<http://schema.org/articleBody>
"Hi ha petits moments que et reconcilien amb les idees i la pol\u00EDtica. Amb l&amp;#039;euro en hores baixes i Gr\u00E8cia pendent d&amp;#039;un segon rescat financer, amb una Uni\u00F3 Europea aixecant encara m\u00E9s els murs de Schengen i demanant poder restablir fronteres interiors, amb una pol\u00EDtica exterior absent i desavinguda, ahir es va celebrar el Dia d&amp;#039;Europa.Gaireb\u00E9 200 persones es van reunir a la seu privilegiada de la Comissi\u00F3 Europea i del Parlament Europeu a Barcelona, davant de la Pedrera, per homenatjar als primers eurodiputats catalans que van anar a Estrasburg en plena estrena de l&amp;#039;adhesi\u00F3 d&amp;#039;Espanya a la UE l&amp;#039;any 1986. La celebraci\u00F3 del Dia d&amp;#039;Europa, en qu\u00E8 va participar la vicepresidenta del Govern, Joana Ortega, va ser un moment per a la nost\u00E0lgia d&amp;#039;aquella &amp;quot;edat d&amp;#039;or de la integraci\u00F3 europea&amp;quot;, com la va qualificar Concepci\u00F3 Ferrer. El &amp;quot;somni inesperat&amp;quot; de Joan Colom, fent &amp;quot;el salt de la clandestinitat als escons del Parlament Europeu&amp;quot;.Tots els guardonats aquest any amb la Creu de Sant Jordi de la Generalitat van tenir els seus tres minuts. Una eternitat per a uns eurodiputats obligats a intervencions d&amp;#039;un minut, que \u00E9s el temps que dura normalment el torn de paraula al Parlament Europeu, i m\u00E9s d&amp;#039;un va demostrar que encara recorda com comprimir b\u00E9 el seu discurs.Records en tres minuts Amb tres minuts n&amp;#039;hi ha prou per retratar la personalitat de cadascun d&amp;#039;ells. Un Eduard Punset que va comen\u00E7ar parlant d&amp;#039;hom\u00EDnids, per passar despr\u00E9s a aquell somni de l&amp;#039;obertura a l&amp;#039;exterior va que ser Europa, i acabar agraint els reconeixements que li arriben despr\u00E9s de tants anys fora. Una Dolors Renau, directa, a qui van sobrar minuts per demanar que la pol\u00EDtica no obligui les dones a pagar el preu tan alt que moltes han hagut de pagar per dedicar-s&amp;#039;hi. Un Xavier Rubert de Vent\u00F3s que va explicar l&amp;#039;ensarronada que li van fer quan ell demanava &amp;quot;l&amp;#039;oficialitat del catal\u00E0&amp;quot; a les institucions europees i li van oferir &amp;quot;el reconeixement oficial del catal\u00E0&amp;quot;, com si calgu\u00E9s que alg\u00FA li reconegu\u00E9s que el catal\u00E0 existeix.O el tamb\u00E9 exeurodiputat Juan de Dios Ram\u00EDrez Heredia que, recordant una cita de l&amp;#039;escriptor alemany G\u00FCnter Grass, va dir que els gitanos representen l&amp;#039;europeisme m\u00E9s genu\u00ED perqu\u00E8 \u00E9s un poble de catorze milions de persones presents a bona part de l&amp;#039;Europa Central i Mediterr\u00E0nia. Una cita oportuna aquests dies que a Hongria, el pa\u00EDs que ocupa la presid\u00E8ncia de torn de la Uni\u00F3 Europea, hi ha una cacera oberta per part de grups d&amp;#039;extrema dreta contra la poblaci\u00F3 gitana."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/Dia-dEuropa-crisi-nostalgia_0_478152227.html>