<http://schema.org/articleBody>
"\u00DAltimament al pa\u00EDs es torna a parlar de desigualtat. El moviment Ocupa Wall Street va donar visibilitat al tema, alhora que l&amp;#039;Oficina de Pressupost del Congr\u00E9s publicava dades objectives sobre les creixents difer\u00E8ncies entre rics i pobres. I s&amp;#039;ha desemmascarat el mite d&amp;#039;una societat sense classes: els Estats Units destaquen com el pa\u00EDs ric en qu\u00E8 \u00E9s m\u00E9s probable heretar la posici\u00F3 econ\u00F2mica i social.Tots sab\u00EDem el que passaria a continuaci\u00F3. De sobte, els conservadors ens diuen que en realitat la q\u00FCesti\u00F3 no s\u00F3n els diners, sin\u00F3 la moral. Aix\u00F2 de l&amp;#039;estancament salarial i tot aix\u00F2 no t\u00E9 cap mena d&amp;#039;import\u00E0ncia; el veritable problema \u00E9s la desaparici\u00F3 dels valors familiars de la classe treballadora, i aix\u00F2, per algun motiu, \u00E9s culpa dels progressistes. \u00BFPer\u00F2 de deb\u00F2 \u00E9s una q\u00FCesti\u00F3 de moral? No, \u00E9s sobretot una q\u00FCesti\u00F3 de diners. En honor a la veritat, el nou llibre que serveix de base per al contraatac conservador, Coming apart: the state of white America, 1960-2010 , de Murray, posa en relleu algunes tend\u00E8ncies sorprenents. Entre els nord-americans de ra\u00E7a blanca amb un nivell educatiu de secund\u00E0ria o inferior han baixat els matrimonis i la pres\u00E8ncia dels homes en el mercat laboral, alhora que ha augmentat el nombre de naixements fora del matrimoni. \u00C9s evident que la classe obrera de ra\u00E7a blanca ha sofert uns canvis que no semblen gaire positius. Per\u00F2 la primera pregunta que ens hem de fer \u00E9s: \u00BFde deb\u00F2 les coses estan tan malament en el terreny dels valors? Murray i altres conservadors solen donar per fet que la decad\u00E8ncia de la fam\u00EDlia tradicional t\u00E9 unes conseq\u00FC\u00E8ncies terribles per al conjunt de la societat. Esclar que, en qualsevol cas, aquesta \u00E9s una posici\u00F3 que ve de lluny. Mentre llegia Murray em va venir al cap una altra diatriba,  The de-moralization of society: from Victorian virtues to modern values , el llibre de Gertrude Himmelfarb del 1996 que parlava del mateix tema: afirmava que la nostra societat s&amp;#039;estava desintegrant i pronosticava que es continuaria desintegrant si se seguien deteriorant les virtuts victorianes. La veritat, per\u00F2, \u00E9s que, encara que les fam\u00EDlies tradicionals continu\u00EFn perdent terreny, alguns indicadors del malestar social han millorat espectacularment. Pel que jo s\u00E9, Murray mai esmenta el fort descens del nombre d&amp;#039;embarassos d&amp;#039;adolescents en tots els grups racials a partir del 1990, ni la disminuci\u00F3 dels delictes violents en un 60% des de mitjans dels noranta. \u00BFI si les fam\u00EDlies tradicionals no fossin tan fonamentals per a la cohesi\u00F3 social com se&amp;#039;ns havia dit? Amb tot, \u00E9s evident que alguna cosa li est\u00E0 passant a la fam\u00EDlia tradicional de la classe treballadora. La pregunta \u00E9s qu\u00E8. I la veritat \u00E9s que sorpr\u00E8n la rapidesa i l&amp;#039;alegria amb qu\u00E8 els conservadors descarten la resposta \u00F2bvia: la dr\u00E0stica reducci\u00F3 de les oportunitats dels homes sense estudis per accedir a un lloc de treball. La majoria de xifres que veiem sobre l&amp;#039;evoluci\u00F3 del nivell de renda als Estats Units es refereixen a fam\u00EDlies m\u00E9s que no pas a persones concretes, la qual cosa t\u00E9 sentit per a unes determinades q\u00FCestions. Per\u00F2 si s&amp;#039;observa un modest augment dels ingressos en les franges m\u00E9s baixes de la distribuci\u00F3 de la renda, hem de ser conscients que tot -s\u00ED, tot- aquest augment prov\u00E9 de les dones, perqu\u00E8 n&amp;#039;hi ha m\u00E9s al mercat laboral i perqu\u00E8 ja guanyen uns sous que no s\u00F3n tan inferiors als dels homes com abans.  Per als homes amb pocs estudis, per\u00F2, tot ha estat negatiu. Des del 1973 i despr\u00E9s d&amp;#039;aplicar-hi l&amp;#039;ajust d&amp;#039;inflaci\u00F3, els salaris que cobren en la primera feina els homes que nom\u00E9s tenen estudis de secund\u00E0ria han baixat el 23%. Alhora, les prestacions laborals s&amp;#039;han desplomat. El 1980 el 65% dels  que en acabar la secund\u00E0ria s&amp;#039;incorporaven a un lloc de treball en el sector privat tenien prestacions m\u00E8diques, per\u00F2 l&amp;#039;any 2009 aquest percentatge havia baixat fins al 29%.Aix\u00ED doncs, ens hem convertit en una societat en qu\u00E8 els homes amb pocs estudis tenen grans dificultats per trobar uns llocs de treball amb salaris dignes i bones prestacions. Es veu, per\u00F2, que ens ha de sorprendre que aquests homes tinguin menys probabilitats d&amp;#039;incorporar-se al mercat laboral o de casar-se, i per aix\u00F2 hem d&amp;#039;arribar a la conclusi\u00F3 que hi ha hagut un misteri\u00F3s cataclisme moral causat per progressistes esnobs. I Murray tamb\u00E9 ens diu que els matrimonis de la classe treballadora, quan n&amp;#039;hi ha, s\u00F3n ara menys feli\u00E7os; per estrany que sembli, \u00E9s una cosa que sol passar quan hi ha problemes de diners. Una reflexi\u00F3 m\u00E9s: el veritable guanyador d&amp;#039;aquesta pol\u00E8mica \u00E9s el distingit soci\u00F2leg William Julius Wilson. El 1996, el mateix any en qu\u00E8 Himmelfarb es queixava de la nostra decad\u00E8ncia moral, Wilson va publicar  When work disappears: the new world of the urban poor , en qu\u00E8 afirmava que gran part de la desestructuraci\u00F3 social observada entre els afroamericans, popularment atribu\u00EFda a la crisi de valors, en realitat era conseq\u00FC\u00E8ncia de la falta de llocs de treball de baixa qualificaci\u00F3 a les zones urbanes. Si tenia ra\u00F3, era previsible que li pass\u00E9s el mateix a un altre grup social -per exemple, els blancs de classe treballadora- que afront\u00E9s una p\u00E8rdua similar d&amp;#039;oportunitats econ\u00F2miques. I aix\u00ED ha estat. Per tant, hem de rebutjar els intents dels que volen desviar el debat de la creixent desigualtat per centrar-se en les suposades defici\u00E8ncies morals dels nord-americans que s&amp;#039;estan quedant enrere. Els valors tradicionals no s\u00F3n tan fonamentals com els conservadors ens volen fer creure i, en qualsevol cas, els canvis socials que experimenta la classe obrera dels Estats Units s\u00F3n majorit\u00E0riament la conseq\u00FC\u00E8ncia -no la causa- d&amp;#039;una desigualtat que no para d&amp;#039;augmentar."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/opinio/diners-moral_0_644935535.html>