<http://schema.org/articleBody>
"Quan l&amp;#039;Al\u00EDcia vomita la lli\u00E7\u00F3, fixa la vista en un punt indefinit, a dos metres del nas, mentre amb el cap, inclinat, es marca el ritme. T\u00E9 una bellesa una mica equina: el nas llarg, la boca gran i els ulls espantats de l&amp;#039;herb\u00EDvor a punt de fugir. I quan et mira, amb el r\u00EDmel lleugerament corregut, et v\u00E9nen ganes de dir-li: &amp;quot;Respira, Al\u00EDcia, respira&amp;quot;.Parla r\u00E0pid i sense inflexions. T\u00E9 por que si fa una pausa la xiularan. Com un martell de ferreria, pica sense treva per donar tall als arguments. I t&amp;#039;adones que no \u00E9s f\u00E0cil tenir mania a alg\u00FA que s&amp;#039;ha quedat sense vida personal per conviccions, per odioses que siguin.D&amp;#039;on surt? D&amp;#039;un &amp;quot;Todo por la patria&amp;quot; de Blanes. Fa bo el t\u00F2pic: la presidenta del PP de Catalunya nom\u00E9s pot ser filla del comandant de la Gu\u00E0rdia Civil. La segregaci\u00F3, doncs, ha triomfat, per\u00F2 tamb\u00E9 ha fracassat: t\u00E9 un catal\u00E0 tan bo com el de qualsevol blanenca.L&amp;#039;Al\u00EDcia \u00E9s bona filla i ha fet el que el pare n&amp;#039;esperava. Divorciada prou tard per no decebre&amp;#039;l, va a missa i es confessa. El fill la vol tota per a ell i Rajoy la necessita. En un entorn tan pressionant no es pot ni mirar al mirall. Per\u00F2 quan ho fa, com la de Carroll, sent la temptaci\u00F3 de travessar-lo.A l&amp;#039;altra banda hi ha la Rahola i l&amp;#039;Otero, que la miren amb el punt de pietat que inspira aquella amiga, tan bona noia, que, com ella mateixa confessa amb resignaci\u00F3, sempre s&amp;#039;enamora de l&amp;#039;home equivocat."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/Alicia-sanchez-camacho-Staccato-sostenuto_0_516548362.html>