<http://schema.org/articleBody>
"Avui que fa 80 anys de l&amp;#039;aprovaci\u00F3 del primer estatut catal\u00E0 en plebiscit popular m&amp;#039;agradaria aprofitar per remarcar el paper protagonista que va jugar al llarg de tot el proc\u00E9s l&amp;#039;aleshores acabat d&amp;#039;estrenar cremallera de N\u00FAria.El 22 de mar\u00E7 del 1931 s&amp;#039;inaugurava la l\u00EDnia amb tots els honors. Era el segon cremallera en actiu de tot l&amp;#039;Estat despr\u00E9s del de Montserrat, en funcionament des del 1892. Les obres del cremallera de N\u00FAria havien durat 3 anys i valia la pena fer-ne una estrena memorable, amb vag\u00F3/sal\u00F3 de luxe i gaireb\u00E9 500 convidats que celebraven l&amp;#039;esdeveniment amb un gran banquet al complex hoteler del santuari. Va ser una celebraci\u00F3 sonada, amb la pres\u00E8ncia de les principals autoritats de l&amp;#039;\u00E8poca. L&amp;#039;esdeveniment va tenir lloc al mateix hotel on nom\u00E9s tres mesos m\u00E9s tard es reuniria la comissi\u00F3 redactora de l&amp;#039;Estatut amb l&amp;#039;enc\u00E0rrec de posar les bases, per escrit, del funcionament de la Rep\u00FAblica Catalana del president Francesc Maci\u00E0.L&amp;#039;anomenat Estatut de N\u00FAria es va gestar al mateix lloc que avui dia \u00E9s un dels centres de turisme familiar m\u00E9s importants de Catalunya i que tamb\u00E9 acull el rep\u00F2s d&amp;#039;excursionistes i muntanyencs. La comissi\u00F3 redactora va donar forma al text en llargues sessions de treball a la cambra 202 de l&amp;#039;hotel, l&amp;#039;actual habitaci\u00F3 225. La responsabilitat en aquest moment hist\u00F2ric de gran transcend\u00E8ncia per al futur del pa\u00EDs va recaure en un grup hum\u00E0 de consens pol\u00EDtic i social liderat per Jaume Carner i que tamb\u00E9 integraven cinc persones m\u00E9s de diferents tend\u00E8ncies ideol\u00F2giques: Pere Corominas, Rafael Campalans, Josep Denc\u00E0s, Mart\u00ED Esteve i Antoni Xirau. Envoltats de cims i a m\u00E9s de mil metres d&amp;#039;altitud, els encarregats de redactar l&amp;#039;Estatut van gaudir de la tranquil\u00B7litat necess\u00E0ria per reflexionar sobre el present i el futur de Catalunya i la relaci\u00F3 amb l&amp;#039;Estat Espanyol. Finalment, el 20 de juny del 1931, la comissi\u00F3 va enllestir la feina i va presentar l&amp;#039;avantprojecte de l&amp;#039;Estatut, un text que definia Catalunya com un Estat dins de la Rep\u00FAblica Espanyola i que donava a la Generalitat una \u00E0mplia llista d&amp;#039;atribucions fins aleshores impensables, com ara el control de l&amp;#039;educaci\u00F3 i la sanitat, i tamb\u00E9 la creaci\u00F3 d&amp;#039;un tribunal de just\u00EDcia catal\u00E0.L&amp;#039;Estatut va tenir el vistiplau de la Diputaci\u00F3 Provisional el 14 de juliol del 1931, i el 2 d&amp;#039;agost del mateix any, just avui fa 80 anys, es va celebrar el refer\u00E8ndum popular que va suposar la seva aprovaci\u00F3 definitiva amb un suport del 99% de vots a favor i una participaci\u00F3 del 75% del cens. Aquestes dades reflecteixen l&amp;#039;entusiasme popular vers una proposta ambiciosa que, com no podia ser d&amp;#039;una altra manera, va haver de passar pel sed\u00E0s de les corts espanyoles i va acabar retallada per tot arreu. Tot i aix\u00F2, aquell Estatut va ser considerat pels pol\u00EDtics catalans de l&amp;#039;\u00E8poca com una conquesta hist\u00F2rica i un bon marc per a una legislaci\u00F3 pr\u00F2pia i progressista. Res a veure amb el sentiment de frustraci\u00F3 que ens ha provocat darrerament el nul suport que ha tingut, per part d&amp;#039;un suposat govern progressista de l&amp;#039;Estat, l&amp;#039;Estatut del 2006, en el qual els trens tamb\u00E9 han tingut molt protagonisme, en aquest cas amarg, pel fet que d&amp;#039;haver-nos quedat a mitges en un trasp\u00E0s que prometia molt i que, de moment, ha quedat en molt poc.Tornem a agafar el cremallera i situem-nos una altra vegada a la vall de N\u00FAria. El record del proc\u00E9s de redacci\u00F3 de l&amp;#039;Estatut continua ben viu avui en dia, 80 anys despr\u00E9s, a l&amp;#039;estaci\u00F3 de muntanya del Ripoll\u00E8s. En un espai tem\u00E0tic ubicat al vest\u00EDbul del santuari, hi trobem una sala que porta el nom de l&amp;#039;Estatut i els plafons explicatius sobre l&amp;#039;esdeveniment que ens evoquen la mem\u00F2ria d&amp;#039;aquells dies. Un passatge de la hist\u00F2ria del nostre pa\u00EDs associat a un paisatge i a un entorn de muntanya. Vuitanta anys despr\u00E9s, aquell Estatut redactat a l&amp;#039;ombra del Puigmal, i que desgraciadament va tenir un recorregut molt curt, s&amp;#039;ha convertit en el s\u00EDmbol de la construcci\u00F3 de la identitat nacional de Catalunya. Des d&amp;#039;aleshores hem aprovat dos nous Estatuts, per\u00F2 sempre amb el referent present i la inspiraci\u00F3 d&amp;#039;aquell text gestat a N\u00FAria. Una fita que podem recordar apropant-nos al santuari de la vall de N\u00FAria, on encara actualment nom\u00E9s s&amp;#039;arriba o b\u00E9 a peu o b\u00E9 amb la mateixa l\u00EDnia de tren cremallera inaugurada l&amp;#039;any 31. Aix\u00F2 s\u00ED, amb trens m\u00E9s moderns i un complex hoteler, el recentment inaugurat edifici de sant Josep, m\u00E9s actual i confortable que no pas aquell que va acollir els membres de la comissi\u00F3 redactora de l&amp;#039;Estatut. El present i el passat es donen la m\u00E0, doncs, en un entorn \u00FAnic que avui dia tenim el plaer de gestionar des de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya, una empresa p\u00FAblica que tamb\u00E9 vetlla per la conservaci\u00F3 del patrimoni hist\u00F2ric del pa\u00EDs i la difusi\u00F3 del llegat de les generacions que ens van precedir."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/LEstatut-cremallera-Nuria_0_528547174.html>