<http://schema.org/articleBody>
"Al Jap\u00F3 de les pedres en fan herois. Penso en els cent vuitanta que s&amp;#039;han quedat a liquidar la central nuclear de Fukushima sabent que han de rebre nivells de radiaci\u00F3 letals. Que s\u00F3n carn de can\u00F3 i de c\u00E0ncer. No corren un risc. Corren la mort prematura segura.Em faig pesada si dic com m&amp;#039;enyoro, jo, dels herois? De quan la llibertat no era ser lliure de ser egoista. De ser indiferent. De ser un gandul. Hi ha qui diu que Espanya \u00E9s un pa\u00EDs de pacifistes pel trauma de la Guerra Civil. Jo no crec ni una cosa ni l&amp;#039;altra. Jo crec que a Espanya hi ha for\u00E7a menys pacifistes que gent que fuig de les complicacions. I crec que les guerres civils sovint les perden els valents i les guanyen els covards. I que aix\u00F2 malmet, no dir\u00E9 la ra\u00E7a, per\u00F2 s\u00ED el sentit col\u00B7lectiu de la dec\u00E8ncia. Determina si ja per sempre m\u00E9s els herois seran per admirar o per enfotre-se&amp;#039;n.Un heroi sempre fa m\u00E9s goig de lluny, en un pa\u00EDs estranger. Fins i tot als Estats Units, que tants soldats morts han arribat a embolicar amb la bandera, els posen bastons a les rodes. A milers de bombers i treballadors d&amp;#039;emerg\u00E8ncies i operaris de rescat i ja no s\u00E9 com m\u00E9s dir-ne, dels pobres desgraciats que van passar dies i setmanes mamant infern a la zona zero, els han regatejat miserablement l&amp;#039;assist\u00E8ncia sanit\u00E0ria que es mereixen. Car una gran majoria han contret o contrauran tota mena de malalties pulmonars fastigoses. I de c\u00E0ncers, esclar.La difer\u00E8ncia amb els herois japonesos \u00E9s que ells no ho sabien. Ning\u00FA no els va advertir qu\u00E8 s&amp;#039;hi jugaven per rescatar tanta gent colgada viva sota l&amp;#039;horror. Ning\u00FA no els va dir: els traur\u00E0s a ells, per\u00F2 t&amp;#039;hi quedar\u00E0s tu. No avui. No dem\u00E0. Mera q\u00FCesti\u00F3 de temps. L&amp;#039;infern sap esperar.En un primer moment les autoritats de Nova York van aprovar una llei que preveia indemnitzacions milion\u00E0ries. No per anar de festa sin\u00F3 per pagar els metges. Per mantenir els que ja no poden o aviat no podran treballar. Despr\u00E9s van venir la crisi i la mesquinesa i concretament els republicans (t\u00E9 pebrots) es van oposar com gat panxa enlaire a aprovar el tema al Congr\u00E9s. Finalment es va aprovar, per\u00F2 amb una retallada horrorosa. I encara un jutge va haver de collar fort perqu\u00E8 els advocats no se&amp;#039;n mengessin la meitat.\u00E9s tot tan indigne . Qui voldr\u00E0 ser mai m\u00E9s heroi per aquest preu, a Nova York o a Torredembarra? Se m&amp;#039;ent\u00E9n si dic que, en aquesta hora tan absolutament fosca, envejo el Jap\u00F3? La famosa enveja de penis de qu\u00E8 Freud parlava (i que a la pr\u00E0ctica no l&amp;#039;ha vist mai ning\u00FA) jo nom\u00E9s l&amp;#039;entenc i la veig possible com una enveja dels herois. D&amp;#039;aquells que tot ho arrisquen i tot ho donen, a canvi de... qu\u00E8? Qui s&amp;#039;ho pregunta, no cal que s&amp;#039;hi trenqui el cap: mai no tindr\u00E0 la resposta.per cert, gaddafi , que et bombin. O concretem: que et donin pel cul amb una canya esquerdada. Aix\u00ED es deia de l&amp;#039;enemic fa molts anys al poble ve\u00ED del de la meva mare, que es diu Sant Hilari Sacalm. D&amp;#039;all\u00E0 va sortir per no tornar mai m\u00E9s un tal general Moragas."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/Enveja-heroica_0_448755127.html>