<http://schema.org/articleBody>
"Per qu\u00E8 la bombolla immobili\u00E0ria espanyola ha estat m\u00E9s greu que la d&amp;#039;altres pa\u00EFsos?A Espanya tenim un model immobiliari sui generi s que ha propiciat aquesta bombolla. Altres pa\u00EFsos tenen un marc institucional diferent. \u00C9s el cas d&amp;#039;Alemanya, on m\u00E9s de la meitat de l&amp;#039;estoc est\u00E0 en lloguer, amb entitats especialitzades que s&amp;#039;ocupen d&amp;#039;aquest tema. Aquest sistema funciona al marge dels avatars de la conjuntura econ\u00F2mica, movent-se per la demografia i la renda disponible. Aqu\u00ED predomina l&amp;#039;habitatge en propietat.Des de quan som tan propensos a ser propietaris? Va amb la nostra manera de ser?Des dels anys 50, amb Jos\u00E9 Luis Arrese, el primer ministre d&amp;#039;Habitatge durant el franquisme, es van anar tra\u00E7ant les pautes per fer un pa\u00EDs de propietaris. Als 50 l&amp;#039;habitatge de lloguer encara era majoritari a Espanya. A Madrid, Barcelona, Val\u00E8ncia o Bilbao, el 90% dels pisos eren de lloguer. Mig segle despr\u00E9s d&amp;#039;Arrese i un quart de segle despr\u00E9s de la mort de Franco aquest model est\u00E0 perfectament consolidat.Al franquisme tamb\u00E9 va n\u00E9ixer la corrupci\u00F3 urban\u00EDstica?Durant el franquisme els poders es van apropiar dels plans urban\u00EDstics per treure&amp;#039;n profit. Es va crear la figura dels agents urbanitzadors, que feien de les seves i feien i desfeien en els plans urban\u00EDstics. Aix\u00F2 va afavorir la proliferaci\u00F3 d&amp;#039;operacions i megaprojectes bene\u00EFts i potenciats pel poder. El que ha fet la democr\u00E0cia, lamentablement, \u00E9s naturalitzar la cultura del pelotazo i, amb les pujades de preus, estendre el virus de l&amp;#039;especulaci\u00F3 a la ciutadania.Quin mal han fet les requalificacions de s\u00F2l?Amb la transici\u00F3 s&amp;#039;han reacomodat les oligarquies de l&amp;#039;\u00E8poca de Franco i s&amp;#039;ha constitu\u00EFt una megaoligarquia que ha tret profit de les pr\u00E0ctiques d&amp;#039;afegir diversos zeros al valor dels terrenys pel mer fet de tenir la bareta m\u00E0gica de les requalificacions de s\u00F2l. Estem parlant de volums de terreny impressionants dins de pobles i ciutats, que s&amp;#039;han negociat a la rebotiga, al marge de la ciutadania i els plans urban\u00EDstics.Quin ha estat el paper dels bancs?La tercera pota que ha inflat la bombolla ha estat un finan\u00E7ament abundant i barat, des de l&amp;#039;entrada d&amp;#039;Espanya a l&amp;#039;euro. A l&amp;#039;anterior bombolla, que es va punxar amb les festes de l&amp;#039;any 1992, es va optar per devaluar la pesseta en un 40% i ens vam estr\u00E8nyer el cintur\u00F3. Si no hagu\u00E9ssim estat a l&amp;#039;euro, a l&amp;#039;inici del 2000 aquesta nova bombolla hauria punxat i no hauria crescut tant.En t\u00E9 per gaire el sector immobiliari, per sortir de la crisi?Per una banda hi ha el tema conjuntural, que va per llarg. Probablement trigarem cinc anys a absorbir l&amp;#039;estoc actual d&amp;#039;habitatges. A tot aix\u00F2 se suma una demografia a la baixa, ja que els graons d&amp;#039;edat que demanden habitatge s&amp;#039;han redu\u00EFt, influ\u00EFts per les elevades taxes d&amp;#039;atur. S&amp;#039;hauria de fer un replantejament i un diagn\u00F2stic encertat, cosa que encara no s&amp;#039;ha comen\u00E7at. I aix\u00F2 que el totxo \u00E9s el principal responsable de la crisi en aquest pa\u00EDs i el sector que, amb difer\u00E8ncia, m\u00E9s atur ha generat. Els pol\u00EDtics s&amp;#039;han posat a fugir d&amp;#039;estudi quan tenen al davant un problema que \u00E9s peremptori i tamb\u00E9 dif\u00EDcil de resoldre, especialment pels interessos que hi ha pel mig, amb uns pol\u00EDtics conxorxats amb els oligarques del totxo.Per qu\u00E8 no ens hem rebel\u00B7lat davant d&amp;#039;aquesta situaci\u00F3?En part perqu\u00E8 mentre es va produir l&amp;#039;auge immobiliari ten\u00EDem la impressi\u00F3 que tothom se&amp;#039;n beneficiava. Pujaven i pujaven els preus i en tr\u00E8iem plusv\u00E0lues que ara, en molts casos, s&amp;#039;han transformat en p\u00E8rdues. Ara s\u00ED que \u00E9s un bon moment per saber qui s\u00F3n els que han de pagar els plats trencats de l&amp;#039;aquelarre immobiliari. \u00C9s un dels motius pels quals hem escrit el llibre El model immobiliari espanyol : per veure si la ciutadania pren consci\u00E8ncia de quins s\u00F3n els problemes i per qu\u00E8 s&amp;#039;han produ\u00EFt.Amb les caigudes de preus, sembla que torna la demanda dels inversors estrangers...Els preus dels habitatges a molts llocs del litoral han caigut un 50% i la inversi\u00F3 estrangera pot tornar. Aix\u00F2 tamb\u00E9 es pot regular. Hi ha pa\u00EFsos com Su\u00EFssa on nom\u00E9s pots comprar un pis si en tens la nacionalitat o hi portes vivint molts anys. Si no fos aix\u00ED, Alemanya l&amp;#039;hauria colonitzat com a pa\u00EDs de segona resid\u00E8ncia per a les vacances d&amp;#039;hivern per gaudir dels Alps. En el cas espanyol, el fet que els de fora comprin habitatges pot servir per reduir l&amp;#039;estoc acumulat, per\u00F2 no hem de passar per alt l&amp;#039;impacte de destrucci\u00F3 del paisatge que suposa.Quin paper han jugat en la bombolla els ajuntaments?El gran problema immobiliari espanyol \u00E9s que s&amp;#039;han traspassat les compet\u00E8ncies d&amp;#039;urbanisme als governs auton\u00F2mics i locals, sense mantenir certes prerrogatives ni tan sols de coordinaci\u00F3. L&amp;#039;altre tema \u00E9s que el finan\u00E7ament dels ajuntaments i de les comunitats aut\u00F2nomes \u00E9s nefast. El finan\u00E7ament d&amp;#039;aquests governs va quedar vinculat a la pr\u00F2pia bombolla i ara fa que estiguin amb l&amp;#039;aigua al coll. Aix\u00F2 s&amp;#039;hauria de modificar, tamb\u00E9 exigint contrapartides i mirant detingudament on va a parar la despesa dels ajuntaments.Quines recomanacions faria als legisladors?S&amp;#039;ha de promoure l&amp;#039;habitatge com a b\u00E9 d&amp;#039;\u00FAs i no com a inversi\u00F3, i tamb\u00E9 s&amp;#039;ha de potenciar l&amp;#039;habitatge de lloguer versus el de propietat, l&amp;#039;habitatge social enfront del lliure. Tamb\u00E9 s&amp;#039;ha de potenciar el fet que els ajuntaments es puguin finan\u00E7ar al marge de les plusv\u00E0lues que puguin treure de la requalificaci\u00F3 de terrenys. Tamb\u00E9 la fiscalitat hauria de canviar i mirar de potenciar el lloguer enfront de les deduccions per compra d&amp;#039;habitatge. A m\u00E9s, s&amp;#039;ha de canviar la manera de tancar les operacions. Res de consensos entre bastidors, sense la participaci\u00F3 ciutadana. \u00C9s necess\u00E0ria molta m\u00E9s transpar\u00E8ncia i tamb\u00E9 m\u00E9s debat."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/Lhabitatge-no-be-dinversio_0_443955631.html>