<http://schema.org/articleBody>
"Avui toca parlar de m\u00FAsica cl\u00E0ssica a la discoteca. I no, no ens referim a aquelles horroroses remescles de grans obres cl\u00E0ssiques que va perpetrar Luis Cobos ara fa un mili\u00F3 d&amp;#039;anys. Ens referim a la primera edici\u00F3 del programa Arte Lounge que es va enregistrar ahir a Barcelona. Per\u00F2 anem a pams.Arte Lounge \u00E9s un prestigi\u00F3s programa del canal franco-alemany Arte TV, que a grans trets t\u00E9 l&amp;#039;objectiu d&amp;#039;acostar la m\u00FAsica cl\u00E0ssica al jovent. I ja se sap que el jovent \u00E9s a la discoteca. Aix\u00ED doncs, programen noms superlatius de l&amp;#039;univers cl\u00E0ssic i els porten als clubs, intercalant les seves actuacions amb m\u00FAsics de pop, folk i electr\u00F2nica. El programa, amb presentadora inclosa, es grava en directe i unes setmanes despr\u00E9s s&amp;#039;emet a mig Europa.A Berl\u00EDn el programa s&amp;#039;enregistra en un d&amp;#039;aquells clubs freds estil Berghain. Per\u00F2 a Barcelona els fans del minimal alemany tenen un modus operandi massa abraonat, o sigui que a primer cop d&amp;#039;ull el molt exclusiu Club Catwalk representava una opci\u00F3 m\u00E9s segura per salvaguardar la seguretat dels violoncels. El p\u00FAblic estava format per una barreja de iaies que aprofitaven la sortida nocturna per clavar-se un bon trago, modelets fashion en el seu h\u00E0bitat natural -aix\u00F2 \u00E9s el Catwalk!- i nodrits eixams de menors d&amp;#039;edat que donaven a tot plegat un aire de festa de final de curs. Res d&amp;#039;escenari ni dist\u00E0ncia amb el p\u00FAblic: una senzilla tarima delimita la zona cl\u00E0ssica i la zona pop.Aix\u00F2 \u00E9s la tele, i al cim hi ha l&amp;#039;alemanya. Disciplina! El DJ demana silenci entre can\u00E7\u00F3 i can\u00E7\u00F3, i ens explica que hi haur\u00E0 un presentador que parla alemany i franc\u00E8s. I que el p\u00FAblic que desconegui aquests dos idiomes, ehem, s&amp;#039;haur\u00E0 d&amp;#039;aguantar. Arrenca la funci\u00F3 un violinista que trenca el gel amb un xic de ragtime . S&amp;#039;atura. I un teut\u00F3 crida: &amp;quot;Estopaaaaa!&amp;quot; Al fons a la dreta apareixen els germans Mu\u00F1oz, asseguts en un tamboret gratant Tu Calorro . Estampida de gent cap all\u00E0, passant quasi per damunt del piano.La moment\u00E0nia explosi\u00F3 d&amp;#039;alegria de barri para en sec. Prometen tornar. I ens anuncien la pres\u00E8ncia de Steven Isserlis i el seu fabul\u00F3s violoncel. La gent \u00E9s c\u00EDvica, caram, i el dring dels cubates s&amp;#039;atura respectuosament davant les cordes d&amp;#039;aquest m\u00FAsic d&amp;#039;afro dylani\u00E0 i la seva interpretaci\u00F3 de la tristesa infinita del Kaddish de Ravel i el Cant dels ocells . I entre can\u00E7\u00F3 i can\u00E7\u00F3, entrevista amb l&amp;#039;artista. Aquest esquema es repeteix amb l&amp;#039;actuaci\u00F3 de la vaporosa cantant holandesa Keren Ann i el seu no menys eteri folk i les excelses veus del Cor de Cambra del Palau de la M\u00FAsica Catalana.Amb els germans Estopa no calen presentacions, ni preguntes, ni mandangues: amb un grapat de can\u00E7ons del seu repertori de rock flamenc i de barri, d&amp;#039;aqu\u00ED en Cornell\u00E1 , s&amp;#039;enfonsa el Catwalk. Si l&amp;#039;expressi\u00F3 de goig m\u00E0xima d&amp;#039;un fan \u00E9s veure l&amp;#039;artista dels seus amors en un bar, fer-ho en una discoteca s&amp;#039;hi acosta molt!"^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/societat/Violins-Estopa-discoteca-Catwalk_0_420557997.html>