<http://schema.org/articleBody>
"Minuts abans que comenci el partit, sonen per megafonia els noms de quatre joves cracs del jazz catal\u00E0. Santi Colomer a la bateria, Oriol Casadevall al contrabaix, Santi Careta a la guitarra i Marcel\u00B7l\u00ED Bayer al saxo. S\u00F3n Los Romarios, que vesteixen samarretes blaugranes i fan escalfaments mentre els jugadors salten a la pantalla dels Llu\u00EFsos de Gr\u00E0cia. Sona l&amp;#039;himne del Bar\u00E7a reharmonitzat, a mode d&amp;#039;obertura. Ning\u00FA sap qu\u00E8 passar\u00E0: la sorpresa, que \u00E9s la gr\u00E0cia del futbol, tamb\u00E9 \u00E9s la gr\u00E0cia del jazz. El maridatge, que es titula El somni d&amp;#039;en Tete , \u00E9s un homenatge al gran pianista catal\u00E0. Diu la llegenda que Montoliu feia concerts amb un auricular a l&amp;#039;orella per no perdre&amp;#039;s cap partit del Bar\u00E7a; els m\u00E9s tocats i posats l&amp;#039;hi retreien, per\u00F2 els que eren capa\u00E7os d&amp;#039;entendre la iconocl\u00E0stia del jazz ho trobaven genial. S&amp;#039;agraeix l&amp;#039;apropament entre dos mons que no s\u00F3n tan oposats com semblen, perqu\u00E8 ni el jazz \u00E9s tan esnob ni el futbol tan barroer. Els m\u00FAsics, que s&amp;#039;instal\u00B7len en unes taules arran de terra amb els aficionats c\u00F2modament asseguts al seu voltant, tracten de capturar el tempo del partit. No \u00E9s f\u00E0cil, el Mallorca pressiona i la m\u00FAsica s&amp;#039;entretalla. Si la pilota surt fora els instruments callen; quan el Bar\u00E7a ataca, el quartet avan\u00E7a a ritme de swing. Els m\u00FAsics tamb\u00E9 tenen la seva estrat\u00E8gia. Es deixen les cervicals mirant el partit i intentant traduir-lo als codis que han pactat al vestidor: Chico es fa mal i rep la Marxa f\u00FAnebre  de Chopin en clau free ; al minut 22- n\u00FAmero del dorsal d&amp;#039;Abidal- el quartet ret un subtil homenatge al jugador de Li\u00F3 i sona una variaci\u00F3 de La marsellesa . Colomer emula Vald\u00E9s a la porteria, Casadevall fa de Piqu\u00E9, Careta reparteix joc des del mig del camp i Bayer -que, per cert, acaba de rebre uns quants premis pel seu disc amb Lee Konitz- busca la porteria, que el Bar\u00E7a no acaba de trobar. Per\u00F2 Messi, que no falla, penja una pilota a l&amp;#039;\u00E0rea petita i Alexis -l&amp;#039;ha tocada?- la col\u00B7loca a la xarxa. Sona  Festa major i la cosa s&amp;#039;anima tant que el xil\u00E8 envia una pilota al travesser. Els m\u00FAsics li dediquen  La cumparsita , que \u00E9s uruguaiana per\u00F2 fa el fet. Ens n&amp;#039;anem a la mitja part amb la sensaci\u00F3 que encara es pot fer millor. Al vestidor, Los Romarios replantegen l&amp;#039;estrat\u00E8gia i surten m\u00E9s endollats. Si a la primera part havien intentat llegir el ritme del partit, ara els m\u00FAsics decideixen imprimir-hi el seu. Bayer filtra la veu de Puyal amb efectes i el conjunt sona molt m\u00E9s el\u00E8ctric, sembla que han trobat el groove . \u00C9s aleshores quan expulsen Thiago i s&amp;#039;ha d&amp;#039;animar l&amp;#039;equip. Soluci\u00F3: que el Bar\u00E7a ataqui amb la sintonia d&amp;#039; El equipo A . Sembla que aix\u00F2 els esperona, perqu\u00E8 Messi t\u00E9 una oportunitat clar\u00EDssima i estavella la pilota a la part exterior de la xarxa. Ai, xisclen els instruments. Los Romarios saben que el resultat \u00E9s massa just i s&amp;#039;ha de rematar el partit, aix\u00ED que ho proven amb  El set\u00E8 de caballeria i el Bar\u00E7a cavalca cap a la porteria contr\u00E0ria. Pilota de Messi al pal, que \u00E9s aprofitada per Piqu\u00E9 i el segon gol inspira la versi\u00F3 jazz\u00EDstica de l&amp;#039; O\u00E9-o\u00E9-o\u00E9-o\u00E9 . Ara s\u00ED, Los Romarios respiren i improvisen amb el  Superman de John Williams, que sona com l&amp;#039;al\u00E8 del Bar\u00E7a al clatell del Madrid."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/premium/cultura/Mallorca-Barca-ritme-jazz_0_670133033.html>