<http://schema.org/articleBody>
"Els ve\u00EFns es plantegen marxar de Salt quan es pregunten a quina escola han de portar el seu fill. &amp;quot;I quan prens aquesta decisi\u00F3 est\u00E0s dient al teu fill que les oportunitats s\u00F3n fora del municipi&amp;quot;. La frase \u00E9s d&amp;#039;Andreu Bover, cap de l&amp;#039;\u00E0rea de ciutadania de l&amp;#039;Ajuntament de Salt, un home que defensa i aplaudeix la feina feta per la comunitat educativa, per\u00F2 que no pot ni vol obviar l&amp;#039;evid\u00E8ncia. En els darrers cinc anys han deixat el municipi m\u00E9s de 4.000 ciutadans, entre els quals hi ha moltes parelles joves. Cada ren\u00FAncia \u00E9s un pas enrere en el trajecte que la ciutat pret\u00E9n fer per cohesionar-se. La realitat complexa de Salt es constata a les aules. &amp;quot;En algunes classes de les escoles p\u00FAbliques hi ha un 100% d&amp;#039;alumnes amb pares estrangers. Si dels 3 als 16 anys nom\u00E9s es relacionen entre ells, quan deixin d&amp;#039;estudiar viuran en el mateix cercle. No haurem constru\u00EFt espais de trobada&amp;quot;, reflexiona Bover.A Salt es mescla la frustraci\u00F3 dels que endevinen un futur poc esperan\u00E7ador i la impot\u00E8ncia dels que intenten assumir una transformaci\u00F3 que els supera. El c\u00F2ctel de degradaci\u00F3 urban\u00EDstica (la ciutat t\u00E9 la densitat de poblaci\u00F3 m\u00E9s elevada de les comarques gironines) i un mercat laboral fam\u00E8lic fa m\u00E9s dif\u00EDcil de digerir un percentatge d&amp;#039;immigraci\u00F3 que s&amp;#039;enfila fins al 41%, despr\u00E9s d&amp;#039;un canvi social tra\u00E7at a una velocitat vertiginosa (el percentatge de nouvinguts era nom\u00E9s del 6% l&amp;#039;any 2000). L&amp;#039;impacte de la crisi econ\u00F2mica ha estat l&amp;#039;estocada definitiva. Tot i que l&amp;#039;Ajuntament maneja com a xifra oficial un 19% d&amp;#039;atur, la incid\u00E8ncia de la desocupaci\u00F3 \u00E9s m\u00E9s severa entre la poblaci\u00F3 immigrant. A la pla\u00E7a de la Llibertat hi coincideixen cada dia grups d&amp;#039;estrangers sense feina, com Modibo Traore, de Mali, que fa tres anys que no treballa. T\u00E9 una filla i massa problemes. &amp;quot;Estem fotuts&amp;quot;, comenta Traore, que comparteix pis amb cinc compatriotes. Mostaf\u00E0 Shaimi, que havia treballat en projectes de dinamitzaci\u00F3 comunit\u00E0ria per a l&amp;#039;Ajuntament i ara es mostra cr\u00EDtic amb les pol\u00EDtiques del consistori, fa un diagn\u00F2stic poc esperan\u00E7ador: &amp;quot;A Salt hi ha hagut diversos avisos del que podria passar. Hi ha molts joves que no tenen cap possibilitat. S&amp;#039;estan creant bosses de joves marginats, que s&amp;#039;acaben autoexcloent perqu\u00E8 nom\u00E9s els queda el carrer. \u00C9s f\u00E0cil que aix\u00ED caiguin en la delinq\u00FC\u00E8ncia&amp;quot;.Els actes vand\u00E0lics del cap de setmana passat han provocat una associaci\u00F3 entre immigraci\u00F3 i incivisme que tamb\u00E9 cou. \u00C9s el cas d&amp;#039;Ahmed Koubghi, que regenta un bar a la pla\u00E7a Catalunya: &amp;quot;Ens posen a tots al mateix sac. L&amp;#039;altre dia va venir un client, que \u00E9s marroqu\u00ED, i ens deien que li havien cremat la moto. Nosaltres estem en contra d&amp;#039;aquesta viol\u00E8ncia&amp;quot;. Els ve\u00EFns entenen que avan\u00E7ar en la seguretat \u00E9s essencial. &amp;quot;Sentim r\u00E0bia, indignaci\u00F3 i impot\u00E8ncia&amp;quot;, apunta Francesca Terr\u00F3n, presidenta de l&amp;#039;Associaci\u00F3 de Ve\u00EFns del barri Centre. El director de l&amp;#039;Oficina d&amp;#039;Habitatge, Joan Marqu\u00E8s, relata com la incid\u00E8ncia de la degradaci\u00F3 urban\u00EDstica contribueix a la fractura social en aquest sector, el m\u00E9s estigmatitzat: &amp;quot;Aix\u00F2 \u00E9s un gueto. Hi queda la gent que est\u00E0 atrapada&amp;quot;.La implicaci\u00F3 de tots  Malgrat els esfor\u00E7os fets en mat\u00E8ria social, la barrera que separa aut\u00F2ctons i nouvinguts \u00E9s un mur invisible que no s&amp;#039;ha acabat d&amp;#039;enderrocar. Es troben a faltar espais per superar la simple coexist\u00E8ncia. Un exemple: a Salt no hi ha cap centre c\u00EDvic. &amp;quot;Sense di\u00E0leg no hi ha solucions&amp;quot;, diu Bacari Sane, de l&amp;#039;associaci\u00F3 Ouidodial, l&amp;#039;\u00FAnic representant immigrant a la primera reuni\u00F3 per planificar la manifestaci\u00F3. Sane fa autocr\u00EDtica: &amp;quot;Si no participem quan ens ho demanen, com solucionarem el futur dels nostres fills?&amp;quot;. Montse Pasquina i Bru Pellissa s\u00F3n t\u00E8cnics de la Fundaci\u00F3 SER.GI, que gestiona el Programa Integral d&amp;#039;Acollida Municipal: &amp;quot;Es detecten traject\u00F2ries frustrades i un ascensor social que no existeix&amp;quot;. \u00C9s l&amp;#039;av\u00EDs que fa Salt."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/Lavis-Salt-SOS_0_412758735.html>