<http://schema.org/articleBody>
"Els que defensem les societats obertes com a model social i pol\u00EDtic pensem que una de les funcions de la democr\u00E0cia \u00E9s fer que les persones guanyin una comprensi\u00F3 de la realitat cada cop m\u00E9s gran, la qual cosa ha de conduir a la conformaci\u00F3 de societats m\u00E9s justes i m\u00E9s conscients d&amp;#039;elles mateixes, unes societats que valoraran all\u00F2 que es donen en llibertat: la llei i l&amp;#039;equitat. En el fons d&amp;#039;aquest argument hi ha la creen\u00E7a profunda que la llibertat d&amp;#039;opini\u00F3 i el pensament cr\u00EDtic conduiran les nostres societats a lleis millors i a una millor assumpci\u00F3 de la realitat, la qual cosa permetr\u00E0 de manera subseg\u00FCent la implantaci\u00F3 de pol\u00EDtiques millors, de sistemes de bon govern m\u00E9s oberts i m\u00E9s subjectes al control c\u00EDvic.Malgrat que segueixo considerant que l&amp;#039;argumentaci\u00F3 \u00E9s v\u00E0lida, i que un dels objectius col\u00B7lectius m\u00E9s importants que tenim \u00E9s el de preservar els trets de societat oberta que t\u00E9 Catalunya, la crisi occidental que estem vivint des de fa quatre anys, i el que ens passa a Catalunya des de fa tant de temps, ens obliga a reflexionar profundament sobre quins s\u00F3n els elements que fallen d&amp;#039;aquesta teoria i qu\u00E8 \u00E9s el que cal corregir per tal que la teoria funcioni de deb\u00F2 i no esdevingui tan sols un enunciat.La clau de volta perqu\u00E8 el sistema funcioni \u00E9s que hi ha d&amp;#039;haver equilibri entre esperit cr\u00EDtic i llibertat d&amp;#039;opini\u00F3. No hi ha opini\u00F3 que pesi sense que estigui travessada d&amp;#039;esperit cr\u00EDtic, i no hi ha esperit cr\u00EDtic sense que les opinions, les idees, flueixin de manera lliure per la societat. El problema s&amp;#039;esdev\u00E9 quan l&amp;#039;opini\u00F3 \u00E9s segrestada per uns quants i esdev\u00E9 un mitj\u00E0 per coartar l&amp;#039;esperit cr\u00EDtic de la societat.Aquest estiu que anem deixant de mica en mica ha estat prolix en not\u00EDcies que m&amp;#039;ajudaran a desenvolupar aquesta reflexi\u00F3 i que tenen a veure amb el desequilibri de qu\u00E8 parlo. Poso en primer lloc el cas que ha tacat la credibilitat del grup de mass media  Murdoch, que aixeca el vel de la innoc\u00E8ncia d&amp;#039;alguns mitjans de comunicaci\u00F3 a l&amp;#039;hora de fer-se c\u00F2mplices de la informaci\u00F3 interessada i que desvirtuen del tot, aix\u00ED, la missi\u00F3 del periodisme en la societat lliure, que no hauria de ser altra que la d&amp;#039;explicar la realitat per tal que els ciutadans construeixin opinions fonamentadament cr\u00EDtiques. El que crida l&amp;#039;atenci\u00F3 del cas \u00E9s que els diaris i les televisions d&amp;#039;aquest grup medi\u00E0tic sempre parlen de llibertat, s&amp;#039;autoqualifiquen sense embuts com a mitjans lliures i com a garantia de la llibertat d&amp;#039;expressi\u00F3... i de la societat oberta.Un cas similar el tenim a l&amp;#039;Estat espanyol amb alguns mitjans que tamb\u00E9 es fan portaveus de la llibertat, quan de fet s\u00F3n contribuents nets a la generaci\u00F3 d&amp;#039;odi xen\u00F2fob contra els catalans i d&amp;#039;odi ideol\u00F2gic als que no pensen com ells. Aquests mitjans obliden la missi\u00F3 de la informaci\u00F3 en una societat democr\u00E0tica avan\u00E7ada i es posen al servei de la destrucci\u00F3 de la capacitat cr\u00EDtica dels lectors, dels oients i dels espectadors.No tot acaba als mitjans, perqu\u00E8 hi ha altres agents que entren en acci\u00F3 quan, des del si de la societat oberta, i amb arguments que pretesament hi donen suport, no fan res m\u00E9s que carregar-se-la. En el gremi dels pol\u00EDtics hi ha algunes persones que han decidit passar la frontera de l&amp;#039;argumentaci\u00F3 fal\u00B7la\u00E7. Poso per cas les declaracions que alguns pol\u00EDtics espanyols han fet darrerament sobre la immersi\u00F3 ling\u00FC\u00EDstica, arrenglerant-la pr\u00E0cticament amb fen\u00F2mens com el de l&amp;#039;apartheid. Argumenten contra el nostre principal sistema d&amp;#039;integraci\u00F3 social i cultural utilitzant una andr\u00F2mina discursiva que de fet tan sols parla de les seves pr\u00F2pies intencions. \u00C9s una vella t\u00E0ctica que no per efectiva deixa de ser c\u00F2mplice de la construcci\u00F3 de societats tancades i manipulades, que beu en la pitjor tradici\u00F3 espanyola.La reflexi\u00F3 d&amp;#039;avui t\u00E9 molt m\u00E9s a veure per tant amb el frac\u00E0s de l&amp;#039;esperit cr\u00EDtic que amb les discussions pol\u00EDtiques que omplen el debat p\u00FAblic cada dia. Centrats a casa, sabem que molts dels nostres besavis i rebesavis, pares del catalanisme pol\u00EDtic, somiaven una Espanya m\u00E9s educada, m\u00E9s europea, m\u00E9s moderna, en la qual Catalunya tindria un encaix senzill. Ho feien pensant que aix\u00F2 faria cr\u00E9ixer la comprensi\u00F3 de la realitat dels espanyols i el seu esperit cr\u00EDtic fins a arribar a normalitzar la relaci\u00F3 entre Catalunya i Espanya. L&amp;#039;esperan\u00E7a del nacionalisme era pensar que quan ells fossin moderns com nosaltres segur que ens entendrien i acceptarien. L&amp;#039;argument del vell catalanisme ha esdevingut un sofisma.Societat oberta i esperit cr\u00EDtic. Aquests s\u00F3n els arguments dels pa\u00EFsos lliures, els arguments que no podem abandonar. Els necessitem per prosperar, per ser dignes i per seguir vius. Si els abandonem, ells guanyen."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/Lesperit-critic_0_557344290.html>