les del\u00EDcies dels espectadors.  Nous temps, nous herois Van haver de passar molts anys -ja en plena era del professionalisme- perqu\u00E8 una nova fornada de jugadors gal\u00B7lesos fos capa\u00E7 d&amp;#039;emular aquestes gestes. Els  miners no van ser capa\u00E7os de tornar a completar un  grand slam fins a l&amp;#039;any 2005. Des de llavors Gal\u00B7les s&amp;#039;ha consolidat com la pot\u00E8ncia europea del moment, capa\u00E7 de revalidar els llorers el 2008 i aquest 2012. Completa aix\u00ED un magn\u00EDfic cicle de vuit anys amb tres grand slams inclosos. A tot aix\u00F2 cal sumar-hi la  mitjana d&amp;#039;edat insultantment jove d&amp;#039;aquest equip, que amb prou feines supera els vint anys. La joventut d&amp;#039;homes com George North, Leigh Halfpenny, Jonathan Davies, Toby Faletau, Jamie Roberts o Alex Cuthbert sembla garantir un futur brillant. A m\u00E9s a m\u00E9s, cal incloure la bona tasca del t\u00E8cnic Warren Gatland, antic jugador dels All Blacks i que ha importat un model de joc similar al neozeland\u00E8s. Els aficionats es pregunten si aquesta generaci\u00F3 de  miners ser\u00E0 capa\u00E7 d&amp;#039;igualar (o superar) les gestes del Gal\u00B7les llegendari dels anys setanta."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.arabalears.cat/esports/Galles-sillusiona-seva-seleccio-rugbi_0_674932509.html>