<http://schema.org/articleBody>
"Els Ocupa Wall Street no han estat mai un prodigi de comunicaci\u00F3 pol\u00EDtica que diguem, i la seva influ\u00E8ncia ha anat en paral\u00B7lel a la foguerada informativa de la novetat. Per\u00F2 s\u00ED que han aconseguit que la seva idea for\u00E7a, la desigualtat d&amp;#039;ingressos i expectatives entre la minoria de rics i la majoria d&amp;#039;assalariats, s&amp;#039;hagi convertit en objecte de la conversa nacional. El debat ha proporcionat la ins\u00F2lita imatge de dues dotzenes de multimilionaris anant al Congr\u00E9s a demanar que els apugin els impostos, entre ells Warren Buffett amb la hist\u00F2ria que la seva secret\u00E0ria paga m\u00E9s que ell perqu\u00E8 el tipus impositiu de les rendes del capital \u00E9s la meitat, aproximadament, que el tipus de les rendes del treball. (Resposta de la dreta: &amp;quot;Si teniu mala consci\u00E8ncia, envieu un xec a Hisenda&amp;quot;.) Dimarts passat, Obama va convidar la secret\u00E0ria de Buffett a la tribuna del Congr\u00E9s, perqu\u00E8 tot el pa\u00EDs li vei\u00E9s la cara mentre el president clamava que demanar que paguin m\u00E9s els que guanyen m\u00E9s no \u00E9s lluita de classes sin\u00F3 sentit com\u00FA. Per\u00F2 hi ha alguna cosa en aquesta insist\u00E8ncia d&amp;#039;Obama en parlar dels impostos dels rics que incomoda el pensament central d&amp;#039;una part no petita de la societat. Els nord-americans no estan educats per tenir ressentiment de classe contra els rics (enveja s\u00ED, esclar, per\u00F2 com tothom), sin\u00F3 a competir amb el ve\u00ED per esdevenir-ne un. La idea \u00E9s que un ric no \u00E9s m\u00E9s que un emprenedor que ha assumit riscos, ha pencat durament i li ha anat b\u00E9 en la tria cega que el mercat fa de guanyadors i perdedors, i que enlloc est\u00E0 escrit que hom no pugui esdevenir-ne un. Perqu\u00E8 el govern, a trav\u00E9s de l&amp;#039;educaci\u00F3 p\u00FAblica, universal i sufragada pels contribuents, ja assegura la igualtat d&amp;#039;oportunitats. I aix\u00ED, cada mat\u00ED, quan veig passar els autobusos grocs portant canalla a l&amp;#039;escola amunt i avall penso que hi veig passar la igualtat d&amp;#039;oportunitats. Ara b\u00E9, la realitat esquerda l&amp;#039;esquema, perqu\u00E8 els autobusos s\u00F3n iguals a tots els barris, per\u00F2 les escoles no. Com m\u00E9s benestant \u00E9s el districte, m\u00E9s diners t\u00E9, menys conflictes i millors professors. En conseq\u00FC\u00E8ncia, qui viu en un barri pobre, arrenca amb menys oportunitats. I aix\u00F2 seria superable si no fos que els que acaben l&amp;#039;educaci\u00F3 obligat\u00F2ria tenen el doble d&amp;#039;atur que els universitaris. Els llocs de treball ben pagats, creatius i tecnificats, demanen titulaci\u00F3 universit\u00E0ria, i dif\u00EDcilment podr\u00E0 optar-hi qui no surti ben preparat de la secund\u00E0ria. Que tampoc seria cap descobriment dram\u00E0tic si no fos que la universitat \u00E9s ja tan cara que el deute nacional per pr\u00E9stecs en matr\u00EDcules \u00E9s superior al de les targetes de cr\u00E8dit. Als Estats Units, quan neix una criatura en una casa de classe mitjana els pares comencen a estalviar per pagar-li la universitat. Una educaci\u00F3 prohibitiva Per\u00F2 el preu de les matr\u00EDcules ha augmentat els darrers anys molt m\u00E9s que la inflaci\u00F3. I un sol curs pot costar m\u00E9s de 8.000 d\u00F2lars a l&amp;#039;any en una p\u00FAblica, i m\u00E9s de 40.000 en una privada, a causa de les inversions en tecnologia, el preu de les assegurances i una inacabable demanda mundial, perqu\u00E8 els EUA dominen, de llarg, la llista de pa\u00EFsos amb les millors universitats del m\u00F3n. I per una idea interioritzada per la societat i convenientment explotada pels  colleges : que una universitat deu ser m\u00E9s bona com m\u00E9s cara \u00E9s. Tot i l&amp;#039;exist\u00E8ncia d&amp;#039;una xarxa considerable de beques i deduccions fiscals, estudiar a la universitat comen\u00E7a a ser un luxe excloent. Que el sistema d\u00F3na resultats desiguals, els nord-americans ja hi juguen perqu\u00E8 no tothom t\u00E9 el mateix talent ni s&amp;#039;esfor\u00E7a igual. I no esperen solucionar-ho amb el que el govern recapta amb els impostos als rics. El que volen, perqu\u00E8 perceben que est\u00E0 en risc, \u00E9s una real igualtat d&amp;#039;oportunitats que continu\u00EF donant sentit al fren\u00E8tic anar i venir matinal dels autobusos grocs."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/Lautobus-oportunitats_0_636536365.html>