<http://schema.org/articleBody>
"L&amp;#039; editorial de Jordi Pujol al seu butllet\u00ED \u00E9s una bona not\u00EDcia, un text meditat, un exercici de sentit com\u00FA, valent i contundent. A difer\u00E8ncia del que Artur Mas ha deixat dit al llibre de Pilar Rahola, Pujol no s&amp;#039;havia declarat mai independentista. El gir d&amp;#039;ara \u00E9s resultat d&amp;#039;una evoluci\u00F3 pragm\u00E0tica de bon estrateg.  Segurament influir\u00E0 en aquelles persones que encara el tenen com un dels principals referents.  Personalment, celebro que Pujol se situ\u00EF al costat dels que fa molts anys que defensem l&amp;#039;opci\u00F3 independentista. Per tant: benvingut al club, president! La disjuntiva que planteja el seu escrit \u00E9s di\u00E0fana: o s&amp;#039;assoleix la llibertat col\u00B7lectiva que comporta la independ\u00E8ncia o b\u00E9 Catalunya desapareix com a naci\u00F3 i, en conseq\u00FC\u00E8ncia, es rendeix i es dissol nacionalment dins d&amp;#039;una Espanya que cada dia \u00E9s m\u00E9s centralista i m\u00E9s unificadora. Aquesta sensaci\u00F3 que s&amp;#039;ha anat estenent arreu no \u00E9s gratu\u00EFta. \u00C9s fruit d&amp;#039;un proc\u00E9s pol\u00EDtic lent que s&amp;#039;ha anat consolidant i que reflectien clarament la quarta onada del 2010 de les dades proporcionades pel Bar\u00F2metre d&amp;#039;Opini\u00F3 Pol\u00EDtica del CEO: la relaci\u00F3 entre Catalunya i Espanya \u00E9s considerada la quarta preocupaci\u00F3 dels enquestats, el 65,9% creu que Catalunya t\u00E9 un nivell insuficient d&amp;#039;autogovern i fins a un 25,2 % voldria un estat  independent.I \u00E9s que la manca de reconeixement identitari, l&amp;#039;ofec econ\u00F2mic i financer, el frac\u00E0s del model del caf\u00E8 fer a tothom, la sent\u00E8ncia del Tribunal Constitucional sobre l&amp;#039;Estatut de Catalunya i l&amp;#039;harmonitzaci\u00F3 auton\u00F2mica que promouen el PP i el PSOE han emp\u00E8s el president Pujol i a altra gent, molta de la qual va sortir massivament a manifestar-se el 10 de juliol, cap a una estat an\u00EDmic que els du a buscar f\u00F3rmules m\u00E9s eficaces per evitar la rendici\u00F3. O m\u00E9s ben dit, que creuen, com va dir l&amp;#039;exconseller Ernest Maragall, que &amp;quot;l&amp;#039;independentisme ja no \u00E9s una rauxa minorit\u00E0ria&amp;quot;. M\u00E9s aviat \u00E9s el contrari: el creixement de l&amp;#039;independentisme \u00E9s conseq\u00FC\u00E8ncia del fet que molts dels que creien que era possible l&amp;#039;encaix de Catalunya amb Espanya, ara ja no ho veuen de la mateixa manera. \u00C9s la deducci\u00F3 racional que es despr\u00E8n de verificar que som a la fi d&amp;#039;una etapa.Amb Espanya ja no hi ha res a fer, caldr\u00E0 tenir un full de ruta que ens permeti avan\u00E7ar cap a la plena sobirania. Tanmateix, la viabilitat del projecte no \u00E9s immediata. Estic conven\u00E7uda que la soluci\u00F3 no arribar\u00E0 de la m\u00E0 ni de l&amp;#039;independentisme d&amp;#039;urg\u00E8ncies que ara s&amp;#039;ha posat de moda ni de la teoritzaci\u00F3 dels experts o dels pol\u00EDtics sobre els avantatges del sobiranisme. Catalunya necessita un moviment fort a favor del dret de decidir que pugui crear una majoria social favorable a la celebraci\u00F3 d&amp;#039;un refer\u00E8ndum per l&amp;#039;autodeterminaci\u00F3.Aix\u00ED com fa gaireb\u00E9 quaranta anys va existir l&amp;#039;Assemblea de Catalunya, que va lluitar per restablir la democr\u00E0cia, ara seria desitjable tenir una plataforma semblant per transitar cap a la plena sobirania. \u00C9s cert que hi ha hagut intents com la Plataforma pel Dret de Decidir, que se&amp;#039;n va anar en orris per la miopia pol\u00EDtica de determinades persones, i tamb\u00E9 el moviment de les consultes locals per la independ\u00E8ncia, que ha arrelat en moltes viles del nostre pa\u00EDs. Per\u00F2 amb aix\u00F2 no n&amp;#039;hi ha prou. Si Catalunya vol avan\u00E7ar com a pa\u00EDs necessita teixir una xarxa sobiranista que aplegui partits pol\u00EDtics, sindicats i entitats c\u00EDviques amb l&amp;#039;objectiu com\u00FA de reclamar el dret de decidir sobre l&amp;#039;autogovern. I aix\u00F2 implica, tamb\u00E9, decidir sobre la independ\u00E8ncia.En definitiva, el que crec \u00E9s que els canvis que s&amp;#039;han produ\u00EFt els darrers anys ens menen vers una \u00FAnica direcci\u00F3: la necessitat de prendre consci\u00E8ncia que encetem una nova etapa pol\u00EDtica, dominada pel sobiranisme i en la qual seran vitals la for\u00E7a, l&amp;#039;energia, la valentia i les decisions de la societat civil per anar m\u00E9s enll\u00E0. Estic conven\u00E7uda que nom\u00E9s des de la societat civil es podr\u00E0 encarar amb fermesa i sense por el proc\u00E9s d&amp;#039;autodeterminaci\u00F3. Les noves revolucions d&amp;#039;arreu del m\u00F3n apunten cap aqu\u00ED."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/Benvingut-al-club-president-Pujol_0_421757857.html>