<http://schema.org/articleBody>
"Tot va ple de les revoltes populars en el m\u00F3n \u00E0rab, mentre s&amp;#039;arra\u00EFma la gent en places c\u00E8ntriques i emblem\u00E0tiques, dia i nit. Sense por, homes i dones surten al carrer per dir prou a una situaci\u00F3 pol\u00EDtica insostenible que ha perm\u00E8s sistemes autoritaris, sense separaci\u00F3 de poders, una situaci\u00F3 generalitzada de corrupci\u00F3 per part dels cercles redu\u00EFts que remenen les cireres i l&amp;#039;encariment constant del cost de la vida, de d\u00E8cades en\u00E7\u00E0.Internet, impensable fa quatre dies, ha estat l&amp;#039;instrument de la revolta, ha servit per convocar concentracions, transmetre missatges pol\u00EDtics i facilitar al m\u00F3n imatges que els r\u00E8gims respectius es neguen a emetre en les seves televisions. Han trobat, arreu, una xarxa espont\u00E0nia de complicitats an\u00F2nimes que han multiplicat la difusi\u00F3 d&amp;#039;una realitat que es pretenia amagar o esmorteir. Els joves, usuaris principals de les xarxes socials, n&amp;#039;han esdevingut el motor fonamental de comunicaci\u00F3.R\u00E8gims que semblaven d&amp;#039;una solidesa inq\u00FCestionable, destinacions tur\u00EDstiques habituals dels pa\u00EFsos occidentals i que disposaven de l&amp;#039;ajut o el silenci de les pot\u00E8ncies democr\u00E0tiques m\u00E9s importants, s&amp;#039;esberlaven com un castell de sorra. Justament s&amp;#039;ha tornat a demostrar que el que \u00E9s m\u00E9s r\u00EDgid \u00E9s, precisament, el que es trenca amb m\u00E9s facilitat. A cop de Facebook, Twitter, SMS o e-mail, algun totpoder\u00F3s cap d&amp;#039;estat ha hagut de tocar pirand\u00F3 o b\u00E9 ja enllesteix les maletes per fer-ho. L&amp;#039;ex\u00E8rcit virtual d&amp;#039;internet ha aconseguit de neutralitzar els tancs al carrer i l&amp;#039;armament m\u00E9s sofisticat, sostingut per professionals uniformats.En els governs dels pa\u00EFsos \u00E0rabs, ning\u00FA no t\u00E9 les coses gaire clares, sobretot perqu\u00E8 ning\u00FA no hauria dit mai que la cosa comenc\u00E9s a Tunis o b\u00E9 a Egipte, mentre a Jord\u00E0nia, al Iemen, a Alg\u00E8ria i al Marroc prenen precaucions amb algun gest simb\u00F2lic, no fos cas... A Tunis, els Ben Ali havien saquejat, sense manies, un pa\u00EDs amb vocaci\u00F3 democr\u00E0tica, tolerant en mat\u00E8ria de culte i on les dones havien guanyat una visualitzaci\u00F3 social inimaginable en altres llocs. Incomprensiblement, el partit del tal Ali formava part de la Internacional Socialista! A Egipte, amb 30 anys en estat d&amp;#039;excepci\u00F3, el president hi designa els directors dels diaris, el govern interv\u00E9 en els nomenaments acad\u00E8mics i judicials, mentre que dones, cristians i bahaistes s\u00F3n discriminats.A Jord\u00E0nia el rei pot dissoldre el Parlament i el govern sempre que li vingui de gust, mentre que criticar la fam\u00EDlia reial \u00E9s un delicte. A l&amp;#039;Ar\u00E0bia Saudita, els partits hi s\u00F3n prohibits, no hi ha llibertat de culte fora de l&amp;#039;islam, ni llibertat de reuni\u00F3 ni d&amp;#039;associaci\u00F3, i les dones no poden conduir-hi vehicles. Als Emirats \u00C0rabs Units, s&amp;#039;hi dicten sent\u00E8ncies de flagel\u00B7laci\u00F3 en cas d&amp;#039;adulteri i el 80% de la poblaci\u00F3, que \u00E9s estrangera, no t\u00E9 reconegut cap dret laboral b\u00E0sic. Al L\u00EDban \u00E9s delicte parlar malament de S\u00EDria! A l&amp;#039;Iran s&amp;#039;apliquen penes de flagel\u00B7laci\u00F3, lapidaci\u00F3, amputaci\u00F3 i forca, al costat d&amp;#039;execucions juvenils, i tamb\u00E9 es condemnen a mort els iranians que canvi\u00EFn de religi\u00F3 i abandonin l&amp;#039;islam. A m\u00E9s, les dones no hi obtenen el passaport sense el perm\u00EDs del marit o d&amp;#039;un altre home.La Uni\u00F3 Europea, els Estats Units, el Canad\u00E0, Austr\u00E0lia i el Jap\u00F3 hauran de revisar la seva pol\u00EDtica tradicional de silenci, complicitat o ajuda directa a totes les m\u00E0fies governamentals, amb la seva patuleia corresponent, que treuen benefici particular del posicionament tan poc democr\u00E0tic dels pa\u00EFsos democr\u00E0tics. Els interessos econ\u00F2mics d&amp;#039;empreses privades poderoses, raons geoestrat\u00E8giques a la regi\u00F3 o el simple fet dissuasiu davant possibles immigracions no poden pesar m\u00E9s que el respecte als drets b\u00E0sics de les persones i dels pobles.Tinc tota la simpatia per aquesta gent que viu la joia de la llibertat i t\u00E9 l&amp;#039;esperan\u00E7a immediata de canviar les coses. Ells han tret un mili\u00F3 de persones al carrer per aconseguir-ho, en una poblaci\u00F3 que supera els 80 milions d&amp;#039;habitants. Els desitjo m\u00E9s sort que Catalunya, que amb 7,5 milions d&amp;#039;habitants, en va treure un mili\u00F3 i mig i no va passar res."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/Gent-al-carrer_0_423557650.html>