<http://schema.org/articleBody>
"Milers de persones van assistir dimecres al funeral de Mohamed Bouazizi, a la poblaci\u00F3 tunisiana de Sidi Bou Sa\u00EFd, a pocs quil\u00F2metres de la capital. Bouazizi, de 26 anys, havia mort el dia abans despr\u00E9s de calar-se foc el 17 de desembre al bell mig del carrer. L&amp;#039;acte de desesperaci\u00F3 d&amp;#039;aquest titulat superior esdevingut venedor de llegums ambulant, cansat de l&amp;#039;assetjament de les autoritats locals, ha desencadenat un aire de revolta a tot el pa\u00EDs. Des de fa tres setmanes, les manifestacions i les concentracions se succeeixen. La situaci\u00F3 ratlla fins i tot la insurrecci\u00F3, amb barricades, pneum\u00E0tics cremats i llan\u00E7ament de c\u00F2ctels molotov en algunes poblacions.Molts locals, destacaments de la policia o seus del partit al poder a Tun\u00EDsia han estat saquejats o incendiats. A Siliana (al nord-oest, a 120 quil\u00F2metres de Tunis), una multitud va calar foc a l&amp;#039;Ajuntament. La policia no va poder controlar la situaci\u00F3, tot i l&amp;#039;\u00FAs intensiu de gasos lacrim\u00F2gens. A Thala, a la frontera amb Alg\u00E8ria, el cap de la policia va replegar els seus efectius fora de la ciutat mentre grups de manifestants anaven pels carrers cantant i cridant consignes. Ahir mateix, a la ciutat de Makthar (a l&amp;#039;oest), es van viure m\u00E9s saquejos i enfrontaments. Tamb\u00E9 hi va haver tensi\u00F3 i c\u00E0rregues policials a la poblaci\u00F3 minera de Jerissa (a l&amp;#039;oest).Amb la immolaci\u00F3 per foc, l&amp;#039;electrocuci\u00F3 (escalant les l\u00EDnies d&amp;#039;alta tensi\u00F3) o l&amp;#039;ofegament, els casos de joves que han intentat p\u00FAblicament acabar amb la seva vida s&amp;#039;han multiplicat a les zones desafavorides del pa\u00EDs. En l&amp;#039;\u00FAltim intent, el jove Mosbah El Jaouhari, un aturat de trenta anys, es va immolar p\u00FAblicament a Metlaoui (al sud-oest), just dimecres passat. El sacrifici de Mohamed Bouazizi, que els mitjans de comunicaci\u00F3 europeus qualifiquen de &amp;quot;Jan Palach tunisi\u00E0&amp;quot; (l&amp;#039;estudiant que es va immolar a Praga el 1969 en contra de l&amp;#039;ocupaci\u00F3 sovi\u00E8tica), desmunta del tot la tesi oficial del &amp;quot;perill jihadista&amp;quot; que ha justificat l&amp;#039;empresonament i la tortura de milers de joves &amp;quot;preventivament&amp;quot; i ha perm\u00E8s el suport occidental al govern de Ben Ali. Per\u00F2 la cultura del &amp;quot;cintur\u00F3 d&amp;#039;explosius&amp;quot; no \u00E9s la pr\u00F2pia dels costums tunisians.La repressi\u00F3 del govern Sorpreses i m\u00E9s tard desbordades, les autoritats van fer \u00FAs de les armes de foc a Menzel Bouzaiene (al centre), el 25 de desembre, i van provocar diversos morts i ferits. Per\u00F2 els escorcolls i els setges policials a diverses poblacions aix\u00ED com les detencions massives no han aconseguit aturar l&amp;#039;ira sin\u00F3 tot el contrari, l&amp;#039;han alimentat. Per abaixar la tensi\u00F3, la majoria dels detinguts ja han estat posats en llibertat.Als periodistes no se&amp;#039;ls ha deixat cobrir les protestes i els mitjans nacionals han silenciat completament aquests fets dram\u00E0tics. Els dos setmanaris de l&amp;#039;oposici\u00F3 ( Al Mawkif  i Attariq Aljadid ) no han estat distribu\u00EFts l&amp;#039;\u00FAltima setmana de desembre, com una mesura tradicional de censura indirecta. Els mitjans alternatius que s\u00F3n a l&amp;#039;estranger (webs, facebook o les televisions per sat\u00E8l\u00B7lit) van informant hora a hora del que passa sobre el terreny, desafiant la censura a internet. Dijous, diversos blogaires van ser detinguts en relaci\u00F3 amb l&amp;#039;atac inform\u00E0tic que el 2 de gener van patir diferents webs oficials a c\u00E0rrec del grup internacional Anonymous.El president Ben Ali es va referir als fets deu dies despr\u00E9s que comencessin. Va rebre la mare de Bouazizi i va anunciar una subvenci\u00F3 de 8 milions d&amp;#039;euros per al desenvolupament de la regi\u00F3. Una xifra insignificant si tenim en compte que el mateix dia es va anunciar que el gendre de Ben Ali, Sakhr Matri, prenia el control del segon operador telef\u00F2nic del pa\u00EDs per 400 milions d&amp;#039;euros. Ben Ali va estigmatitzar &amp;quot;la dimensi\u00F3 exagerada que havien pres aquests esdeveniments a causa de la instrumentalitzaci\u00F3 pol\u00EDtica que fan alguns partits que no volen el b\u00E9 de la p\u00E0tria i recorren a determinades cadenes de televisi\u00F3 estrangeres que difonen mentides sense verificaci\u00F3 i es basen en la dramatitzaci\u00F3 i la difamaci\u00F3 medi\u00E0tica hostil a Tun\u00EDsia&amp;quot;, abans de prometre &amp;quot;l&amp;#039;aplicaci\u00F3 de la llei amb tot el seu rigor&amp;quot;.Advocats maltractats Els advocats tamb\u00E9 han patit la c\u00F2lera presidencial. L&amp;#039;aparell de seguretat va ser mobilitzat el 31 de desembre contra una &amp;quot;amena\u00E7a greu&amp;quot;: una jornada d&amp;#039;acci\u00F3 dels advocats per protestar contra la detenci\u00F3 a la for\u00E7a de dos col\u00B7legues seus el dia abans. Policies de pais\u00E0 van iniciar la ca\u00E7a dels que llu\u00EFen un bra\u00E7alet roig, s\u00EDmbol de la protesta. Molts van ser maltractats i van convocar una vaga per dijous que van seguir m\u00E9s d&amp;#039;un 95 per cent dels membres de la professi\u00F3. La UGTT, la central sindical \u00FAnica, ha deixat enrere la prud\u00E8ncia que li havia suposat acusacions d&amp;#039;estar alineada amb el r\u00E8gim en el passat. Els seus locals han acollit nombroses accions de suport als manifestants i molts dels seus dirigents han participat a les protestes.La joventut, ben formada i ambiciosa, s&amp;#039;ha revoltat contra un sistema que l&amp;#039;ha excl\u00F2s sobretot a les zones m\u00E9s desafavorides del centre i el sud del pa\u00EDs, on l&amp;#039;atur arriba a nivells r\u00E8cord. Per\u00F2 aquest moviment t\u00E9 m\u00E9s dimensi\u00F3 que no pas una simple retallada dels ajuts socials a l&amp;#039;alimentaci\u00F3. Un lema ha estat protagonista totes aquestes setmanes d&amp;#039;agitaci\u00F3 i ha ressonat molt fort a les orelles del poder: &amp;quot;els llocs de treball s\u00F3n una prioritat, colla de saquejadors&amp;quot;, fent refer\u00E8ncia a la voracitat de la fam\u00EDlia del president Ben Ali.El &amp;quot;miracle econ\u00F2mic&amp;quot; tunisi\u00E0 tan lloat per nombrosos dirigents europeus s&amp;#039;ha mostrat finalment com una estrat\u00E8gia de m\u00E0rqueting m\u00E9s que no pas una realitat tangible pels tunisians. L&amp;#039;estabilitat del pa\u00EDs, llargament confosa pels governs occidentals amb l&amp;#039;omnipot\u00E8ncia d&amp;#039;un r\u00E8gim autoritari, est\u00E0 sotmesa a una prova de for\u00E7a. Gr\u00E0cies a unes eleccions poc transparents, Ben Ali va assegurar la continu\u00EFtat de la seva hegemonia. Alguns mesos despr\u00E9s d&amp;#039;haver estat confirmat l&amp;#039;octubre del 2009 per a un cinqu\u00E8 mandat presidencial va comen\u00E7ar, l&amp;#039;agost del 2010, una impressionant campanya medi\u00E0tica per a una sisena reelecci\u00F3 el 2014."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cronica/Tunisia-revolta-duna-joventut-futur_0_404959542.html>