<http://schema.org/articleBody>
"Qu\u00E8 en sortir\u00E0 de la invasi\u00F3 de l&amp;#039;ex\u00E8rcit keni\u00E0 a Som\u00E0lia? Com acabar\u00E0? Despr\u00E9s de la caiguda del r\u00E8gim de Ziyad Barre -gener del 1991- els ex\u00E8rcits estrangers ja havien entrat dues vegades a Som\u00E0lia. La primera va ser amb motiu d&amp;#039;una operaci\u00F3 militar humanit\u00E0ria al final de la Guerra Freda. Se&amp;#039;n va dir &amp;quot;Retornar l&amp;#039;esperan\u00E7a&amp;quot; i, comandada pels Estats Units, tenia l&amp;#039;objectiu ben definit d&amp;#039;ajudar a pal\u00B7liar la fam que assetjava la poblaci\u00F3 civil enmig d&amp;#039;un conflicte armat entre les diferents fam\u00EDlies del pa\u00EDs, just despr\u00E9s de la dictadura de Barre. Tamb\u00E9 es volia ensenyar m\u00FAscul democr\u00E0tic i explicar al m\u00F3n que els pa\u00EFsos occidentals havien guanyat la Guerra Freda i estaven disposats a liderar una nova \u00E8poca m\u00E9s justa. El resultat d&amp;#039;aquesta primera intervenci\u00F3 va ser un desastre absolut i, de fet, en comptes de pacificar el pa\u00EDs es va ajudar a consolidar i enriquir els grups menys arrelats a la societat i m\u00E9s guerrers, a canvi de la protecci\u00F3 que aquests grups van donar als militars i les ONG. El desastre va ser tan sonat que quan Bill Clinton va retirar les tropes, va anunciar que mai m\u00E9s s&amp;#039;enviarien soldats nord-americans all\u00E0 on no s&amp;#039;hi juguessin interessos propis. I aix\u00ED va ser: en la seg\u00FCent invasi\u00F3 -el desembre del 2006-, encara que la van promoure els EUA, qui s&amp;#039;hi va deixar la pell van ser els et\u00EDops. Al cap de tres anys fugien amb la cua entre les cames, despr\u00E9s d&amp;#039;una sagnia tremenda i un frac\u00E0s pol\u00EDtic espectacular.La guerra contra el terrorisme nom\u00E9s va servir per consolidar els grups m\u00E9s radicals. Si l&amp;#039;objectiu d&amp;#039;aquesta segona invasi\u00F3 era batre els tribunals isl\u00E0mics, la sorpresa va ser descobrir que els tribunals eren, de fet, la for\u00E7a m\u00E9s moderada del pa\u00EDs i l&amp;#039;\u00FAnica capa\u00E7 de crear un m\u00EDnim clima de conviv\u00E8ncia civil. Tant \u00E9s aix\u00ED que l&amp;#039;actual president del Govern de Transici\u00F3 -que t\u00E9 el suport d&amp;#039;Occident- era aleshores el principal dirigent dels tribunals que s&amp;#039;havien de combatre.Sense projecte pol\u00EDticEn aquesta progressiva caiguda al pou, ara ens trobem amb una tercera invasi\u00F3 del pa\u00EDs. Protagonitzada per K\u00E8nia, que sens dubte compta amb el benepl\u00E0cit i l&amp;#039;ajuda dels governs occidentals. La guerra de Nairobi, d&amp;#039;altra banda, t\u00E9 un precedent antic que no hi ajuda gens. Es tracta de la Sifta War [guerra dels bandits] amb Som\u00E0lia (1964-1967), quan els dos pa\u00EFsos es van esbatussar per controlar el territori fronterer que els somalis consideren seu.Mentrestant, si el que m\u00E9s preocupava en aquesta regi\u00F3 durant els darrers mesos era la fam, ara la guerra se sobreposa una vegada m\u00E9s a aquest patiment. Segons les darreres dades de l&amp;#039;ONU, 3,7 milions de persones -un ter\u00E7 de la poblaci\u00F3 somali- passa gana i les previsions s\u00F3n que augmentin m\u00E9s els necessitats i creixi la mortalitat.La guerra actual no est\u00E0 fent res m\u00E9s que empitjorar la situaci\u00F3, dificultar l&amp;#039;ajuda i bloquejar el moviment de poblaci\u00F3 que vol arribar als camps de refugiats. Aix\u00ED, si abans de la guerra arribaven cada setmana 3.400 refugiats a K\u00E8nia, la setmana passada nom\u00E9s 100 gosaven creuar la frontera enmig dels ex\u00E8rcits. No hi ha cap projecte pol\u00EDtic per a Som\u00E0lia, no hi ha una voluntat ferma d&amp;#039;ajudar les persones que s&amp;#039;estan morint. Per\u00F2 hi ha guerra: tot un programa."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/nova-invasio-Somalia_0_580741937.html>