<http://schema.org/articleBody>
"Un partit que es dissocia de la viol\u00E8ncia ha de ser legalitzat&amp;quot;. Amb aquesta contund\u00E8ncia s&amp;#039;expressa el director del Centre per als Drets Humans de la Universtitat de Queen&amp;#039;s a Belfast, Brice Dickson, que afegeix: &amp;quot;La Cort Europea per als Drets Humans ho ha afirmat en relaci\u00F3 amb partits pol\u00EDtics en el cas de Turquia. Treure gent i partits de les tenebres nom\u00E9s pot ajudar. S\u00F3n grups que necessiten experimentar el joc de la pol\u00EDtica normal&amp;quot;. El govern espanyol, per\u00F2, no s&amp;#039;ho pren amb gaire inter\u00E8s, amb una actitud que contrasta amb la que va tenir el govern brit\u00E0nic en el proc\u00E9s de pau irland\u00E8s. Un dels trets que va definir aquell proc\u00E9s va ser la voluntat, quasi obsessi\u00F3, per fer que l&amp;#039;IRA pass\u00E9s a la via pol\u00EDtica, al preu que fos.Per\u00F2 hi ha m\u00E9s difer\u00E8ncies entre el proc\u00E9s basc i l&amp;#039;irland\u00E8s. Tal com assenyala l&amp;#039;historiador nord-irland\u00E8s Henry Patterson, durant almenys dues d\u00E8cades abans de l&amp;#039;Acord de Pau del 1998, el govern brit\u00E0nic havia deixat clar que no tenia cap inconvenient en la constituci\u00F3 d&amp;#039;una Irlanda unida i, per tant, en l&amp;#039;abandonament del Regne Unit per part d&amp;#039;Irlanda del Nord, si era el que la majoria de la seva poblaci\u00F3 desitjava. Contr\u00E0riament, el govern espanyol mai ha expressat que acceptaria la independ\u00E8ncia del Pa\u00EDs Basc. Una altra difer\u00E8ncia \u00E9s que, en el cas irland\u00E8s, el poder judicial anava sempre darrere del pol\u00EDtic i no hi va haver cap jutge o fiscal que fos cap amena\u00E7a al proc\u00E9s.El factor internacional Una altra difer\u00E8ncia clau \u00E9s l&amp;#039;acceptaci\u00F3, per part de Londres, de la mediaci\u00F3 internacional. Rubalcaba ja ha deixat clar que no hi haur\u00E0 mediadors internacionals, quan l&amp;#039;advocat sud-afric\u00E0 Brian Currin estaria en bona situaci\u00F3 per ser-ho. I l&amp;#039;aspecte internacional \u00E9s fonamental. A Irlanda, Cyril Ramaphosa i Martti Ahtisaari, entre d&amp;#039;altres, van jugar un paper important\u00EDssim, sense oblidar la mediaci\u00F3 decisiva del senador nord-americ\u00E0 George Mitchell, que va supervisar el desarmament de l&amp;#039;IRA. Aquest \u00E9s un proc\u00E9s que s&amp;#039;haur\u00E0 d&amp;#039;implementar en el cas d&amp;#039;ETA per omplir de significat la &amp;quot;verificaci\u00F3 internacional&amp;quot; que accepta en el seu darrer comunicat.&amp;quot;ETA ha respost positivament a la petici\u00F3 que li vam fer&amp;quot;, ha dit l&amp;#039;expert en mediaci\u00F3 internacional Brian Currin. La Declaraci\u00F3 de Brussel\u00B7les, signada per figures internacionals com Nelson Mandela, John Hume i Mary Robinson, a comen\u00E7aments d&amp;#039;any, demanava el comprom\u00EDs d&amp;#039;ETA cap a la via democr\u00E0tica, pac\u00EDfica. Ara cal veure si es considera que n&amp;#039;hi ha prou amb el comunicat de dilluns.Tamb\u00E9 \u00E9s molt diferent el tracte que es va dispensar a Gerry Adams a la Gran Bretanya i el que rep actualment Arnaldo Otegi, empresonat a Martutene. \u00C9s una cosa que no  ent\u00E9n, per exemple, la corresponsal de la BBC a Madrid, Sarah Rainsford, que considera que Otegi ja ha mostrat sobradament el seu comprom\u00EDs. \u00C9s m\u00E9s, considera que el seu empresonament \u00E9s injust i un obstacle per al proc\u00E9s de pau.No tothom, per\u00F2, \u00E9s tan favorable a la via irlandesa. El polit\u00F2leg Arthur Aughey diu que \u00E9s millor evitar un proc\u00E9s semblant perqu\u00E8 t\u00E9 riscos de legitimar la viol\u00E8ncia. Altres en fan una interpretaci\u00F3 m\u00E9s moderada. El catedr\u00E0tic d&amp;#039;hist\u00F2ria irlandesa i activista pels drets humans Liam Kennedy diu que, malgrat els inconvenients que t\u00E9 l&amp;#039;ambig\u00FCitat, aquesta ha estat una caracter\u00EDstica en la majoria de processos de pau del m\u00F3n i que, per tant, val la pena examinar el que ETA ofereix ara i continuar de manera tan constructiva com sigui possible.La teoria de la bicicleta Per\u00F2 qui ho defensa m\u00E9s clarament \u00E9s qui va ser m\u00E0 dreta de Tony Blair durant el proc\u00E9s, Jonathan Powell, que t\u00E9 publicada la seva experi\u00E8ncia al seu llibre Great hatred, little room: making peace in Northern Ireland.Diu que \u00E9s molt dif\u00EDcil, per als govern democr\u00E0tics, admetre que negocien amb grups terroristes quan aquests encara estan matant gent innocent, i exposa una original teoria de la bicicleta, segons la qual un govern mai ha de permetre que un proc\u00E9s de pau s&amp;#039;aturi, ja que l&amp;#039;alternativa sempre \u00E9s pitjor.Per al pol\u00EDtic angl\u00E8s, el govern ha d&amp;#039;entretenir-se a dissenyar una coreografia ben seq\u00FCenciada d&amp;#039;esdeveniments perqu\u00E8 el ritme no decaigui, i fins i tot considera que \u00E9s millor tenir algun exterrorista al govern, ja que en aquesta situaci\u00F3 es moderen. Mant\u00E9 que mai s&amp;#039;ha de descartar cap estrat\u00E8gia per aconseguir-ho, i per aix\u00F2 es van arribar a inventar nou l\u00E8xic.Powell s&amp;#039;ha atrevit a referir-se al cas espanyol i acusa el PP d&amp;#039;haver negociat m\u00E9s amb ETA que el PSOE perqu\u00E8 l&amp;#039;aleshores oposici\u00F3, \u00E9s a dir, els socialistes, no els criticaven pel fet de fer-ho. Aquesta \u00E9s la clau, ara. Si el govern no s&amp;#039;atreveix a seguir les recomanacions internacionals de di\u00E0leg i plantar cara al PP, atrevir-se a trencar aix\u00ED el consens antiterrorista, en aquesta q\u00FCesti\u00F3 la bici podria acabar caient un cop m\u00E9s."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/Diferent-que-Irlanda_0_409159133.html>