<http://schema.org/articleBody>
"Aquest 2011 han coincidit a la taula de novetats un grapat de llibres que tenen com a escenari principal o b\u00E9 diversos punts de la geografia catalana tan aparentment rec\u00F2ndits com la Palma d&amp;#039;Ebre, tan infestats d&amp;#039;universitaris com Bellaterra i tan personals com el Sant Feliu de Gu\u00EDxols de Pon\u00E7 Puigdevall o b\u00E9 la capital catalana, potser amb l&amp;#039;esfor\u00E7 de seguir desbancant els narradors barcelonins cl\u00E0ssics.S\u00EDlvia Alc\u00E0ntaraLa casa cantoneraEl punt de partida de La casa cantonera \u00E9s una an\u00E8cdota que va deixar S\u00EDlvia Alc\u00E0ntara molt impressionada. &amp;quot;Caminava pel carrer i em vaig trobar amb una dona mig indigent; la dona va caure i la vaig ajudar a aixecar, i mentre s&amp;#039;incorporava em va mirar fixament. Aquella mirada em va deixar clavada&amp;quot;. El dia d&amp;#039;aquella trobada, Alc\u00E0ntara encara no volia ser escriptora. &amp;quot;Per a La casa cantonera em vaig demanar qu\u00E8 podia fer que una dona que tenia una casa es decid\u00EDs a malviure tota sola i quasi com una indigent&amp;quot;. Si a Olor de Col\u00F2nia Alc\u00E0ntara es fixava en el m\u00F3n d&amp;#039;una col\u00F2nia t\u00E8xtil, a La casa cantonera observa un altre m\u00F3n tancat, el d&amp;#039;una fam\u00EDlia d&amp;#039;un poble petit del Bergued\u00E0.Jordi  Punt\u00EDEls castellansDespr\u00E9s de destapar la capsa de Pandora dels records d&amp;#039;en Gabriel Delacruz a Maletes perdudes (Emp\u00FAries), Jordi Punt\u00ED posa sobre la taula una part de la seva infantesa a Els castellans (L&amp;#039;Aven\u00E7), en qu\u00E8 barreja l&amp;#039;experi\u00E8ncia personal al Manlleu de finals de la d\u00E8cada dels 70 amb la voluntat d&amp;#039;explicar com era percebuda la immigraci\u00F3 pels ciutadans -i, de retruc, pels petits de la casa-. &amp;quot;La idea del foraster \u00E9s sempre la de l&amp;#039;invasor, alg\u00FA que fa por, que arriba i et far\u00E0 canviar -diu l&amp;#039;escriptor-. La gent t\u00E9 molta por dels canvis, en general: prefereix la seguretat del que ja coneix, encara que sigui menys interessant, que la inseguretat del que pot venir. La gent s&amp;#039;arrisca molt poc&amp;quot;.Xevi SalaLes causes perdudesFinalista del premi Prudenci Bertrana, el periodista Xevi Sala s&amp;#039;emporta el personatge principal de Les causes perdudes (Columna) al barri gitano de Girona. Conven\u00E7ut que ha tocat fons despr\u00E9s de ser expulsat del col\u00B7legi de Barcelona on treballava per un suposat ab\u00FAs sexual a una alumna, el mestre s&amp;#039;instal\u00B7la en un bloc de pisos tronat i es converteix en el principal sospit\u00F3s de la desaparici\u00F3 de la Kesali, una nena de dotze anys.Marta RojalsPrimavera, estiu, etc.A la seva primera novel\u00B7la, Marta Rojals narra el retorn d&amp;#039;una noia a la Palma d&amp;#039;Ebre, el seu poble natal, i la visi\u00F3 de contrast entre la pell barcelonina que ha anat acumulant amb els anys i la pell de veritat dels seus or\u00EDgens. Tot a ritme de Joy Division i Ant\u00F2nia Font.Pon\u00E7 PuigdevallUn dia tranquilNicolau Batet, protagonista d&amp;#039; Un dia tranquil  (Tusquets), viatja des de Barcelona fins a Sant  Feliu de  Gu\u00EDxols, el seu poble natal, amb l&amp;#039;excusa que l&amp;#039;han convidat a la festa d&amp;#039;aniversari del casament d&amp;#039;uns amics de joventut. Nom\u00E9s arribar-hi constata que al poble tot ha canviat i que no pot ser igual a l&amp;#039;edat de les il\u00B7lusions, encara que conservi un lligam amb el grup d&amp;#039;amics que retroba: la preocupaci\u00F3 \u00FAnica per la set .Carme RieraNatura quasi mortaCarme Riera ha situat Natura quasi morta (Edicions 62), la seva \u00FAltima novel\u00B7la, en un entorn que coneix a la perfecci\u00F3: la Universitat Aut\u00F2noma, a Bellaterra. \u00C9s all\u00E0 on hi fa desapar\u00E8ixer un alumne roman\u00E8s en plena vaga anti-Bolonya. Mossos d&amp;#039;Esquadra, professors i estudiants s&amp;#039;esforcen plegats per trobar un rastre fiable, per\u00F2 v\u00EDctimes i sospitosos s&amp;#039;aniran multiplicant a mesura que avanci la novel\u00B7la.Enric Juliana i Juli\u00E0 de J\u00F2darRadiacionsEl badalon\u00ED pont del Petroli -mirador i un s\u00EDmbol de la ciutat- \u00E9s el punt de trobada de dos amics, Lamban i Salesa, en la primera obra de teatre escrita per Enric Juliana i Juli\u00E0 de J\u00F2dar. Un d&amp;#039;ells, advocat, proposa al vell amic, periodista expert en noves tecnologies, que cre\u00EFn una central at\u00F2mica a la ciutat per posar la capital i el seu entorn en el centre d&amp;#039;atenci\u00F3 i garantir aix\u00ED la sobirania energ\u00E8tica del territori en un temps marcat per la crisi."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/suplements/llegim/Literatura-DO_0_466753354.html>