<http://schema.org/articleBody>
"El quartet de Brooklyn The Pains of Being Pure at Heart va ser una de les revelacions del 2009, l&amp;#039;any en qu\u00E8 van editar el debut hom\u00F2nim despr\u00E9s de publicar alguns senzills i un EP. La proposta de pop mel\u00F2dic amb guitarres sorolloses, a mig cam\u00ED entre l&amp;#039; indie pop brit\u00E0nic i escoc\u00E8s i el shoegaze de My Bloody Valentine i The Jesus and Mary Chain, va conquerir els aficionats al pop independent gr\u00E0cies a l&amp;#039;enorme ganxo de les can\u00E7ons, lluminoses pel que fa a la m\u00FAsica i fosques pel que fa a la lletra.Per\u00F2 els novaiorquesos tenien una assignatura pendent: un directe fluix que els impedia defensar les can\u00E7ons com es mereixien. El mateix Kip Berman, veu, guitarra i compositor, admetia en una entrevista recent a Time Out que quan van comen\u00E7ar eren molt dolents, i aix\u00F2 ja s&amp;#039;havia pogut comprovar a Barcelona un parell de vegades, al Primavera Sound 2009 i a finals d&amp;#039;aquell mateix any a Bikini.Dilluns, en el tercer concert del grup a Barcelona, The Pains of Being Pure at Heart ja feien el salt a una Sala Apolo prou plena. El motiu de la visita era presentar en directe les can\u00E7ons de Belong (2011), un segon disc a l&amp;#039;altura del primer, amb una posada en escena que tamb\u00E9 presentava una novetat important: la incorporaci\u00F3 d&amp;#039;una segona guitarra, amb Christoph Hochheim, que ampliava la formaci\u00F3 a quintet, que ajudaria a traslladar al directe el so contundent del nou \u00E0lbum, que ha comptat amb els productors estrella Flood (U2, Depeche Mode) i Alan Moulder (Smashing Punpkins, The Jesus and Mary Chain i Ride), un equip gens menyspreable per a un grup indie pop de Brooklyn.Per\u00F2 tot i que va ajudar, la guitarra de m\u00E9s no va ser l&amp;#039;\u00FAnica responsable del fet que per fi The Pains of Being Pure at Heart signessin un directe decent, al qual potser li va faltar una mica de ritme i m\u00E9s habilitat a l&amp;#039;hora de dissenyar el setlist , per\u00F2 que finalment va fer just\u00EDcia a les can\u00E7ons, el punt fort del grup. I \u00E9s que pocs concerts arrenquen amb tres senzills seguits ( Belong , Heart in your heartbrake , Higher than the stars ), continuen amb un tema fetitxe per als fans ( This love is fucking right! ), despatxen despr\u00E9s un altre single ( The body) , el pr\u00F2xim, i acaben amb dos senzills m\u00E9s ( The pains of being pure at heart , Say no to love ). Si m\u00E9s no, pocs concerts de grups amb nom\u00E9s dos LP en el mercat."^^<http://www.w3.org/2001/XMLSchema#string>
<http://www.ara.cat/cultura/Lassignatura-Pains-Being-Pure-Heart_0_504549541.html>